natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Voliniku väitel on nii stabiilsuse ja kasvu pakti (raamistik ELi ja eriti eurotsooni liikmesriikide riigieelarve jaoks) reform kui ka Lissaboni strateegia uuendamine (jõupingutus Euroopa majanduse konkurentsivõime parandamiseks suurema kasvu ja tööhõive huvides, kaitstes samal ajal sotsiaalseid õigusi ja keskkonda) osa probleemi lahendusest.
He argued that reform of the Stability and Growth pact (the framework for the national budgets of EU and in particular euro-zone Member States) and the re-launch of the Lisbon Strategy (an effort to improve the competitiveness of the European economy in the interests of more growth and jobs, while protecting social rights and the environment) were both part of the solution to the problem.
Volinik Almunia kõneles 25. aprillil 2005 majandus- ja rahanduskomisjoni ning ELi liikmesriikide parlamentide liikmete koosolekul.
Mr Almunia was speaking on 25 April 2005 at a meeting between the Economic and Monetary Affairs Committee and members of national parliaments from across the EU.
Pöördudes järgmisel päeval komisjoni poole, et esitleda EKP aastaaruannet, ütles Lucas Papademos, et parim viis, kuidas keskpank saab Lissaboni strateegiat toetada, on täita oma kohustust hinnastabiilsuse hoidmisel.
Addressing the committee the following day to launch the ECB's annual report, Lucas Papademos said the best way for the central bank to support the Lisbon Strategy was by fulfilling its duty to maintain price stability.
Majandusreformi elluviimine on liikmesriikide kätes: “ Põhjalikud struktuurireformid, mille eesmärk on suurendada paindlikkust ja konkurentsivõimet tööhõives, kauba- ja kapitaliturgudel, parandaksid märkimisväärselt euroala väljavaateid inflatsioonivabale kasvule, hõlbustades seega rahapoliitika teostamist ja suurendades selle efektiivsust .”
It is up to the Member States to tackle economic reform: "Comprehensive structural reforms aimed at increasing flexibility and competition in labour, product and capital markets would significantly improve the prospects for non-inflationary economic growth in the euro area, thereby facilitating the conduct of monetary policy and enhancing its effectiveness," he said .
20050819STO00758 EKP aastaaruande lugemiseks vajutage ülaltoodud lingile (inglise keeles).(EN)
20050819STO00758 Link to ECB's annual report
Saadikud tahavad seada range 48-tunnise töönädala piiri
MEPs want a strictly limited 48-hour working week
Euroopa volitused sotsiaalsfääris jäävad piiratuks.
Europe’s powers in the social field remain limited.
Valitsused ei taha käest anda eelisõigust, mis võib nende sotsiaalse mudeli ohtu seada.
Governments are reluctant to transfer prerogatives that might imperil their own social model.
Seetõttu kaitsevad ELi pealinnad näiteks tugevalt oma pensioni- ja sotsiaalkindlustussüsteemi.
It is for this reason that EU governments have kept tight control over pension and social security schemes, for example.
EL võib siiski võtta meetmeid, et parandada töötajate tervist, turvalisust ja kaitset.
Nevertheless the EU can still take measures to improve the health, safety and protection of workers.
Aastal 1993 võttis Euroopa suure turu ülesehitamise täiendamiseks vastu üldised ühised reeglid tööaja kohta.
In 1993, to accompany the creation of the single market, Europe adopted common general rules on working hours.
Euroopa seadusandlus näeb ette, et töötajal on õigus vähemalt 11-tunnisele igapäevasele puhkusele ja puhkepausidele.
European legislation states that workers have the right to at least 11 hours of rest each day, and to breaks.
Maksimaalne iganädalane tööaeg on 48 tundi ja iga-aastane puhkus peab kestma vähemalt 4 nädalat.
The working week was therefore set at 48 hours, with at least four weeks’ annual leave.
Öötöötajate puhul on maksimaalne lubatud tööaeg 8–24 tundi.
For night workers the maximum working time was set at eight hours in every 24.
Need reeglid ei kehti siiski kõigile.
However, the rules do not apply to everyone.
Ühendkuningriik saavutas juba algusest peale, et tööaja piir ei rakenduks tema töötajatele.
From the start, the UK ensured the limit on the working week did not automatically apply to workers in Great Britain.
Küpros ja Malta joondusid Suurbritannia järgi.
Cyprus and Malta have followed suit.
Teised liidu riigid valisid loobumise – mida ühenduse kõnepruugis nimetatakse ka mittekohaldamist võimaldavaks sätteks – kindlate ametite (tervise või toitlustussektori) puhul.
Other EU countries have chosen to use the exemption – also known in Community jargon as the ‘opt-out’ clause – for selected professions such as health and catering.
Sel erandite tegemise süsteemil on olnud halbu mõjusid.
This system of exemptions has some downsides.
Näiteks Suurbritannias võivad töövõtjad tõepoolest keelduda või nõustuda 48-tunnise piiranguga, kuid vahel tekib see küsimus alles lepingu sõlmimisel.
In the United Kingdom, for example, employees are free to accept or reject the 48-hour limit, but they are asked to do this when signing their contract.
Teistes liikmesriikides – Prantsusmaal, Hispaanias ja Saksamaal – on esile kerkinud ka üks teine probleem seoses valvearstide tundide lugemisega haiglates ning seoses sellega, milleks mõningate ametite töötajaid sunnitakse.
Problems have arisen in other Member States – France, Spain and Germany – with the calculation of hours worked by doctors on call in hospitals and with the obligations on members of certain professions.
Kas töötaja ootetunnid, mil ta ei täida mingeid tööülesandeid, on töötunnid?
Should the hours in which professionals are present without actually performing a particular task be counted as working hours?
Vastus toob töökorraldusele kaasa tõsiseid tagajärgi.
The response has major consequences for the way the services concerned are organised.
Euroopa Komisjoni (EL täitevvõim) uus seadusandlik ettepanek üritab puudujääke kaotada, muutes mittekohaldatavuse kasutamise tingimused rangemaks ja tehes selget vahet “valvekorra” ja “valvekorra tegevusetu aja” vahel, mida ei loeta tööaja sisse.
New legislation has been proposed by the European Commission (the EU Executive) in an attempt to readdress these shortcomings by tightening up the conditions for using the opt-out clause and introducing a distinction between ‘on-call time’ and ‘inactive part of on-call time’, which is not counted as hours worked.
Tööhõive- ja sotsiaalkomisjon, kes valmistab kõigile Euroopa saadikutele soovitust ette, ei näe asja samamoodi.
The Committee on Employment and Social Affairs, which is preparing the recommendation to all Members of the European Parliament, takes a different view.
Ta soovitab täielikult ja lihtsalt ära keelata võimaluse loobuda 48-tunnise töönädala piirist.
It is proposing the imposition of a complete ban on exemptions to the maximum 48-hour working week.
Ta otsustas muu hulgas, et valveaeg tuleb enamikul juhtudel arvestada tööaja sisse.
It has also decided that ‘on call’ time should in most cases be counted as working hours.
Täiskogu istungile kogunenud Euroopa Parlament pidi selle aasta mais Strasbourgis selle teksti kohta esimest korda oma arvamust avaldama.
The European Parliament, meeting in its plenary session in Strasbourg, is expected to vote on this text for the first time in May.
Järgmisena peavad seisukoha võtma Euroopa sotsiaalministrid.
European Social Affairs ministers will then discuss the proposal.
Tõenäoliselt kiidetakse tekst heaks sellisena nagu esimese lugemise ajal.
The text is unlikely to be approved at this first reading.
Vastuvõtmiseks tuleb saavutada nii saadikute kui ka 25 liikmesriigi poolehoid.
To be adopted, it must receive the support of MEPs and all 25 Member States.
Tehakse ettepanek võtta vastu direktiiv, mis tähendab, et kui see on ELi institutsioonides vastu võetud, tuleb 25 liikmesriigis vastu võtta ka riiklik seadus ning riikidel on selleks aega kaks aastat.
The proposal is a directive, which means that, once adopted by the EU institutions, it must also be transposed into national legislation in the 25 Member States, who will have two years in which to do this.
Euroopa töötajatele rakendub see alles kahe aasta möödudes.
It will not apply to European workers until this two-year period has elapsed.
Rahvusvahelisel ja riigisisesel raudteeveol esinevate viivituste hüvitamine sõitjatele
Refunds for delayed rail passengers
Rongisõitjad võivad pärast Euroopa Parlamendi transpordikomisjoni 19. aprilli hääletust rongide hilinemise korral loota hüvitise saamisele.
Rail passengers can look forward to compensation if their trains are delayed, following a vote by the European Parliament's Transport Committee on 19 April.
Euroopa Parlamendi liikmed nõuavad ka seda, et hüvitist – olgu siis sularahas või tasuta piletina – ei tuleks anda mitte ainult rahvusvahelistel, vaid ka sisemaistel raudteeliinidel sõitvatele inimestele, sealhulgas ka püsisõitjatele.
MEPs are also insisting that compensation - whether cash refunds or vouchers - should be given not just to international rail passengers but also to passengers on domestic journeys, including commuters.
Parlamendisaadikud soovivad ka, et sularahaline hüvitis põhineks lihtsal, kergesti mõistetaval skaalal.
And they want cash refunds to be based on a simple, easy-to-understand scale.
Euroopa Parlament on kaua olnud paremate raudteeteenuste innukas toetaja, lootes julgustada liikluse ümberkandumist maantee- ja õhutranspordilt.
The European Parliament has long been a strong supporter of better rail services, hoping to encourage a shift of traffic away from road and air.
See vähendaks ummikuid maanteedel ja takistusi lennuliikluses ning atmosfääri saastamist.
This would relieve congestion on the roads and in the skies and reduce atmospheric pollution.
Viimaste aastakümnete jooksul on Euroopa raudteevedu pidanud taanduma maantee- ja lennutranspordi ees; USAs, kus raudteevedu on läbi teinud taaselustumise, viitavad tõendid sellele, et seda suundumust on võimalik pöörata.
Over recent decades Europe's railways have lost ground to road and air transport but evidence from the USA, where rail freight has undergone a resurgence, suggests this trend is reversible.
Üks viis julgustada sõitjaid otsustama rohkem rongide kasuks on tagada neile selged ja lihtsad hüvitiste määrad selleks puhuks, kui nad ei saa teenust, mille eest nad tasunud on.
One way of encouraging more travellers to choose the train is to guarantee them clear, simple compensation rates if they don't get the service they paid for.
Mõnedes ELi liikmesriikides on sellised hüvitiste süsteemid juba olemas, kuid Euroopa Parlamendi transpordikomisjon usub, et ELi kohaldatavad alammäärad toovad rongisõitjatele kaasa õiglasema kohtlemise kogu Euroopas.
Some EU Member States already have compensation schemes but Parliament's Transport Committee believes EU-imposed minimum rates would lead to fairer treatment for rail travellers throughout Europe.
Transpordikomisjoni hääletuse üks tulemus on see, et raudtee-ettevõtetel ei ole enam võimalik nõuda hüvitise maksmist tasuta piletitena uuteks rongisõitudeks.
One result of the Transport Committee's vote is that rail companies will no longer be able to insist on paying compensation in the form of vouchers for further rail journeys.
Selle asemel on sõitjatel juhul, kui nende rong hilineb, õigus järgmistele sularahalistele miinimumhüvitistele:
Instead, passengers will be entitled to the following minimum cash refunds if their train is late:
- 25% pileti hinnast, kui rong hilineb 60 minutit või rohkem;
- 25% of the fare for a delay of 60 minutes or more;
- 50%, kui rong hilineb 120 minutit või rohkem;
- 50% for a delay of 120 minutes or more;
- 75%, kui rong hilineb 180 minutit või rohkem.
- 75% for a delay of 180 minutes and more.
Sularahalised hüvitised tuleks välja maksta ühe kuu jooksul pärast taotluse esitamist.
These cash refunds should be paid within a month of the application being made.
Euroopa Parlamendi liikmed nõudsid, et nendel rongi hooajapiletite omanikel, kes pidevalt hilinemiste või rongi väljumise tühistamiste tõttu kannatavad, oleks õigus hüvitisele tasuta sõitude, hinnaalanduste või hooajapileti pikendamisena.
MEPs called for rail season ticket holders who suffer repeated delays or cancellations to be entitled to compensation in the form of free journeys, price reductions or an extension of their season ticket.
Nimetatud ELi seadus, milles käsitletakse viivituste hüvitamist, on ainult üks osa laiemast õigusaktide pakmest, mille eesmärk on tõsta raudteetranspordi standardeid Euroopa Liidus.
This EU law on compensation for delays is just part of a wider package of legislation aimed at improving rail travel standards in the European Union.
Õigusaktid koostab Euroopa Komisjon, kuid selle, millise kuju need lõpuks saavad, otsustab Euroopa Parlament.
The legislation is drafted by the European Commission but the Parliament will decide what shape the laws finally take.
Tegemist on Euroopa Liidu kolmanda raudteid käsitleva õigusaktide pakmega.
Moreover, this is the European Union's third package of rail legislation.
Varasemate pakmetega kehtestati konkurents kõigepealt rahvusvahelises ja seejäral liidusiseses raudtee-kaubaveo teenuse osutamises.
Earlier packages introduced competition into international and then domestic rail freight deliveries.
Samuti sätestati standardsed kogu ELis kehtivad tehnilised ja ohutuseeskirjad.
They also laid down standard EU-wide rules on safety and technical issues.
Vt meie märkust 2004. aasta Euroopa valimisteks: „ Raudteede parem tulevik“ .
See our note for the 2004 European elections: Railways on track for a brighter future .
Alles kolmandas õigusaktide pakmes pöörab EL tähelepanu sõitjateveo teenustele.
Only with the third package is the EU turning its attention to passenger services.
Lisaks viivituste hüvitamise küsimusele käsitletakse kolmandas pakmes sõitjateveo teenuste liberaliseerimise tähtaegasid ning selle eesmärgiks on lubada rahvusvahelisse (ja ka liikmesriikide transpordivõrkude, kui transpordikomisjon oma tahtmise saavutab) sõitjateveo teenuste osutamisse suuremat konkurentsi.
Apart from the question of compensation for delays, the third package deals with deadlines for the liberalisation of passenger services, the aim being to allow more competition on international passenger services (and on national networks too, if members of the Transport Committee get their way).
Ülejäänud osad hõlmavad kaubaveoteenuseid ostvatele klientidele makstavaid hüvitisi ja sertifikaatide süsteemi, mis aitavad tagada rongi personali vastavust ametioskuste, tervise ja keeleoskuse miinimunõuetele.
Other parts cover compensation for freight customers and a system of certificates to ensure train crews meet minimum professional, medical and linguistic standards.
20050819STO00762 Raudteede parem tulevik (Tähtsündmused – valimised 2004) (Inglise/eesti keeles)
20050819STO00762 Railways on track for a brighter future (Highlights - Elections 2004)
Ülesanne: teha kindlaks peaaegu 100 000 toodet ja nende mõju
Mission: to identify nearly 100 000 products and their effects
Tegemist on ühe suurima seadusandliku teemaga, millega Euroopa Parlament peab kokku puutuma.
It is one of the largest legislative texts with which the European Parliament has ever been faced.
Eurosaadikud, kes peavad selle teksti vastu võtma ühel nõul ELi Euroopa ministritega, avaldavad oma arvamust tuleval sügisel eesmärgiga leida rahuldav tasakaal kolme säästva arengu samba vahel: majandus, sotsiaalvaldkond ja keskkond.
MEPs, who must approve the text by common accord with European ministers, will debate it in the autumn with the aim of finding a satisfactory balance between the three pillars of sustainable development: the economy, society and the environment.
Kui te kuulute nende 5 miljoni eurooplase hulka, kelle töö oleneb keemiasektorist, siis ei ole REACH teile kindlasti tundmatu nimi.
If you are one of the 5 million Europeans employed in the chemicals sector, you are no doubt already familiar with REACH.
Selle seaduse nimi on akronüüm sõnadest “Registration, Evaluation and Authorisation of Chemicals”.
The codename is nothing more than an acronym for ‘Registration, Evaluation and Authorisation of Chemicals’.
Tegemist on Euroopa seadusandliku raamistiku loomisega keemiatoodete registreerimisele, hindamisele ja kasutuse lubamisele.
Its purpose is to establish a European regulatory framework for the registration, evaluation and authorisation of chemicals.
Enamiku 100 000 tööstuses kasutatava kemikaali puhul on teave nende keskkonna- ja terviseohutuse kohta puudulik.
Adequate information on the environmental and health impact of most of the 100 000 chemicals used in industry today is lacking.
REACH toob esile väljakutse sätestada ühtne seadusandlik raamistik, mis kaotaks praegu olemasolevad tekstid.
REACH takes up the challenge of setting a single regulatory framework that will do away with existing texts.
Ülesande raskust väljendab juba Euroopa Komisjoni algne ettepanek: 137 artiklit, 17 lisa, 1200 lehekülge…Toimunud on rohkelt konsultatsioone ja need jätkuvad veelgi.
The European Commission’s original proposal, with its 137 articles, 17 annexes and 1200 pages, has already demonstrated the conceptual difficulty of the task.
Kuna teema on nii lai, siis on konsulteeritud mitmete parlamendi komisjonidega ning on kuulatud tööstuse esindajate, tarbijaühingute ja keskkonnakaitse organisatsioonide avamust.
Because of the breadth of the subject, several parliamentary committees have been consulted and hearings have been organised with representatives from industry, consumer organisations and environmental protection agencies.
Koridorides jätkub arutelu pidevalt ja lobitöö on täies hoos.
There is constant discussion in the corridors of power, and lobbying is in full swing.
Selles esimeses seadusandlikus menetluses on keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjoni ülesandeks esitada raport, mille kohta parlament avaldab oma arvamuse.
In the first stage of the legislative procedure, the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety will present a report to be debated by Parliament.
Raporti koostab Itaalia päritolu saadik ja sotsiaaldemokraatide fraktsiooni liige Guido Sacconi.
It will be drawn up by the Italian Socialist MEP Mr Guido Sacconi.
Liiga palju bürokraatiat?
Too much bureaucracy?
Komisjoni ettepanek näeb ette kõikide selliste kemikaalide registreerimise, mis on toodetud või imporditud ELi koguses üks tonn aastas või rohkem.
The Commission’s proposal envisages the registration of every chemical produced or imported into the EU in quantities of one or more tonnes per year.
Nende ainete võimalikku mõju inimeste tervisele ja keskkonnale tuleb teaduslikult hinnata.
The potential impact of these substances on human health and the environment will have to be scientifically evaluated.
Kõige ohtlikumatele ainetele antakse luba ainult siis, kui on tõestatud, et ohtu suudetakse kontrolli all hoida.
The most dangerous substances will be authorised only if the capacity to control the risks has been demonstrated.
Asutatakse Euroopa Kemikaaliamet, et hallata andmeid, osaleda hindamisel ja lubade andmisel.
A European Chemicals Agency will be set up to process the data, take part in evaluations and grant authorisations.
Ilma et saadikud hindaksid juba ette keskkonnakomisjoni täiskogu istungil järgmistel kuudel vastuvõetavaid otsuseid, on nad siiski juba väljendanud oma tõsist muret, mistõttu arvatavasti tehakse muudatusi.
Without wishing to prejudge the positions that will be taken in the coming months in the Environment Committee and the plenary session of Parliament, it seems that MEPs are already expressing serious concerns that are sure to guide their amendments.
Komisjoni valitud kogusekriteerium (1 tonn aastas) võib kaasa tuua palju kasutut bürokraatiat suhteliselt kahjutute toodete puhul.
The criterion of quantity (1 tonne per year) chosen by the Commission is likely to produce a significant amount of unnecessary bureaucracy in the case of relatively harmless products.
Paljud saadikud soovisid asjale läheneda kemikaalide omadustest lähtuvalt ja täpsemalt, et esmajärjekorras tegeleda kõige ohtlikumate ainetega.
Some MEPs are looking for an approach based more on quality, which prioritises the most dangerous substances.
Nad soovisid ka Soomes loodavale kemikaaliametile suuremat rolli.
They would also like to see the Agency, which will be based in Finland, given a more extensive role.
Mure on suur ka seoses selle eelnõu mõjuga paljudele selles sektoris tegutsevatele väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele, kel võib seega lisanduda oluline lisakulu.
There is also a great deal of concern over the impact of these plans on the many small and medium-sized businesses operating in the sector, which could experience a dramatic rise in costs.
Hiljutine Euroopa Komisjoni tellitud sõltumatu uuring, mis avaldati 27. aprillil 2005. aastal, suurendas hirmu seoses ettevõtete teise asukohta üleviimisega seonduvate ohtudega või Euroopa kemikaalide hinnatõusuga.
A recent independent study commissioned by the European Commission and published on 27 April 2005 did much to allay fears of a drive to relocate outside the EU and of a significant increase in the cost of European chemical products.
Lisaks on VKEdel, kes annavad palju töökohti, palju raskem REACHi rakendada kui hargmaistel ettevõtetel.
SMEs, which provide many jobs, will nevertheless have much more difficulty integrating REACH than the large multinationals.
Lõpuks nõuavad keskkonnakaitsjad jätkuvalt, et vähem kahjulike asendustoodete kasutamine ei oleks nende olemasolu puhul lihtsalt valikuvõimalus, vaid kohustus.
Finally, environmental protection organisations are continuing to push for the use of less harmful substitute products, where these exist, to be made compulsory rather than optional.
Parlamendiliikmed võivad veel teha ettepaneku ELi astumise edasilükkamiseks
Parliament and Romania and Bulgaria
Umbes kuue kuu pärast arutavad Euroopa Parlamendi liikmed taas küsimust, kas Rumeenia ja Bulgaaria on tõesti teinud kõik vajaliku, et saada Euroopa Liidu täieõiguslikuks liikmeks.
Although Parliament has given the green light for the entry of Romania and Bulgaria into the EU in 2007, there is still a possibility that the two countries will join only a year later.
Negatiivse otsuse korral teeb parlament ettepaneku lükata ühinemine edasi aastani 2008.
If the answer is negative, Parliament will propose a delay until 2008.
Lõpliku otsuse teevad ELi valitsused.
The final decision is for the EU governments to take.
Rumeenia ja Bulgaaria jäeti välja ELiga 2004. aasta mais ühinenud riikide hulgast, kuna peagi sai selgeks, et nad peavad tegema rohkem tööd kui teised, et täita ELi liikmesusega seonduvaid poliitilisi ja majanduslikke nõudmisi.
Romania and Bulgaria were left out of the group of countries which joined the EU in May 2004, because it soon became clear that they needed to do more work than the others to meet the political and economic requirements posed by EU membership.
Liikmesriigid peavad olema suutelised konkureerima ELi integreeritud turul, mis tähendab, et neil peab olema korrektselt toimiv turumajandus, kus äriühingud jäävad ellu riigilt raha saamata.
Member countries have to be able to compete on the EU integrated market, which means that they need to have a properly functioning market economy, where companies can stay alive without receiving money from the state.
Riigis peab olema ka nõuetekohaselt toimiv demokraatia, kus korrapäraselt toimuvad õiglased valimised, kohtunike ja politsei tegevus on erapooletu ning tõhus ja austatakse inimõigusi ning vähemuste õigusi.
They also need to be a proper democracy, where fair elections are held regularly, judges and police are impartial and efficient and where human and minority rights are respected.
Kahtlused Rumeenia valmisoleku suhtes
Doubts about Romania's readiness
Eriti Rumeenial on olnud probleeme nende kriteeriumite täitmisega.
Romania, in particular, has had problems fulfilling these criteria.
Mistõttu aprillikuise hääletuse ajal, millega otsustati Rumeenia ja Bulgaaria lubamine ELi, leidis oluline arv parlamendiliikmeid, et eriti Rumeenia ei ole veel valmis.
So when the time came in April for the Parliament to vote on giving its permission for Romania's and Bulgaria's entry, a substantial number of MEPs felt that especially Romania wasn't ready yet.