natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Lennuettevõtjad ei tohi enam petta tarbijaid naeruväärsete hindadega (näiteks 9,99 eurot) lendude reklaamimisega – eelkõige internetis – ja seejärel suurte lisasummade nõudmisega maksude ja tasude vormis.”
Airlines may no longer con consumers by advertising flights – especially on the Internet – at ridiculous fares of, for instance, EUR 9.99, and then face them with large extras in the form of taxes and charges."
Ulrich Stockmann (PES, Saksamaa) väljendas samuti rahulolu, öeldes, et “(lennuettevõtjatel) ei ole enam võimalik petta Euroopa kodanikke ahvatlevate pakkumistega. (...)
Ulrich Stockmann (PES, DE) also expressed his satisfaction saying that "It will no longer be possible (for airlines) to con European citizens with tempting offers. (...)
See on väga suur panus tarbijakaitsesse”.
That is a major contribution to consumer protection."
Ta tundis heameelt ka selle üle, et nüüd on selge, et „tuleb nõuetekohaselt rakendada ELi ja siseriiklikke sotsiaalõigusnorme“, olenemata sellest, millises ELi riigis lennuettevõtja asub.
But he also welcomed that it was now clear that "EU and national social legislation must be applied properly" regardless of the EU country where an airline is established.
Seán Ó Neachtain (UEN, Iirimaa) rõhutas, et “lennuettevõtja kasumitaotlus ei või kahjustada reisijate ja personali turvalisust ega muid sotsiaalseid aspekte”.
Seán Ó Neachtain (UEN, IRL) stressed that "airline profits should not undermine passenger and staff safety or other social aspects".
Tšehhi Vabariigist valitud parlamendiliige Jaromir Kohlicek (GUE/NGL) tundis heameelt ponnistuse üle „tagada, et lennuettevõtjad tegutseksid läbipaistvamalt“ ja oli nagu hr Stockmanngi rõõmus selle üle, et määrus „vähendab sotsiaalse dumpingu võimalust“.
Czech MEP Jaromir Kohlicek (GUE/NGL) welcomed the push "for ensuring that carriers operate more transparently" and, like Mr Stockmann, was glad that the regulation would also "reduce the possibility of social dumping".
Kogu arutelu täiskogu istungil saab jälgida allpool oleva viida kaudu.
You can see the whole of the debate in the plenary session via the link below.
Osa paketist
Part of a package
Lennupiletite koondhinnad olid osa laiemast “kolmandast liberaliseerimise paketist”, mille eesmärk on suurendada turu tõhusust ning lendude turvalisust ja parandada reisijate kaitset.
The all-inclusive air fares rules were part of a wider "third liberalisation package" to increase market efficiency, enhance the safety of air services and improve passenger protection.
Määruses sätestatakse muu hulgas tegutsemislubade, lennukite liisingu, avaliku teenindamise kohustuste, lennuliikluse jaotuse ja hindade läbipaistvuse eeskirjad.
The regulation lays down rules for, inter alia, operating licences, leasing of aircraft, public service obligations, traffic distribution and price transparency.
Pressiteade lõpphääletuse kohta Lõpparutelu täiskogul
09.07.2008 - All-inclusive air fares just around the corner as MEP back legislation on transparency 08.07.2008 - Debate - Rules for the operation of air services in the Community (recast)
Ebaseaduslik sisseränne: Euroopa Parlament määratleb ühised väljasaatmise tingimused
Illegal immigration: European Parliament lays down common standards on expulsion
Euroopa Parlament astus olulise sammu Euroopa sisserändepoliitika suunas, võttes 2008. aasta juunis vastu tagasisaatmise direktiivi.
By adopting the 'return' Directive in June 2008 the European Parliament took a major step towards a European immigration policy.
Direktiiv, mis on kohaldatav alates 2011. aastast, soodustab ebaseaduslike sisserändajate vabatahtlikku tagasipöördumist ja loob miinimumnõuded kinnipidamise kestuse ja sissesõidukeelu valdkonnas.
The Directive, which will apply with effect from 2011, encourages the voluntary return of illegal immigrants and lays down minimum standards for detention periods and re-entry bans.
Direktiiviga nähakse ette ka teatavad õiguslikud tagatised ja liikmesriikidele jäetakse vabadus kohaldada soodsamaid reegleid.
It also provides a number of legal safeguards and allows the Member States to apply more generous rules.
Parlamendi hääletus andis võimaluse kokkuleppe saavutamiseks esimesel lugemisel.
Parliament's vote opened the way to agreement at first reading.
Ministrite nõukoguga läbiräägitud muudatusettepanekute paketi vastuvõtmisega soovisid parlamendiliikmed keelata liikmesriikidel ebaseaduslike sisserändajate suhtes ELi nõuetest karmimate nõuete kohaldamise, jättes liikmesriikidele aga vabaduse säilitada või võtta vastu soodsamad nõuded.
By adopting a package of amendments negotiated with the Council of Ministers, Members sought to prevent States applying harsher standards than those of the EU to illegal immigrants, while allowing them to keep or adopt more generous standards.
Direktiivi kohaldatakse ainult juhul, kui on tehtud tagasisaatmisotsus, ning ebaseaduslike sisserändajate seadustamine või mitteseadustamine jääb liikmesriikide pädevusse.
The Directive applies only once a deportation decision has been taken and leaves each Member State the power to decide whether to regularise its illegal immigrants or not.
Pärast põhjalikku arutelu toimunud hääletusel toetasid direktiivi fraktsioonid PPE-DE ja UEN täiskoosseisus, samal ajal kui roheliste fraktsioon ja Euroopa Ühendatud Vasakpoolsete fraktsioon hääletasid direktiivi vastu.
During the vote, following a lively debate, the EPP-ED and UEN Groups supported the proposal in their entirety, while the Greens and the GUE/NGL Group voted against.
Fraktsioonide PSE, ALDE ja IND/DEM hääled jaotusid vastavalt riiklikele huvidele.
The votes by the PES, ALDE and IND/DEM Groups split on the basis of national affinities.
Vabatahtliku tagasipöördumise ergutamine
Encouraging 'voluntary return'
Raportöör Manfred Weberi (PPE-DE, Saksamaa) juhtimisel saavutatud poliitilise kompromissiga nähakse ette kaheetapiline lähenemine: tagasisaatmisotsusega algab vabatahtliku tagasipöördumise periood (mille kestus on seitse kuni kolmkümmend päeva), millele võib järgneda väljasaatmisotsus.
The political compromise reached under the guidance of the rapporteur, Manfred Weber (EPP-ED, DE), introduces a two-step approach: the deportation decision triggers a 'voluntary return period' (of between seven and 30 days), which may be followed by a 'removal order', i.e. expulsion.
Kui väljasaatmisotsuse teeb kohtuasutus ja kui leitakse, et asjaomane isik võib sellest kõrvale hoida, võidakse ta paigutada kinnipidamisasutusse kohtu- või haldusotsusega.
If this is issued by a judicial authority and if it is believed that the individual in question might abscond, the person can be placed in a closed centre by a judicial or administrative decision.
Direktiivis on sätestatud maksimaalne kinnipidamisaeg, mida praegu mõnes liikmesriigis ei piirata, ning määratletakse elamistingimused, mis tuleb isikule tagada, sealhulgas õigus arstiabile ja laste haridusele.
The Directive lays down a maximum detention period – this is currently unlimited in some Member States – and establishes standards for the living conditions which must be ensured; these include the right to medical assistance and to education for children.
Kui isik saadetakse tagasi pärast vabatahtliku tagasipöördumise tähtaja lõppemist, võidakse tema suhtes kehtestada sissesõidukeeld, mille kehtivuse ajal ta ei tohi siseneda uuesti liidu territooriumile.
If a person is expelled following the expiry of the 'voluntary return period' he or she may be subject to a 're-entry ban', during which the individual may not re-enter the territory of the European Union.
Kuue kuu pikkune kinnipidamisaeg, mida võib pikendada kaheteistkümne kuu võrra
Six-month detention period, with possible 12-month extension
Maksimaalne kinnipidamisaeg on kuus kuud, kuid seda võib teatavatel juhtudel pikendada veel kaheteistkümne kuu võrra.
The detention period is a maximum of six months, although this can be extended by a further 12 months in certain cases.
Maksimaalne sissesõidukeeld on viis aastat, kui isik saadetakse tagasi pärast vabatahtliku tagasipöördumise perioodi lõppu, ja isegi rohkem, kui ta kujutab endast tõsist ohtu avalikule julgeolekule.
There is a re-entry ban of five years maximum if the person is deported after the 'voluntary return period' has expired, or longer if the individual represents a 'serious' threat to public safety.
Liikmesriikidele jääb siiski võimalus kõnealust keeldu muuta, see tühistada või peatada.
However, Member States retain the right to waive, cancel or suspend such bans.
Kui isik paigutatakse kinnipidamisasutusse haldusotsusega, peab otsuse kinnitama „võimalikult kiiresti” kohtuasutus; esialgse ettepanekuga nähti ette otsuse kohtulik läbivaatamine 72 tunni jooksul, kusjuures parlamendi kodanike õiguste komisjoni ettepanekus pooldati läbivaatamist vaid 48 tunni jooksul.
If a person is placed in custody following an administrative decision, this decision must be approved by the courts 'as speedily as possible' ­– the original proposal required a court order within 72 hours, while the EP Civil Liberties Committee wanted 48 hours.
Fraktsiooni PSE muudatusettepanek, milles oli ette nähtud 72 tunnilise tähtaja taaskehtestamine, lükati tagasi.
A PES amendment seeking to restore the deadline of 72 hours was rejected.
Laste ja perekondade kinnipidamine „äärmusliku abinõuna”
Children and families to be detained only 'as a last resort'
Lisaks on direktiivis käsitletud laste ja perekondade olukorda, kelle suhtes ei tohiks rakendada ühtegi sunnimeedet ja keda võib kinni pidada üksnes äärmusliku abinõuna.
Finally, the Directive addresses the situation of children and families: they must not be subject to coercive measures and can only be held in custody as a last resort.
Saatjata alaealisi tohib tagasi saata üksnes juhul, kui nende pere või vastuvõtuasutus hakkab saabumisel nende eest hoolt kandma.
Unaccompanied minors may only be deported if they can be returned to their family or to reception facilities upon arrival.
Liikmesriigid peavad muu hulgas võtma arvesse päritolumaa olukorda vastavalt mitte-tagasisaatmise põhimõttele (mille kohaselt ei tohi ükski riik sundida pagulasi tagasi pöörduma riikidesse, kus nende elu või vabadus oleks ohus).
Member States must also take account of the situation of the individual's country of origin, under the principle of non-refoulement (which states that no state may send a refugee to a country where his/her life or liberty may be endangered).
Pärast Euroopa Kohtu hiljutist otsust teeb nüüdsest Euroopa Parlament kaasotsustamismenetluse raames koos nõukoguga otsuse selle kohta, milliseid riike võib pidada „turvalisteks”.
Following a recent ruling by the Court of Justice, the European Parliament will in future decide jointly with the Council (under codecision) which countries are deemed 'safe'.
Õigusabi vastavalt menetluste direktiivi tingimustele
Legal aid subject to the terms of the 'procedure' Directive
Ebaseaduslikele sisserändajatele antava õigusabi rahastamiseks võib kasutada ka Euroopa tagasisaatmisfondile perioodiks 2008–2013 eraldatud 676 miljonit eurot.
The European return fund, set up for the period 2008-2013 with funding of € 676 million, may be used to fund legal aid for illegal immigrants.
Vahendite kasutamine sõltus tagasisaatmise direktiivi vastuvõtmisest.
The use of the fund was suspended pending the adoption of the 'return' Directive.
Pressiteade lõpphääletuse kohta Taustateave (inglise keeles)
18.06.2008 - Parliament adopts directive on return of illegal immigrants 11.06.2008 - Return" directive: first reading vote in the European Parliament
Reformitud parlament alates 2009. aastast
Towards more transparency - a reformed Parliament from 2009
Enne 2009. aasta juuni valimisi viiakse Euroopa Parlamendis ellu reformid, mis muudavad valimiste, töömeetodite ja töötasu mõistmise kodanike jaoks lihtsamaks.
Reforms to make European Parliament elections, working methods and pay easier for citizens to understand are being made ahead of the June 2009 elections.
Euroopa erakonnad saavad uued ELi kampaaniarahad, ühised eeskirjad teevad lõpu suurtele erinevustele erinevatest riikidest pärit saadikute töötasude vahel ning lobitöötajate juurdepääs parlamendiliikmetele allutatakse uutele nõuetele (nt finantsteabe avalikustamine ja kohustuslik registreerimine avalikus registris).
European political parties will get new EU campaign funding, common rules will put an end to wide national disparities in MEPs' pay, and lobbyists' access to MEPs is to be made subject to new requirements, such as financial disclosure and being listed in a mandatory public register.
Euroopa valimised euroopalikumaks
Making European elections more European
2007. aasta novembris toetas parlament komisjoni ettepanekut lubada Euroopa erakondadel rahastada 2009. aasta Euroopa valimiste kampaania tegevusi, mis muudaks Euroopa Parlamendi valimised olemuselt euroopalikumaks.
In November 2007, Parliament backed a Commission proposal to allow European political parties to fund campaign activities for the June 2009 European elections, so as to make elections to the European Parliament more specifically European in character.
Uue õigusaktiga parandatakse Euroopa erakondade finantsstabiilsust, võimaldades neil teatud osa rahalistest vahenditest järgmisse aastasse edasi kanda, mis lihtsustab vahendite pikaajalist planeerimist.
The new legislation improves the financial stability of European parties, by allowing them to save some funds from one year to use the next, and so facilitates their long-term planning.
Samuti lubatakse sellega asutada Euroopas poliitilisi sihtasutusi, mis täiendavad erakondade eesmärke Euroopa tasandil, panustades näiteks avalikesse poliitilistesse aruteludesse, toetades seminare, viies läbi koolitusi ja konverentse ning olles riikide poliitiliste sihtasutuste ja akadeemikute vahelise koostöö foorumiks.
It also permits the creation of European political foundations, which complement the aims of political parties at European level, e.g. by contributing to public policy debates, supporting seminars, training and conferences, and providing forums for national political foundations and academics to work together.
Enne hääletamist ütles raportöör Jo Leinen (PSE, DE): „Ettepanek tugevdada Euroopa erakondi ja rahastada Euroopa poliitilisi sihtasutusi parandab ELi demokraatlikku infrastruktuuri,” ning lisas, et „arutelu põhiseaduse lepingu üle on näidanud, et Euroopa poliitikate arutamine ja kodanike osalus Euroopa aruteludes on väga madal.
Before the vote, Rapporteur Jo Leinen (PES, DE), said: "The proposal for strengthening European parties and for funding European political foundations improves the democratic infrastructure in the EU", adding that "The Constitutional debate has shown that the communication on European policies and the participation of citizens in European debates is very poor.
Seepärast tuleb tugevdada Euroopa erakondi, mis on ühenduslülid ELi kodanike ja institutsioonide vahel, ning tuleb luua Euroopa poliitilisi sihtasutusi".
Therefore European political parties, which are a link between Union citizens and EU institutions, must be strengthened and European political foundations should be set up".
Euroopa erakonnad saavad ELi eelarvest Euroopa Parlamendi kaudu ligikaudu 10 miljonit eurot aastas.
European political parties receive total EU public funding of about €10 million per year, via the European Parliament.
ELi 2008. aasta eelarve sisaldab ka 5 miljonit eurot uute poliitiliste sihtasutuste jaoks.
The EU's 2008 budget also includes a total of €5 million for the new political foundations.
2008. aastal rahastati Euroopa Parlamendi kaudu kümmet erakonda:
There are currently (2008) ten European political parties receiving funding from Parliament:
Euroopa Rahvapartei (PPE)
European People's Party (EPP)
Euroopa Sotsiaaldemokraatlik Partei (PSE)
Party of European Socialists (PES)
Euroopa Liberaalide, demokraatide ja reformistide partei (ELDR)
European Liberal Democrat and Reform Party (ELDR)
Euroopa Roheliste Parteide Föderatsioon (EFGP)
European Federation of Green Parties (EFGP)
Euroopa Vasakpartei (EL)
Party of the European Left (EL)
Euroopa Demokraatide Partei (PDE/EDP)
European Democratic Party (PDE/EDP)
Liit Rahvusriikide Euroopa eest (UEN)
Alliance for Europe of the Nations (AEN)
Sõltumatute Demokraatide Liit Euroopas (ADIE)
Alliance des Démocrates Indépendants en Europe (ADIE)
Euroopa Vabaliit (EFA)
European Free Alliance (EFA)
ELi Demokraadid (EUD)
EU Democrats (EUD)
Need erakonnad ei ole samad mis seitse fraktsiooni parlamendis – enamikku fraktsioonidest kuulub parlamendiliikmeid enam kui ühest Euroopa erakonnast.
These European political parties are not the same as the seven political groups within Parliament itself: the political groups for the most part include MEPs affiliated to more than one European party via their national party membership.
Kuna liikmesriikide erakonnad kuuluvad Euroopa erakondadesse, kellega neil on ühine nägemus, ja parlamendiliikmed ühinevad fraktsioonidega sarnastel alustel, ei ole üllatav, et fraktsioonide ja Euroopa erakondade liikmelisuse vahel on suuri kattuvusi.
Even so, since national parties are affiliated to European political parties with whom they share a common vision and MEPs join a political group on a similar basis, it is no surprise that there is a large overlap in membership between the groups and the European parties.
Liikmesriikide erakondi ei rahastata
No funding of national parties
Edendamaks poliitilisi arutelusid ELi tasandil ja pidades silmas 2009. aasta Euroopa Parlamendi valimisi, tervitas parlament komisjoni ettepanekut lubada Euroopa erakondadel kasutada oma raha Euroopa Parlamendi valimiste kampaaniategevuse rahastamiseks.
To enhance political debate at EU level with a view to the European Parliament's 2009 elections, Parliament welcomed a Commission proposal to allow European political parties to use their money to finance campaign activities for European elections.
Parlament nõustub üldise põhimõttega, et need rahalised vahendid ei saa mingil juhul olla teiste erakondade ja eriti liikmesriikide erakondade ja kandidaatide otseseks või kaudseks rahastamisallikaks.
Parliament also endorses the general principle that in no circumstances should these funds constitute direct or indirect financing of other parties and particularly of national parties and candidates.
Kümnele 2009. aastal rahastamiskõlblikule ELi erakonnale eraldatud rahalised vahendid on sätestatud ELi 2009. aasta eelarve parlamendi jaotises (eelarverida 402, peatükk 40, IV jaotis, I jagu (Euroopa Parlament)) – vt viit allpool.
The funds allocated to the ten EU parties eligible for funding in 2009 are set out in Parliament's section of the EU's 2009 budget (line 402, chapter 40, title IV section I (Parliament) – see the link below.
Need rahalised vahendid on parlamendi kontrollida ja hallata.
These funds are controlled and managed by Parliament.
Uus määrus, mis käsitleb erakondade staatust ja rahastamist Euroopa tasandil, kehtestas Euroopa poliitiliste sihtasutuste asutamise õigusliku aluse.
The new Regulation on the statute and financing of European political parties introduced a new legal basis for establishing European political foundations.
Selles on öeldud, et rahastamise saamiseks peab sihtasutus olema ametlikult seotud eksisteeriva Euroopa erakonnaga – st sihtasutus võib rahastamist taotleda üksnes selle erakonna kaudu, millega ta on seotud.
It says that foundations must be formally associated with an existing European party in order to access funding - a foundation may receive funds only by applying through the political party to which iit s affiliated.
Rahastamine on suunatud üksnes Euroopa erakondadele, mitte parlamendi fraktsioonidele.
This funding is directed only to the European political parties, and not to the political groups in Parliament itself.
Parlamendi reformitud töömeetodid
Parliament's working methods reformed
Parlamendi töö ongi juba muutunud tõhusamaks ja läbipaistvamaks tänu muudatustele täiskogu istungite, komisjonide koosolekute ja välisdelegatsioonide töö korralduses.
The efficiency and transparency of Parliament's work is already being improved by changes to the procedures used in its plenary sessions, committee meetings and foreign delegations.
2007. aasta oktoobris võttis parlamendi fraktsioonide esimeeste konverents ühehäälselt vastu parlamendi reformi töörühma soovitused, et muuta parlamendi töö tõhusamaks ja laiale üldsusele atraktiivsemaks.
In October 2007, the Conference of Presidents of political groups in Parliament unanimously adopted recommendations made by a working party on parliamentary reform, in order to make Parliament's work more efficient and more attractive to a wider public.
Esimene meetmepakett hõlmas viit valdkonda: päevakordade koostamine ja täiskogu istungite korraldamine; prioriteetide seadmine ja iga-aastaste arutelude formaat; arutelude ja hääletuste korraldamine ning muudatusettepanekute käsitlemine; paralleelsed kohtumised ja istumiskohtade jaotus istungisaalis.
The first set of measures covered five areas: agenda-setting and the organisation of plenary activities; priority-setting and the format of annual debates; the organisation of debates, the organisation of votes and the treatment of amendments; meetings held in parallel and the Chamber seating plan.
Täiskogu istungi päevakord on nüüd jaotatud selgeteks osadeks: olulisi õigusloomega seotud teemasid arutatakse teisipäeviti, nädala esmatähtis arutelu toimub kolmapäeva hommikuti ja kolmapäeva pärastlõuna on pühendatud poliitiliselt päevakajalistele teemadele.
The plenary agenda is now divided into clear sections: major legislative items are grouped on Tuesday, the week's priority debate is held on Wednesday morning and Wednesday afternoon is devoted to items of topical political interest.
Parlamendi raportööridele on antud rohkem sõnavõtuaega ja ka viimane sõna täiskogu istungi õigusloomega seotud aruteludel.
Parliament's rapporteurs have been given more speaking time, and also the last word, in plenary legislative debates.
Selleks, et anda kõnejärjekorras mitte olevatele parlamendiliikmetele võimalus arutelus osaleda, on igas arutelus ette nähtud viieminutiline eelneva registreerimiseta sõnavõttude osa, mille ajal võib juhatajalt sõna paluda.
To enable MEPs not on the speaking list to take part in discussion, each debate includes a five-minute "catch-the-eye" session, during which they can ask the chairperson to give them the floor.
Need muutused on jõus alates 2008. aasta algusest.
These changes have been in effect since the beginning of 2008.
Parlamendiliikmete ühtne palk
A common salary for MEPs
Euroopa Parlamendi liikmete põhimäärus võeti suure häälteenamusega vastu 2005. aasta juunis.
A single Statute for Members of the European Parliament (MEPs) was approved in June 2005 by an overwhelming majority.
Alates 2009. aasta juunist hakkavad kõik parlamendiliikmed teenima ligikaudu 7665 eurot kuus ja kaovad suured erinevused töötasudes, mis tulenevad praegusest süsteemist, kus parlamendiliikmed teenivad enamasti sama palju kui parlamendisaadikud nende liikmesriigis.
From June 2009, all MEPs are to earn around €7,665 a month, thus ending the wide pay disparities that result from the current system of MEPs earning the same as national MPs in their home countries.
Eeskirjade kohaselt on parlamendiliikmete palgad 38,5% Euroopa Kohtu kohtuniku palgast.
The rules set MEPs’ salaries as 38.5% of the salary of a European Court of Justice judge.
Parlamendiliikmed tasuvad tulumaksu ELi eelarvesse, kuigi liikmesriikidele jääb alles võimalus kohaldada täiendavat maksu kuni riikliku maksumäärani.
MEPs will pay income tax to the EU budget, though Member States also retain an option to apply in addition taxation up to the level of national rates.
Kokkuleppega on lubatud üleminekuperiood, mille jooksul võib iga liikmesriik jätkata tema kodanike poolt valitud parlamendiliikmete puhul põhimäärusest erinevate eeskirjade kohaldamist.
The agreement allows for a transition period during which, for MEPs elected by its citizens, each Member State may continue to apply different rules from those of the Statute.
Praegused parlamendiliikmed, kes tagasi valitakse, võivad samuti valida praeguse riigipõhise korra jätkamise.
Current MEPs who are re-elected may also opt to continue their existing national arrangements.