natgillin/translations-raw huggingface dataset:
20050819STO01003 Rahvusvaheline autoföderatsioon (EN) Dokumendid, mis kirjeldavad Euroopa liiklusohutuse tegevuskava Euroopa Komisjoni veebileht, autotransport (EN) veebisait, mis sisaldab andmeid uute autode kokkupõrke testi kohta (EN) veebisait, mis pakub toetust ja praktilist nõu liiklusõnnetuste ohvritele
20050819STO01003 International Automobile Federation Documents describing the European Road Safety Action Programme European Commission Webpage; Road Transport Website giving details of crash tests on new cars Website offering support and practical advice for victims of road traffic accidents
Lastele mõeldud ravimid: Euroopa lootus
Medicines for children: a European hope
Teie lapsel on angiin ja Te soovite teda ravida?
Your child has a sore throat and you want to treat it?
Siin pole midagi keerulist.
What could be simpler?
Võtke klaas vett, arsti poolt väljakirjutatud tablett ja nuga.
All you need is a glass of water, a pill prescribed by your doctor and a knife.
Lõigake tablett noaga pooleks või neljaks, sest ravimi annus on peaaegu kindlasti ettenähtud täiskasvanule.
Cut the pill in half or in quarters with the knife, as it’s almost bound to be an adult dose.
Euroopas on tegelikult vähem kui pooled lastele väljakirjutatavatest ravimitest lastele loodud.
Indeed, in Europe, less than half the medicines given to children are intended for them.
Euroopa Parlamendile otsustamisele esitatav lasteravimite määrus võiks seda olukorda muuta.
A regulation on paediatric medicines, currently awaiting a decision by the European Parliament, may change this situation.
Laps, kes kunagi haigeks ei jää?
A child who never falls ill?
Kõigest unistus.
You must be joking!
Iga lapsevanem peab õppima tegelema tablettide, kapslite, lahustuvate pulbrite ja valmis siirupitega, küünalde, tilkade ja salvidega.
All parents must learn how to handle tablets and capsules, soluble powders and ready-made syrups, suppositories, drops and ointments.
Suurem osa nimetatud toodetest on mõeldud täiskasvanutele.
Most of these products are intended for adults.
Kuidas neid annustada laste ravimiseks?
What dose is appropriate for a child?
Vaid osa ravimitest müüakse koos lastele mõeldud annustamisvahenditega.
Few medicines are sold with measuring devices suitable for children.
Olenevalt lapse vanusest ja ravimi tüübist tuleb neid endale hankida terve arsenal: väikesed või suured lusikad, mõõtudega või ilma, süstlad ja pipetid, märgistatud kas kilodes või millimeetrites, kapsli sisu lahustamiseks mõeldud lutipudelid.
Depending on the child’s age and the type of medicine, a whole arsenal is needed: small and large spoons, with and without dispensers, syringes and pipettes calibrated in kilograms and millilitres, bottles for dissolving the contents of a capsule, etc.
Laps ei ole osake täiskasvanust
Children are not small adults
Elu ei ole kerge neil lapsevanematel, kes nõia õpipoistena sageli on sunnitud apteekrit asendama.
Life is not easy for parents who, like the sorcerer’s apprentice, frequently have to stand in for the pharmacist.
Kuid peamine probleem asub hoopis mujal.
But this is not the main problem.
Lapse organism ei ole samasugune kui täiskasvanul, tema ainevahetus on teine.
A child’s body is not the same as that of an adult; it has a different metabolism.
Ravimi annuse muutmine vastavalt patsiendi kaalule ei ole piisav.
It is not enough to change the dose of a medicine according to the patient’s weight.
On olemas üle- või alaannustamise oht.
There is a risk of overdosing or underdosing.
Ravimi toime ei ole täiskasvanute ja laste puhul tingimata samasugune.
Medicines do not necessarily act in the same way in adults as in children.
Lapsed kasvavad, nende kaal ja pikkus, aga ka nende siseorganite ja psüühika talitus muutuvad.
As children grow, they develop in terms not only of their weight and height but also of the functioning of their organs and minds.
Enneaegsed vastsündinud, ajalised vastsündinud (0–27 päeva), imikud ja väikelapsed (28 päeva–23 kuud), lapsed (2–11 aastat), noorukid (12–16/18 aastat) – kõikides nimetatud etappides reageerib organism erinevalt.
Pre-term new-born infants, term new-born infants (0 to 27 days), infants and toddlers (28 days to 23 months), children (2 to 11 years) and adolescents (12 to 16/18 years) – at all these stages the organism responds differently.
Seega tundub ilmselge, et lastele on vaja neile eraldi loodud ravimeid.
It therefore seems obvious that children need to have medicines developed specially for them.
Miks mitte toimida vastavalt tegelikkusele?
Why not accept the obvious?
Sada miljonit inimest, viiendik 25-liikmelise Euroopa Liidu elanikkonnast, on alla 16 aasta vanused.
A hundred million individuals, or one fifth of the population of the 25 EU Member States, are under 16.
Miks siis arstid ja apteekrid kirjutavad välja ja väljastavad ravimeid, mis ei ole mõeldud spetsiaalselt neile?
So why do doctors and pharmacists prescribe and supply medicines that have not been developed specifically for them?
See ei ole tingitud piisava pädevuse puudumisest, vaid sellest, et selliseid ravimeid üldjuhul ei olegi olemas.
It’s not a case of incompetence; most often it’s because these medicines do not exist.
Selleks on mitu põhjust.
There are many reasons for this.
Esiteks vajavad paljud täiskasvanutele väljatöötatud ravimid kohandamist, enne kui neid saaks anda väikestele patsientidele.
Firstly, many medicines developed for adults need to be adapted before they can be given to younger patients.
Ei tule kõne allagi, et alla kuue aastased lapsed neelaksid suuri kapsleid, kui nende puhul oleks vaja vedelikke või väiksema suurusega tahkeid ravimeid.
Children under the age of six cannot be given large capsules or tablets; medicines must be administered in liquid or smaller solid forms.
Teiseks tuleb laborites loodud aineid katsetada, enne kui neid apteekides müüa saab.
Then, before they can be sold in pharmacies, substances developed in the laboratory have to be tested.
See on nende turustamise õiguslik tingimus.
This is required by law prior to marketing.
Lõpuks oleks raske katsetada mõne aine mõju laste organismile ilma et lapsed võtaksid katsetest osa.
Finally, it would be difficult to test the influence of a substance on the child’s organism without involving children in the testing.
Loomulikult, aga kliinilised katsed lastega tõstatavad eetilisi dilemmasid.
But, of course, clinical tests on children raise ethical dilemmas.
Ei tule kõne allagi selliseid kahtlusi vastuseta jätta.
The doubts cannot be left unanswered.
Tervis, sealhulgas laste tervis, on juba iseenesest prioriteetne.
Health, especially that of children, is a priority in its own right.
Kuid rääkides kuludest, ei tohi ka mööda vaadata valest ravist tingitud kuludest, mis koormavad tervishoiueelarveid.
When discussing costs, however, we must not lose sight of the burden of ill-suited therapies on health budgets.
Rääkides eetilistest küsimustest, kas siis täiskasvanutele mõeldud ravimite väljakirjutamine lastele on tõesti eetilisem kui kontrolli all ja selleks eraldi koostatud eeskirjadele vastavate katsete läbiviimine?
And as for the ethical questions, can we seriously argue that prescribing adult medicines to children is more ethical than controlled tests covered by appropriate regulations?
Mõnede meelest sarnanevad seda sorti väljakirjutamised "metsikutele" katsetele, mille mõju laste tervisele jääb teadmatuks.
Some claim that prescriptions of this kind amount to uncontrolled experiments with an unknown impact on children’s health.
Ei tohi ka varjata krooniliste haigustega laste olukorda, kes aastaid on sunnitud manustama halvasti kohandatud ravimeid ja elu lõpuni kannatama selle tagajärgede all.
Finally, we should not forget children suffering from chronic diseases, condemned to take ill-suited medicines for years and to suffer the consequences for the rest of their lives.
Ühendriikide näite alusel on selge, et lahenduse leidmine on võimalik.
The example of the United States shows that it is possible to find a way out.
Ameerikas on seadus (Pediatric Rule), mis alates 1998. aastast kohustab laboreid esitama ravimi turustamise loa taotluse ravimi müümiseks nii lastele kui täiskasvanutele.
Since 1998 an American law (the Pediatric Rule) has required laboratories to file a dossier to apply for authorisation to market drugs developed for children as well as for adults.
Euroopa Komisjoni poolt parlamendile ja nõukogule esitatud pediaatrias kasutatavate ravimite määruse eelnõul on sarnane eesmärk.
The draft Regulation on medicinal products for paediatric use, presented by the European Commission to Parliament and the Council, aims to do the same.
Sellega luuakse pediaatria komitee, mille ülesandeks on muuhulgas hinnata vajadust pediaatriliste ravimite järele.
It establishes a Paediatric Committee responsible, among other things, for assessing needs for medicines for children.
Londonis asuv Euroopa Ravimiamet (EMEA) hakkab lisaks selle praegustele pädevustele kaaluma ka kliinilisi katseid lastega, eelkõige et tänu andmebaasile, kuhu on kantud juba tehtud uurimuste tulemused, vältida, et katseid ja uurimusi ilma asjata korratakse.
In addition to its present responsibilities, the European Medicines Agency (EMEA), located in London, will look at clinical testing in children, using a database of studies already carried out, mainly to avoid such testing being repeated unnecessarily.
Keskkonna- ja rahvatervisekomisjoni kuuluvad parlamendiliikmed andsid nimetatud eelnõule ulatusliku toetuse Françoise Grossetête'i (PPE-DE, FR) raporti hääletamisel käesoleva aasta juulis.
The members of the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety showed broad support for this draft during a vote on the report by Françoise Grossetête (EPP-ED, FR) last July.
Pediaatriaalaste avalike teadusuuringute toetamiseks teeb pr Grossetête ettepaneku luua spetsiaalne Euroopa fond.
To facilitate public paediatric research, Mrs Grossetête is proposing that a special European fund be set up.
Tema arvates nõuavad teadusuuringud ja farmatseutiline areng Euroopas liikmesriikide koordineeritud tegevust, sest üksikul riigil puudub vajalik suutlikkus.
She believes that pharmaceutical research and development in Europe requires coordinated action by Member States, since no single country has the necessary capability.
20050819STO01005 Londonis asuva Euroopa Ravimiameti (EMEA) ametlik kodulehekülg
20050819STO01005 Official site of the European Agency for the Evaluation of Medicinal Products (EMEA), London
Parlamendiliikme ametiaeg algab ja lõpeb vastavalt 20. septembri 1976. a aktile.
A Member's term of office shall begin and end as laid down in the Act of 20 September 1976.
Ametiaeg lõpeb ka parlamendiliikme surma või tagasiastumise korral.
It shall also end on death or resignation.
Iga parlamendiliige jääb ametisse kuni parlamendi esimese pärast valimisi toimuva istungi avamiseni.
Every Member shall remain in office until the opening of the first sitting of Parliament following the elections.
Iga tagasiastuv parlamendiliige teatab presidendile oma tagasiastumisest ja näitab ära kuupäeva, mil ta tagasi astub; see peab toimuma hiljemalt kolme kuu jooksul pärast teatamist.
A Member who resigns shall notify the President of his resignation and of the date on which that resignation shall take effect, which shall be not more than three months after notification.
Kui vastutav komisjon leiab, et tagasiastumine ei ole kooskõlas 20. septembri 1976. a akti sätte ja mõttega, informeerib ta sellest parlamenti, et viimane saaks võtta vastu otsuse koha vabaks jäämise kohta.
If the committee responsible considers that the resignation is not in accordance with the spirit or the letter of the Act of 20 September 1976 it shall inform Parliament to this effect so that Parliament can decide whether or not to establish the vacancy.
Vastasel korral otsustatakse, et koht jääb vabaks tagasiastuva parlamendiliikme poolt ametlikus protokollis näidatud kuupäeval.
Otherwise, the vacancy shall be established with effect from the date indicated by the resigning Member in the official record.
Seda küsimust parlamendis ei hääletata.
There shall be no vote in Parliament on the subject.
Erandlikes olukordades kehtib lihtsustatud menetluskord; see kehtib juhul, kui tagasiastumise jõustumise kuupäeva ja vastutava komisjoni esimese koosoleku vahel toimub üks või mitu osaistungjärku ja fraktsioon, millesse tagasiastuv parlamendiliige kuulub, ei saa endale nende osaistungjärkude ajaks asendusliiget seetõttu, et koha vabaksjäämise kohta puudub otsus.
A simplified procedure has been introduced for certain exceptional circumstances, in particular where one or more part-sessions are held between the effective date of the resignation and the first meeting of the committee responsible and where, as the vacancy has not been established, the political group to which the resigning Member belongs is not able to obtain a replacement Member during those part-sessions.
Lihtsustatud korra järgi on juhtumite lahendamise eest vastutava komisjoni raportööril õigus vaadata viivitamatult läbi iga tagasiastumise teade, millest teda on nõuetekohaselt informeeritud, ja kui viivitus tagasiastumisteate läbivaatamisel võiks kahju tuua, pöörduda vastutava komisjoni esimehe poole, paludes teda vastavalt lõikele 3:
Under this procedure, the rapporteur of the committee responsible entrusted with these cases has the power to examine immediately any resignation duly notified and, where any delay in considering the notification would be prejudicial, to refer the matter to the committee chairman asking him, pursuant to paragraph 3:
- või kutsuda kokku vastutava komisjoni erakorraline koosolek raportööri tõstatatud probleemide arutamiseks.
or to convene an extraordinary meeting of the committee to examine any specific difficulties noted by the rapporteur.
Erinevustest, mis tulenevad siseriiklikest õigusaktidest, teavitatakse parlamenti; parlament võtab erinevused teadmiseks.
Incompatibilities resulting from national legislation shall be notified to Parliament, which shall take note thereof.
Kui mõni liikmesriigi või liidu pädev ametiasutus või asjaomane parlamendiliige teatab presidendile parlamendiliikme sellisesse ametisse määramisest, mida ei saa ühitada Euroopa Parlamendi liikme ametiga, informeerib president sellest parlamenti, mis võtab seejärel vastu otsuse parlamendiliikme koha vabaks jäämise kohta.
Where the competent authorities of the Member States or of the Union or the Member concerned notify the President of an appointment to an office incompatible with the office of Member of the European Parliament, the President shall inform Parliament, which shall establish that there is a vacancy.
Liikmesriikide või liidu pädevad ametiasutused teavitavad presidenti igast ülesandest, mille nad kavatsevad parlamendiliikmele anda.
The authorities of the Member States or of the Union shall inform the President of any assignment they intend to confer on a Member.
President saadab kavandatava määramise ettepaneku edasi vastutavale komisjonile, mis otsustab, kas see on kooskõlas 20. septembri 1976. a akti sätte ja mõttega.
The President shall refer to the committee responsible the question of the compatibility of the proposed assignment with the letter and the spirit of the Act of 20 September 1976.
President informeerib parlamenti, asjaomast parlamendiliiget ja asjaomaseid ametiasutusi parlamendi komisjoni järeldustest.
He shall inform Parliament, the Member and the authorities concerned of the conclusions reached by that committee.
Ametiaja lõppemise ja koha vabaksjäämise kuupäeva arvestatakse järgmiselt:
The following shall be considered as the date of the end of the term of office and the effective date of a vacancy:
tagasiastumise korral on selleks kuupäev, mille parlament määras tagasiastumisteate põhjal kindlaks oma otsuses koha vabaksjäämise kohta;
in the event of resignation: the date on which the vacancy is established by Parliament, in accordance with the notification of resignation;
kui parlamendiliige nimetatakse ametisse, mida kas vastava riigi valimisseaduse või 20. septembri 1976. a akti artikli 7 järgi ei saa ühitada Euroopa Parlamendi liikme ametiga, on selleks kuupäev, mille on teatanud liikmesriikide või liidu pädevad ametiasutused või asjaomane parlamendiliige ise.
in the event of appointment to an office incompatible with the office of a Member of the European Parliament, either in respect of national electoral law, or in respect of Article 7 of the Act of 20 September 1976: the date notified by the competent authorities of the Member States or of the Union or by the Member concerned.
Kui parlament on vastu võtnud otsuse, et koht jääb vabaks, informeerib ta sellest asjaomast liikmesriiki.
When Parliament has established that a vacancy exists, it shall inform the Member State concerned thereof.
Kõik vaidlused parlamendiliikme ametisse määramise kehtivuse üle, kui parlamendiliikme volitused on juba kontrollitud, edastatakse vastutavale komisjonile, mis esitab viivitamatult ja hiljemalt järgmise osaistungjärgu alguseks parlamendile raporti.
Any dispute concerning the validity of the appointment of a Member whose credentials have already been verified shall be referred to the committee responsible, which shall report to Parliament without delay and no later than the beginning of the next part-session.
Parlament jätab endale õiguse kuulutada ametisse määramine kehtetuks või keelduda koha vabaksjäämise otsuse vastuvõtmisest, kui selgub, et ameti vastuvõtmine või selle mahapanemine tugines sisulisele veale või kehtetule tahteavaldusele.
Parliament shall reserve the right, where acceptance or termination of office appears to be based on material inaccuracy or vitiated consent, to declare the appointment under consideration to be invalid or refuse to establish the vacancy.
Presidendi ettepanekul ja fraktsiooni või vähemalt 37 parlamendiliikme taotlusel võib arutelu lõpetada enne, kui kõik sõnavõtjate nimekirjas märgitud isikud on sõna saanud.
A debate may be closed before the list of speakers has been exhausted on a proposal from the President or at the request of a political group or at least thirty-seven Members.
Lõike 1 kohaldamist piiramata, on parlamendiliikmetel ja fraktsioonidel vahetu ligipääs Euroopa Parlamendi sisesele arvutivõrgule, mille kaudu on võimalik saada infot ettevalmistatavate mittekonfidentsiaalsete dokumentide kohta (sh raportite projektid, soovituste projektid, arvamuste projektid, töödokumendid ja parlamendi komisjonis esitatud muudatusettepanekud).
Without prejudice to the application of the first paragraph, Members and political groups shall have direct access to the European Parliament's internal computer system for the consultation of any non-confidential preparatory document (draft report, draft recommendation, draft opinion, working document, amendments tabled in committee).
Parlamendi komisjon, parlamentidevaheline delegatsioon, fraktsioon või vähemalt 37 parlamendiliiget võivad esitada presidendile kirjaliku taotluse korraldada arutelu inimõiguste, demokraatia ja õigusriigi põhimõtete rikkumise pakiliste juhtumite üle (artikli 130 lõige 3).
A committee, an interparliamentary delegation, a political group or at least thirty-seven Members may ask the President in writing for a debate to be held on an urgent case of a breach of human rights, democracy and the rule of law (Rule 130(3)).
Vastavalt artikli 132 sätetele võib parlament jätta kõrvale mõne teema, mille arutamine oli ette nähtud, ja asendada selle teemaga, mille arutamist polnud ette nähtud.
In accordance with the provisions of Rule 132, Parliament may abandon a topic due to be debated and replace it by an unscheduled topic in the debate.
Fraktsioonidele ja fraktsioonilise kuuluvuseta parlamendiliikmetele eraldatakse arutelude koguajast kõneaega vastavalt artikli 142 lõigetele 2 ja 3 kokku kuni 60 minutit osaistungjärgu kohta.
The total speaking time for the political groups and Non-attached Members shall be allocated in accordance with the procedure laid down in Rule 142(2) and (3) within the maximum time for debates of 60 minutes per part-session.
Artiklit 163 ei kohaldata.
Rule 163 shall not apply.
Kui ühel ja samal teemal esitatakse kaks või enam resolutsiooni ettepanekut, kohaldatakse artikli 103 lõiget 4.
If two or more motions for resolutions are tabled on the same subject, the procedure set out in Rule 103(4) shall apply.
Resolutsiooni ettepanekute puhul, mis on lisatud päevakorda inimõiguste, demokraatia ja õigusriigi põhimõtete rikkumise juhtumite käsitlemiseks, artiklite 167, 168 ja 170 sätted ei kehti.
The provisions of Rules 167, 168 and 170 shall not apply to motions for resolutions included on the agenda for a debate on cases of breaches of human rights, democracy and the rule of law.
Sama kehtib resolutsiooni ettepanekute suhtes, mille puhul tehakse artikli 149 lõike 3 alusel esitatud taotluse põhjal kindlaks, et parlamendis puudub kvoorum.
The same shall apply to motions for resolutions in respect of which it is established, following a request under Rule 149(3), that a quorum is not present.
Loomulikult on parlamendiliikmel õigus esitada sellised ettepanekud uuesti, et need vaadataks vastavalt artiklile 113 läbi parlamendi komisjonis või kantaks järgmise osaistungjärgu päevakorda inimõiguste, õigusriigi ja demokraatia põhimõtete rikkumise juhtumite käsitlemise raames.
Obviously Members shall be entitled to retable such motions either for consideration in committee pursuant to Rule 113 or for the debate on cases of breaches of human rights, democracy and the rule of law at the next part-session.
Kodukorras ei ole sätet, mis lubaks lõike 2 alusel esitatud resolutsiooni ettepaneku ja parlamendi komisjoni sama teemat käsitleva raporti üle korraldada ühisarutelu.
There are no provisions in the Rules to allow a joint debate on a motion for a resolution tabled in accordance with paragraph 2, second subparagraph, and a committee report on the same subject.
Kui artikli 149 lõike 3 alusel nõutakse parlamendi kvoorumi kontrollimist, kehtib see nõue üksnes hääletusele pandava resolutsiooni ettepaneku suhtes, mitte aga järgnevate resolutsiooni ettepanekute suhtes.
When a request is made pursuant to Rule 149(3) that it be established whether a quorum is present, this request shall be valid only for the motion for a resolution which is to be put to the vote and not for those which follow.
Õigusloomega mitteseotud raportid
Non-legislative reports
Kui parlamendi komisjon töötab välja õigusloomega mitteseotud raporti, määrab ta oma liikmete või nende alaliste asendusliikmete hulgast sellele raportööri.
Where a committee draws up a non-legislative report, it shall appoint a rapporteur from among its members or permanent substitutes.
Raportöör vastutab komisjoni raporti koostamise ja selle komisjoni nimel parlamendi istungil esitamise eest.
The rapporteur shall be responsible for preparing the committee's report and for presenting it to Parliament on behalf of the committee.
Komisjoni raport sisaldab:
The committee's report shall comprise:
resolutsiooni ettepanekut;
a motion for a resolution;
seletuskirja koos rahastamisülevaatega, mis näitab ära raporti võimalikud finantsmõjud ja selle kokkusobivuse finantsperspektiiviga;
an explanatory statement including a financial statement which establishes the magnitude of any financial impact of the report and its compatibility with the financial perspective;
artikli 113 lõike 4 alusel kaasatavate võimalike resolutsiooni ettepanekute tekste.
the texts of any motions for resolutions to be included under Rule 113(4).
Immuniteeti ja sellega seotud menetlusi puudutavate taotluste läbivaatamine vastutavas komisjonis toimub artikli 7 alusel alati kinnisel koosolekul.
Consideration by the committee responsible of requests relating to procedures on immunity pursuant to Rule 7 shall always take place in camera.
Iga istungi protokoll, milles registreeritakse parlamendi poolt vastu võetud otsused ja kõnelejate nimed, tehakse kättesaadavaks hiljemalt pool tundi enne järgmise istungipäeva pärastlõunase istungi algust.
The minutes of each sitting, containing the decisions of Parliament and the names of speakers, shall be distributed at least half an hour before the beginning of the afternoon period of the next sitting.