natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Osad parlamendiliikmed tahtsid hääletada kahe riigi liitumise vastu, samal ajal kui teised soovisid hääletuse edasi lükata, et oodata ja vaadata.
Some of them wanted to vote against the entry of the two countries, while others wanted to postpone the vote in order to wait and see.
Kolmandad jällegi ütlesid, et Rumeenia uus valitsus, mis tuli võimule 2004. aasta detsembris, tegi lõpuks ometi kiireid ja põhjalikke edusamme ning teda ei tohiks karistada vana valitsuse hooletuse eest.
And others again said that Romania's new government, which came into power in December 2004, was finally making some fast and solid progress and shouldn't be punished for the negligence of the old one.
Lõpptulemusena leiti kompromiss, millega sunniti ELi valitsusi andma parlamendile õiguse küsida mõlema riigi ELi astumise edasilükkamist ühe aasta võrra, kui parlament leiab selle vajaliku olevat.
In the end, a compromise was found by forcing the EU governments to grant Parliament the right to ask for postponement of both countries' entry into the EU by one year if it considers that to be necessary.
Järeleandmised parlamendile
Concessions to Parliament
Protsessi käigus õnnestus parlamendil tagasi saada oluline osa otsustamisõigusest Euroopa eelarve küsimuses.
In the process, Parliament also managed to wrench back an important part of its decision rights over the European budget.
Rumeenia ja Bulgaaria „ühinemislepingus“ olid ELi valitsused määranud, kui palju raha hakatakse kasutama nende kahe uue liikmesriigi jaoks kindlaksmääratud valdkondades alates nende liitumisest kuni aastani 2009 ja isegi hiljem.
In the so-called "Accession Treaty" for Romania and Bulgaria, the EU governments had laid down how much money was going to be used for these two new member states in certain areas from the time of their entry until 2009 and even later.
See oleks tähendanud, et parlamendil ei oleks enam olnud sõnaõigust ELi eelarve selle osa üle.
This would have meant that Parliament no longer had a say over this part of the EU budget.
ELi valitsuste ja parlamendi läbirääkimistel ei jõutud kokkuleppeni kuni viimase hetkeni.
Negotiations between the EU governments and Parliament failed to produce an agreement until the very last moment.
Kartes, et parlament hääletab Rumeenia ja Bulgaaria liitumise vastu lubasid valitsused, et pärast aastat 2009, seega vaid kaks aastat hiljem, saavad parlamendiliikmed need õigused tagasi ja asjaolu, et summad on juba kindlaksmääratud ei tähenda, et ELi eelarveid vastavalt kärbitakse.
Fearing that Parliament would vote against the entry of Romania and Bulgaria, the governments promised that after 2009, so after only two years, MEPs would have these rights back again and that the fact that these sums had already been fixed, would not mean that future EU budgets would be cut accordingly.
Parlamendi vaatlejad
Parliament observers
Nagu ka varasemate laienemiste korral kutsus Euroopa Parlament Bulgaaria ja Rumeenia parlamente saatma vaatlejaid, kes saavad tutvuda parlamentaarse töö üksikasjadega Euroopas.
As with previous enlargements, the European Parliament has invited the parliaments of Bulgaria and Romania to send "observer MEPs", who will be able to get acquainted with the specificities of European parliamentary work.
Nad saavad võtta osa kõikidest tegevustest, kuid neil puudub hääleõigus.
They can take part in all the activities but will not be able to vote.
Eeltoodust tulenevalt saabub 26. septembril Brüsselisse 35 parlamendiliiget Rumeeniast ja 18 Bulgaariast
On 26 September, therefore, 35 MPs from Romania and 18 from Bulgaria will arrive in Brussels.
Tekstiilitööstus: Euroopa Parlament teeb ettepaneku Hiina väljakutsele vastamiseks
Textiles: the European Parliament proposes a response to the Chinese challenge
EL peaks rohkem piirama Hiina tekstiilikaupade "ebaloomulikku importi" – selline oli Euroopa Parlamendi juhtlause selle aasta juulis.
The EU should place further restrictions on ‘abnormal imports’ of Chinese textiles – that was the watchword in the European Parliament last July.
"Made in China" t-särkide ja muude rõivaesemete vool Euroopa turule alates 2005. aasta algusest nõuab vastureaktsiooni.
The massive influx of T-shirts and other items of clothing ‘Made in China’ onto the European market since the beginning of 2005 calls for a reaction.
Kuid parlamendiliikmed kutsuvad ELi üles selles nägema pigem väljakutset kui ohtu.
MEPs are proposing that the EU regard this as a challenge rather than a danger.
Kui austatakse kaubanduseeskirju ja õiglaseid sotsiaalseid norme, on Euroopal piisavalt trumpe, et konkurentsile vastu seista.
As long as trading rules and equitable social standards are observed, Europe has sufficient assets to face the competition.
Hiina toodete import on võrreldes 2004. aasta sama perioodiga 57-kordselt suurenenud, samas kui Hiina päritolu t-särkide arv Euroopa kauplustes on suurenenud 187%.
Indeed, imports of these products were 57 times higher than in the same period in 2004, while the number of Chinese T-shirts in European shops increased by 187%.
Need numbrid, mis avaldati enne Prantsusmaal ja Hollandis toimunud referendumeid, teravdasid arutelusid põhiseaduse teemal ning mõnede arvates illustreerisid ELi võimetust tekstiili- ja rõivatööstuse sektoris töökohti kaitsta.
These figures, published ahead of the referendums in France and the Netherlands, inflamed the constitutional debate and, in the opinion of some people, demonstrated the EU’s inability to defend jobs in the textiles and clothing sectors.
Tekstiili- ja rõivatööstus – Euroopa Liidu võtmesektor
Textiles and clothing constitute a key sector for the EU
Sellisele olukorrale vastu seismiseks sõlmis Euroopa Komisjon kõikide liikmesriikide nimel möödunud aasta 10. juunil Hiinaga kokkuleppe, mis võimaldab kuni 2008. aasta lõpuni kontrollida teatud Hiina tekstiilitoodete liikumist ELi ning nende importi piirata.
It was in order to deal with this situation that the European Commission, on behalf of all the Member States, concluded an agreement with China on 10 June, which will allow it to monitor and limit imports of certain Chinese textiles until the end of 2008.
See kokkulepe saavutati veidi enne Euroopa Komisjoni poolt Pekingile esitatud ultimaatumi tähtaja lõppemist.
This arrangement was made shortly before the expiry of the date of the European Commission’s ultimatum to Beijing.
Kui kokkulepet ei oleks suudetud saavutada, oleks EL olnud valmis tarvitusele võtma kaitseklausli, mis Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) nõusolekul oleks ELile andnud õiguse piirata importi ja seega kaitsta oma turgu.
Had an agreement not been reached, the EU was prepared to use the safeguard clause which, subject to approval from the World Trade Organisation (WTO), gives it the right to limit imports and thereby protect its market.
Parlament soovis minna veelgi kaugemale, kui võimaldas Hiina kaubandusministri Bo Xilai ja Euroopa Komisjoni kaubandusvoliniku Peter Mandelsoni vahel sõlmitud leping.
But Parliament would like to go beyond the terms of the agreement, signed by the Chinese Minister of Commerce, Bo Xilai and the European Commissioner for Trade, Peter Mandelson.
Parlamendiliikmete arvates peaks kokkulepe piirama ka muude Hiina kaupade importi.
According to MEPs, the agreement should limit importation of other Chinese products.
Euroopa tekstiilitööstus on liidu võtmesektor, kuna see esindab umbes 180 000 Euroopa ettevõtet, millest suur osa on väikesed ja keskmise suurusega ettevõtted.
The European textiles sector is a key area for the EU, representing approximately 180 000 European businesses, many of which are small and medium-sized enterprises.
Kümne uue liikme liitumise järgselt ELiga 2004. aastal annab see sektor tööd ligi 2,7 miljonile inimesele, kellest olulise osa moodustavad naised.
Following the accession of 10 new Member States to the EU in 2004, this sector employs almost 2.7 million people, many of whom are women.
Hiina liitumine WTOga 2002. aastal ja kvootide lõpp Hiina tekstiilitoodetele, mis kindlustasid siseriiklike turgude kaitse ajavahemikus 1974. aastast kuni 2005. aastani, tõid kaasa Hiina tekstiilitoodete sissevoolu.
China’s accession to the WTO in 2002 and the end of the quotas on textile products, which provided protection for national markets between 1974 and 2005, led to a massive influx of Chinese textile products.
Probleemid said aga alguse varem, kuna 1990. aastast kuni 2001. aastani kadus Euroopa Liidus selles sektoris ligi 850 000 töökohta ning tuhandeid ettevõtteid.
But the problems predate that, since this sector lost almost 850 000 jobs and thousands of businesses in the European Union between 1990 and 2001.
Pigem väljakutse kui oht
More of a challenge than a danger
Asi ei seisne siiski kaitsvate reeglite ja kvootide seadmises.
However, this is not to suggest that protectionist rules should be reintroduced and quotas re-established.
Parlamendiliikmed eelistavad selles olukorras näha pigem väljakutse esitamist kui ähvardust.
MEPs would prefer to treat this situation as a challenge rather than a threat.
Turg peab jääma vabaks ning konkurentsivõimeliseks, kuid konkurents peab olema õiglane.
The market must remain free and competitive, but competition must be fair.
Selle saavutamiseks peavad kõik osapooled austama "juhtmõtet, mille kohaselt peab kaubanduspoliitika ülejäänud maailmaga põhinema kahel põhimõttel: õiglusel ja vastastikkusel".
In order to achieve this, all partners must respect the keynote according to which a trade policy with the rest of the world has to be based on two principles: fairness and reciprocity.
Need on prantsuse kristlike demokraatide fraktsiooni parlamendiliikme Tokia Saifi sõnad, kes koostas resolutsiooni tekstiili- ja rõivatööstuse tuleviku kohta pärast 2005. aastat, mille Euroopa Parlament võttis vastu käesoleva aasta juulis.
These were the words of the French Christian Democrat MEP Ms Tokia Saïfi, who drafted the resolution on the future of the textile and clothing industry after 2005, which was adopted by the European Parliament last July.
Täna see aga veel nii ei ole.
But this is not the case today.
Esiteks on raske konkureerida turuga – mis nagu Hiina turg – ei ole vaba.
Firstly, it is difficult to compete with a market such as China, which is not free.
Hiina tekstiiliettevõtted on endiselt riigiettevõtted ja saavad toetusi, mis moonutavad konkurentsi (intressivabad laenud riigipankadelt, eksporditoetused, varjatud toetused, nagu tasuta elektriga varustamine).
Chinese textile companies are still state-run and benefit from aid which distorts competition (interest-free loans from state banks, export subsidies, disguised subsidies such as the supply of free electricity).
Teiseks ei sõltu kõik kasumist.
Secondly, it is not simply a matter of profit.
Ettevõtted, mis tahavad Euroopasse eksportida, peavad austama inimõigusi ning rahvusvahelisi keskkonna- ja tööstandardeid.
Those companies which wish to export to Europe should respect human rights and international standards on the environment and employment.
Parlamendiliikmete arvates peaks neid reegleid rikkudes valmistatud toodete, eriti laste, sunnitööliste või ametiühingute kaitseta töötajate valmistatud toodete kogu import ELi olema keelatud.
According to MEPs, any importation of products into the EU which is in breach of these rules, in particular where products have been manufactured by prisoners, children, slave labourers or workers without trade union rights, should be prohibited.
Panus kvaliteedile ja võltstoodangu vastu võitlemine
Focusing on quality and combating counterfeits
Euroopal on olemas trumbid, mis tõotavad paljulubavat tulevikku.
Europe has assets which allow it to be optimistic about the future.
EL toote päritolukohana tagab toote kvaliteedi.
The EU as a place of origin is a guarantee of a product’s quality.
Kõrge lisandväärtusega tooted on Euroopa tekstiilitööstuse tugevus.
Products with a high added value are the European textile industry’s trump card.
Parlamendiliikmed soovivad Euroopa tööstuse konkurentsivõimelisemaks muutmiseks uuenduste ergutamist.
MEPs would like to see innovation encouraged in order to make European industry more competitive.
Seni, kuni loomingulisust ja uuendusi ohustavad piraatlus ja võltstoodang, on raske oma peamisi trumpe maksma panna.
But as long as its creativity and innovation are undermined by pirating and counterfeits, it is difficult to reap the full benefits of these key advantages.
Lõviosa ehk ligi 70% kogu võltstoodangust, mis Euroopa turule jõuab, on pärit Hiinast.
As it happens, the lion’s share of all counterfeits introduced onto the European market, almost 70%, comes from China.
Õnneks on olemas õiguslik alus võltstoodangu ülemaailmse kaubanduse vastu võitlemiseks – intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide leping (TRIPS-leping).
Fortunately, there is a legal basis for combating the global marketing of counterfeits: the Agreement on Trade-Related Aspects of Intellectual Property Rights (TRIPS Agreement).
Parlamendiliikmete arvates tuleb Hiinal sanktsioone reeglite rikkujate vastu karmistada.
Thus, MEPs believe that China should impose stricter penalties on those who infringe these rules.
Aasia, aga ka Ameerika konkurentsile vastu seismiseks teeb Euroopa Parlament ettepaneku ühendada Vahemere kahe ranniku jõud ning luua "Euroopa ja Vahemere tootmispiirkond".
In order to face Asian and also American competition, Parliament is proposing that the two shores of the Mediterranean join forces to create a ‘ Euro-Mediterranean production area’.
Tekstiili- ja rõivasektori rekonstrueerimise ja ümberkorraldamise abiplaan tuleb lõpuks ellu viia.
Finally, an aid plan for the reconstruction and conversion of the European textiles and clothing sector should be implemented.
Nagu teada, käib selline ümberkorraldamine sageli käsikäes piirkondlike või valdkondlike kriisidega.
But, as is well known, conversions of this kind often go hand in hand with local or sectoral crises.
Olukorra leevendamiseks näeksid parlamendiliikmed meelsasti finantsabi andmist struktuurifondidelt (ELi abi raskustes olevatele piirkondadele).
In order to remedy this, MEPs would like to see the provision of financial aid by means of the Structural Funds (EU aid to regions in difficulty).
Miski ei ole lihtne
Nothing is simple
Kas Hiina tekstiilitoodete eksport ähvardab töökohti Euroopas?
Do exports of Chinese textiles pose a threat to jobs in Europe?
See-eest on Hiina ELi suuruselt teine kaubanduspartner.
But China is the EU’s second largest trading partner.
Hoolimata mitmetest tumedatest aladest kahe poole suhetes, nende koostöö areneb.
Although there are numerous strains on relations between the two entities, cooperation is developing.
Hiina poolel on siiski järjest suurenev ülejääk.
It is true that there is an increasing surplus on the Chinese side.
Kuid Euroopa Liit ekspordib Hiinasse samuti palju: tööstusmasinaid, autosid, lennukeid.
However, the EU also exports a significant quantity of goods to China, such as industrial machinery, cars and aircraft.
Hiina on teatud valdkondades ELile kardetav konkurent, kuid Hiina veel suurem konkurent arengumaadele.
China is a formidable competitor for the EU in certain areas but it is even more so for developing countries.
Ohustatud riikide ilma jätmine igasugusest kaitsest oleks ebaõiglane.
It would be unjust to deprive the most vulnerable countries of all protection.
Ning lõpuks rõhutavad mõned valitsusvälised organisatsioonid, et Hiina impordi piiramine tähendab ühtlasi 100 miljoni allpool vaesuspiiri elava hiinlase edasimineku piiramist.
Finally, certain non-governmental organisations emphasise that restricting Chinese imports also means limiting the development of the 100 million Chinese who live below the poverty line.
Põllumajandus ikka murelaps
Aggravation over Agriculture - again
Raske on jääda erapooletuks Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika (ÜPP) suhtes.
It is difficult to be neutral about the European Union's Common Agriculture Policy (CAP).
Selle toetajate meelest on poliitika taganud Euroopa küllusliku ja püsiva varustamise toiduga.
To its supporters the policy has guaranteed a plentiful and stable food supply for Europe.
Ühtlasi on ÜPP integreerituim ELi poliitika ja tõendab tõelist poliitikalõimingut.
The CAP is also the most integrated of the EU's policies and is held up as proof that real policy integration is.
Selle kriitikud peavad ÜPP peamiseks veaks selle majanduslikku ebatõhusust.
To its critics, the economic inefficiency of the CAP is the main complaint.
Toetused talupidajatele, kõrged tarbijahinnad ja põllumajandustoodete ülejääk kõlavad kõige sagedamalt süüdistustena selle poliitika aadressil.
Subsidies to farmers, high prices for consumers and farm surpluses are the most-often voiced complaints about the policy.
ÜPP tuleb Euroopa Parlamenti
The CAP comes to the European Parliament
Põllumajanduspoliitika võeti erilise jõulisusega luubi alla viimastel nädalatel, kui ELi juhid pidasid aru liidu eelarvevahendite üle aastateks 2007–2013.
The scrutiny of agriculture policy has been particularly intense over the last few weeks as EU leaders argue over the budget allocation for the Union between 2007 and 2013.
Kuna põllumajanduse ja maaelu arendamise eelarve moodustab 46% ELi iga-aastastest kuludest – ehk ümmarguselt 50 miljardit eurot aastas – siis on keskne arutlusteema see, millise suuna võtab EL eelolevatel aastatel.
As the agriculture and rural development budget accounts for 46% of EU spending annually - or some €50 billion a year - it is central to the debate and to the direction the EU will take in the coming years.
Eriti tundub eelarveeraldistel olevat eluline seos majandusreformide läbiviimisega nn Lissaboni strateegia kaudu.
In particular, the budget allocation is seen as having a vital link between the drive for economic reform in Europe through the so called "Lisbon Strategy".
Selle strateegia eesmärk on reformide ja teadusuuringutesse ning haridusse tehtavate investeeringute abil maadelda madala tootlikkuse, kõrge tööpuuduse ja majandusseisakuga Euroopas.
The aim of this strategy is to tackle low productivity, high unemployment and economic stagnation in Europe through reform and investment in research and education.
Ametliku kommünikee sõnul on ambitsiooniks "muuta EL aastaks 2010 maailma kõige dünaamilisemaks ja konkurentsivõimelisemaks majanduseks".
In the words of the official communiqué the ambition is "to make the EU the world's most dynamic and competitive economy" by 2010.
Euroopa Ülemkogu juunis toimunud luhtunud kohtumise tagajärjel, kui ELi juhid ei suutnud kokku leppida eelolevate aastate eelarveraamistikus, sai ÜPP tulevik ja eesmärk ning eelarve tervikuna sageli teravate poliitiliste vangerduste keskmeks.
In the aftermath of the failed European Council in June, when EU leaders could not agree a budgetary framework for the forthcoming years, the future and purpose of the CAP and the budget as a whole became the centre of often bitter political exchanges.
Euroopa Parlamendis nimetas Luksemburgi peaminister ja ELi roteeruv eesistuja Jean-Claude Juncker eelarvekõneluste nurjumist "kriisiks, mis ei ole üksnes finantskriis".
In the European Parliament, Jean-Claude Juncker, the Prime Minister of Luxemburg and the holder of the rotating EU Presidency, called the failure of the budget talks "a crisis, but not just a financial crisis".
Tema viimaste sõnade kaja parlamendisaalis kutsus esile kestvad ovatsioonid, kui ta lausus, et "meie põlvkonnal ei ole õigust lasta meie eelkäijate saavutustel liiva joosta".
His last words echoed around the Parliamentary chamber and prompted a standing ovation as he declared that "our generation does not have the right to unpick the achievements of our predecessors".
Saatuse tahtel pidi Ühendkuningriigi peaminister Tony Blair pöörduma Euroopa Parlamendi poole järgmisel päeval, et juhatada sisse Ühendkuningriigi eesistujaperiood.
As fate would have it, the UK Prime Minister Tony Blair was due to address the Parliament to launch the UK's Presidency of the EU the following day.
Pöördudes Euroopa Parlamendi poole, esitas hr Blair eelarvealaseid argumente Euroopa põhiseaduse tagasilükkamisele Prantsusmaal ja Hollandis järgnenud laiema Euroopa kriisi kontekstis.
Addressing the Parliament Mr Blair put the arguments over the budget into the context of the wider European crisis following the rejection of the European Constitution by France and the Netherlands.
Tema sõnul peegeldas see laiemat vabanemist Euroopa pettekujutlusest ja et käes on aeg "vaadata silma tegelikkusele".
He said that this reflected a wider disenchantment with Europe and that it was time to "give ourselves a reality check".
Ta lisas, et eelarvelepe peaks olema osa selle lahendamisest, mitte "seisma sellest eraldi".
He added that a budget settlement should be part of the solution, not "abstracted from it".
Hr Blair nõudis tungivalt, et Euroopa viiks ellu Lissaboni agenda ja võtaks eelarve vastu kooskõlas Sapiri 2003. aasta raportiga (vaata linki allpool).
Mr Blair urged Europe to implement the Lisbon agenda and adopt a budget along the lines of the Sapir report (see link below) in 2003.
Euroopa Parlamendi konservatiivse tiiva liider Hans-Gert Pöttering ütles, et kokkuleppele jõudmise ebaõnnestumine iseenesest ei olnud "traagiline", kuid Euroopa viis kriisi kaks "eid" korraga.
The leader of the Conservative block in the Parliament, Hans-Gert Poettering, said that the failure to reach an agreement was not "tragic" in itself, but combined with the two "no" votes, Europe was "in a crisis".
Positiivse märgina oli see "demokraatia triumf, et inimesed said osaleda ja osalesid arutelul".
On a positive note "it was a triumph for democracy as people can and are participating in the debate".
Euroopa Parlamendi sotsialistide fraktsiooni liider Martin Schulz nõudis "korralikke ametikohti, mis pakuvad turvalisust ja kindlat sissetulekut".
The leader of the Socialist group in the Parliament, Martin Schulz, called for "decent jobs that offer security and secure wages".
Arutelu teadusuuringud versus kulutused põllumajandusele kohta ütles ta, et "see on sama, kui võrrelda kriiti ja juustu."
As to the debate over research versus agricultural spending, he said "it is like comparing chalk and cheese."
Graham Watson liberaalide fraktsioonist märkis, et "suurimad väljakutsed on kolmanda maailma areng, kliimamuutused ja võitlus rahvusvahelise kuritegevusega".
Graham Watson for the Liberal group stated that "third world development, climate change and the fight against international crime are the biggest challenges".
Ta tundi huvi, kuidas on võimalik nende väljakutsetega tegelda, kui riigid ei taha anda suuremat panust eelarvesse.
He wondered how these could be tackled if countries would not contribute more to the budget.
Kõik need poliitilised seisukohad on esindatud Euroopa Parlamendi eelarvekomisjonis, mis kiidab heaks ELi aastaeelarve kulutused.
All of these political viewpoints are represented in the Parliament's Budget Committee which approves the annual expenditure of the EU.
Miks on põllumajandus püha lehm?
Agriculture - why is it such a sacred cow?
Mida on põllumajanduses nii erilist?
Why is agriculture so special?
Miks on tal eriline koht ELis ja miks tähtsustatakse teda erilisena liidu asutamislepingutes?
Why does it have a special place in the EU and is enshrined in the founding Treaties of the Union?
Üldiselt tõstetakse esile kolme põhjust: esiteks stabiliseerib riiklik sekkumine põllumajandustoodete hindu, kui need ilmastikutingimuste tõttu muu juhul kõikuda võiksid.
There are three reasons generally highlighted; firstly public intervention stabilises agriculture prices which would otherwise fluctuate due to weather conditions.
Hinnatõus põhjustab inflatsiooni, sest üldjoontes moodustavad väljaminekud toidule 20% leibkonna eelarvest.
If prices go up, it will fuel inflation, as food generally accounts for 20% of a household budget.
Lõpuks, kolmandaks, julgustatakse talupidajaid jääma maale, et hallata ja pidada ülal maakeskkonda ja maastikku.
Finally, the third is to encourage farmers to stay on the land to manage and sustain the rural environment and landscape.
Nendel argumentidel on tugevaid toetajaid ja vastaseid.
These arguments have powerful supporters and critics.