natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Robert Zile (UEN, Läti) väljendas kartust, et kõnealuse direktiivi alusel oleksid Balti riigid kohustatud konkureerima Venemaa sadamatega ebaõiglase konkurentsi tingimustes.
Robert Zile (UEN, LV) feared that "under this directive, the Baltic states would be obliged to compete with Russian ports in an unfair competition".
Joost Lagendijk (Verts/ALE, Madalmaad) rääkis märkimisväärsest riskist, et hästi koolitatud ja kogemustega töötajad asendatakse odava, halvasti koolitatud laevameeskonnaga.
Joost Lagendijk (Greens/EFA, NL) spoke of "a considerable risk that well-trained, experienced people will be replaced by cheap, badly trained ships’ crews".
Seega on lepingu jätkamine võimalik vaid erasadamates, tingimusel, et nad ei lähe pankrotti ega lange konkurentsi tõttu.
Continuity will then remain possible only in private ports, provided, that is, that they do not go into receivership or are not bought by the competition.
Patrick Louis (IND/DEM, Prantsusmaa) oli arvamusel, et meretransport vajab suveräänseid liikmesriike, kes võtavad selge seisukoha.
Patrick Louis (IND/DEM, FR) took the view that "maritime transport needs sovereign States which make clear where they stand".
Teistkordne tagasilükkamine
Second time around
Euroopa Parlamendi liikmed olid juba samamoodi tagasi lükanud varasema ettepaneku eelmisel parlamendi ametiajal 2003. aasta novembris, kui kõige suurem vaidlusküsimus kokkuleppe puhul, mis pärast kõnelusi transpordinõukogu ministritega peaaegu sõlmiti, oli omakäitluse osas saavutatav kompromiss.
During the previous parliamentary term, MEPs had already rejected an earlier proposal along similar lines, in November 2003, when the most controversial issue in a deal almost struck after talks with Transport Council Ministers was a compromise on "self-handling".
Komisjon lihtsalt ei jätnud küsimusega tegelemist pärast esimest tagasilükkamist, nagu oleks võinud oodata.
Following this first rejection, the Commission did not simply drop the issue, as might have been expected.
Selle asemel esitas ta uue direktiivi ettepaneku sadamateenuste turule juurdepääsu kohta, konsulteerimata kõigepealt sidusrühmadega.
Instead, it brought forward a new draft directive on access to the port services market, without first consulting stakeholders.
Et parlamendi esialgset hääletust ei võetud arvesse ja ei peetud dialoogi majandusharu töötajatega, põhjustas see parlamendiliikmete hulgas pettumust.
Its failure to take account of Parliament's original vote and the lack of dialogue with those working in the industry caused disappointment among MEPs.
See selgitab teataval määral, miks ettepanek lükati teist korda väga suure häälteenamusega tagasi.
This goes some way to explaining the very large majority voting to reject the proposal a second time.
Arvutil põhinevate leiutiste patentsuse direktiivi ei tule Sadamateenuste liberaliseerimise ettepanek lükati tagasi Taustateavet sadamateenuste direktiivi kohta (inglise keeles)
06.07.2005 - No directive on software patents 18.01.2006 - Parliament sinks port services proposals 08.06.2006 - The port services directive: an overview
Rändlus: Euroopa Parlament kärbib välismaal mobiiltelefoni kasutamise kulusid
Roaming: Parliament cuts cost of using mobile phones abroad
Euroopa Parlament kärpis vähemalt 140 miljoni kodaniku kulusid, mis on seotud mõnes teises Euroopa Liidu liikmesriigis mobiiltelefoni kasutamisega - olgu siis tegemist helistamisega, kõnedele vastamisega, tekstisõnumite saatmisega või mobiilse interneti kasutamisega.
The European Parliament has cut the cost of making and receiving mobile telephone calls, sending text messages and mobile internet surfing while travelling abroad in the EU, for at least 140 million users.
2007. aasta mais toetasid Euroopa Parlamendi liikmed ülekaalukalt esimese lugemise kompromisskokkulepet, mille parlament saavutas pärast pingelisi läbirääkimisi nõukoguga ja millega kehtestati mobiiltelefonide välismaal kasutamise ehk rändluse tasudele ülempiirid.
In May 2007 MEPs backed by an overwhelming majority a first-reading compromise agreement, obtained by Parliament after tough negotiations with the Council, which put price caps on charges for using a mobile phone while abroad - otherwise known as mobile "roaming".
Uus õigusakt jõustus 30. juunil 2007.
The new law came into force on 30 June 2007.
Mobiiltelefonide kasutajad kasutavad rändlusteenust, kui nad välismaal olles teevad või võtavad vastu kõnesid, mis edastatakse asukohariigi mobiilsideoperaatori võrku.
Mobile phone users "roam" when they make or receive a call abroad while transferred onto a foreign "host" operator's network.
Tarbijale arve saatmise asemel küsib asukohariigi operaator kõne eest tasu tarbija päritoluriigi operaatorilt, kasutades kahe ettevõtte vahel kokkulepitud "hulgihindu".
Instead of sending the customer a bill, the host operator charges the user's home operator, using a "wholesale" rate agreed by the two companies.
Päritoluriigi operaator katab need kulud kas tarbija järgmisel arvel olevast maksest või võtab selle summa tarbija krediidikontolt.
The home operator then recovers the cost, either via a charge that appears on the user’s next bill or by deducting the amount from his/her credit.
Enne rändlusteenust käsitleva määruse jõustumist oli rändluskõne keskmine hind tarbijale 1,15 eurot minutist, mis oli viis korda kõrgem tegelikust "hulgimüügiteenuste" pakkumise kuludest.
Before the roaming regulation entered into force, a roaming call cost the user an average €1.15 per minute - five times the actual cost of providing "wholesale" services.
Eesmärgiks ei olnud kehtestada rändlustasudele ELi määratud piirhinnad vaid kehtestada ülemmäär, millest allpool saaksid mobiilside operaatorid omavahel konkureerida madalamaid hindu pakkudes ja sealjuures teenida mõistlikku kasumit.
The intention was not to fix roaming prices at rates set by the EU, but to set a ceiling beneath which mobile operators could compete by offering lower prices and still earn a reasonable return.
Eurotariif seab kõnehinna ülemmäraks 0,46 eurot minutist, mis aga alaneb 2009. aasta suvel veelgi
Eurotariff caps calling rates at €0.46 per minute – and lower from summer 09
Rändlusteenuse määrus võimaldab tarbijatel saada kasu nn eurotariifi kõnehinna ülemmäärast.
The roaming regulation enables consumers to benefit from a so-called "Eurotariff" price cap.
Päritoluriigi operaatorid võivad nüüd küsida tarbijatelt väljuvate kõnede eest maksimaalselt 0,46 eurot minutist (käibemaksuta) ning sissetulevate kõnede eest maksimaalselt 0,22 eurot minutist (käibemaksuta).
Home operators may now charge their customers a maximum of €0.46 per minute (excluding VAT) for outgoing roaming calls and a maximum of €0.22 per minute (excluding VAT) for incoming ones.
Neid jaehinna ülemmäärasid alandatakse alates 2009. aasta 1. juulist veelgi (vastavalt 0,43 euro ja 0,19 euroni).
These retail price caps are being lowered further (to €0.43 and €0.19 respectively) from 1 July 2009.
Vaikimisi eurotariif ja automaatne tariifiteavitus piiriületusel
Eurotariff by default and automatic tariff information when crossing the border
Euroopa Parlamendi liikmed otsustasid "loobumismudeli" kasuks, mis tagab, et kui tarbija ei otsusta teisiti, kohaldatakse vaikimisi eurotariifi.
MEPs went for the "opt-out" model which ensures that the Eurotariff applies by default - unless the customer chooses otherwise.
Määruses nõutakse samuti, et päritoluriigi operaator edastaks oma tarbijatele personaliseeritud baashinnateavet väljuvate ja sissetulevate kõnede rändlustasude kohta (koos käibemaksuga) niipea, kui tarbija ületab piiri.
The regulation also requires home operators to provide their customers, as soon as they cross a border, with "basic personalised pricing information on the roaming charges (including VAT)" for outgoing and incoming roaming calls.
Arvati, et kui tarbijad peaksid parema hinna saamiseks ise eurotariifi valima, poleks paljud seda teinud, kuna operaatorid poleks olnud piisavalt motiveeritud sellest teavitama.
It was felt that if users had to "opt-in" to benefit from the Eurotariff, many would have failed to do so, as operators had little incentive to advertise it.
Uued eurotariifid pärast 2010. aastat
New Eurotariffs for the years beyond 2010
Komisjon järeldas oma 2008. aasta ülevaates praeguse rändlusmääruse kohta, mis pidi kaotama kehtivuse 2010. aastal, et operaatorite vaheline konkurents ei ole olnud veel piisavalt tõhus, kuna rändlushinnad ei erine oluliselt allpool ülemmäärasid.
The Commission's 2008 review of the roaming regulation, which was to expire by 2010, concluded that competition between operators was not yet strong enough, as prices for roaming calls do not yet vary sufficiently below the maximum levels.
Aprillis 2009 andsid parlament ja nõukogu seetõttu oma heakskiidu ettepanekule, millega kehtestatakse rändlushindade ülemmäärad aastateks 2010 kuni 2012.
In April 2009 Parliament and Council therefore agreed to set roaming call price caps for 2010 to 2012.
Päritoluriigi operaatorid võivad küsida tarbijatelt maksimaalselt järgmist tasu:
Home operators may charge their customers for a roaming phone call as follows:
alates 01.juulist 2009 maksimaalselt 0,39 eurot (käibemaksuta) väljuva kõne ja maksimaalselt 0,12 eurot (käibemaksuta) siseneva kõne eest;
• from 1 July 2010, a maximum of €0.39 per minute (excluding VAT) for outgoing and a maximum of €0.15 per minute (excluding VAT) for incoming roaming calls, and
alates 01. juulist 2010 maksimaalselt 0,35 eurot (käibemaksuta) väljuva kõne ja maksimaalselt 0,11 eurot (käibemaksuta) siseneva kõne eest.
• from 1 July 2011, a maximum of €0.35 per minute (excluding VAT) for outgoing and a maximum of €0.11 per minute (excluding VAT) for incoming roaming calls.
Minutilise täpsusega arveldamine toob kaasa varjatud kulusid
Per-minute billing creates hidden costs
Uue rändluse määrusega tegeledes jälgivad Euroopa Parlamendi liikmed ka operaatorite arveldustavasid, kus mõnikord kasutatakse sekundilise täpsusega arveldamise asemele minutilist täpsust.
While working on the new roaming regulation, MEPs also looked at operators' billing practices, which sometimes included charging per minute rather than per second.
Sellega lisatakse rändluskõnedele varjatud kulusid.
This adds hidden costs to roaming calls.
Alates 1. juulist 2009 peavad operaatorid arveldama sekundilise täpsusega, ent neil on õigus võtta kõne alustamise miinimumtasu esimese 30 sekundi eest.
From 1 July 2009 operators will have to charge their customers by the second, but may apply an initial minimum charging period of 30 seconds, says the new law.
Tekstisõnumite ja mobiilse interneti hindade kärpimine
Cutting costs of text messages and mobile internet browsing
Parlament ja nõukogu leppisid kokku, et alates 1. juulist 2009 ei tohi reisijatelt küsida rohkem kui 0,11 eurot (käibemaksuta) välismaalt saadetava tekstisõnumi eest.
A roamed text message (SMS) will cost a maximum of €0.11 (excluding VAT) from 1 July 2009, agreed MEPs and Council in April 2009.
Praegu on tekstisõnumite rändlustasud mõnel juhul kümme korda kõrgemad kui päritoluriigis saadetud sõnumite puhul.
At present, fees charged for roaming texts can be ten times higher than for domestic messages.
Näiteks maksavad Belgia reisijad välismaal viibides ühe SMSi eest kuni 0,75 eurot.
Belgian travellers, for example, pay up to € 0.75 per SMS when abroad.
Andmeside (nt fotode saatmine ja interneti kasutamine) osas kehtestatakse rändlustasude maksimaalsed hulgihinnad, mida "külastatava" võrgu operaator võib küsida "külastava" võrgu operaatorilt:
Other data roaming services (such as sending emails and pictures or web-browsing from mobile phones or laptops) will be regulated at wholesale level – i.e. there will be a price cap for the rates the host operator charges a roaming customer’s home operator, calculated on a kilobyte basis:
alates 01. juulist 2009 maksimaalselt 1 eurot (käibemaksuta) ühe megabaidi eest;
• from 1 July 2009, a maximum of €1.00 per megabyte (excluding VAT),
alates 01. juulist 2010 maksimaalselt 0,80 eurot (käibemaksuta) ühe megabaidi eest;
• from 1 July 2010, a maximum of €0.80 per megabyte (excluding VAT), and
alates 01. juulist 2011 maksimaalselt 0,50 eurot (käibemaksuta) ühe megabaidi eest.
• from 1 July 2011, a maximum of €0.50 per megabyte (excluding VAT).
Hetkel jäävad andmeside rändlusteenuste praegused hinnad vahemikku 5 kuni 10 eurot ühe megabaidi eest, öeldakse komisjoni 2008. aasta juuni uurimuses (vt alltoodud linki).
Current prices for data roaming services range from €5 to €10 per megabyte, according to a Commission study of June 2008 (see link below).
Hinnašoki vältimiseks peab tarbijatel olema tasuta võimalus seada alates 1. märtsist 2010 oma andmesidele limiit.
To prevent "bill shocks", roaming customers would be able to opt, free of charge, for a maximum financial limit from 1 March 2010, stipulates the new regulation.
Üks limiitidest oleks 50 eurot või sellele vastav andmeside maht.
One of these financial limits should be set at €50 (excluding VAT) or the corresponding data volume.
See limiit kohalduks automaatselt kõikide klientide suhtes, kes ei ole teinud 1. juuliks 2010 otsust, öeldakse tekstis.
This limit would automatically apply to all customers who have not made another choice by 1 July 2010, says the text.
Uue õigusakti kohaselt peavad operaatorid klienti hoiatama kui 80% limiidist on ära kasutatud.
The new legislation says that providers will have to warn their customers when 80% of the agreed limit has been reached.
Kui tarbija on kogu limiidi ära kasutanud, tuleb saata uus teadaanne, kus selgitatakse, mida tarbija peab tegema kui ta soovib andmeside rändlusteenust edasi kasutada.
Once the limit is reached, another notification should be sent, indicating the procedure to follow if the customer wishes to continue data roaming.
Kui klient ei vasta, peab operaator andmeside rändlusteenuse katkestama.
If the user does not respond, the provider should cease all data roaming services.
Määruse läbivaatamine 2011. aastal
Review in 2011 - Expiry by mid-2012
Saadikud soovivad, et Euroopa Komisjon vaataks määruse 2011. aastal läbi, et otsustada, kuivõrd on tarbijad määrusest kasu saanud ning kas rändluse osas on saavutatud konkurentsivõimeline siseturg.
On MEPs' initiative, the Commission will have to review by mid-2011 at the latest and among other points, “the extent to which consumers have benefited through real reductions in the price of roaming services” and the competitive situation of smaller, independent or start-up operators.
Määrus kehtib kuni 30. juunini 2012.
The regulation will expire by 30 June 2012.
Tundes muret konkurentsivastaste kokkulepete ja turgu valitseva seisundi kuritarvitamise ohtude pärast, nõudis parlament teenusepakkujatelt rändlushindade alandamist juba alates 2005. aasta detsembrist.
Worried by the "risks of anti-competitive agreements and abuse of dominant positions", Parliament had urged service providers to reduce roaming charges as long ago as December 2005.
Euroopa Parlamendi liikmed kutsusid omaalgatuslikus raportis komisjoni üles "välja töötama uusi algatusi piiriülese mobiiltelefoniliikluse suurte kulude vähendamiseks".
In an own-initiative report, MEPs had called on the Commission "to develop new initiatives in order to reduce the high costs of cross-border mobile telephone traffic".
Raportöör Paul Rübig (PPE-DE, AT) ütles oma 2007. aasta mais peetud sõnavõtus, et tänu eurotariifile saavad reisijad "teha kõnesid puhkuse- ja ärireisidel, olles kindlad, et kuu lõpus tulev arve ei ole suurem hotellitoa või lennupileti hinnast, vaid jääb mõistlikkuse piiridesse".
Speaking in May 2007, rapporteur Paul Rübig (EPP-ED, AT) said that, thanks to the Eurotariff, travellers will "be able to make calls on holiday or business trips, safe in the knowledge that the end of the month will not see a bill higher than the cost of the room or flight, but one within reasonable bounds".
Enamik Euroopa Parlamendi liikmeid kõikidest fraktsioonidest toetasid kokkulepet.
Most MEPs in all the largest political groups backed the deal.
Neist mõned, nt Joseph Muscat (PSE, MT) uskusid, et "tasusid saaks alandada veelgi", kuid nad olid valmis ka "kompromissiks, kuna kui me raiskame rohkem aega, kannatavad selle tagajärjel tarbijad".
Some of them, like Joseph Muscat (PES, MT), believed that "the charges could have been reduced further" but were ready "to compromise, because if we waste any more time, consumers will be the ones to suffer."
Romano La Russa (UEN, IT) rõhutas aga teisalt, et kompromiss jättis siiski "teatava kasumi operaatoritele, kes sellest hoolimata võivad lõigata kasu tulevasest mobiiltelefonide kasutamise suurenemisest".
Romano La Russa (UEN, IT), on the other hand, stressed that the compromise still left "a profit margin for operators, who may nonetheless benefit from increased mobile telephone use in the future."
Sarūnas Birutis (ALDE, LT) sõnas, et "kui me saame rääkida odavamalt, räägime me rohkem.
Sarūnas Birutis (ALDE, LT) said: “When we are able to talk more cheaply we will talk more.
Telefoniteenuse pakkujad ei kaota seega tegelikult oma sissetulekut ning samas saavad kasu tarbijad ja Euroopa ärikonkurentsile oleks sel positiivne mõju".
So telephone service providers will not really lose income, and at the same time consumers will benefit and Europe's business competitiveness will feel a positive influence.”
Umberto Guidonile (GUE/NGL, IT) näitas rändluse määrus, et "Euroopa institutsioonid saavad lahendada selliseid praktilisi küsimusi, millega ükski riik üksi hakkama ei saaks".
For Umberto Guidoni (GUE/NGL, IT), the roaming regulation showed that "the European institutions can provide practical answers to issues that no state can resolve on its own".
"Me seisime tarbijate eest," nõustus David Hammerstein (Greens/EFA, ES).
"We have stood up for consumers", agreed David Hammerstein (Greens/EFA, ES).
Teisalt kõlas eriarvamusi, mis olid hinnakujundusse otsese sekkumise vastu.
On the other hand, there were some dissenting voices opposing the use of direct intervention in price setting.
Alexander Alvaro (ALDE, DE), ütles näiteks: "See on tagasiminek teatud hinnaregulatsiooni protseduuri juurde, mille EL hülgas juba 20 aastat tagasi, ja ma pean seda kahetsusväärseks".
Alexander Alvaro (ALDE, DE), for example, said: "This is a regression to the sort of price-regulating machinery that the EU abandoned all of 20 years ago, and I find it lamentable."
Nigel Farage (IND/DEM, UK) kartis, et reguleeritud rändlushinnad tooksid kaasa päritoluriigis tehtavate kõnede hinnatõusu.
Nigel Farage (IND/DEM, UK) feared that regulated roaming charges would lead to higher costs for domestic consumers.
Lennupiletite koondhinnad
All-inclusive air fares
Alates 1. novembrist 2008 võivad reisijad olla kindlad, et neile esitatud lennupileti hind on tõepoolest see hind, mida nad peavad maksma.
As of 1 November 2008, air travellers can be certain that the price they are quoted for a plane ticket will be the price that they actually need to pay.
Tänu Euroopa Parlamendi poolt juulis 2008 muudetud ja vastu võetud ELi määrusele peavad internetis ja mujal esitatud lennupiletite hinnas sisalduma kõik baashinnale lisatavad maksud ja tasud, mis on avaldamise ajal teada.
Thanks to an EU regulation amended by Parliament in July 2008, air fares as displayed on internet sites and elsewhere must include all taxes, fees and charges added to the basic ticket price and known at the time of publication.
“Selle määrusega edendatakse hindade läbipaistvust reisija jaoks ja õiglast hinnakujundust.
"This regulation promotes price transparency for the passenger and fair prices.
Reisijal on õigus teada pileti tegelikku hinda, millesse on maksud ja lisatasud juba lisatud,“ ütles raportöör Arūnas Degutis (ALDE, Leedu) määruse hääletamise ajal.
The passenger has a right to know the actual price of the ticket, including taxes and extra charges", said Rapporteur Arūnas Degutis (ALDE, LT) at the time of the vote.
Makstav hind
The price you pay
Hindade esitamine koos kõikide maksude ja tasudega põhineb parlamendi poolt vastu võetud muudatusettepanekutel.
All-inclusiveness was introduced in amendments adopted by Parliament.
Määruse eesmärk on lõpetada eksitavad pakkumised, näiteks ühe- või kaheeuroste lendude reklaamimine, mille broneerimistoimingu lõpus selgub, et need maksavad palju rohkem.
The regulation should put an end to misleading offers, such as adverts for flights supposedly costing 1 or 2 euros, but which by the end of the booking procedure turn out to cost much more.
Broneerimine interneti kaudu – sageli ainuke pileti soetamise viis odavlennuettevõtjate puhul – on eriti probleemne.
Internet booking - often the only possibility with low-cost air carriers - is a particular concern.
Uue ELi määruse kohaselt peavad lennuettevõtjad nüüd andma kodanikele täielikud andmed lennupileti hinna kohta ka internetis.
Under the new EU regulation, all carriers must now provide the general public with comprehensive information on air fares, "including on the Internet".
Lennupiletid, mis „on suunatud otseselt reisijatele“, peavad sisaldama kõiki kohaldatavaid makse, kohustuslikke tasusid, lisatasusid ja lõive, mis avaldamise hetkel on teada.
Air fares that are "addressed directly to the travelling public" must include all applicable taxes, non-avoidable charges, surcharges and fees known at the time of publication.
Nõutavad andmed
Info required
Esitada tuleb vähemalt järgmised andmed: piletihind või lastitariif, lennujaamamaksud ja muud maksud, lisatasud või lõivud, näiteks turvalisuse või kütusega seotud maksud.
The following information, at least, must be specified: air fare or air rate, taxes, airport charges and other charges, surcharges or fees, such as those related to security or fuel.
Valikulised hinnalisad – nt lisapagasi eest – tuleb esitada selgelt, läbipaistvalt ja ühemõtteliselt ettetellimistoimingu alguses ning tarbijatel peab olema võimalus nendega vabatahtlikult nõustuda, st anda selgesõnaline nõusolek.
Optional price supplements - e.g. for additional luggage - must be communicated in a clear, transparent and unambiguous way at the start of any booking procedure and consumers must "opt in" to them - i.e. give their explicit consent.
Lisaks sellele laiendas parlament hindade läbipaistvuse nõuet selliselt, et see hõlmab kõiki ühenduse lennuväljadelt väljuvaid lende (sihtkohast olenemata).
Parliament also broadened the scope of pricing transparency to include all flights departing from Community airports (regardless of destination).
Turvalisusega seotud maksud ja tasud
Security taxes and charges
Kuna turvalisusega seotud maksud on suurenemas, esitasid parlamendiliikmed muudatusettepanekuid, mille eesmärk on tagada tarbija õigus teada saada, kui suured need maksud on ja milleks neid kasutatakse.
With security charges on the rise, MEPs amended the proposals to ensure that the consumer has a right to know how high these costs are, and what they are used for.
Kui lennujaama ja lennuturvalisusega seotud maksud sisalduvad lennupileti hinnas, tuleb need eraldi esitada piletil või muul viisil reisijale teatavaks teha.
Where airport or on-board security costs are included in the price of an air ticket, these costs will have to be shown separately on the ticket or otherwise indicated to the passenger.
Lisaks sellele peavad liikmesriigi, lennuettevõtja või muu üksuse poolt kogutavad turvalisusega seotud maksud ja tasud olema läbipaistvad ja neid tohib kasutada ainult lennujaama või lennureisi turvalisusega seotud kulude katmiseks.
And, security taxes and charges, whether levied by the Member States or by air carriers or other entities, must be transparent and be used exclusively to meet airport or onboard aircraft security costs.
Saksamaalt valitud parlamendiliige Elisabeth Jeggle (EPP-ED) rõhutas, et parlamendiliikmed “on algusest peale nõudnud lõpu tegemist absurdselt odavate lennupiletite eksitavale reklaamimisele. (...)Nimetatud ELi määrus teeb lõpu reklaamitrikkidele ja ahvatlustele, mis sageli eksitavad tarbijat.
German MEP Elisabeth Jeggle (EPP-ED) underlined that MEPs "from the outset urged putting an end at last to the misleading adverts offering absurdly low air fares. (...)This EU regulation will bring an end to the advertising tricks and inducements that often confuse the consumer.