natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kas komisjonil on võimalik koostada eduaruanne direktiivi rakendamise kohta (enne 31. detsembrit 2013, nagu on sätestatud artiklis 23), milles tuuakse välja kõige kriitilisemad arengud seoses kriisiga, eelkõige majanduslikest ja sotsiaalsetest aspektidest lähtudes?
Can the Commission prepare a progress report on the implementation of the Directive (before 31 December 2013 as set out in Article 23) which points out the most critical developments related to the crisis, especially as regards economic and social issues?
ELT L 52, 27.2.2008, lk 3.
OJ L 52, 27.2.2008, p.3.
Suuliselt vastatav küsimus O-0115/2010
Question for oral answer O-0115/2010
Transpordi- ja turismikomisjon i nimel Teema: Merel kaotsi läinud konteinerid ja kahju hüvitamine
on behalf of the Committee on Transport and Tourism Subject: Containers lost at sea and compensation
Hiljutisel 11ndal kolmepoolsel Waddenzee ministrite konverentsil rõhutati asjaolu, et selles piirkonnas kukub üle parda merre ja läheb kaotsi üha rohkem veokonteinereid.
The recent 11th trilateral Wadden Sea Ministerial Conference highlighted the increased number of shipping containers lost overboard from vessels in the region.
Sektorisisese hinnangu kohaselt läheb ELi vetes igal aastal laevadelt kaduma üle 2000 veokonteineri.
Industry estimates suggest that more than 2 000 shipping containers are lost overboard in EU waters each year.
Seda teavet toetab ka Madalmaade instituudi MARIN uurimisprojekt Lashing@Sea, mille käigus leiti, et peamised põhjused, miks konteinerite virn võib ümber minna, on vigased kinnitusköied, ülekaalulised konteinerid ja ebatäpne lastimine.
This has been backed up by the Lashing@Sea research project, undertaken by the MARIN Institute in the Netherlands, which found that the main reasons for container stack collapses were faulty lashings, overweight containers and inaccurate stowage.
Lisaks on suuremate laevade meeskondadel raske ette arvata, millal võib raske last ilmastikutingimuste mõjul hakata vööri või ahtri poole liikuma, mis võib nendel aladel suurendada vertikaalset kiirendust rohkem, kui laeva projektis ette nähtud.
In addition, crews on larger vessels have difficulty in assessing when severe loads are moving forward and aft owing to weather conditions, which can amplify vertical acceleration in these areas beyond the vessel’s design specifications.
Lisaks tähendab asjaolu, et mürgitute ainete osas puudub otsese vastutuse ja kulude hüvitamise konventsioon (kohaldatav on ainult merinõuete korral vastutuse piiramise konventsiooni 1996. aasta protokoll) seda, et liikmesriikide ja rannikuäärsete alade jaoks võib kohtu kaudu puhastusoperatsioonide eest hüvituse nõudmine kaasa tuua ülikõrgeid kulusid.
Moreover, the absence of a strict liability compensation convention for non-toxic substances – only the 1996 Protocol to the Convention on Limitation of Liability for Maritime Claims is applicable – means that Member States and coastal communities face the potentially prohibitive cost of pursuing compensation for cleanup operations through the courts.
Kas komisjon kavatseb – arvesse võttes ELi vetes üle parda kukkunud ja kaotsi läinud konteinerite suurt hulka – projekti Lashing@Sea tulemused uuesti üle vaadata ja nende põhjal konteinerite kinnitamise protseduuride ja varustuse täiustamiseks meetmeid võtta?
Given the number of containers lost overboard in EU waters, does the Commission intend to review the results of the Lashing@Sea project and act on its findings in order to improve container lashing procedures and equipment?
Arvestades, et muu hulgas põhjustab konteinerite kaotsiminekut konteinerite ülekaal ja ebatäpne lastimine, siis milliseid reguleerivaid meetmeid kavatseb komisjon võtta tagamaks, et kõik konteinerid kaalutakse sadamas üle ning lastitakse nõuetekohaselt enne, kui laev merele läheb?
Given that overweight and inaccurately stowed containers are factors that contribute to container losses, how does the Commission intend to regulate in order to ensure that all containers are weighed in port and are correctly stowed before vessels head to sea?
Arvestades, et paljusid kaotsi läinud konteinereid ei leita ja nad võivad sisaldada ohtlikke materjale, siis kas komisjon on nõus, et tuleks uurida võimalust võtta konteinerite asukoha hõlpsamaks tuvastamiseks kasutusele automaatselt käivituvad raadiomajakad?
Given that many lost containers are not retrieved and may contain hazardous substances, does the Commission agree that the use of automatically activated beacons to aid container location should be investigated?
Kuidas kavatseb komisjon parandada puudujäägid hüvitamiskorras ja tagada, et konteinerlaevadelt pärineva mürgitu reostusega seotud reostamisjuhtumid oleksid hõlmatud otsese vastutuse konventsiooniga?
Finally, how does it plan to close the gap in the compensation regime and ensure that pollution incidents involving non-toxic pollution from container ships are covered by a strict liability convention?
Suuliselt vastatav küsimus O-0116/2010
Question for oral answer O-0116/2010
fraktsiooni ALDE nimel Teema: ELi tagasivõtulepingud kolmandate riikidega
on behalf of the ALDE Group Subject: EU readmission agreements with third countries
Alates Lissaboni lepingu jõustumisest on Euroopa Parlamendil rahvusvaheliste lepingute heakskiitmisel suuremad volitused.
Following the entry into force of the Lisbon Treaty, Parliament has increased powers of consent in relation to international agreements.
Sedavõrd kui seadusandja on määranud uue vastutuse, soovib parlament, et ta saaks õiguspäraselt nende lepingute kohta arvamust avaldada, olles teadlik kõikidest seonduvatest asjaoludest.
Given its new legislative responsibilities, Parliament has every right to expect to be able to make fully informed decisions on such agreements.
Ta palub komisjonil luua tagasivõtulepingute hindamismehhanism, et nende lepingute sõlmimise kohta oleks võimalik nõusolekut anda põhjendatult.
It is therefore asking the Commission to introduce an evaluation mechanism for readmission agreements that will enable it to give its consent on proper grounds.
See üldine mehhanism peaks andma vastused järgmistele küsimustele.
This comprehensive mechanism should provide answers to the following questions:
Kuidas saab komisjon Euroopa Parlamendile tagada nende lepingute läbirääkimisprotsessi läbipaistvuse ja õiguse saada neid puudutavat teavet?
What guarantees can the Commission give Parliament regarding the transparency of the negotiations on such agreements and the right to be informed thereon?
Kas komisjon saab võtta endale kohustuse anda parlamendile korrapäraselt ja järjekindlalt teavet arutelude kohta, mis toimuvad tagasivõtulepingutega tegelevates komisjonides?
Will the Commission undertake to provide Parliament with regular reports on all ongoing discussions in joint committees on readmission agreements?
Milliseid garantiisid saab komisjon anda riikide puhul, kes pole allkirjastanud Genfi konventsiooni?
What guarantees can the Commission provide that human rights will be respected in cases where third countries are not parties to the Geneva Convention?
Kas EL ei peaks läbi vaatama viisarežiimi lihtsustamise lepingute läbirääkimistel rakendatavaid tingimusi, lisades tingimuste hulka nii Genfi konventsiooni kui ka teiste põhiõiguste kaitset puudutavate konventsioonide allkirjastamise?
Should the EU not include the signing of the Geneva Convention and other conventions protecting fundamental rights among the criteria used in negotiations on visa facilitation agreements?
Kas komisjon on valmis võtma endale kohustust võtta tarvitusele mehhanism, mille abil jälgitaks pidevalt tagasivõtulepinguid ja hinnataks nende rakendamise tagajärgi tagasivõetud isikutele?
Is the Commission prepared to commit itself to implementing this mechanism for monitoring readmission agreements and evaluating the consequences of their implementation for readmitted persons?
Selline mehhanism peaks keskenduma tagasivõetud kolmandate riikide kodanike ning eriti kodakondsuseta isikute ja nende isikute olukorrale, kes on läbinud lepingu rakendusalasse kuuluvat riiki.
Such a mechanism should focus on the situation of readmitted third country nationals, particularly persons having transited through countries covered by the agreements and stateless persons.
Samuti tuleks süstematiseerida koostööd ja teabevahetust asjaomaste rahvusvaheliste organisatsioonidega (valitsusvälised organisatsioonid, Rahvusvaheline Migratsiooniorganisatsioon jne), et koguda andmeid ja hinnata kõige täpsemal võimalikul viisil tagasivõtulepingute mõju tagasivõetud isikutele.
It should also institutionalise cooperation and the exchange of information with the relevant international organisations (NGOs, International Organisation for Migration, etc.), with a view to compiling statistics and evaluating as precisely as possible the impact of these readmission agreements on readmitted persons.
Lõpetuseks palub ALDE fraktsioon komisjonil teha jätkuvalt jõupingutusi tervikliku ühise varjupaigapoliitika loomiseks, mis tagaks, et tagasivõtulepinguid kolmandate riikidega ei kohaldataks mitte ühelgi juhul isikute suhtes, kellele tuleks anda pagulasseisund.
Finally, the ALDE Group calls on the Commission to continue its efforts to establish a coherent common asylum policy that will ensure that readmission agreements with third countries are never applied to persons who should be given refugee status.
Suuliselt vastatav küsimus O-0117/2010/variant1
Question for oral answer O-0117/2010/rev.1
fraktsiooni S&D nimel Teema: Samasooliste paaride abielude ja tsiviilpartnerluste vastastikune tunnustamine
on behalf of the S&D Group Subject: Mutual recognition of marriages and civil partnerships contracted by same-sex couples
ELi kodanike liikumisvabadus hõlmab eelkõige direktiiviga 2004/38/EÜ määratletud raamistikus ka seaduslike abikaasade liikumisvabadust ning selle õiguse reguleerimine kuulub selgelt Euroopa Liidu pädevusse.
EU citizens’ right to freedom of movement, within the framework defined by Directive 2004/38/EC in particular, includes provision for the freedom of movement of their legal spouses and is a clear competence of the European Union.
Euroopa Liidu Põhiõiguste Ameti aruanne „Homophobia and Discrimination on grounds of Sexual Orientation in the EU Member States: Part I - Legal Analysis ” (Homofoobia ja diskrimineerimine seksuaalse sättumuse alusel liikmesriikides: I osa − õiguslik analüüs) (2008) ning kodanike kaebused ja kodanikuühiskonna kogutud tõendid näitavad, et rõhuv enamus vastuvõtvatest liikmesriikidest ei tunnusta samasooliste kodanike seaduslikke abielusid ega tsiviilpartnerlusi.
The FRA (European Union Agency for Fundamental Rights) report Homophobia and Discrimination on grounds of Sexual Orientation in the EU Member States: Part I - Legal Analysis (2008), constituents’ petitions and evidence gathered by civil society demonstrate that an overwhelming majority of host Member States fail to recognise the marriages or civil partnerships legally contracted by citizens of the same sex.
See viitab direktiivi 2004/38/EÜ puudulikule rakendamisel ning põhjustab diskrimineerimist maksu- ja omandi- ning eeskosteküsimustes, samuti külastus- ja pärimisõiguse ning konsulaarasjade puhul.
This constitutes a failure to fully implement Directive 2004/38/EC and leads to discriminatory situations with respect to financial, property and taxation affairs, custody, visiting and inheritance rights, and consular affairs.
Resolutsioonis Stockholmi programmi kohta ( P7_TA(2009)0090 ) kutsus Euroopa Parlament liikmesriike üles perekonnaõiguse alaste siseriiklike õigusaktide kohaldamist piiramata tagama ELi kodanikele ja nende pereliikmetele, kaasa arvatud registreeritud partnerluste ja abielude puhul liikumisvabadus ning vältima igasugust diskrimineerimist mis tahes põhjustel, kaasa arvatud seksuaalse sättumuse tõttu.
In its resolution on the Stockholm programme ( P7_TA(2009)0090 ), the European Parliament called on Member States, ‘without prejudice to national legislation on family law, to ensure freedom of movement for EU citizens and their families, including both registered partnerships and marriages [...], and to avoid all kinds of discrimination on any ground, including sexual orientation’.
Komisjoni teatises „Stockholmi programmi rakendamise tegevuskava” (KOM(2010)171 ja sellega seotud memo/10/139) hoidutakse seevastu tegemast ettepanekuid selliste seaduslikus abielus või tsiviilpartnerluses olevate samasooliste paaride liikumisvabaduse hõlbustamise meetmete kohta, kes peaksid jääma ülalnimetatud direktiivi artikli 2 punkti 2 alapunktide a ja b kohaldamisalasse.
By contrast, the Commission communication ‘Action Plan Implementing the Stockholm Programme’ (COM(2010)0171 and the related Memo/10/139) stops short of proposing measures to facilitate the freedom of movement of same-sex couples in legally contracted marriages or civil partnerships, who should come under Article 2(2)(a) and (b) of the aforementioned Directive.
· Kas komisjoni arvates kuuluvad Belgias, Hollandis, Portugalis, Hispaanias või Rootsis seadusliku abielu sõlminud paarid direktiivi 2004/38/EÜ artikli 2 punkti 2 alapunkti a kohaldamisalasse?
· According to the Commission, do spouses united by marriages legally contracted in Belgium, the Netherlands, Portugal, Spain or Sweden come under Article 2.2(a) of Directive 2004/38/EC?
· Komisjoni arvates kujutab kahe samasoolise isiku seadusliku abielu mittetunnustamine endast diskrimineerimist seksuaalse sättumuse tõttu?
· Does the Commission consider that failing to recognise legally contracted marriages between two spouses of the same sex constitutes discrimination based on sexual orientation?
· Kas komisjon on Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklit 10 arvestades seisukohal, et direktiivi 2004/38/EÜ artikli 2 punkti 2 alapunkte a ja b tuleks kohaldada nii seaduslikus abielus kui ka tsiviilpartnerluses olevatele paaridele?
· In the light of Article 10 of the Treaty on the Functioning of the European Union, does the Commission consider that Article 2(2)(a) and (b) of Directive 2004/38/EC should apply both to couples in legally recognised marriages and those in legally recognised civil partnerships?
· Kuidas kavatseb komisjon võidelda diskrimineerimisega, mille osaks saavad seaduslikes liitudes olevad samasoolised paarid, kes soovivad kasutada liikumisvabadust?
· How will the Commission address the discrimination encountered by same-sex couples in legally-recognised unions seeking to exercise their right to freedom of movement?
ELT L 158, 30.4.2004, lk 77.
OJ L 158, 30.4.2004, p.77.
Suuliselt vastatav küsimus O-0118/2010
Question for oral answer O-0118/2010
fraktsiooni ALDE nimel Teema: Samasooliste paaride diskrimineerimine, liikumisvabadus, homo-, bi- ja transseksuaalide õigused, ELi tegevuskava
on behalf of the ALDE Group Subject: Discrimination against same-sex couples, freedom of movement, LGBT rights, EU Roadmap
Ei komisjoni tegevuskava Stockholmi programmi elluviimiseks ega teised komisjoni planeerimisdokumendid sisalda konkreetseid uusi algatusi homo-, bi- ja transseksuaalide õiguste ja homofoobia vastu võitlemise valdkonnas.
The Commission Action Plan Implementing the Stockholm Programme and other Commission planning documents do not include any specific and concrete new initiative on LGBT rights and the fight against homophobia.
Samasooliste paaride (abielus, tsiviilpartnerluses, koos elavate või de facto ) vastastikust tunnustamist ei käsitleta, vaatamata Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 67 lõikele 4 vastastikuse tunnustamise põhimõtte kohaldamise kohta tsiviilasjades, Eurooa Liidu toimimise lepingu artiklile 81 õigusalase koostöö kohta piiriülese mõjuga tsiviilasjades ning Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 19, millega volitatakse liitu astuma „vajalikke samme, et võidelda diskrimineerimisega … seksuaalse sättumuse alusel”.
Mutual recognition of same-sex couples, either married, in a civil partnership, cohabiting or de facto, is not addressed, notwithstanding Article 67(4) TEU on the application of the principle of mutual recognition in civil matters, Article 81 TFEU on judicial cooperation in civil matters having cross-borders implications, or Article 19 TFEU, mandating the Union to ‘take appropriate action to combat discrimination based on ... sexual orientation’.
Vastastikuse tunnustamise puudumine avaldab mõju ka Euroopa Liidu kodanike ja nende pereliikmete vaba liikumist käsitleva direktiivi 2004/38/EÜ kohaldamisele, sest enamik liikmesriike tõlgendab artikleid 2 ja 3 samasooliste paaridega seoses piiravalt ja ebakorrektselt , mis on selges vastuolus Euroopa Liidu lepingu artikliga 2 ja artikli 3 lõikega 3, Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklitega 10 ja 19 ning eriti põhiõiguste harta artikliga 21.
Such lack of mutual recognition also has consequences in the context of the application of Directive 2004/38/EC on free movement of EU citizens and of their families, since most Member States apply a restrictive and incorrect interpretation of Articles 2 and 3 in relation to same-sex couples , which is in striking contrast with Articles 2 and 3(3) TEU and 10 and 19 TFEU, and notably with Article 21 of the Charter of Fundamental Rights.
EP oli väga kriitiline, nõudis tungivalt, et liikmesriigid oma seadused läbi vaataksid, ning palus komisjonil väljastada ranged suunised – lähtudes Euroopa Liidu Põhiõiguste Ameti homofoobiat käsitlevas aruandes sisalduvast analüüsist ja järeldustest –, et tagada lähtumine vastastikuse tunnustamise, võrdsuse, mittediskrimineerimise, väärikuse ning era- ja pereelu austamise põhimõtetest.
The EP expressed strong criticism, urged Member States to review their laws and called on the Commission to issue strict guidelines – drawing on the analysis and conclusions contained in the Fundamental Rights Agency report on homophobia – to guarantee the application of mutual recognition, equality, non-discrimination, dignity, and respect for private and family life.
Ka rahvusvahelisel tasandil peaks EL tegutsema jõulisemalt homo-, bi- ja transseksuaalide kriminaliseerimise ja tagakiusamise vastu.
At international level, EU international action against the criminalisation and persecution of LGBT persons should be also stepped up.
Milliseid konkreetseid algatusi, meetmeid ja kavasid kavatseb komisjon eespool nimetatud küsimustes vastu võtta ja edendada?
What concrete initiatives, actions and programmes will the Commission be taking and promoting on the abovementioned issues?
Kas komisjon toetab ideed koostada „ELi tegevuskava homo-, bi- ja transseksuaalide õiguste kaitseks ja homofoobia vastu”, mis sisaldaks meetmete ajakava, et tagada homo-, bi- ja transseksuaalide õiguste austamine, kaitse ja edendamine ELis ja maailmas?
Would the Commission support the idea of issuing an ‘EU Roadmap on LGBT rights and against homophobia’ with a timetable of measures to ensure that LGBT rights are respected, protected and promoted in the EU and in the world?
ELT L 158, 30.4.2004, lk 77.
JO L 158 du 30.4.2004, p.
Suuliselt vastatav küsimus O-0119/2010
Question for oral answer O-0119/2010
Põllumajanduse ja maaelu arengu komisjon i nimel Teema: Mesindussektori olukord
on behalf of the Committee on Agriculture and Rural Development Subject: The situation in the beekeeping sector
Komisjoni 28. mai 2010. aasta aruandes, milles käsitletakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 105 ja sellele järgnevate artiklite (mesindustoodete tootmise ja turustamise üldtingimuste parandamiseks võetavate meetmete kohta) kohaldamist (KOM(2010)0267), rõhutatakse ELi eelarvest kaasrahastatud riiklike mesindusprogrammide kasulikkust ja nende positiivset mõju Euroopa mesindussektorile.
The Commission report of 28 May 2010 on the implementation of Articles 105 et seq. of Council Regulation (EC) No 1234/2007 on measures improving the general conditions for the production and marketing of apiculture products (COM(2010)0267) highlights the usefulness of national apiculture programmes co-financed from the EU budget and their positive impact on the European beekeeping sector.
Sellest hoolimata seisab Euroopa mesindussektori ees mitmeid murettekitavaid ülesandeid ja probleeme.
Still, there are concerns about the numerous challenges and problems faced by the European apiculture sector.
ELi mesinikel ja teistel sektori ettevõtjatel on vaja kavandada edasist tegevust, kuna valdkonna suund pärast 2013. aastat on ebakindel.
EU beekeepers and other operators in the sector need to be able to plan their future activities, as the future of the policy after 2013 is uncertain.
Komisjonilt palutakse vastust järgmistele küsimustele:
The Commission is invited to answer the following questions:
Kuidas ning millal kavatseb komisjon anda positiivse vastuse liikmesriikide ja ettevõtjate küsimustele, mis on kirjas 2010. aasta mai aruandes?
How and when does the Commission intend to respond positively to the requests from both Member States and operators which are contained in the May 2010 report?
Kuidas jagatakse liikmesriikide vahel valdkonnale eraldatud ELi vahendid aastatel 2010–2012?
How will the earmarked EU funding be distributed among Member States between 2010 and 2012?
Käimasolevad programmid lõpevad 2012. aastal: kuidas kavatseb komisjon tagada, et olemasolev toetus mesindussektorile säiliks ja suureneks ühises põllumajanduspoliitikas pärast 2013. aastat?
Current programmes will end in 2012: how will the Commission ensure that existing support for the apiculture sector is maintained and strengthened in the CAP after 2013?
Kas komisjon on valmis kaasama veterinaarpoliitikasse mesilaste haigustega tegelemise, nagu seda nõutakse Euroopa Parlamendi 20. novembri 2008. aasta resolutsioonis?
Is the Commission prepared to include bee diseases in its veterinary policy, as requested by Parliament in its Resolution of 20 November 2008?
Arvestades, et Euroopa põllukultuurid ning puu- ja juurviljakultuurid sõltuvad mesilaste tolmeldamisest, kas komisjon kavatseb töötada välja tegevusplaani mesilasperede kollapsi probleemi lahendamiseks?
Given that Europe’s arable, fruit and vegetable crops depend on pollination by bees, will the Commission establish an action plan for tackling colony collapse disorder?
Võttes arvesse, et mesilasperede kollapsi põhjuste hulka kuuluvad pestitsiidid ning et üks võimalik põhjus on geneetiliselt muundatud kultuuride kaudu mesilasteni jõudev Bacillus thuringiensis 'e (Bt) toksiin, kas komisjon kavatseb paluda põllumajanduskemikaalide sektorilt asjakohase valdkonna uurimistööde suuremat rahastamist ning kas komisjon kavatseb uurida, kes on vastutav mesilasperede kollapsi juhtumite ja neist tuleneva saagikuse vähenemise eest, järgides põhimõtet, et saastaja maksab?
Given that factors for colony collapse disorder include pesticides and, potentially, Bt toxin expression by GM crops, will the Commission ask the agro-chemical sector to fund more research in the area, and will it explore responsibilities for bee population collapses and subsequent loss of yields, in line with the polluter pays principle?
Kas komisjon jagab Euroopa Parlamendi 20. novembri 2008. aasta resolutsioonis ja 22. aprilli 2004. aasta resolutsioonis väljendatud veendumust, et Euroopa mesindust tuleks toetada laiemalt ja sidusamalt, kasutades selleks tulevikus ühise põllumajanduspoliitika lisavahendeid (nt bioloogilise mitmekesisuse suurendamise meetmed, kliimamuutuse tagajärgede leevendamise meetmed jne)?
Does the Commission share Parliament’s conviction (resolutions of 20 November 2008 and 22 April 2004) that European apiculture should be supported in an even broader and more coherent manner using additional instruments in the future CAP (e.g. measures in favour of enhancing biodiversity, mitigating the effects of climate change, etc.)?
Suuliselt vastatav küsimus O-0120/2010
Question for oral answer O-0120/2010
Keskkonna-, rahvatervise ja toiduohutuse komisjon i nimel Teema: Kliimamuutuste konverents Cancunis (COP16)
on behalf of the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety Subject: Climate Change Conference in Cancun (COP16)