natgillin/translations-raw huggingface dataset:
4. novembril 2011. aastal teatati , et Itaalia ettevõte Area SpA varustab Süüria valitsust tehnoloogiaga, millega saab kuulata pealt, skaneerida ja kataloogida kogu Süüria internetiliiklust, jälgides mobiilsideoperaatorite ja internetiteenuse osutajate liiklust ning salvestades nende kaudu nii kohalikku kui ka rahvusvahelist internetiliiklust.
On 4 November 2011 it was reported that the Italian company Area SpA is currently equipping the Syrian government with the technology to intercept, scan and catalogue all internet traffic in Syria by probing the traffic of mobile phone companies and ISPs, capturing both domestic and international traffic.
Sarnase tegevusega on olnud seotud ka mitu muud ELis paiknevat ettevõtet, näiteks Ericsson AB, Nokia, Siemens Networks, Bull SA, Vodafone Inc.
Several other EU-based companies have also been involved in similar transactions – i.e. Ericsson AB, Nokia, Siemens Networks, Bull SA, Vodafone Inc.
EL ja rahvusvaheline üldsus on Süüria valitsuse suhtes rakendanud majandus- ja eesmärgistatud sanktsioone, kuna tapetud on juba üle 3000 elaniku.
The EU and the international community have imposed economic and targeted sanctions against the Syrian regime as over 3 000 citizens have been killed.
Kas komisjon on sellest teabest teadlik ning kui on, siis milliseid meetmeid on võetud ELi tasandil, et uurida nende ettevõtete tegevust ja selle probleemiga tegeleda?
Is the Commission aware of these reports and, if so, what action has been taken at EU level to investigate and address these business policies?
Juhul kui ei ole võetud ühtegi meedet, kas komisjon kiidab heaks sellise äritegevuse?
If none has been taken, does the Commission approve of these business practices?
Kas ELis paiknevatel ettevõtetel on kehtivate ELi õigusaktide kohaselt (sealhulgas sanktsioonid ja muud kehtivad piiravad meetmed) lubatud müüa järelevalve- ja jälgimistehnoloogiat valitsustele, eriti Süüriale, kui see toob kindlasti kaasa inimõiguste rikkumise?
Under current EU legislation (including sanctions and other restrictive measures in force), are EU-based companies allowed to sell monitoring and surveillance technologies to governments, in particular to Syria, if the end use is certain to lead to human rights violations?
Kui jah, siis kas komisjon kavatseb otsida uusi võimalusi, kuidas piirata ja/või lõpetada selline eksportimine?
If so, is the Commission willing to seek additional ways to restrict and/or end these exports?
Kas komisjon võib selgitada, kuidas jagunevad tehnoloogia eksportimisega seotud kohustused komisjoni ja liikmesriikide vahel?
Can the Commission explain the division of responsibilities between the Commission and Member States regarding the export of technologies?
Kas komisjon toetab või nõuab muutuste tegemist kehtivas kahesuguse kasutusega ekspordimehhanismis, et kehtestada komisjoni tugevam järelevalve, suurem läbipaistvus nii ettevõtetele kui ka liikmesriikidele ning ajutised ekspordipiirangud, et tegeleda ELi info- ja sidetehnoloogia ekspordiga seotud inimõiguste rikkumise küsimusega?
Will the Commission support, or push for, changes to the current dual-use export mechanism in order to establish stronger oversight by the Commission, more transparency from both businesses and Member States, and ad hoc export restrictions to address human rights concerns related to EU exports of ICTs?
Kas komisjon saab kinnitada, et ELis paiknevate ettevõtete töötajate kasutamise puhul Süürias ei kehti nõukogu 5. mai 2009. aasta määrus (EÜ) nr 428/2009, vaid nõukogu 22. juuni 2000. aasta ühismeede teatava sõjalise lõppkasutusega seotud tehnilise abi kontrollimise kohta?
Can the Commission confirm that the deployment of employees in Syria by EU-based companies is not covered by Council Regulation (EC) No 428/2009 of 5 May 2009, but by the Council Joint Action of 22 June 2000 concerning the control of technical assistance related to certain military end-uses?
Kas komisjon saab ja kas ta kavatseb kasutada ühismeedet, et peatada tehnilise abi edasine andmine Süüria valitsusele?
Can and will the Commission invoke the Joint Action to block further technical assistance to the Syrian government?
Milliseid meetmeid kavatseb komisjon koos Itaalia valitsusega võtta, et vältida Area SpA poolt Damaskusesse rajatava järelevalvekeskuse valmimine või tööle hakkamine?
What action will the Commission take, together with the Italian government, to ensure that the monitoring centre currently installed by Area SpA in Damascus will not be completed or become operational?
Kas komisjon soovib alustada uurimist, milline roll on ELis paiknevate info- ja sidetehnoloogia ettevõtetel inimõiguste rikkumises Tuneesias, Egiptuses, Liibüas, Bahreinis, Süürias ja Iraanis ja/või sellest osavõtmises?
Is the Commission willing to begin an EU inquiry into the role and/or complicity of EU-based ICT companies in human rights violations in Tunisia, Egypt, Libya, Bahrain, Syria and Iran?
Kas komisjon on nõus, et ELi ettevõtete aktiivne osavõtt inimõiguste rikkumistest õõnestab ELi ühist välis- ja julgeolekupoliitikat?
Does the Commission agree that active involvement of EU-based companies in human rights violations undermines the credibility of the EU’s Common Foreign and Security Policy (CFSP)?
Suuliselt vastatav küsimus O-000295/2011
Question for oral answer O-000295/2011
fraktsiooni ALDE nimel Teema: ELi diabeediepideemiale reageerimine
on behalf of the ALDE Group Subject: Addressing the EU diabetes epidemic
Peaaegu 33 miljonit ELi kodanikku ehk ligi 10% liidu elanikkonnast põeb diabeeti.
Almost 33 million EU citizens – nearly 10% of the total EU population – are estimated to be affected by diabetes.
Ühtlasi sureb ELis diabeedi tagajärjel 325 000 inimest aastas , mis tähendab, et keskmiselt iga kahe minuti järel sureb diabeedi ja sellega seotud tüsistuste tõttu üks ELi kodanik.
Moreover, 325 000 deaths per year in the EU are attributed to diabetes , meaning that on average one EU citizen dies every two minutes of diabetes and related complications.
Veel 32 miljonit inimest kannatab nõrgenenud glükoositaluvuse all ja väga suure tõenäosusega kujuneb neil välja kliiniliselt diagnoositav diabeet.
An additional 32 million citizens are suffering from impaired glucose tolerance and have a very high probability of progressing to clinically manifest diabetes.
Need arvud võivad 2030. aastaks 16% võrra suureneda, põhjuseks leviv ülekaalulisus, Euroopa rahvastiku vananemine ja muud tegurid, mida tuleb veel täpsustada ja milleks on vaja rohkem teadusuuringuid.
These figures are expected to increase by 16% by 2030 as a result of the obesity epidemic, the ageing of the European population and other factors yet to be determined on which more research is needed.
Liikmesriikide tervishoiusüsteemide kulud seoses diabeediga on samuti äärmiselt suured, moodustades enamikus liikmesriikidest rohkem kui 10% tervishoiukuludest .
The costs of diabetes for the Member States’ healthcare systems are also extremely high, representing over 10% of the healthcare expenditure in most Member States .
Nendele hoiatavatele arvudele vaatamata puudub ELis endiselt kogu liitu hõlmav strateegia diabeediga (esimese ja teise tüübi diabeet) tegelemiseks.
Despite these alarming figures, there is still no EU-wide strategy to comprehensively address diabetes (Type 1 and Type 2).
Kuid aeg on muutusteks küps.
However, the time is ripe for change.
Euroopa Liidu Nõukogu on palunud komisjonil viia 2012. aastaks läbi arutelu selle üle, mida Euroopa Liit saaks krooniliste haiguste suhtes ette võtta .
Indeed, the Council of the EU has called upon the Commission to conduct a reflection process about what Europe can do to address chronic diseases by 2012 .
Diabeet tunnistatakse üheks neljast levinuimast mittenakkuslikust haigusest nii ÜRO Peaassamblee hiljutisel kõrgetasemelisel kohtumisel vastu võetud poliitilises deklaratsioonis mittenakkuslike haiguste ennetamise ja tõrje kohta kui ka Euroopa Parlamendi 15. septembri 2011. aasta resolutsioonis mittenakkuslike haiguste kohta , kus parlament „rõhutab, et oluline on kehtestada krooniliste mittenakkuslike haiguste ELi strateegia, millele järgneksid nõukogu soovitused, kus eraldi osa oleks pühendatud neljale kõige levinumale mittenakkuslikule haigusele”.
In addition, diabetes has been recognised as one of the four main non-communicable diseases (NCDs) in the recently adopted UN Political Declaration of the High-level Meeting of the General Assembly on the Prevention and Control of NCDs and the European Parliament Resolution of 15 September 2011 on NCDs which ‘stresses the importance of establishing an EU strategy on chronic NCDs, to be followed by a Council recommendation, with individual sections dealing with the four most common NCDs’.
Rahvusvaheline Diabeediliit.
IDF Diabetes Atlas, 4th edn.
IDF Diabetes Atlas, 4. trükk, Brüssel, 2009 http://www.idf.org/diabetesatlas/.
Brussels, 2009 http://www.idf.org/diabetesatlas/.
Diabetes – The Policy Puzzle: towards benchmarking in the EU 27 (2007) http://www.idf.org/webdata/docs/EU-diabetes-policy-audit-2008.pdf.
Diabetes – The Policy Puzzle: towards benchmarking in the EU 27 (2007) http://www.idf.org/webdata/docs/EU-diabetes-policy-audit-2008.pdf.
Nõukogu järeldused „Rahvatervise ja tervishoiusüsteemide uuenduslikud lähenemisviisid kroonilistele haigustele”, 7. detsember 2010 http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/lsa/118282.pdf.
Council conclusions “Innovative approaches for chronic diseases in public health and healthcare systems”, 7 December 2010 http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/lsa/118282.pdf.
ÜRO Peaassamblee kõrgetasemelise kohtumise poliitiline deklaratsioon mittenakkuslike haiguste ennetamise ja tõrje kohta, 19. september 2011 http://www.un.org/ga/search/view_doc.asp?symbol=A%2F66%2FL.1&Lang=E. Euroopa Parlamendi resolutsioon Euroopa Liidu seisukoha ja kohustuste kohta mittenakkuslike haiguste ennetamist ja kontrolli käsitleva ÜRO kõrgetasemelise kohtumise eel, 15. september 2011 http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+TA+P7-TA-2011-0390+0+DOC+XML+V0//ET&language=ET
UN Political Declaration of the High-level Meeting of the General Assembly on the Prevention and Control of Non-communicable Diseases, 19 September 2011 http://www.un.org/ga/search/view_doc.asp?symbol=A%2F66%2FL.1&Lang=E. EP Resolution on an ‘EU position and commitment in advance of the UN high-level meeting on the prevention and control of non-communicable diseases’, 15 September 2011 http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+TA+P7-TA-2011-0390+0+DOC+XML+V0//EN&language=EN.
Suuliselt vastatav küsimus O-000296/2011
Question for oral answer O-000296/2011
fraktsiooni S&D nimel Teema: Kinnipidamistingimused Euroopa Liidus
on behalf of the S&D Group Subject: Detention conditions in the EU
Nõukogu vastavalt Stockholmi programmile esitatud nõudmisel ja vastuseks Euroopa Parlamendi arvukatele nõudmistele avaldas Euroopa Komisjon hiljuti rohelise raamatu ELi kriminaalõiguse kohaldamisest kinnipidamise valdkonnas.
Following a request by the Council in the framework of the Stockholm Programme and numerous requests by the European Parliament, the Commission recently issued a Green Paper on the application of EU criminal justice legislation in the field of detention.
Rohelise raamatuga juhatatakse sisse sidusrühmade avatud arutelu, kus käsitletakse ELi tegevust kinnipidamistingimuste parandamiseks, eesmärgiga kindlustada vastastikune usaldus õigusalases koostöös.
The paper launches an open consultation exercise for stakeholders on EU actions for improvement of detention conditions to ensure mutual trust in judicial cooperation.
Raamatus käsitletakse olulisi teemasid, nagu kinnipidamistingimuste erinevate normide mõju sellele, kuidas kohaldatakse ELi õigusvahendeid, näiteks Euroopa vahistamismäärust ja Euroopa järelevalvekorraldust.
It addresses critical issues such as the impact of differing standards of detention conditions on the application of EU legislative instruments, like the European Arrest Warrant and the European Supervision Order.
Lisaks käsitletakse selles ELi tegevuse võimalikku osa sellistes valdkondades nagu eelvangistus, alternatiivsed meetmed ja laste kinnipidamistingimused, eesmärgiga parandada üleeuroopalistele kinnipidamistingimustele avaldatavat mõju.
It also addresses the possible role of EU action in such fields as pre-trial detention, alternative measures and children’s detention conditions, in order to improve the impact on detention conditions across Europe.
Rohelise raamatu lisas rõhutatakse mitut murettekitavat küsimust, mis on seotud väga erineva olukorraga liikmesriikides, mis puutub kohtueelselt kinnipeetavate arvu, vanglate ülekoormatust ja vangide määra, sealhulgas lastest ja mittekodanikest kinnipeetavate määra.
The Annexe to the Green Paper highlights a number of concerns related to the very diverse situation in Member States re numbers of pre-trial detainees, overcrowding, and the prison population rate, including the detention rates of children and non-nationals.
Mida kavatseb nõukogu teha selleks, et kõigile kinnipeetavatele oleks tagatud ELi põhiõiguste hartas sätestatud põhiõiguste kaitse, pidades silmas kinnipidamistingimusi, puudulikku infrastruktuuri, vanglate ülekoormatust, alternatiivsete meetmete kuritarvitamist ja pikka eelvangistust, mille kohta Euroopa Inimõiguste Kohus on sageli kohtuotsuseid langetanud?
How does the Council intend to address the protection of the fundamental rights enshrined in the EU Charter for all persons in detention that relate to detention conditions, lack of facilities, overcrowding, misuse and abuse of alternative measures, and long pre-trial detention, that have often been the subject of rulings by the ECHR?
Kuidas kavatseb nõukogu lahendada ELi pädevusse kuuluvaid probleeme, mis mõjutavad otseselt või kaudselt kinnipidamistingimusi ja kinnipeetavate põhiõiguseid, näiteks eelvangistuse kuritarvitamine ja alternatiivsete meetmete kasutamise soodustamine?
How does the Council intend to address the issues of EU competence that have a direct or indirect impact on detention conditions and fundamental rights of detainees, such as the abuse of pre-trial detention and the promotion of the use of alternative measures?
Kuidas kavatseb nõukogu käsitleda mõju, mida kinnipidamistingimused avaldavad sellele, kuidas kohaldatakse ELi õigusalase koostöö oluliste vahendeid nagu Euroopa vahistamismäärus ja Euroopa järelevalvekorraldus?
How does the Council intend to address the issue of the impact that detention conditions have on the application of critical EU instruments for judicial cooperation in criminal matters, like the European Arrest Warrant or the European Supervision Order?
Mida kavatseb nõukogu teha, et tagada Euroopa Komisjoni rohelise raamatu nõuetekohaste järelmeetmete võtmine?
What will the Council do to ensure a proper follow-up to the European Commission Green Paper?
Suuliselt vastatav küsimus O-000297/2011
Question for oral answer O-000297/2011
Rohelise raamatu lisas rõhutatakse mitut murettekitavat küsimust, mis on seotud väga erineva olukorraga liikmesriikides, mis puutub kohtueelselt kinnipeetavate arvu, vanglate ülekoormatust ja vangide määra, sealhulgas lastest ja mittekodanikest kinnipeetavate määra.
The Annex to the Green Paper highlights a number of concerns related to the very diverse situation in Member States re numbers of pre-trial detainees, overcrowding and the prison population rate, including the detention rates of children and non-nationals.
Mida kavatseb komisjon teha selleks, et kõigile kinnipeetavatele oleks tagatud ELi põhiõiguste hartas sätestatud põhiõiguste kaitse, pidades silmas kinnipidamistingimusi, puudulikku infrastruktuuri, vanglate ülekoormatust, alternatiivsete meetmete kuritarvitamist ja pikka eelvangistust?
How does the Commission intend to address the protection of the fundamental rights enshrined in the EU Charter for all persons in detention that relate to detention conditions, lack of facilities, overcrowding, misuse and abuse of alternative measures and long pre-trial detention?
Kuidas kavatseb komisjon lahendada ELi pädevusse kuuluvaid probleeme, mis mõjutavad otseselt või kaudselt kinnipidamistingimusi ja kinnipeetavate põhiõiguseid, näiteks eelvangistuse kuritarvitamine ja alternatiivsete meetmete kasutamise soodustamine?
How does the Commission intend to address the issues of EU competence that have a direct or indirect impact on detention conditions and fundamental rights of detainees, such as the abuse of pre-trial detention and the promotion of the use of alternative measures?
Kuidas kavatseb komisjon käsitleda mõju, mida kinnipidamistingimused avaldavad sellele, kuidas kohaldatakse ELi õigusalase koostöö oluliste vahendeid nagu Euroopa vahistamismäärus ja Euroopa järelevalvekorraldus?
How does the Commission intend to address the issue of the impact that detention conditions have on the application of critical EU instruments for judicial cooperation in criminal matters, like the European Arrest Warrant or the European Supervision Order?
Suuliselt vastatav küsimus O-000298/2011
Question for oral answer O-000298/2011
fraktsiooni ECR nimel Teema: Euroopa Parlament ja parlamentaarse autonoomia põhimõte
on behalf of the ECR Group Subject: European Parliament and the principle of parliamentary autonomy
Institutsiooniline struktuur, mille järgi Euroopa Parlament on asutatud ja mis selle tegevust reguleerib, ei vasta praegu täielikult parlamentaarse autonoomia põhiseaduslikule põhimõttele.
At present the institutional structure establishing and regulating the European Parliament does not accord fully with the constitutional principle of parliamentary autonomy.
Euroopa Parlamendil ei ole piiramatut õigust oma tegevust ise korraldada, see piiratud vabadus eristab teda enamikust, kui mitte kõigist parlamentaarsetest süsteemidest.
The European Parliament does not enjoy an unconstrained right to organise its own affairs, a restriction on its freedom which sets it apart from most, if not all, parliamentary systems.
Nii parlamendi eelmised kui ka praegune koosseis on kindlalt toetanud püüdlusi selle probleemi lahendamiseks, eeskätt Euroopa Parlamendi asukoha küsimuses.
Strong support has been shown both in previous parliamentary terms and during the current term for efforts to resolve this issue, particularly with regard to the question of the seat of the European Parliament.
Viis aastat tagasi kogus nn ühe asukoha kampaania tugevat toetust; seda algatust toetas oma allkirjaga üle miljoni ELi kodaniku – mis on piisav, et kvalifitseeruda Euroopa kodanikualgatuseks –, kuid kahjuks ei õnnestunud nimetatud kampaanial ärgitada selleteemalist arutelu 2007. aastal toimunud valitsustevahelisel konverentsil.
Five years ago, the 'one seat' campaign gained significant support, securing over one million signatures from EU citizens - enough to qualify as a European Citizens' Initiative (ECI) - but regrettably was unsuccessful in instigating a debate on the issue at the Intergovernmental Conference held in 2007.
Käesoleval aastal kogus samasugune kampaania laialdast toetust erinevatelt allikatelt Euroopa Parlamendis ning täiskogu kiitis heaks 2012. ja 2013. aasta osaistungjärkude kalendri muutmise, vähendamaks sõite Strasbourgi, et kärpida tarbetuid kulutusi ja keskkonnale tekitatavat kahju.
This year a similar campaign has attracted support from a wide range of sources within the European Parliament, and the plenary has approved a change to the part-session calendars for 2012 and 2013 to reduce the number of trips to Strasbourg, in an effort to cut unnecessary costs and damage to the environment.
See hiljutine muudatus ei lahenda aga keskset küsimust, nimelt asjaolu, et Euroopa Parlamendil ei ole täielikku õigust otsustada, kuidas oma asju kõige paremini korraldada.
This recent change, however, does not address the central issue, which is that at present the European Parliament does not enjoy full rights to decide how best to organise its affairs.
Kas nõukogu on nõus sellega, et Euroopa Parlamendil peaks olema täielik õigus oma asju ise korraldada, kaasa arvatud õigus määrata oma asukoht, nii nagu on valdaval enamusel parlamentidest kogu maailmas?
Does the Council agree that the European Parliament should enjoy full rights to organise its own affairs, including the right to determine its seat, like the vast majority of parliaments throughout the world?
Kas nõukogu on nõus sellega, et ühe asukoha valimine kogu poliitiliseks tegevuseks oleks õige lähenemisviis, kui Euroopa Parlamendi töökorraldust tulevikus läbi vaadatakse?
Does the Council agree that the choice of a single seat and location for all its political functions would be the correct approach to adopt in any future revision of the European Parliament's working practices?
Suuliselt vastatav küsimus O-000299/2011
Question for oral answer O-000299/2011
Viis aastat tagasi kogus nn ühe asukoha kampaania tugevat toetust; seda algatust toetas oma allkirjaga üle miljoni ELi kodaniku – mis on piisav, et kvalifitseeruda Euroopa kodanikualgatuseks – kuid kahjuks ei õnnestunud nimetatud kampaanial ärgitada selleteemalist arutelu 2007. aastal toimunud valitsustevahelisel konverentsil.
Five years ago, the 'one seat' campaign gained significant support, securing over one million signatures from EU citizens - enough to qualify as a European Citizens' Initiative (ECI) - but regrettably was unsuccessful in instigating a debate on the issue at the Intergovernmental Conference held in 2007.
Kas komisjon on nõus sellega, et Euroopa Parlamendil peaks olema täielik õigus oma asju ise korraldada, kaasa arvatud õigus määrata oma asukoht, nii nagu on valdaval enamusel parlamentidest kogu maailmas?
Does the Commission agree that the European Parliament should enjoy full rights to organise its own affairs, including the right to determine its seat, like the vast majority of parliaments throughout the world?
Kas komisjon on nõus sellega, et ühe asukoha valimine kogu poliitiliseks tegevuseks oleks õige lähenemisviis, kui Euroopa Parlamendi töökorraldust tulevikus läbi vaadatakse?
Does the Commission agree that the choice of a single seat and location for all its political functions would be the correct approach to adopt in any future revision of the European Parliament's working practices?
Suuliselt vastatav küsimus O-000300/2011
Question for oral answer O-000300/2011
fraktsiooni PPE nimel Teema: Euroopa vesiviljelus
on behalf of the PPE Group Subject: Aquaculture in Europe
Euroopa vesiviljelustööstus on loonud ligikaudu 17 000 ettevõtet, mis on omakorda võimaldanud umbes 65 000 otsest ja kaudset töökohta.
The European aquaculture industry has created around 17 000 firms, generating some 65 000 direct and indirect jobs.
Vesiviljelustoodete ülemaailmse suure nõudluse juures moodustab ELi toodang maailma vesiviljelustoodangust ainult 2%, samas kui tema sisetarbimine on rohkem kui 5 miljonit tonni aastas, mistõttu tuleb kaks kolmandikku vajadusest katta ELi mittekuuluvatest riikidest imporditud toodetega.
In a global context of high demand for aquaculture products, the EU contributes only to 2% of the world aquaculture production, while its internal consumption amounts to more than five million tonnes a year; it consequently has to import two-thirds of the products it needs from non-EU countries.
Oma hiljutises ettepanekus ühise kalanduspoliitika reformi kohta tunnistas komisjon isegi, et 2002. aastal käivitatud Euroopa vesiviljeluse arengu strateegia ei ole loodetud eesmärki täitnud, kuid märkis seejuures selle sektori suurt olulisust toiduainetega kindlustatuse, tööhõive edendamise ja hea ruumilise planeerimise tagamisel.
In the recent proposal for a reform of the CFP, the Commission itself recognised that the Strategy for the Development of European Aquaculture, launched in 2002, had not reached the expected objective, but noted the important role of this sector in ensuring food security, developing employment and ensuring good spatial planning.
Siiski ei ole uues ettepanekus sõnagi juttu sellest, et vesiviljeluses on vaja kvalitatiivseid kriteeriume.
The new proposal, nonetheless, does not make any reference to the need for qualitative criteria regarding aquaculture.