natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Erinevad kõnelejad nõudsid naiste kaasamist rahukõnelustele ja juhtisid tähelepanu relvakonfliktide erinevale tähendusele naiste ja meeste jaoks.
Various speakers called for women to be included in peace negotiations and drew attention to the differing effects of armed conflicts on women and men.
“ Naised on rahu eestvõitlejad.
"Women are protagonists for peace.
Nende osalemine rahukõnelustes on vältimatu tingimus ,” ütles Véronique De Keyser, Belgiast pärit sotsialist, kes omaalgatuslikult koostab juunis komisjonis hääletusele tulevat raportit naiste olukorrast relva­konfliktides ja nende osast demokraatliku korra loomisel konfliktijärgsetes riikides.
Their participation in peace processes is a sine qua non," said Véronique De Keyser, a Belgian socialist who is drafting an own-initiative report on the situation of women in armed conflicts and their role in reconstruction and the democratic process in countries after a conflict, which will be put to the vote by the committee in June.
Naised täidavad konfliktsituatsioonides erinevaid rolle: nad võivad olla sõja ohvriteks, vägivalla eesmärgil kasutatavateks vahenditeks/sõjarelvadeks, hoolitsejateks ja ka võitlejateks, kuid nad peavad hakkama rahu nimel aktiivsemalt tööle.
Women play all sorts of roles in conflicts: as war victims, as mere instruments used for violence, as carers and also as fighters but they need to take a more active role in the work to achieve peace.
ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonis 1325 (2000) sätestatud “võrdse osaluse ja kõikidesse rahu ja turvalisuse säilitamise ja soodustamise pingutustesse täieliku kaasatuse” põhimõtet ei austata ja sageli puuduvad naised konfliktide vältimise ja lahendamise otsuste tegemise juures.
The principle of their "equal participation and full involvement in all efforts of the maintenance and promotion of peace and security", in accordance with UN Security Council Resolution 1325 (2000), is not respected and women are often absent from decision-making on conflict prevention and resolution.
Hoolimata sellest moodustavad naised ja lapsed suure osa nendest inimestest, keda relvakonfliktid pöördumatult mõjutavad.
And yet women and children account for a great proportion of those adversely affected by armed conflict.
Amnesty International ’i esindaja Tracy Ullveit-Moe sõnas arutelul, et hinnanguliselt on sõjaohvritest 70-90% tsiviilisikud, valdav enamik neist naised ja lapsed.
The hearing was told by Amnesty International's Tracy Ullveit-Moe that an estimated 70-90% of war casualties are civilians, the vast majority of them being women and children.
Lisaks on ka 80% põgenikest naised ja lapsed.
In addition 80% of refugees are also women and children.
Relva­konfliktidesse sattunud naised on sageli ka soolise ja muu vägivalla ohvrid.
Women in armed conflicts are also often victims of gender-based and other forms of violence.
Ja probleeme aina koguneb: näiteks massilised vägistamised on soodustanud HIV levikut.
And the problems accumulate: for example mass rapes have contributed to the spread of HIV.
“ Meie naised keeldume olemast vaenlased ,” ütles Luisa Morgantini, Itaaliast pärit Euroopa Ühendatud Vasakpoolsete/Põhjamaade Roheliste Vasakpoolsete liitfraktsiooni liige, kes kutsus üles koostööle ja dialoogile, et sõjad ajaloost kõrvaldada.
"We women refuse to be enemies," said Luisa Morgantini, an Italian member of the GUE/NGL group, who called for cooperation and dialogue in order to eliminate war from history.
Komisjoni esinaine Anna Záborská ütles, et laste harimine sõjast laastatud riikide perekondades on oluline, et laiendada nende mõtlemist ja seeläbi takistada nende kättemaksusoovi.
Committee chair Anna Záborská said it was important to educate children in families devastated by war, to broaden their minds as they grow up and thus forestall the desire for vengeance.
Elisabeth Rehn (endine Soome kaitseminister ja võrdsuse küsimuste minister ja ÜRO eriesindaja Bosnias ja Hertsegoviinas) tõi näiteks Ruanda, kus naised osalevad aktiivselt poliitikas, olles riiklike parlamentide võrdsuse näitajate poolest maailma esirinnas, ja rõhutavad demokraatiat kui õigluse ja võrdsuse võtit.
Elisabeth Rehn (former Finnish Minister of Defence and Equality Affairs and UN Special Representative in Bosnia and Herzegovina) mentioned Rwanda as an example where women were taking an active role, topping the world rankings of equality in national parliaments, and stressing democracy as the key to justice and equality.
Teine näide, mida rõhutas Belgia asepeaministri ja õigusministri kabineti liige Simone Süsskind, on Rahvusvaheline Naiste Komisjon Õiglase ja Jätkusuutliku Palestiina-Iisraeli Rahu Nimel – Palestiina, Iisraeli ja teiste naiste ühendus.
Another example, highlighted by Simone Süsskind, member of the cabinet of the Belgian Deputy Prime Minister and Justice Minister, was the International Women's Commission for a Just and Sustainable Palestinian-Israeli Peace, a coalition of Palestinian, Israeli and other women.
Johanna Clara Degeller (Rahvusvaheline Naiste Rahu- ja Vabadusliit, Holland) selgitas, et uurimused näitavad, et naisi ja mehi kaasavatel rahuvalvejõududel on konflikt­situatsiooni­des rahustavam toime.
Johanna Clara Degeller (Women's International League for Peace and Freedom, Netherlands) said research shows that peacekeeping forces which include women and men have a more calming effect in conflict situations.
Rahuvalvejõudude palkamine soolist perspektiivi arvestades võib aidata võidelda ka seksuaalse väärkohtlemisega, näiteks olukordades, kus kaitsjatest saavad pahategijad.
Recruitment of peacekeeping forces from a gender perspective can also be a step towards fighting sexual abuse, i.e. situations where the protectors become perpetrators.
-//EP//TEXT TA P5-TA-2000-0541 0 NOT XML V0//ET
-//EP//TEXT TA P5-TA-2000-0541 0 NOT XML V0//EN
Euroopa Parlamendi fraktsioonid: Euroopa demokraatide ja liberaalide liidu fraktsioon
The European Parliament’s Political Groups: Alliance of Liberals and Democrats for Europe
ALDE logo
ALDE Logo
90 parlamendisaadikuga 19 riigist, on Euroopa demokraatide ja liberaalide liidu fraktsioon (Alliance of Liberals and Democrats for Europe, ALDE) suuruselt kolmas fraktsioon parlamendis.
With 90 MEPs from 19 countries, the Alliance of Liberals and Democrats for Europe (ALDE) is Parliament’s third biggest political group.
Selgelt föderalistliku vaatega, kuid siiski erisusi austavana, on fraktsiooni eesmärgiks kallutada poliitilise võimu kaalukaussi tsentristliku poliitika suunas.
Determinedly federalist in outlook while respecting diversity, the group’s aim is to tilt the balance of power towards the political centre.
Fraktsiooni käes on ka kaks parlamendi 14 asepresidendi kohast.
It also holds two of Parliament’s 14 Vice-Presidencies.
ALDE riiklikest delegatsioonidest on suurim Itaalia, kellel järgnevad Ühendkuningriigi ja Prantsusmaa delegatsioonid.
When it comes to the size of the ALDE’s national delegations, the top three countries are led by Italy followed by the United Kingdom and France.
Olles kahe “suure” fraktsiooni ja väiksemate vahel, suudab ALDE fraktsioon oma eristuva hääle selgelt kuuldavaks teha (kuid samas on see hääl sageli ka sillaks poliitiliste erimeelsuste vahel).
Occupying the halfway point between the two “large” political groups and the smaller groups, the ALDE group is more than capable of ensuring that its distinctive voice is heard (but it is also often cast in the role of bridging the political divide).
Viis prioriteeti aastaks 2006
Five Priorities for 2006
Ühendkuningriigist pärit fraktsiooni esimees Graham Watson, kes on parlamendiliige olnud alates 1994. aastast, rõhutab seda, mis muudab tema juhitud fraktsiooni eriliseks: “Liberaalidel ja demokraatidel on selge ideoloogia – me teame, missugust ühiskonda me luua soovime.”
A UK MEP since 1994, the group’s leader, Graham Watson, underlines what it is that makes his group special: “Liberals and Democrats have a clear ideology; we know what kind of society we seek to create.”
Soovitud ühiskonna saavutamise vahenditena on ALDE seadnud 2006. aastaks viis prioriteeti:
As a means of achieving the sort of society that it wants to see, the ALDE has set out five priorities for 2006:
1) Euroopa pikaajalise eelarve nimel töötamine, mis vastaks ELi poliitikate vajadustele ja väljakutsetele, eriti teadusuuringute ja tehnoloogilise uuenduse valdkonnas.
1) Arguing for a long-term European budget which meets the needs and challenges of EU policies, particularly in the areas of scientific research and technological innovation.
Visioon ja juhtimine
Vision and Leadership
Graham Watsoni arvates on 21. sajandi suurimatele väljakutsetele (rahvaarvu kasv ja migratsioon, kliimamuutus ja rahvusvaheline kuritegevus) võimalik vastata vaid riigiülesel tasemel, milleks on vajalik Euroopa institutsioonide suurem teadlikkus.
In Graham Watson’s view, the 21 st Century’s biggest challenges (population growth and migration, climate change and international crime) can only be met at a supra-national level, which requires greater awareness on the part of European institutions.
Just nii, nagu ta ütleb: “Komisjon on andnud meile dialoogiks “plaani D”.
As he says: “ The Commission has given us a "Plan D" for dialogue.
Kuid meil on vaja “plaani V visiooniks” ja “plaani J juhtimiseks".
But we need a "Plan V for vision" and a "Plan L for Leadership."
ALDE juht on selgelt väljendanud oma fraktsiooni nägemust, öeldes: “ALDE fraktsioon soovib toetada vabaduse, õigluse, kogukonna ja õigusriigi väärtuseid, nii kodus kui ka võõrsil.
The ALDE’s leader clearly set out his group’s vision when he said that: "The ALDE group seeks to promote the values of liberty, justice, community and the rule of law, both at home and abroad.
Järgnevate nädalate jooksul avaldame me kõikide fraktsioonide süvaprofiilid.
Over the coming weeks we will continue our series of profiles of the political groups.
10. märts – Roheliste / Euroopa Vabaliidu fraktsioon
10 March – Group of the Greens/European Free Alliance
24. märts – Euroopa Ühendatud Vasakpoolsete / Põhjamaade Roheliste Vasakpoolsete Roheliste liitfraktsioon
24 March – Confederal Group of the European United Left-Nordic Green Left
31. märts – Fraktsioon Iseseisvus / Demokraatia
31 March – Independence/Democracy Group
21. aprill – Fraktsioon Liit Rahvusriikide Euroopa Eest
21 April – Union for Europe of the Nations Group
20060223STO05640 ALDE veebileht Euroopa Parlamendi juhatus Parlamendi komisjonide loetelu Viit kõikide fraktsioonideni
20060223STO05640 ALDE website Bureau of the European Parliament List of parliamentary committees Link to all political groups
Fraktsioonid parlamendis: Euroopa Parla­mendi Sotsiaaldemokraatide fraktsioon
Political groups in the Parliament: the Socialist group
Sotsiaaldemokraatide logo
The logo of the Socialist group
Ühtekuuluvus, jätkusuutlikkus ja sotsiaalne õiglus on mõned põhimõtetest, mis ühenda­vad Euroopa Parlamendi sotsiaaldemo­kraate, sotsialiste ja tööerakondade liikmeid.
Solidarity, sustainability and social justice are some of the principles common to the social democrat, socialist and labour members of the European Parliament.
Sotsiaaldemokraatide fraktsiooni kuuluvad parlamendiliikmed alustasid oma mõjuvõimu tugevdamise ja ettepanekute toetamise nimel koostööd juba ELi lõimumise varastes etappides ning praegu­seks on nad suuruselt teine fraktsioon parlamendis.
In order to strengthen their influence and gain real support for their proposals, MEPs belonging to Socialist Group began cooperating in the early stages of EU integration and now represent the second biggest group in the Parliament.
Liikmeid on 23 ELi liikmesriigist ja nad osalevad kõikides alalistes komisjoni­des, millest seitsmes on fraktsiooni liikmed ka esimeesteks.
Their members come from 23 EU countries and have places on all standing committees, with seven of their members chairing committees.
Praegune parlamendi president, Hispaaniast pärit Josep Borrell on sotsiaaldemokraat.
The current president of the Parliament, Spain's Josep Borrell, is a Socialist.
Sotsiaaldemokraati­de fraktsiooni kuulub lisaks veel kolm asepresidenti ja kaks kvestorit.
In addition, three vice presidents and two quaestors also belong to the Socialist group.
Fraktsiooni toimimise tagamisel on tema roll väga oluline.
His role is essential for the proper running of the political group.
Ta koordineerib fraktsiooni kõiki tegevusi, võitleb sotsiaaldemokraatide eest ja esindab nende seisukohti ka täis­koguistungitel.
He coordinates all the activities of the group, speaks for the Socialists and represents its position in the plenary.
Enne päris esimest otsest EP valimist 1979. aastal avaldasid sotsiaaldemokraadid frakt­siooni poliitilisi prioriteete kirjeldava Euroo­pa valimiste manifesti, mida on välja antud sellest ajast alates.
Before the very first direct election to EP in 1979, the Socialists issued a European Election Manifesto with the group's political priorities and the group has kept up the practice.
Eesmärkide hulka kuuluvad majanduskasv, võitlus vaesusega, sotsiaalne lõimumine, turvalisus ja kesk­konnakaitse.
The goals include economic growth, the fight against the poverty, social integration, security and the protection of environment.
Liidu lähen­damine kodanikele on seetõttu jätkuvalt üks sotsiaaldemokraatide fraktsiooni peamiseid väljakutseid.
Bringing the Union closer to citizens thus remains one of the major challenges for the Socialist group.
“ Mitmetel poliitilistel aruteludel ja otsuste tegemisel laienemise, kemikaa­lide, eelarvekava ja isegi komisjoniliikmete määramise kohta, on sotsiaaldemokraatide fraktsioon hea seisnud inimeste huvide sisseviimise eest Euroopa õigusaktidesse ,” ütles hr Schulz.
"In a series of policy debates and decisions - enlargement, chemicals, the budget framework and even the appointment of the Commission - the Socialist Group has taken the lead on standing up for peoples' interests in shaping European laws," said Mr Schulz.
Need kõik on näited valdkondadest, kus “Euroopa tõesti kuulab rahvast.”
These are all examples of areas where "Europe does listen to people."
24. märts – Euroopa Ühendatud Vasakpoolsete/Põhjamaade Roheliste Vasakpoolsete Roheliste liitfraktsioon
24 March - Confederal Group of the European United Left - Nordic Green Left
20060224STO05692 Euroopa Parlamendi Sotsiaaldemokraatide veebileht (ingliskeelne)
20060224STO05692 The official website of the Socialist group in the European Parliament
ELi jõu kasutamine väljaspool liidu piire
The EU’s use of force outside its borders
Otsus selle kohta tehakse peatselt.
A decision is due soon.
Tegemist ei oleks esimese sellelaadse Euroopa missiooniga, sest Euroopa on lähiminevikus varemgi oma piiridest väljaspool sõjaliselt sekkunud.
This wouldn’t be the first European mission of this type, as the EU has intervened militarily outside its borders in the recent past.
Milline on ELi jõukasutamise õigustus?
What is the justification for the EU’s use of force?
Millised on sekkumise tingimused?
What are the criteria for intervening?
Milline on siin parlamendi roll?
What is Parliament’s role?
Need on küsimused, mis tõstatati parlamendi kaitse ja julgeoleku allkomisjoni poolt korraldatud avalikul kuulamisel.
These were the questions raised during a public hearing organised by Parliament’s Security &amp; Defence Subcommittee.
Euroopa Liidul on olnud ühine julgeolekupoliitika (EÜJP) alates 1992. aastast, ning alates 1999. aastast on ELil ka julgeoleku- ja kaitsepoliitika (EJKP).
The European Union has had a common security policy (ECSP) since 1992 and, since 1999, it has also had a security and defence policy (ESDP).
Seega on ELil poliitikad, kuid sisuliselt on ikka veel puudu ühine kaitsevõime.
The EU thus has the policies but what is still missing is, in a nutshell, a common defence capability.
Kuid tänu sellele, et ollakse maailma majandusjõud ning poliitiline üksus, on EL maailmaareenil ka tähtis tegija koos huvide, väärtuste ja seisukohtadega, mida kaitsta.
However, by virtue of being a world economic power and a political entity, it is a major player on the world stage with its interests, values and positions to defend.
Siiski puudusid kuni viimase ajani selleks vahendid.
Until recently, it didn’t really have the means of doing so.
Sõda endises Jugoslaavias 1990. aastatel oli see, mis tõi kaasa karmi tõdemuse, et EL oli võimetu sellelaadsetele konfliktidele adekvaatselt reageerima.
It was the war in the former Yugoslavia in the 1990s which brought home the stark realisation that the EU was incapable of providing an adequate response to conflicts like this.
Seetõttu otsustasid liikmesriigid 1999. aasta Helsinki tippnõupidamisel luua “reaalsete sõjajõudude poolt toetatava sõltumatu tegutsemisjõu.”
As a result, at the 1999 Helsinki Summit, Member States decided to establish “an independent capacity for action backed by credible military forces.”
Kuid eesmärki suuta positsioonidele seada kuni 60 000-liikmelist sõjaväelist isikkoosseisu ei ole saavutatud.
However, the goal of having the capability to deploy up to 60,000 military personnel has not been reached.
Hetkel sekkub EL väljaspool oma piire “lahingugruppide” nimel all tuntud üksuste abil, mis koosnevad 30 kuni 1500 isikust.
At the present time, the EU intervenes externally through units known as “battle groups”, which are made up of between 30 to 1500 personnel.
Alates 2003. aastast on EJKPd rakendatud nii tsiviil- kui sõjaväeliste kriiside puhul.
Since 2003, the ESDP has been in operation for both civilian and military crisis management.
Nõnda on EL suutnud erineval moel vahele astuda Bosnia-Hertsegoviinas, Makedoonias, Kongos, Gruusias, Sudaanis, Iraagis, Indoneesias, Palestiinas ja Gazas ning Ukraina ja Moldova piiril.
Thus the EU has been able to intervene in various ways in Bosnia-Herzegovina, Macedonia, the Congo, Georgia, Sudan, Iraq, Indonesia, in Palestine and Gaza and on the border between Ukraine and Moldova.
ELi majandusliku ja poliitilise kaalu kasvuga rahvusvahelisel areenil kasvavad ka tema kohustused ning jõu kasutamine on mõnikord nende kohustuste rakendamisel hädavajalik.
As the EU’s economic and political weight increases on the international scene, its responsibilities become greater and the use of force is sometimes essential when assuming these responsibilities.
Nagu ütles suursaadik Franz Cede, kõneldes Austria ELi eesistumise nimel 23. veebruari parlamendiistungil, peab ELi tegevus vastama ÜRO hartale.
As Ambassador Franz Cede, who spoke on behalf of the Austrian EU Presidency, said during the 23 February parliamentary hearing, EU action has to conform to the UN Charter.
Kuigi harta keelab põhimõtteliselt jõu kasutamise, võib see kollektiivse kaitse ja enesekaitse korral olla õigustatud.
While the Charter bans the use of force in principle, it can be justified in cases of collective and self-defence.
Kuid ennetamise ja sekkumise vahel ei ole tihti kerge selget vahet teha.
But it is not always easy to make a clear distinction between prevention and intervention.
Nagu märkis Stefano Silvestri (Rooma Rahvusvaheliste Suhete Instituudi president), sõltuvad kõik kriisijuhtimise meetmed sellest, kuidas kriis areneb.
As Stefano Silvestri (President of the Institute of International Affairs in Rome) noted, all crisis-control measures depend on how the crisis evolves.
Johannes M. Becker Konfliktiuuringute Keskusest ütles, et enamikel juhtudel on just ennetuse põhjustel vaja keskenduda pigem arengule ning sotsiaalsetele teemadele kui jõu kasutamisele, sest “80% sõdadest ei teki etnilistest või religioossetest erinevustest vaid globaalsest ebavõrdsusest rikkuste jaotumisel ".
Johannes M. Becker, of the Centre for Conflict Studies, said that in the majority of cases it is precisely for reasons of prevention that there is a need to focus on development and social issues rather than the use of force, because “80% of wars do not arise from ethnic or religious differences but from global inequalities in the distribution of wealth.”
Raamistik ja mandaat
Framework and mandate
ELi nimel läbi viidud sekkumised ei ole loomult riigiülesed, vaid lähtuvad nõukogu otsusest.
Interventions made on behalf of the EU are not supranational in nature, they are subject to the decision of the Council.
Belgia Kuningliku Sõjaväeakadeemia professor André Dumoulin juhtis tähelepanu sellele, et sekkumise tegelik õiguspärasus lähtub alati rahvusriigist.
André Dumoulin, professor at the Belgian Royal Military Academy, pointed out that the real legitimacy for intervention always springs from the nation state.
Mitmed kõnelejad jõudsid järeldusele, et järgides küll ÜRO harta põhimõtteid, ei oota liikmestriigid alati enne sekkumist ära ÜRO resolutsiooni.
Several speakers concluded that, while abiding by the principles of the UN Charter, Member States do not always wait for a UN resolution before intervening.
Antud teemal tõi Pariisis asuva ELi Julgeoleku-uuringute Instituudi teadlane Martin Ortega välja erinevuse sekkumise õiguspärasuse ja õigustatuse vahel.
In this regard, Martin Ortega, a researcher at the Paris-based EU Institute for Security Studies, highlighted the distinction between the legality and the legitimacy of an intervention.
Stefano Sannino Euroopa Komisjonist märkis, et tegevus võib olla õigustatud ka siis, kui selle õiguslik seisund on ebaselge.
According to Stefano Sannino of the European Commission, action can be legitimate even if its legal status is unclear.
Mitmel korral kerkis üles ka tundlik teema, mis puudutab Euroopa tulevaste kaitsejõudude kooseksisteerimist Atlandi alliansiga.
The sensitive issue of a future European defence force co-existing with the Atlantic Alliance came up on several occasions.
Poola Rahvusvaheliste Suhete Instituudi direktor Roman Kuzniar näiteks välistas mõtte, et NATO ning EL võiksid koos tegutseda.
For example, Roman Kuzniar, Director of the Polish Institute of International Affairs, rejected the assumption that NATO and the EU work in concert.
NATOs on määravaks mõjuks USA, ning selle kultuurilised, struktuurilised ja võimuerinevused ELiga oleks liiga suured, et loota üksmeelt kahe partneri seisukohtades.
The USA sets the tone for NATO and cultural, structural and power differences between it and the EU are too great to expect the two partners’ attitudes to be identical.
NATO esindaja Jamie Shea aga märkis sellele vastuseks, et ” me ei ole Dr Jekyll ja Mr Hyde – EL ning NATO teevad koostööd ka tsiviiltasemel ning me võime seda suurepäraselt jätkata" .
Responding to this, the NATO representative, Jamie Shea, said that ”we are not Dr Jekyll and Mr Hyde – the EU and the Alliance also co-operate at the civilian level and we can carry on doing so.”
Demokraatlik juhtimine
Democratic control
Kohtumisel kõnelenud parlamendiliikmed tõstatasid ka sekkumiste demokraatliku kontrolli teema.
The MEPs who spoke during the session also raised the issue of the democratic control of interventions.
Saksa kristlik demokraat Karl von Wogau, kes juhib julgeoleku- ja kaitse allkomisjoni, kritiseeris praegust asjade seisu, märkides, et parlamendi roll vägede saatmise üle otsustamises ning ELi missioonide järelevalves ei vasta mingilgi moel rahvusriigile omastele demokraatlikele normidele.
Karl von Wogau, the German Christian Democrat who chairs the Security and Defence Subcommittee, criticised the current state of affairs, saying that Parliament’s role in the decision to send troops and in the oversight of EU missions bore no relation at all to the democratic standards applicable to a nation state.
20060306STO05772 Parlamendiliikmed arutavad jõu kasutamist rahvusvahelistes suhetes Euroopa Julgeolekustrateegia ülevaade (Detsember 2003) (prantsuskeelne) Euroopa Kaitseagentuuri veebileht (ingliskeelne) Euroopa Parlamendi välisasjade komisjoni veebileht Euroopa Parlamendi julgeoleku ja kaitse allkomisjoni veebileht Euroopa Liidu välissuhted: tegija maailmaareenil
20060306STO05772 The European Union’s external relations: a player on the world stage European Defence Agency European Parliament Foreign Affairs Committee MEPs debate the use of force in international relations Security and Defence Committee
-//EP//TEXT IM-PRESS 20060220IPR05419 0 NOT XML V0//ET
-//EP//TEXT IM-PRESS 20060220IPR05419 0 NOT XML V0//EN
Parlamendiliikmed kutsuvad tegudele sundprostitutsiooniga võitluseks
MEPs call for action to combat forced prostitution