natgillin/translations-raw huggingface dataset:
– Arvestades asjaolu, et kõnealune otsus tegelikult takistab liikmesriikidel varjupaigataotlejaid Kreekasse välja saata, siis kas komisjon võiks selgitada, millist menetlust (nt suveräänsusklausel) peaksid liikmesriigid järgima?
– Given the fact that the aforementioned judgment de facto bars Member States from expelling asylum seekers to Greece, can the Commission indicate which procedure, e.g. 'the sovereignty clause', the Member States should follow?
– Kas komisjon on seisukohal, et Dublini II määruses on täielikult arvesse võetud liikmesriikidevahelise solidaarsuse põhimõtet, nagu on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 67 lõikes 2?
– Can the Commission clearly state if it considers that the 'Dublin II' Regulation fully reflects the principle of solidarity among Member States, as promulgated in Article 67 (2) TFEU?
Kui jah, siis kas komisjon leiab, et praegune nn jaotussüsteem on seega kõnealuse põhimõttega täielikult kooskõlas ja seda pole vaja muuta?
If so, does the Commission then consider that the current 'system of allocation' is therefore fully in line with this principle and does not require any change?
Kui ei, siis kuidas kavatseb komisjon selle põhimõtte Euroopa ühisesse varjupaigasüsteemi juurutada?
If not, how does the Commission intend to implement this principle into the common European asylum system?
Suuliselt vastatav küsimus O-000017/2011
Question for oral answer O-000017/2011
Kultuuri- ja hariduskomisjon i nimel Teema: ELi 2020. aasta strateegia tulevik kultuuri, hariduse ja noorte valdkonnas
on behalf of the Committee on Culture and Education Subject: The future of the EU 2020 Strategy in the fields of culture, education and youth
Komisjoni 2011. aasta tööprogrammis on näha strateegiliste algatuste puudumist sellistes valdkondades nagu haridus, kultuur, noored, audiovisuaalsektor ja sport hoolimata tõsiasjast, et ELi 2020. aasta strateegia peamine eesmärk on edendada haridust, elukestvat õpet ja kultuuripoliitikat.
The Commission Work Programme 2011 shows a lack of strategic initiatives in the fields of education, culture, youth, the audiovisual sector and sport, despite the fact that the main objectives of the EU 2020 strategy are to strengthen education and lifelong learning, as well as cultural policy.
ELi 2011. aasta eelarve näib kinnitavat väiksemat huvi olemasolevate mitmeaastaste programmide vastu, mis 2011. aastal eeldatavasti läbi vaadatakse.
The EU budget 2011 seems to confirm that there is less interest in existing multiannual programmes, which are expected to be reviewed in 2011.
Milliseid konkreetseid meetmeid kavatseb nõukogu rakendada, et kindlustada asjakohase eelarvelise raamistikuga tõhusamate programmide väljatöötamine?
What concrete measures does the Council intend to take to guarantee the development of more efficient programmes with an appropriate budgetary framework?
Kas nõukogu võib selgitada, millist tähtsust omistatakse ,,Teadmiste Euroopa” põhimõttele ja eeskätt mitmeaastastele programmidele ELi 2020. aasta strateegia raames?
Can the Council explain the role that will be given to the 'Europe of Knowledge' principle and, in particular, to the multiannual programmes in the framework of the EU 2020 Strategy?
Suuliselt vastatav küsimus O-000018/2011
Question for oral answer O-000018/2011
Pidades silmas uusi mitmeaastaseid programme ajavahemikuks 2013–2020, paluks komisjonil vastata järgmistele küsimustele.
In view of the new multiannual programmes for the period 2013-2020, can the Commission answer the following:
Milliseid konkreetseid meetmeid kavatseb komisjon rakendada, et kindlustada asjakohase eelarveraamistikuga tõhusamate programmide väljatöötamine?
What concrete measures does it intend to take to guarantee the development of more efficient programmes with an appropriate budgetary framework?
Suuliselt vastatav küsimus O-000019/2011
Question for oral answer O-000019/2011
Arengukomisjon i nimel Teema: Maailmapanga energiastrateegia arengumaadele
on behalf of the Committee on Development Subject: The World Bank's Energy Strategy for developing countries
Maailmapanga grupp (WBG) koostab praegu uut energiastrateegiat, mis peaks valmima 2011. aasta keskpaiku.
The World Bank Group (WBG) is preparing a new Energy Strategy, expected to be finalized in mid-2011.
Uue energiastrateegiaga püüab Maailmapanga grupp täita vaesuse vähendamise ülesannet, aidates arengumaadel rahuldada energiavajadusi viisil, milles võetakse arvesse säästvuse kolme põhielementi: keskkonna, ühiskonna ja majanduse säästev areng.
The new WBG Energy Strategy is called upon to fulfil its mandate of poverty reduction by helping developing countries meet their energy needs in a manner that respects the ‘triple bottom line’ of sustainability: environmentally, socially, and economically.
Millised on nõukogu kavandatud peamised meetmed, millega tahetakse edendada sobiva hinnaga taastuvenergia võimaluste pakkumist maapiirkonna vaestele inimestele?
What are the main actions envisaged by the Council to contribute with renewable energy options to the rural poor in an affordable way?
Kas nõukogu kiidab heaks Euroopa Parlamendi soovituse, mille järgi Euroopa Investeerimispank peaks vastu võtma strateegia toetuse suurendamiseks puhtale energiale ja toetuse järkjärguliseks vähendamiseks fossiilkütuste projektidele, välja arvatud projektidele, mis on konkreetselt ette nähtud vaestele soodustuste andmiseks ja energia kättesaadavuse tagamiseks, võttes arvesse ELi kasvuhoonegaaside heite vähendamise strateegiliste eesmärkide sidususe kaitsmist?
Finally, and in order to safeguard the coherence with the EU’s strategic goals of reducing greenhouse gas emissions, does the Council agree with the recommendation by the European Parliament that the European Investment Bank should adopt a strategy to increase its support for clean energy and phase out its support for fossil fuel projects, with the exception of projects specifically aimed at providing benefits and access to energy for the poor?
Kui jah, kuidas ta kavatseb seda soovitust järgida?
If so, how does it envisage contributing to this recommendation?
Suuliselt vastatav küsimus O-000020/2011
Question for oral answer O-000020/2011
Maailmapanga grupp (WBG) koostab praegu uut energiastrateegiat, mis peaks valmima -2011. aasta keskpaiku.
The World Bank Group (WBG) is preparing a new Energy Strategy, expected to be finalized in mid-2011.
Uue energiastrateegiaga püüab Maailmapanga grupp täita vaesuse vähendamise ülesannet, aidates arengumaadel rahuldada energiavajadusi viisil, milles võetakse arvesse säästvuse kolme põhielementi: keskkonna, ühiskonna ja majanduse säästev areng.
The strategy is called upon to fulfil its mandate of poverty reduction by helping developing countries meet their energy needs in a manner that respects the ‘triple bottom line’ of sustainability: environmentally, socially, and economically.
Kuidas kavatseb komisjon panustada sellesse strateegiasse, et pakkuda sobiva hinnaga taastuvenergia võimalusi maapiirkonna vaestele inimestele?
How is the Commission going to contribute to this Strategy by bringing renewable energy options to the rural poor in an affordable way?
Seoses ELi toetusega Maailmapanga strateegilisele eesmärgile lõpetada järk-järgult fossiilkütuste projektidele raha laenamine – milliseid õigusvahendeid kavatseb komisjon kasutada, et Euroopa Investeerimispank võtaks arvesse kaevandamisprojektidele antavate laenude mõju kliimamuutusele?
In view of the EU’s contribution to the WB strategic goal of phasing out lending in fossil fuel projects, what legislative instruments has the Commission in mind so that the European Investment Bank takes account of the climate change implications of its lending to extractive projects?
Suuliselt vastatav küsimus O-000021/2011
Question for oral answer O-000021/2011
fraktsiooni EFD nimel Teema: Euroopa vahistamismääruse kasutamine Julian Assange'i kohtuasja puhul
on behalf of the EFD Group Subject: Use of the EAW (European Arrest Warrant) in the Julian Assange case
Kas komisjoni arvates on Julian Assange’i vastu suunatud kohtuasja puhul tegemist Euroopa vahistamismääruse võimaliku kuritarvitamisega poliitilistel eesmärkidel?
Does the Commission feel that the case against Mr Julian Assange demonstrates the possible abuse of the EAW for political purposes?
Suuliselt vastatav küsimus O-000022/2011
Question for oral answer O-000022/2011
fraktsiooni ALDE nimel Teema: Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni rikkumine Kreeka ja Belgia poolt
on behalf of the ALDE Group Subject: Violation of the European Convention on Human Rights by Greece and Belgium
21. jaanuaril 2011 mõistis Euroopa Inimõiguste Kohus Belgia ja Kreeka süüdi Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni kahe artikli rikkumises, mis käsitlevad ebainimliku või alandava kohtlemise või karistamise keeldu ning õigust tõhusale õiguskaitsevahendile.
On 21 January 2011 the European Court of Human Rights condemned Belgium and Greece for having violated two Articles of the European Convention on Human Rights dealing with the prohibition of inhuman or degrading treatment or punishment, and with the right to an effective remedy.
Belgia mõisteti eelkõige süüdi Afganistani päritolu varjupaigataotleja ohtu seadmises, saates ta Kreekasse, kus varjupaigamenetluses esineb puudusi ning kinnipidamis- ja elutingimused ei ole konventsiooniga kooskõlas.
Belgium in particular was condemned for having exposed an Afghan asylum-seeker to risks linked to deficiencies in the asylum procedure in Greece, and to detention and living conditions that were in breach of the Convention.
Võttes arvesse eespool nimetatud otsust ja parlamendi 2009. aasta seisukohta seoses ajutise korraga üleandmiste peatamiseks, kui liikmesriigi varjupaigasüsteemile langeb väga suur koormus, ning Euroopa Parlamendi delegatsiooni 2010. aasta detsembri teadet Kreekale, siis kas nõukogu võiks vastata järgmisele küsimusele:
Bearing in mind this judgement, as well as Parliament's position in 2009 on a temporary mechanism for the suspension of transfers when a Member State is faced with an extremely heavy burden on its asylum system, and the message sent by the EP Delegation to Greece in December 2010:
Kas nõukogu (eelkõige eesistujariik Ungari) võtab endale kohustuse alustada Euroopa Parlamendiga läbirääkimisi Dublini II määruse läbivaatamise teemal?
Can the Council (in particular the Hungarian Presidency) commit itself to starting the negotiation process with the European Parliament on the revision of the Dublin II Regulation?
Suuliselt vastatav küsimus O-000023/2011
Question for oral answer O-000023/2011
21. jaanuaril 2011 mõistis Euroopa Inimõiguste Kohus Belgia ja Kreeka süüdi Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni kahe artikli rikkumises, mis käsitlevad ebainimliku või alandava kohtlemise või karistamise keeldu ning õigust tõhusale õiguskaitsevahendile.
On 21 January 2011 the European Court of Human Rights condemned Belgium and Greece for having violated two articles of the European Convention on Human Rights dealing with the prohibition of inhuman or degrading treatment or punishment, and with the right to an effective remedy.
Belgia mõisteti eelkõige süüdi Afganistani päritolu varjupaigataotleja ohtu seadmises, saates ta Kreekasse, kus varjupaigamenetluses esineb puudusi ning kinnipidamis- ja elutingimused ei ole konventsiooniga kooskõlas.
Belgium in particular was condemned for having exposed an Afghan asylum-seeker to risks arising from deficiencies in Greece’s asylum procedure and to detention and living conditions that were in breach of the Convention.
Kas komisjon võiks selgitada, kuidas ta on hinnanud seda, kas Kreeka täidab varjupaigaalaseid õigusakte, ning täpsustada, millistes kõnealuste õigusaktide valdkondades Kreekal puudusi esineb?
Can the Commission explain what evaluations it has carried out in respect of Greece’s compliance with the asylum acquis , and specify the areas of that acquis in which Greece falls short?
Arvestades, et eespool nimetatud otsus tegelikult takistab liikmesriikidel varjupaigataotlejaid Kreekasse välja saata, siis kas komisjon võiks selgitada, millist menetlust peaksid liikmesriigid järgima, et täita ELi õigusakte nende isikute rahvusvahelise kaitse taotluste puhul, kes muidu antaks üle Kreekale?
Given that the aforementioned judgement de facto bars Member States from expelling asylum seekers to Greece, can the Commission indicate which procedure the Member States should follow in order to process the international protection claims of those who would otherwise be transferred to Greece, while complying with EU legislation?
Suuliselt vastatav küsimus O-000024/2011
Question for oral answer O-000024/2011
21. jaanuaril 2011 tegi Euroopa Inimõiguste Kohtu suurkoda kauaoodatud otsuse kohtuasjas M.S.S v .
On 21 January 2011 the Grand Chamber of the European Court of Human Rights (ECHR) delivered its long-awaited judgment in the case of M.S.S. v. Belgium and Greece (application no.
Euroopa Inimõiguste Kohus leidis oma otsuses muu hulgas, et Kreekasse väljasaatmised Dublini II määruse alusel kujutavad endast Kreeka varjupaigamenetluse puudustest tulenevalt Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni ilmset rikkumist.
In its ruling the ECHR found, inter alia, that expulsions to Greece under the Dublin II Regulation constitute a manifest breach of the ECHR owing to deficiencies in Greece’s asylum procedure.
Vastavalt kohtu otsusele rikub liikmesriik (kõnealusel juhul Belgia) Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikleid 3 ja 13 (muu hulgas), saates varjupaigataotlejaid varjupaigamenetluseks Kreekasse.
According to the Court’s ruling, a Member State (in this case Belgium) violates Articles 3 and 13 (inter alia) of the ECHR if it exposes asylum-seekers to an asylum procedure in Greece.
Eeltoodut silmas pidades palutakse nõukogul vastata järgmistele küsimustele:
With regard to the aforementioned:
Teisisõnu, kas see kohtuotsus ei näita mitte seda, et oluline on võtta varjupaigapakett vastu tervikuna, mitte kasutada kunstlikku osalist lähenemisviisi?
In other words, does this judgement not show that it is essential to adopt the asylum package as a whole, rather than taking an artificial, piecemeal approach?
Kas nõukogu on arvamusel, et kõnealuse otsuse põhjal tuleks Dublini II määruse aluspõhimõtted ümber hinnata?
Is it of the opinion that, on the merits of this judgment, a reassessment of the cornerstone principles of the Dublin II Regulation is called for?
Kas nõukogu kavatseb niisuguse ümberhindamise kiiresti ette võtta ja teavitada Euroopa Parlamenti selle edusammudest ja tulemusest?
Does it intend to undertake such a reassessment exercise promptly, and to inform Parliament of its progress and outcome?
Suuliselt vastatav küsimus O-000025/2011
Question for oral answer O-000025/2011
21. jaanuaril 2011 tegi Euroopa Inimõiguste Kohtu suurkoda kauaoodatud otsuse kohtuasjas M.S.S v. Belgia ja Kreeka (kaebus nr 30696/09).
On 21 January 2011 the Grand Chamber of the European Court of Human Rights (ECHR) delivered its long-awaited judgment in the case of M.S.S. v. Belgium and Greece (application no.
Eeltoodut silmas pidades palutakse komisjonil vastata järgmistele küsimustele:
With regard to the aforementioned:
Kas komisjon on arvamusel, et kõnealuse otsuse põhjal tuleks Dublini II määruse aluspõhimõtted ümber hinnata?
Is it of the opinion that, on the merits of this judgment, a reassessment of the cornerstone principles of the Dublin II Regulation is called for?
Kas komisjon kavatseb niisuguse ümberhindamise kiiresti ette võtta ja teavitada Euroopa Parlamenti selle edusammudest ja tulemusest?
Does it intend to undertake such a reassessment exercise promptly, and to inform Parliament of its progress and outcome?
Suuliselt vastatav küsimus O-000026/2011
Question for oral answer O-000026/2011
21. jaanuaril 2011 tegi Euroopa Inimõiguste Kohtu suurkoda otsuse, et varjupaigataotlejate tagasisaatmine Kreekasse Dublini määruse alusel on vastuolus Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga (ECHR), sest varjupaigataotlejatele saab osaks ebainimlik ja alandav kohtlemine (vastuolus ECHRi artikliga 3) ning neil puudub tõhus õiguskaitsevahend (ECHRi artikkel 13).
On 21 January 2011 the Grand Chamber of the European Court of Human Rights (ECtHR) ruled that returning asylum-seekers to Greece under the Dublin Regulation violates the European Convention on Human Rights (ECHR) by exposing them to inhuman and degrading treatment (in violation of Article 3 of the ECHR) and depriving them of the right to an effective remedy (Article 13 of the ECHR).
Kas nõukogu nõustub, et Euroopa Inimõiguste Kohtu otsus näitab, et Dublini määrus mitte ainult ei eelda ekslikult, et liikmesriikide varjupaigasüsteemid on omavahel sarnased, vaid paradoksaalsel kombel asetab see ka raske koorma Kreeka-suguste piiririikide õlule, kus – hoolimata sellest, et uus valitsus on teinud olulisi jõupingutusi varjupaigasüsteemi uuendamiseks – enamikul kaitset vajavatel inimestel ei ole võimalust varjupaigataotlust esitada, nad peavad taluma äärmiselt raskeid kinnipidamis- ja/või elamistingimusi ning neil vähestel, kellel õnnestub varjupaika taotleda, ei ole peaaegu mingit lootust, et neid pagulasteks tunnistatakse?
Does the Council agree that the ECtHR judgment demonstrates that the Dublin regulation not only falsely presumes that national asylum systems are similar within the EU, but also paradoxically places heavy burdens on border states such as Greece where, despite important efforts undertaken by the new Government to reform its asylum system, most people in need of protection do not even have the opportunity to have their asylum claims heard, face extremely harsh detention and/or living conditions and the few who manage to apply for asylum have practically no chance of being recognised as a refugee?
Kas nõukogu võiks selgelt sätestada, et pärast Euroopa Inimõiguste Kohtu otsust ja kuni Kreekas ei kehti nõuetekohast varjupaigasüsteemi, peaksid liikmesriigid kohaldama „suveräänsusklauslit” (Dublini II määruse artikli 3 lõige 2), mille kohaselt liikmesriik võib alati otsustada varjupaigataotlust käsitleda, isegi kui see ei ole määruse kriteeriumide kohaselt tema ülesanne?
Can the Council clearly stipulate that following the ECtHR judgment and before a proper asylum system is in place in Greece, Member States should exercise the ‘sovereignty clause’ (Article 3(2) of the Dublin II Regulation), according to which a Member State may always decide to examine an asylum application, even if it is not responsible according to the criteria of the Regulation?
Kas nõukogu nõustub, et Dublini II määruse läbivaatamine peaks olema kooskõlas varjupaigataotlejate ja pagulaste õigustega ning sisaldama tähtsaid menetluslikke tagatisi, nagu on Euroopa Inimõiguste Kohtu otsuses selgelt osutatud?
Does the Council agree that any revision of the Dublin II system should be consistent with the rights of asylum-seekers and refugees and include important procedural safeguards, as clearly indicated in the ECtHR judgment?
Kas nõukogu võiks öelda, milliseid muudatusi Euroopa Inimõiguste Kohtu otsus Dublini määruse uuesti sõnastatud versioonis täpselt kaasa toob, eriti isikliku vestluse, tõhusa õiguskaitsevahendi ning varjupaigataotlejate olukorrale iseloomuliku suure ebakindluse mõiste osas?
Can the Council indicate precisely which modifications the ECtHR judgment entails regarding the recast of the Dublin regulation, especially on personal interview, effective remedy and the concept of vulnerability inherent in the situation of asylum-seekers?
Kas nõukogu võiks eespool nimetatud kohtuotsuse valguses võtta kohustuseks edendada õiglast Euroopa varjupaigasüsteemi, mis tagab heausksete varjupaigataotlejate ja pagulaste õiguste austamise, muu hulgas rahvusvahelise kaitsesüsteemi kesksete põhimõtete (humanismi ja kohustuste jagamise) austamise?
Taking into account the above-mentioned judgment, can the Council commit itself to promoting a fair European asylum system which ensures respect for the rights of asylum-seekers and refugees in good faith, including respect for the principles at the core of the international protection system, namely humanitarianism and responsibility-sharing?
Suuliselt vastatav küsimus O-000027/2011
Question for oral answer O-000027/2011
Kas komisjon nõustub, et Euroopa Inimõiguste Kohtu otsus näitab, et Dublini määrus mitte ainult ei eelda ekslikult, et liikmesriikide varjupaigasüsteemid on omavahel sarnased, vaid paradoksaalsel kombel asetab see ka raske koorma Kreeka-suguste piiririikide õlule, kus – hoolimata sellest, et uus valitsus on teinud olulisi jõupingutusi varjupaigasüsteemi uuendamiseks – enamikul kaitset vajavatel inimestel ei ole võimalust varjupaigataotlust esitada, nad peavad taluma äärmiselt raskeid kinnipidamis- ja/või elamistingimusi ning neil vähestel, kellel õnnestub varjupaika taotleda, ei ole peaaegu mingit lootust, et neid pagulasteks tunnistatakse?
Does the Commission agree that the ECtHR judgment demonstrates that the Dublin regulation not only falsely presumes that national asylum systems are similar within the EU, but also paradoxically places heavy burdens on border states such as Greece where, despite important efforts undertaken by the new Government to reform its asylum system, most people in need of protection do not even have the opportunity to have their asylum claims heard, face extremely harsh detention and/or living conditions and the few who manage to apply for asylum have practically no chance of being recognised as a refugee?
Kas komisjon võiks selgelt sätestada, et pärast Euroopa Inimõiguste Kohtu otsust ja kuni Kreekas ei kehti nõuetekohast varjupaigasüsteemi, peaksid liikmesriigid kohaldama „suveräänsusklauslit” (Dublini II määruse artikli 3 lõige 2), mille kohaselt liikmesriik võib alati otsustada varjupaigataotlust käsitleda, isegi kui see ei ole määruse kriteeriumide kohaselt tema ülesanne?
Can the Commission clearly stipulate that following the ECtHR judgment and before a proper asylum system is in place in Greece, Member States should exercise the ‘sovereignty clause’ (Article 3(2) of the Dublin II Regulation), according to which a Member State may always decide to examine an asylum application, even if it is not responsible according to the criteria of the Regulation?
Kas komisjon nõustub, et Dublini II määruse läbivaatamine peaks olema kooskõlas varjupaigataotlejate ja pagulaste õigustega ning sisaldama tähtsaid menetluslikke tagatisi, nagu on Euroopa Inimõiguste Kohtu otsuses selgelt osutatud?
Does the Commission agree that any revision of the Dublin II system should be consistent with the rights of asylum-seekers and refugees and include important procedural safeguards, as clearly indicated in the ECtHR judgment?
Kas komisjon võiks öelda, milliseid muudatusi Euroopa Inimõiguste Kohtu otsus Dublini määruse uuesti sõnastatud versioonis täpselt kaasa toob, eriti isikliku vestluse, tõhusa õiguskaitsevahendi ning varjupaigataotlejate olukorrale iseloomuliku suure ebakindluse mõiste osas?
Can the Commission indicate precisely which modifications the ECtHR judgment entails regarding the recast of the Dublin regulation, especially on personal interview, effective remedy and the concept of vulnerability inherent in the situation of asylum-seekers?
Kas komisjon võiks eespool nimetatud kohtuotsuse valguses võtta kohustuseks edendada õiglast Euroopa varjupaigasüsteemi, mis tagab heausksete varjupaigataotlejate ja pagulaste õiguste austamise, muu hulgas rahvusvahelise kaitsesüsteemi kesksete põhimõtete (humanismi ja kohustuste jagamise) austamise?
Taking into account the above-mentioned judgment, can the Commission commit itself to promoting a fair European asylum system which ensures respect for the rights of asylum-seekers and refugees in good faith, including respect for the principles at the core of the international protection system, namely humanitarianism and responsibility-sharing?
Suuliselt vastatav küsimus O-000028/2011
Question for oral answer O-000028/2011
fraktsiooni S&D nimel Teema: Inimõiguste ja eraelu puutumatuse rikkumine Bulgaarias
on behalf of the S&D Group Subject: Breaches of human rights and privacy law in Bulgaria