natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Lissaboni lepingu artiklis 174 sätestatakse, et majandusliku, sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse poliitika raames tuleb pöörata erilist tähelepanu „regioonidele, kus valitsevad rasked ja püsivad ebasoodsad looduslikud või demograafilised tingimused, näiteks väga väikese rahvastikutihedusega põhjapoolseimatele piirkondadele, saartele, piiriülestele ja mäestikualadele“.
Article 174 of the Lisbon Treaty states that among the regions concerned by the policy of economic, social and territorial cohesion, particular attention is to be paid to ‘regions which suffer from severe and permanent natural or demographic handicaps such as the northernmost regions with very low population density and island, cross-border and mountain regions’.
Kuidas kavatseb komisjon rakendada artikli 174 uusi nõudeid, mis puudutavad hõredalt asustatud alasid, saari ja mägipiirkondi, eriti uute finantsperspektiivide väljatöötamise kontekstis?
How does the Commission intend to implement the new requirements of Article 174 relating to sparsely populated areas, islands and mountain regions, particularly as regards the drafting of the new financial perspectives?
Suuliselt vastatav küsimus O-0100/2010
Question for oral answer O-0100/2010
fraktsiooni PPE nimel Teema: Euroopa Parlamendi valimiskampaania hüvitamine
on behalf of the PPE Group Subject: Reimbursement of European election campaign expenses
Mitme käesoleval nädalal Itaalia ajakirjanduses ilmunud artikli kohaselt on üks Euroopa Parlamenti kuuluv erakond väärkasutanud riiklikke vahendeid, mis olid ette nähtud viimaste Euroopa Parlamendi valimiste valimiskampaania kulude hüvitamiseks.
Several articles in the Italian press this week have highlighted the fact that a political party represented in the European Parliament has misused public funds intended to cover the reimbursement of expenses incurred in the last European election campaign.
Kõnealuseid vahendeid kasutati ilmselt eraotstarbel ja need maksti välja eraühingu arvele.
It seems that monies from this specific fund have been used for private purposes and paid into the account of a private association.
Kas komisjon võiks anda täpsemat teavet, kas selles küsimuses on järgitud Euroopa Parlamendi valimiskampaania kulude hüvitamiseks eraldatud vahendeid reguleerivaid siseriiklikke õigusakte ning õiguslikke ja seadusandlikke põhimõtteid, mis moodustavad ELi õigustiku lahutamatu osa?
Can the Commission give more comprehensive and detailed information concerning compliance with national laws on funding to reimburse expenses incurred in European election campaigns and observance of the legal and legislative principles that are an integral part of the ‘EU acquis ’?
Kas komisjon võiks selgitada, kas see küsimus kuulub OLAFi pädevusse, kuna tegemist on Euroopa parlamendi valimiskampaania kulude hüvitamiseks ette nähtud riiklike vahenditega?
Given that these public funds are intended to cover the reimbursement of expenses incurred in the European election campaign, can the Commission verify whether OLAF may be competent to investigate this matter?
Kas komisjon võiks teha ettepaneku järgmiste Euroopa Parlamendi valimiste valimiskampaania kulude hüvitamise eeskirjade koordineerimiseks?
Could the Commission submit a proposal to coordinate the rules on reimbursement of electoral campaign expenses in time for the next European elections?
Suuliselt vastatav küsimus O-0101/2010
Question for oral answer O-0101/2010
fraktsiooni PPE nimel Teema: Komisjoni määratud trahvid konkurentsieeskirjade rikkumise juhtudel
on behalf of the PPE Group Subject: Commission fines in antitrust cases
Määruse (EÜ) nr 1/2003 artikli 23 lõike 2 punkti a kohaselt võib komisjon määrata trahve ettevõtjatele, kes rikuvad asutamislepingu artiklit 101 või 102.
Pursuant to Article 23(2)(a) of Regulation (EC) No 1/2003 , the Commission may impose fines on undertakings which infringe Articles 101 or 102 of the Treaty.
Kuigi komisjon võib trahvi määramisel kasutada ulatuslikku kaalutlusõigust, tuleb kõikide komisjoni otsuste läbipaistvus tagada juhistega trahvide määramise meetodi kohta.
While the Commission can impose fines within a wide margin of discretion, the guidelines on the method of setting fines must ensure transparency of any Commission decision taken.
Viimase kümne aasta jooksul on komisjoni määratud trahvid tõusnud väga kõrgele.
Over the last decade the fines imposed by the Commission have become enormously high.
Kriitikud on väitnud, et komisjoni trahvimispoliitikas ei järgita õiguskindlust ega põhilisi seaduslikke õigusi.
Critics have argued that the Commission’s fining policy does not respect legal certainty and fundamental legal rights.
Konkreetselt on väidetud, et trahvimispoliitika aluseks on peaaegu piiramatu kaalutlusõigus, mille tõttu ettevõtjatel on peaaegu võimatu prognoosida neile määratava trahvi määra.
In particular it has been claimed that the fining policy is exercised with almost unlimited discretion, making it impossible for the undertakings concerned to predict the level of the fines to be imposed.
Komisjoni praegune trahvimispoliitika võib olla ka ebaproportsionaalselt range praeguse finants- ja majanduskriisi ajal.
The Commission’s current fining policy may also be disproportionate in the current financial and economic crisis.
Kuigi trahvimisjuhiste lõige 35 annab komisjonile võimaluse võtta erandjuhtudel ja taotluse korral arvesse ettevõtja maksuvõimetust konkreetses sotsiaalses ja majanduslikus kontekstis, ei ole selge, millisel määral kavatseb komisjon seda eeskirja rakendada või trahve alandada mõne muu vahendi abil praeguses majanduslikus olukorras.
Although paragraph 35 in particular of the fining guidelines enables the Commission, in exceptional cases and upon request, to take account of an undertaking’s inability to pay in a specific social and economic context, it is unclear to what extent the Commission intends to apply this rule or reduce fines by any other means in the given economic situation.
Kas komisjonil on kavas oma trahvide määramise eeskirjad läbi vaadata?
Does the Commission intend to revise its rules on the imposition of fines?
Kas komisjonil on kavas esitada formaalse õigusakti ettepanek selle asemel, et lähtuda oma trahvimispoliitikas haldusjuhistest?
Does the Commission intend to put forward formal legislation instead of basing its fining policy on administrative guidelines?
Kas komisjonil on kavas võtta trahvisumma määramisel arvesse praegust finants- ja majanduskriisi, et trahvitud ettevõtjaid ei ähvardaks maksujõuetus?
Does the Commission intend to take account of the current financial and economic crisis in determining the level of a fine in order to ensure that the undertakings fined are not threatened by insolvency?
Suuliselt vastatav küsimus O-0102/2010
Question for oral answer O-0102/2010
Tööhõive- ja sotsiaalkomisjon i nimel Teema: Eakate pikaajaline hooldus
on behalf of the Committee on Employment and Social Affairs Subject: Long-term care for older people
Demograafilised muutused Euroopa Liidus hõlmavad eluea pikenemist ja eakate osakaalu suurenemist.
Demographic change in the European Union includes increased longevity and a growth in the proportion of older people.
Sotsiaalne solidaarsus eeldab meilt tingimuste tagamist aktiivsena vananemiseks, inimväärseks eluks ja kvaliteetsete hooldusteenuste osutamiseks eakatele inimestele Euroopa Liidus.
Social solidarity requires that we guarantee the conditions for active ageing, dignity of life and the provision of quality care for older people in the European Union.
Kuna inimesed elavad kauem, suureneb ka vajadus sotsiaal- ja tervishoiuteenuste järele hooldusasutustes, kogukonnas ja kodus.
As we live longer, the need for social and health care in institutional settings, in the community, and in the home also increases.
Eakate kaitsmine väärkohtlemise eest kogukonnas ja kõikides hooldusasutustes on selle oluline osa.
Safeguarding older people against elder abuse in the community and all care settings is an essential component of this response.
Pea kõikides liikmesriikides toimub elanikkonna üle-üldine vananemine, mis kujutab endast ohtu ka liikmesriikides eakatele ette nähtud hoolekandesüsteemide jätkusuutlikkusele tulevikus, sest järsk teenustevajaduse kasv võib ohtu seada senised teenuste finantseerimissüsteemid.
Almost all the Member States have a population that is ageing across the board, a fact which in itself constitutes a danger to the future sustainability of their care provision for older people, given that a steep increase in service needs could jeopardise the systems they have used until now to finance the services concerned.
Millised andmed on komisjonil liikmesriikide infrastruktuuride kohta hooldusteenuste osutamiseks hooldusasutustes, kohaliku omavalitsuse hooldussüsteemis ja kodus?
What data does the Commission have regarding the infrastructure for the provision of institutional, community and home care for older people in the individual Member States?
Millist rolli näeb komisjon endal parimate tavade loomisel ja levitamisel seoses eakate pikaajalise hooldusega?
What role does the European Commission believe it can play in establishing and disseminating best practice with regard to the provision of long-term care for older people?
Millist mõju võib komisjoni arvates avaldada aktiivsena vananemise ja põlvkondadevahelise solidaarsuse Euroopa aasta Euroopa kodanikele, eelkõige eakatele inimestele, aktiivsena vananemise edendamise, eakate inimeste diskrimineerimise vähendamise ning kohalike omavalitsuste hooldussüsteemi ja hooldusasutuste teenuste parandamise seisukohast?
What role does the Commission consider the European Year for Active Ageing and Intergenerational Solidarity can play for European citizens, especially older people, in promoting active ageing, reducing discrimination against older people and improving the provision of community-based and institutional care?
Kuigi enamasti hoolitsevad eakate inimeste eest tasustamata hooldajad, st sugulased, sõbrad ja naabrid, ei võeta hooldusteenuste osutamisel ja hoolduspoliitikas nende vajadusi ja huve arvesse.
Despite the fact that the vast majority of care for older people is being provided by unpaid carers – relatives, friends and neighbours – care services and policies do not take account of their needs and interests.
Kas komisjon kavatseb võtta konkreetseid meetmeid, et tagada hooldajate panuse aktiivne tunnustamine ja arvessevõtmine poliitikas ja algatustes, mis on seotud hooldusteenuste osutamisega?
Does the Commission intend to take specific action to ensure that the contribution of carers is being actively recognised and taken into account in policies and initiatives that have a bearing on care provision?
Kas komisjon kavatseb luua nn aktiivsena vananemise vaatluskeskuse, et levitada häid tavasid eakate kaasamisel kultuurilisse ja ühiskondlikku tegevusse ning töötada välja algatusi, nagu vabatahtlik töö eakatega ja elukestev õpe?
Does it intend to set up an ‘Active Ageing Observatory’ with a view to disseminating good practices regarding involvement of the elderly in cultural and social activities and the development of initiatives such as voluntary work for the elderly or lifelong learning?
Milliseid uuringuid, andmeid või teavet saab komisjon esitada alatoitumisest ja vedelikupuudusest tingitud surmajuhtumite kohta hooldatavate eakate hulgas?
What research, data or information can the Commission provide on the number of deaths among older people in care that are attributable to malnutrition or dehydration?
Mida teeb komisjon selleks, et uurida nn elustamist keelavaid korraldusi, mille alusel keeldutakse eakate ravist ja hooldamisest?
What is the Commission doing to look at the use of so-called ‘do not resuscitate orders’ as a means of withholding treatment and care from older people?
Kas komisjon nõustub, et selliste tavadega rikutakse Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 2 sätestatud õigust elule?
Does the Commission agree that such practices violate the right to life, as established in Article 2 of the Charter of Fundamental Rights?
Kas komisjon nõustub, et otsused ELi kodanikke mitte elustada ei tohiks põhineda vanusel, vaid meditsiinilisel hinnangul edasise elu kvaliteedi kohta, ning et selliseid otsuseid tuleks vastu võtta eaka ja tema lähimate perekonnaliikmetega konsulteerides?
Does the Commission agree that decisions not to resuscitate EU citizens should not be taken on the basis of age, but on a medical assessment of the quality of life afterwards, and that such decisions should be taken in consultation with the older person and their immediate family?
Kas komisjon saaks anda ülevaate tööst, mida ta on teinud eakate väärkohtlemise ulatuse kindlakstegemiseks Euroopa Liidu liikmesriikides, ja kas komisjon on oma uuringute põhjal täheldanud parimate tavade rakendamist eakate kaitsmisel kogukonnas ja hooldusasutustes?
Can the Commission outline the work that it has done to uncover levels of elder abuse in Member States of the European Union and has the Commission identified any examples of best practice for safeguarding older people in the community and in care settings from its research?
Kas komisjon nõustub, et Euroopa Parlament ja ministrite nõukogu peaksid kiiresti vastu võtma kogu ELi hõlmava toimimisjuhendi, kus tehakse ettepanekud pikaajalise hoolduse osutamisega seotud teenuste ametialaste miinimumeeskirjade, -suuniste ja -tulemuste kohta?
Does the Commission agree that there is an urgent need for an EU-wide Code of Conduct suggesting minimum professional regulations, guidelines and outcomes of services for the provision of long-term care to be adopted by the European Parliament and the Council of Ministers?
Milline roll on komisjoni arvates mitteametlikul eakate pikaajalisel hooldusel?
What role does the Commission see for the informal provision of long-term care for the elderly?
Kas mitteametlik hooldus mõjutab kuidagi tööhõivet?
Does the provision of informal care have any impact on employment?
Milliseid meetmeid võiks võtta, et eakat hooldaksid talle kõige lähemad inimesed?
What measures can be taken to encourage the provision of care by those closest to the recipient?
Kas komisjonil on andmeid eakate ulatusliku vaesuse mõju kohta neile osutatavatele hooldusteenustele ja pikaealisusele?
Does the Commission have information concerning the impact of widespread poverty among the elderly on the quality of care they receive and on their longevity?
Suuliselt vastatav küsimus O-0103/2010
Question for oral answer O-0103/2010
fraktsiooni ALDE nimel Teema: Suurenev oht teabe- ja meediavabadusele ELi liikmesriikides ja komisjoni kavandatud tegevus
on behalf of the ALDE Group Subject: Growing threats to freedom of information and media freedom in EU Member States and action planned by the Commission
Lisaks Tšehhi Vabariigile ja Itaaliale kaaluvad ka Ungari, Eesti ja Rumeenia tõsiseid teabe- ja meediavabaduse piiranguid, mille eesmärk on anda valitsustele õigus määrata sisu, tsenseerida kriitikat ja suurendada valitsuste kontrolli meedia üle.
After the Czech Republic and Italy, Hungary, Estonia and Romania are also discussing severe restrictions on freedom of information and of the media, aimed at granting governments powers to determine content, censor criticism and increase governmental control over the media.
Ungari valitsuse eelnõus nähakse ette valitsuse toetatava meedianõukogu loomine, mis kontrollib avalikku meediat ja mille juhi nimetab ametisse peaminister.
In Hungary a draft government law provides for the setting up of a government-backed ‘media council’ to control the public media, whose leader is to be appointed by the prime minister.
Eesti parlament kaalub ettepanekut võtta vastu seadus, mis sunniks ajakirjanikke avalikustama nende allikaid ja kehtestaks trahvid ajalehtedele, mida kahtlustatakse kavatsuses avaldada nn potentsiaalselt kahjulikku teavet.
In Estonia the parliament is discussing a proposal for a new law forcing journalists to reveal their sources and imposing fines on newspapers on the grounds of the suspected intention to publish ‘potentially harmful information’.
Rumeenia kõrgeim kaitsenõukogu esitas parlamendile õiguslike meetmete võtmiseks uue riikliku kaitsestrateegia, mis osutab „tellitud meediakampaaniate fenomenile, mille eesmärk on halvustada riiklikke institutsioone, levitades nende tegevuse kohta valeinfot”.
In Romania the Supreme Defence Council has forwarded to the parliament for legislative action the new national defence strategy, which points at ‘the phenomenon of ordered media campaigns aiming at denigrated State institutions by spreading false information on their activities’.
Esile on kerkinud ka probleemid seoses avalik-õiguslikku ringhäälingut puudutavate õigusaktide läbivaatamisega.
Concerns have also been raised regarding the review of legislation on public broadcasting.
Ungari, Eesti ja Rumeenia ajakirjanikud ja kirjastajad, keda toetavad nende kolleegid teistest Euroopa riikidest, on nimetanud selliseid samme hoobiks vastava riigi meediavabadusele, mis tähendab ohtlikku ajas tagasi minekut.
Hungarian, Estonian and Romanian journalists and publishers, supported by their counterparts in other European countries, have criticised such moves as blows to media freedom in their respective countries, which dangerously turn back the clock.
Kas komisjon leiab, et sellised eelnõud vastavad Euroopa teabe- ja meediavabaduse standarditele, mis on tagatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 11, Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikliga 10 ja sellega seotud kohtupraktikaga ning Euroopa Liidu lepingu artikliga 6?
Does the Commission think that such draft laws are compatible with European standards on freedom of information and of the media, as guaranteed by Article 11 of the EU Charter of Fundamental Rights, Article 10 of the ECHR with the related jurisprudence, and Article 6 TEU?
Kas komisjon on nõus, et meediavabadus on demokraatia põhielement, mida EL ja selle institutsioonid peavad kaitsma, kohaldades vajaduse korral Euroopa Liidu lepingu artiklit 7?
Does the Commission agree that media freedom is a fundamental element of democracy that the EU and its institutions must protect, including, if necessary, by activating Article 7 TEU?
Milliseid meetmeid komisjon võtab, tagamaks kõigi asjaomaste õigusaktide nõuetekohase ja täieliku jõustamise siseturu, audiovisuaalpoliitika, konkurentsi, telekommunikatsiooni, riigitoetuste, avaliku teenindamise kohustuse ja põhiõiguste vallas?
What action will the Commission take to ensure proper and full enforcement of all relevant legislation in the areas of the internal market, audiovisual policy, competition, telecommunications, State subsidies, public service obligation and fundamental rights?
Millal avaldatakse teatis meediakanalite paljususe näitajate kohta (väljakuulutatud on 2010. aasta) ja millised on järgmised sammud?
When will the communication on media pluralism indicators (announced for 2010) be issued and what will the next steps be?
Ja kas komisjon kavandab eelkõige piirideta televisiooni direktiivi läbivaatamist, et lisada sätted meediavabaduse ja meediakanaliste paljususe kohta?
In particular, will it propose a revision of the TV without Frontiers Directive to include freedom of the media and media pluralism?
Suuliselt vastatav küsimus O-0104/2010
Question for oral answer O-0104/2010
Teema: ELi tagasivõtulepingud kolmandate riikidega
Subject: Community readmission agreements with third countries
Euroopa Liit on seni allkirjastanud 11 tagasivõtulepingut.
The European Union is currently a signatory to 11 readmission agreements.
Ta on alustanud läbirääkimisi veel seitsme lepingu üle, millest kaks (Pakistani ja Gruusiaga) on sõlmimisel ja üks (Türgiga) allkirjastatakse peatselt.
It has entered into negotiation on seven more: two (Pakistan and Georgia) are on the point of being concluded, and one (Turkey) is to be signed very shortly.
Need lepingud on kujunenud ühenduse peamiseks ebaseaduslike rändajate voolu kontrollimise vahendiks.
These agreements have become the main Community instrument with which to ‘contain the flow’ of illegal migrants.
Alates Lissaboni lepingu jõustumisest on Euroopa Parlamendil rahvusvaheliste lepingute heakskiitmisel suuremad volitused.
Since the entry into force of the Lisbon Treaty, Parliament has increased powers in the matter of consent to international agreements.
Kuidas saab komisjon Euroopa Parlamendile tagada nende lepingute läbirääkimisprotsessi läbipaistvuse ja õiguse saada neid puudutavat teavet?
What guarantees can the Commission give Parliament in terms of transparency and the right to be informed on the process of negotiating these agreements?
Milliseid garantiisid saab komisjon anda riikide puhul, kes pole allkirjastanud Genfi konventsiooni või teisi põhiõiguste kaitset puudutavaid konventsioone?
What guarantees can the Commission offer in cases where the countries involved have not signed the Geneva Convention or other conventions relating to protection of fundamental rights?
Kas ei peaks nimetatud konventsioonide allkirjastamine olema tagasivõtulepingute allkirjastamise eelduseks?
Should signing these conventions not be a necessary precursor to signing the agreements?
Kuna Euroopas ei ole ühist varjupaigasüsteemi ja tagasisaatmise võimalus on alati olemas, näib see eeldus vältimatu.
Given the absence of a uniform asylum system in Europe and the constant possibility of refoulement, this seems indispensable.
Kuidas on seadusandjal võimalik tagasivõtulepinguid õigustatult heaks kiita, kui juba alates esimese taolise lepingu jõustumisest 2004. aastal ei ole ta saanud ühtki üksikasjalikku hinnangut nende tõhususe ega nende rakendamise jälgimise kohta?
How is it possible, as a legislative authority, to approve such agreements in full possession of the facts without ever, since the entry into force of the first agreement of this kind in 2004, having seen any evidence-based evaluation of the effectiveness of such instruments and the consequences of their implementation?
Kas on õiguspärane lubada liikmesriikidel inimesi repatrieerida, kui asjaomane kolmas riik ei ole ettenähtud aja jooksul vastanud oma kodaniku, seda riiki läbinud muu riigi kodaniku või kodakondsuseta isiku tagasivõtmise taotlusele?
Is it legitimate to authorise the Member States to carry out repatriations in the absence of a reply from the third country within the set time limit to a request for readmission of one of its nationals, a third-country national who has transited through the country, or a stateless person?
Kas kõnealustes lepingutes ei peaks olema selgelt ette nähtud tagasivõetud isikute toetamine taasintegreerumisel?
Should the agreements not make explicit mention of assistance with reintegration for those who are readmitted?
Suuliselt vastatav küsimus O-0105/2010
Question for oral answer O-0105/2010
fraktsiooni PPE nimel Teema: ELi ja Lõuna-Korea vaheline vabakaubandusleping
on behalf of the PPE Group Subject: EU-South Korea Free Trade Agreement
ELi ja Lõuna-Korea vaheline vabakaubandusleping sõlmiti 15. oktoobril 2009 pärast kaks ja pool aastat kestnud läbirääkimisi.
The EU-South Korea Free Trade Agreement (FTA) was agreed on 15 October 2009 after two and a half years of negotiations.
Euroopa Parlament peab sügisel veel kinnitama lõpliku lepingu, mis peaks Euroopa Komisjoni prognoosi kohaselt panema aluse olulisele uuele kaupade ja teenuste vahetusele, mille maht on ELi puhul 19,1 miljardit eurot ja Korea puhul 12,8 miljardit eurot.
The European Parliament has yet to approve the final deal in the autumn, which is expected to create substantial new trade in goods and services of €19.1 billion for the EU compared to €12.8 billion for Korea, according to European Commission forecasts.
Siiski valmistab tööjõumahukale auto- ja tekstiilitööstusele muret Korea ettevõtetest saabuva odava impordi võimalik mõju.
However, the employment-intensive automotive and textile industries are worried about what effects cheap foreign imports from Korean firms could have.
Milline on nõukogu seisukoht Euroopa Autotootjate Liidu hoiatuse osas, mille kohaselt võib Euroopas kaduda 30 000 töökohta tootmises ja võidakse sulgeda 10 tehast?
What is the Council's view regarding the warning of the European Automobile Manufacturers' Association, according to which 30 000 manufacturing jobs could be lost and 10 plants closed across Europe?