natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Aliskiren belongs to the class of direct renin inhibitors and hydrochlorothiazide to the class of thiazide diuretics.
Aliskireen kuulub otsese toimega reniini inhibiitorite ja hüdroklorotiasiid tiasiiddiureetikumide klassi.
Aliskiren Aliskiren is an orally active, non-peptide, potent and selective direct inhibitor of human renin.
Aliskireen Aliskireen on suukaudselt aktiivne mittepeptiidse koostisega tugeva ja selektiivse otsese toimega inimese reniini inhibiitor.
By inhibiting the enzyme renin, aliskiren inhibits the renin-angiotensin system (RAS) at the point of activation, blocking the conversion of angiotensinogen to angiotensin I and decreasing levels of angiotensin I and angiotensin II.
Ensüümi reniini inhibeerides pärsib aliskireen reniin- angiotensiini süsteemi (RAS) aktivatsiooni, blokeerides angiotensinogeeni konversiooni angiotensiin I- ks ning vähendades angiotensiin I ja angiotensiin II sisaldust.
Whereas other agents that inhibit the RAS (angiotensin converting enzyme inhibitors (ACEI) and angiotension II receptor blockers (ARB)) cause a compensatory rise in plasma renin activity (PRA), treatment with aliskiren decreases PRA in hypertensive patients by approximately 50 to 80%.
Kui teised RAS’ i inhibeerivad ained (angiotensiini konverteeriva ensüümi (AKE) inhibiitorid ja angiotensiin II retseptorite blokaatorid (ARB)) põhjustavad plasma reniini aktiivsuse (PRA) kompensatoorset suurenemist, väheneb hüpertensiivsetel patsientidel aliskireenravi tulemusena PRA ligikaudu 50... 80%.
In hypertensive patients, once-daily administration of aliskiren at doses of 150 mg and 300 mg provided dose-dependent reductions in both systolic and diastolic blood pressure that were maintained over the entire 24-hour dose interval (maintaining benefit in the early morning) with a mean peak to trough ratio for diastolic response of up to 98% for the 300 mg dose.
Hüpertensiivsetel patsientidel viis aliskireeni 150 mg ja 300 mg annuste üks kord päevas manustamine nii süstoolse kui diastoolse vererõhu annusest sõltuva languseni, mis püsis kogu 24- tunnise manustamisintervalli jooksul (toime püsimine varastel hommikutundidel) ning 300 mg annuse puhul oli diastoolse vererõhu maksimaalse ja minimaalse languse keskmine suhe kuni 98%.
With cessation of treatment, blood pressure gradually returned towards baseline levels over a period of several weeks, with no evidence of a rebound effect for blood pressure or PRA.
Paari nädala jooksul pärast ravi lõpetamist taastusid järk- järgult vererõhu algväärtused ilma tagasilöögiefektita vererõhu või PRA osas.
In a 6-month study of 599 patients with hypertension, type 2 diabetes mellitus and nephropathy, all of whom were receiving losartan 100 mg and optimised antihypertensive background therapy, addition of aliskiren 300 mg achieved a 20% reduction versus placebo in urinary albumin: creatinine ratio (UACR), i. e. from 58 mg/ mmol to 46 mg/ mmol.
6- kuulises uuringus 599- l hüpertensiooni, II tüüpi diabeedi ja nefropaatiaga patsiendil, kes kõik said 100 mg losartaani ja optimeeritud antihüpertensiivset foonravi, saavutati 300 mg aliskireeni lisamisel uriini albumiini ja kreatiniini suhte (UACR), mis on neeruhaiguse progresseerumise näitaja, 20% vähenemine võrreldes platseeboga, 58 mg/ mmol- lt 46 mg/ mmol- le.
The proportion of patients who had UACR reduced at least 50% from baseline to endpoint was 24.7% and 12.5% for aliskiren and placebo, respectively.
Patsientide hulk, kellel albumiini ja kreatiniini suhe uriinis vähenes algpunktist lõpp- punktini vähemalt 50% ’ i võrra, oli aliskireeni korral 24, 7% ja platseebo korral 12, 5%.
1.9% for placebo) of serum potassium concentration (≥ 6.0 mmol/ l), although this was not statistically significant.
Aliskireen ei mõjutanud kreatiniini seerumi kontsentratsiooni, aga oli seotud kaaliumi seerumi kontsentratsiooni (≥ 6, 0 mmol/ 1) suurenenud sagedusega (4, 2% võrredles 1, 9% platseebol), kuigi see ei olnud statistiliselt tähelepanuväärne.
In a 3-month study of 302 patients with mild stable heart failure, all of whom were receiving standard therapy for stable heart failure, addition of aliskiren 150 mg was well tolerated.
3- kuulises uuringus, kus 302 kergelt stabiilse südamepuudulikkusega patsienti, kes said stabiilse südamepuudulikkuse standardravi, oli 150 mg aliskireeni lisamine hästi talutav.
B-type natriuretic peptide (BNP) levels were reduced by 25% in the aliskiren arm compared to placebo.
B- tüüpi natriureetilise peptiidi (BNP) tasemed langesid aliskireeni harus 25%, võrreldes platseeboga.
Combination therapy studies are available for aliskiren added to the diuretic hydrochlorothiazide, the ACEI ramipril, the calcium channel blocker amlodipine, the ARB valsartan, and the beta blocker atenolol.
Läbi on viidud kombinatsioonravi uuringud, kus aliskireen lisati diureetikumile hüdroklorotiasiidile, AKE inhibiitorile ramipriilile, kaltsiumikanali blokaatorile amlodipiinile, angiotensiini retseptorite blokaatorile valsartaanile ja beeta- blokaatorile atenoloolile.
Hydrochlorothiazide The site of action of thiazide diuretics is primarily in the renal distal convoluted tubule.
Hüdroklorotiasiid Tiasiiddiureetikumide põhiline toimekoht on distaalsed neerutorukesed.
The mode of action of thiazides is through inhibition of the Na+Cl- symporter by competing for the Cl- site, thereby affecting electrolyte reabsorption mechanisms: directly increasing sodium and chloride excretion to an approximately equal extent, and indirectly by this diuretic action reducing plasma volume, with
Tiasiidide toime avaldub läbi Na+Cl - sümporteri inhibeerimise, konkureerides Cl - saidi pärast ning mõjutades sel viisil elektrolüütide tagasiimendumise mehhanisme: suurendades otseselt naatriumi ja kloriidi eritumist ligikaudu võrdsel määral ning
11 consequent increases in plasma renin activity, aldosterone secretion and urinary potassium loss, and a decrease in serum potassium.
11 vähendades kaudselt diureetilise toime kaudu plasmamahtu, mille tagajärjel suureneb plasma reniini aktiivsus, aldosterooni sekretsioon ja kaaliumi kaotus uriiniga ning väheneb seerumi kaaliumisisaldus.
Aliskiren/ hydrochlorothiazide Over 3,900 hypertensive patients received Rasilez HCT once daily in clinical trials.
Aliskireen/ hüdroklorotiasiid Kliinilistes uuringutes on Rasilez HCT’ d üks kord päevas saanud üle 3900 hüpertensiooniga patsiendi.
In hypertensive patients, once-daily administration of Rasilez HCT provided dose-dependent reductions in both systolic and diastolic blood pressure that were maintained over the entire 24-hour dose interval.
Hüpertensiivsetel patsientidel viis Rasilez HCT üks kord päevas manustamine nii süstoolse kui diastoolse vererõhu annusest sõltuva languseni, mis püsis kogu 24- tunnise manustamisintervalli jooksul.
The antihypertensive effect is largely manifested within 1 week and the maximum effect is generally seen within 4 weeks. The blood-pressure-lowering effect was sustained during long-term treatment, and was independent of age, gender, body mass index and ethnicity.
Vererõhku langetav toime püsis pikaajalise ravi käigus ning ei sõltunud vanusest, soost, kehamassi indeksist ega etnilisest kuuluvusest.
Upon withdrawal of the aliskiren treatment (aliskiren with or without hydrochlorothiazide add-on), the return of blood pressure towards baseline was gradual (3-4 weeks) with no evidence of the rebound effect.
Pärast aliskireenravi (aliskireen koos hüdroklorotiasiidiga või ilma) lõpetamist taastusid vererõhu algväärtused järk- järgult (3... 4 nädala jooksul) ilma tagasilöögiefektita.
Rasilez HCT was studied in a placebo-controlled trial including 2,762 hypertensive patients with diastolic blood pressure ≥ 95 mmHg and < 110 mmHg (mean baseline blood pressure of 153.6/ 99.2 mmHg).
Rasilez HCT’ d uuriti platseebokontrollitud uuringus, kus osales 2762 hüpertensiivset patsienti diastoolse vererõhuga ≥ 95 mmHg ja < 110 mmHg (keskmine vererõhu algväärtus 153, 6/ 99, 2 mmHg).
In this study, Rasilez HCT in doses from 150 mg/ 12.5 mg to 300 mg/ 25 mg produced dose-dependent blood pressure reductions (systolic/ diastolic) from 17.6/ 11.9 mmHg to 21.2/ 14.3 mmHg, respectively, compared to 7.5/ 6.9 mmHg with placebo.
Selles uuringus viis Rasilez HCT annustes 150 mg/ 12, 5 mg kuni 300 mg/ 25 mg (süstoolse/ diastoolse) vererõhu annusest sõltuva languseni vastavalt 17, 6/ 11, 9 mmHg kuni 21, 2/ 14, 3 mmHg võrra platseeboga võrreldes (7, 5/ 6, 9 mmHg).
When administered in hypertensive patients with markedly elevated blood pressure (systolic blood pressure ≥ 160 mmHg and/ or diastolic blood pressure ≥ 100 mmHg), Rasilez HCT in doses from 150 mg/ 12.5 mg to 300 mg/ 25 mg administered without up-titration from monotherapy demonstrated significantly greater systolic/ diastolic blood pressure control rates (< 140/ 90 mmHg) as compared to the respective monotherapies.
Manustatuna märkimisväärselt kõrgenenud vererõhuga hüpertensiivsetele patsientidele (süstoolne vererõhk ≥ 160 mmHg ja/ või diastoolne vererõhk ≥ 100 mmHg), oli Rasilez HCT monoteraapiast tiitrimata manustatud annuste 150 mg/ 12, 5 mg kuni 300 mg/ 25 mg süstoolset/ diastoolset vererõhku langetav toime oluliselt suurem (< 140/ 90 mmHg) kui vastavate monoteraapiate puhul.
In this population, Rasilez HCT 150 mg/ 12.5 mg to 300 mg/ 25 mg provided dose-dependent systolic/ diastolic blood pressure reduction from 20.6/ 12.4 mmHg to 24.8/ 14.5 mmHg, which were significantly superior to the respective monotherapies.
Nendel patsientidel viis Rasilez HCT annustes 150 mg/ 12, 5 mg kuni 300 mg/ 25 mg süstoolse/ diastoolse vererõhu annusest sõltuva languseni 20, 6/ 12, 4 mmHg kuni 24, 8/ 14, 5 mmHg võrra, mis oli oluliselt suurem kui vastavate monoteraapiate puhul.
Hypotension and related adverse events were uncommon with the combination treatment, with no increased incidence in elderly patients.
Kombinatsioonravi puhul esines hüpotensiooni ja sellega seotud kõrvaltoimeid aeg- ajalt, nende esinemissagedus ei olnud suurenenud eakatel patsientidel.
In a study in 880 randomised patients not adequately responsive to aliskiren 300 mg treatment, the combination of aliskiren/ hydrochlorothiazide 300 mg/ 25 mg produced systolic/ diastolic blood pressure reductions of 15.8/ 11.0 mmHg, which were significantly greater than aliskiren 300 mg monotherapy.
Uuringus 880 randomiseeritud patsiendiga, kes ei olnud aliskireeniga annuses 300 mg saavutanud piisavat ravivastust, viis aliskireeni/ hüdroklorotiasiidi 300 mg/ 25 mg kombinatsiooni kasutamine süstoolse/ diastoolse vererõhu languseni 15, 8/ 11, 0 mmHg võrra, mis oli oluliselt suurem kui aliskireeni 300 mg monoteraapia puhul.
In a study in 722 randomised patients not adequately responsive to hydrochlorothiazide 25 mg treatment, the combination of aliskiren/ hydrochlorothiazide 300 mg/ 25 mg produced systolic/ diastolic blood pressure reductions of 16.78/ 10.7 mmHg, which were significantly greater than hydrochlorothiazide 25 mg monotherapy.
Uuringus 722 randomiseeritud patsiendiga, kes ei olnud hüdroklorotiasiidiga annuses 25 mg saavutanud piisavat ravivastust, viis aliskireeni/ hüdroklorotiasiidi 300 mg/ 25 mg kombinatsiooni kasutamine süstoolse/ diastoolse vererõhu languseni 16, 78/ 10, 7 mmHg võrra, mis oli oluliselt suurem kui hüdroklorotiasiidi 25 mg monoteraapia puhul.
In another clinical trial, the efficacy and safety of Rasilez HCT were also assessed in 489 obese hypertensive patients who did not respond to hydrochlorothiazide 25 mg (baseline systolic/ diastolic blood pressure 149.4/ 96.8 mmHg).
Ühes teises kliinilises uuringus hinnati Rasilez HCT efektiivsust ja ohutust ka 489 ülekaalulisel hüpertensiivsel patsiendil, kes ei saavutanud piisavat ravivastust 25 mg hüdroklorotiasiidi kasutamisel (süstoolse/ diastoolse vererõhu algväärtus 149, 4/ 96, 8 mmHg).
In this difficult-to-treat population, Rasilez HCT provided a blood pressure reduction (systolic/ diastolic) of 15.8/ 11.9 mmHg compared to 15.4/ 11.3 mmHg for irbesartan/ hydrochlorothiazide, 13.6/ 10.3 mmHg for amlodipine/ hydrochlorothiazide and 8.6/ 7.9 mmHg for hydrochlorothiazide monotherapy, with similar safety to hydrochlorothiazide monotherapy.
Ohutus oli sarnane hüdroklorotiasiidi monoteraapiaga.
12 5.2 Pharmacokinetic properties
12 5. 2 Farmakokineetilised omadused
Aliskiren Absorption Following oral absorption, peak plasma concentrations of aliskiren are reached after 1-3 hours.
Aliskireen Imendumine Pärast suukaudset manustamist saabub aliskireeni maksimaalne kontsentratsioon plasmas 1... 3 tunni möödudes.
The absolute bioavailability of aliskiren is approximately 2-3%.
Aliskireeni absoluutne biosaadavus on ligikaudu 2.. 3%.
Approximately 1.4% of the total oral dose is metabolised.
Ligikaudu 1, 4% suukaudsest koguannusest metaboliseerub.
Linearity Exposure to aliskiren increased slightly more than in proportion to the increase in dose.
Lineaarsus Aliskireeni ekspositsioon suurenes veidi enam kui proportsionaalselt annusega.
After single dose administration in the dose range of 75 to 600 mg, a 2-fold increase in dose results in a ~2.3 and 2.6-fold increase in AUC and Cmax, respectively.
Pärast ühekordse annuse manustamist vahemikus 75... 600 mg viib annuse kahekordistamine AUC ja Cmax väärtuste suurenemiseni vastavalt umbes 2, 3 ja 2, 6 korda.
Hydrochlorothiazide Absorption The absorption of hydrochlorothiazide, after an oral dose, is rapid (Tmax about 2 h), with similar absorption characteristics for both suspension and tablet formulations.
Imendumine on sarnane nii suspensiooni kui tableti manustamisel.
Absolute bioavailability of hydrochlorothiazide is 60-80% after oral administration.
Pärast suukaudset manustamist on hüdroklorotiasiidi absoluutne biosaadavus 60... 80%.
Concomitant administration with food has been reported to both increase and decrease the systemic availability of hydrochlorothiazide compared with the fasted state.
Toiduga samaaegsel manustamisel on kirjeldatud nii hüdroklorotiasiidi süsteemse saadavuse suurenemist kui vähenemist tühja kõhuga võrreldes.
The magnitude of these effects is small and has little clinical importance.
Nende toimete ulatus on väike ning vähese kliinilise tähtsusega.
Distribution The apparent volume of distribution is 4-8 l/ kg.
Jaotumine Jaotusruumala on 4... 8 l/ kg.
Circulating hydrochlorothiazide is bound to serum proteins (40-70%), mainly serum albumin.
Ringlev hüdroklorotiasiid on seondunud plasmavalkudega (40... 70%), peamiselt albumiiniga.
Metabolism and elimination After oral administration, > 95% of the absorbed dose being excreted as unchanged compound in the urine.
Metabolism ja eliminatsioon Pärast suukaudset manustamist eritub > 95% imendunud annusest muutumatul kujul uriiniga.
The distribution and elimination kinetics have generally been described by a bi-exponential decay function, with a terminal half-life of 6-15 h.
Jaotumise ja eliminatsiooni kineetikat on üldiselt kirjeldatud kahefaasilisena, terminaalse poolväärtusajaga 6... 15 tundi.
13 Aliskiren/ hydrochlorothiazide Following oral administration of Rasilez HCT tablets, the median peak plasma concentration time is within 1 hour for aliskiren and 2.5 hours for hydrochlorothiazide.
13 Aliskireen/ hüdroklorotiasiid Pärast Rasilez HCT tablettide suukaudset manustamist on keskmine maksimaalse plasmakontsentratsiooni saabumise aeg 1 tunni jooksul aliskireeni ja 2, 5 tundi hüdroklorotiasiidi puhul.
Characteristics in patients Rasilez HCT has been shown to be effective as a once-a-day antihypertensive treatment in adult patients, regardless of gender, age, body mass index and ethnicity.
Patsientide erirühmad Rasilez HCT on efektiivne üks kord päevas manustatav antihüpertensiivne ravim täiskasvanud patsientidel hoolimata soost, vanusest, kehamassi indeksist ja etnilisest kuuluvusest.
The pharmacokinetics of aliskiren and hydrochlorothiazide are not significantly affected in patients with mild to moderate liver disease.
Kerge kuni keskmise raskusega maksahaigus ei mõjuta oluliselt aliskireeni ja hüdroklorotiasiidi farmakokineetikat.
No data are available on patients with severe hepatic impairment treated by Rasilez HCT.
Puuduvad andmed Rasilez HCT’ ga ravitud raske maksakahjustusega patsientide kohta.
However, due to its hydrochlorothiazide component, Rasilez HCT is contraindicated in patients with severe hepatic impairment (see section 4.3).
Hüdroklorotiasiidi sisalduse tõttu on Rasilez HCT vastunäidustatud raske maksakahjustusega patsientidel (vt lõik 4. 3).
No adjustment of the initial dose is required for patients with mild to moderate renal impairment (see sections 4.4 and 4.2).
Kerge kuni mõõduka neerukahjustusega patsientidel ei ole vaja algannust muuta (vt lõigud 4. 4 ja 4. 2).
No data are available for Rasilez HCT in patients with severe renal impairment (GFR < 30 ml/ min/ 1.73 m2).
Puuduvad andmed Rasilez HCT kasutamise kohta raske neerukahjustusega patsientidel (GFR < 30 ml/ min/ 1, 73 m2).
However, as expected for a compound which is cleared almost exclusively via the kidneys, renal function has a marked effect on the kinetics of hydrochlorothiazide.
Kuid nagu on oodata peaaegu täielikult neerude kaudu erituva ravimi puhul, on neerufunktsioonil märkimisväärne mõju hüdroklorotiasiidi kineetikale.
Therefore, Rasilez HCT is contraindicated in patients with severe renal impairment (GFR < 30 ml/ min/ 1.73 m2) (see section 4.3).
Seetõttu on Rasilez HCT vastunäidustatud raske neerukahjustusega patsientidel (GFR < 30 ml/ min/ 1, 73 m2) (vt lõik 4. 3).
No carcinogenic potential for aliskiren was detected in a 2-year rat study and a 6-month transgenic mouse study.
Aliskireeni kartsinogeenset potentsiaali ei leitud 2- aastases uuringus rottidel ja 6- kuulises uuringus transgeensetel hiirtel.
Aliskiren was devoid of any mutagenic potential, embryo-foetal toxicity or teratogenicity.
Aliskireenil ei olnud mutageenset, embrüofetaal- toksilist ega teratogeenset toimet.
Fertility, prenatal development and postnatal development were unaffected in rats.
Puudus mõju fertiilsusele, pre - ja postnataalsele arengule rottidel.
Increased cellular vacuolation of the adrenal gland zona glomerulosa was observed during the 13-week toxicity study in rats.
13- nädalases toksilisuse uuringus rottidel täheldati neerupealiste glomerulaartsooni rakkude suurenenud vakuolisatsiooni.
There was no evidence that this finding was enhanced in the aliskiren/ hydrochlorothiazide combination as it was only apparent at a minimal severity in all animals.
Puuduvad andmed selle kohta, et see leid oleks olnud enam väljendunud aliskireeni/ hüdroklorotiasiidi kombinatsiooni kasutamisel, kuna see avaldus kõikidel loomadel vaid minimaalse raskusega.
Cellulose microcrystalline Crospovidone Lactose monohydrate Wheat starch Povidone Magnesium stearate Silica colloidal anhydrous Talc
Mikrokristalne tselluloos Krospovidoon Laktoosmonohüdraat Nisutärklis Povidoon Magneesiumstearaat Kolloidne veevaba ränidioksiid Talk
Talc Hypromellose Macrogol Titanium dioxide (E171)
Talk Hüpromelloos Makrogool Titaandioksiid (E171)
PA/ Alu/ PVC – Alu blisters:
PA/ Alu/ PVC- Alu blistrid:
PVC/ polychlorotrifluoroethylene (PCTFE) – Alu blisters:
PVC/ polüklorotrifluoroetüleen (PCTFE) - Alu blistrid:
Rasilez HCT 150 mg/ 25 mg film-coated tablets
Rasilez HCT 150 mg/ 25 mg õhukese polümeerikattega tabletid
Each tablet contains 50 mg lactose monohydrate and 49 mg wheat starch.
Iga tablett sisaldab 50 mg laktoosmonohüdraati ja 24, 5 nisutärklist.
Pale yellow, biconvex, ovaloid film-coated tablet imprinted with “ CLL” on one side and “ NVR” on the other.
Kahvatukollane, kaksikkumer, ovaalne õhukese polümeerikattega tablett, mille ühele poolele on pressitud „ CLL ” ja teisele „ NVR ”.
Rasilez HCT 150 mg / 25 mg may be administered in patients whose blood pressure is not adequately controlled with aliskiren 150 mg or hydrochlorothiazide 25 mg alone or by Rasilez HCT 150 mg/ 12.5 mg.
Rasilez HCT 150 mg/ 25 mg võib manustada patsientidele, kelle vererõhk ei ole piisavalt kontrollitud ainult 150 mg aliskireeni või 25 mg hüdroklorotiasiidiga või Rasilez HCT 150 mg/ 12, 5 mg- ga.
17 Posology as substitution therapy For convenience, patients receiving aliskiren and hydrochlorothiazide from separate tablets may be switched to a fixed combination tablet of Rasilez HCT containing the same component doses.
17 Annustamine asendusravina Et ravimi manustamine oleks mugav, võib aliskireeni ja hüdroklorotiasiidi eraldi tablettidena saavad patsiendid üle viia Rasilez HCT fikseeritud kombinatsioontabletile, mis sisaldab neid ravimeid samades annustes.
18 Electrolyte imbalance As for any patient receiving diuretic therapy, periodic determination of serum electrolytes should be performed at appropriate intervals.
18 Elektrolüütide tasakaaluhäired Nagu kõikidel diureetilist ravi saavatel patsientidel, tuleb regulaarselt määrata seerumi elektrolüütide sisaldust sobivate intervallide järel.
19 Moderate P-gp inhibitors Co-administration of aliskiren 300 mg with ketoconazole 200 mg resulted in a 76% increase in aliskiren AUC but P-gp inhibitors such as ketoconazole are expected to increase tissue concentrations more than plasma concentrations.
19 Keskmise tugevusega P- gp inhibiitorid Ketokonasooli 200 mg manustamine koos 300 mg aliskireeniga viis aliskireeni AUC 76% suurenemiseni, P- gp inhibiitorid nagu ketokonasool peaksid koekontsentratsiooni rohkem suurendama kui plasmakontsentratsiooni.
20 Medicinal products affected by serum potassium disturbances:
20 kaaliumisisalduse suurenemiseni seerumis.
In some patients with compromised renal function (dehydrated patients or elderly patients) aliskiren given concomitantly
Seetõttu on furosemiidravi alustamisel ja annuse kohandamisel soovitatav jälgida ravimi toimet, et vältida liiga väikese annuse kasutamist vedeliku ülekoormuse kliinilistes situatsioonides.
21 with NSAIDs may result in further deterioration of renal function, including possible acute renal failure, which is usually reversible.
Sarnaselt teiste reniin- angiotensiini süsteemi mõjutavate ravimitega võivad MSPVAd vähendada aliskireeni antihüpertensiivset toimet.
22 4.6 Pregnancy and lactation
22 4. 6 Rasedus ja imetamine
Prolonged exposure to thiazides during the third trimester of pregnancy can reduce maternal plasma volume as well as uteroplacental blood flow, which may cause a foeto-placental ischaemia and growth retardation.
Tiasiidide pikaajaline kasutamine raseduse kolmandal trimestril võib viia ema plasmamahu ning uteroplatsentaarse verevoolu vähenemiseni, mis võib põhjustada fetoplatsentaarset isheemiat ja kasvupeetust.
23 Serum potassium:
23 vastupidised toimed seerumi kaaliumisisaldusele.
Additional information on individual components Adverse reactions previously reported with one of the individual components may occur with Rasilez HCT even if not observed in clinical trials.
Lisainformatsioon üksikkomponentide kohta Eelnevalt kumbagi komponendi puhul kirjeldatud kõrvaltoimed võivad ilmneda ka Rasilez HCT kasutamisel, isegi kui neid ei ole kliinilistes uuringutes täheldatud.
24 Blood and lymphatic system disorders
24 Vere ja lümfisüsteemi häired
25 Rasilez HCT combines two antihypertensive compounds to control blood pressure in patients with essential hypertension:
25 Rasilez HCT sisaldab kahe antihüpertensiivse ravimi kombinatsiooni, et langetada vererõhku arteriaalse hüpertensiooniga patsientidel.
The mode of action of thiazides is through inhibition of the Na+Cl- symporter by competing for the Cl- site, thereby affecting electrolyte reabsorption mechanisms: directly increasing sodium and chloride excretion to an
Tiasiidide toime avaldub läbi Na+Cl - sümporteri inhibeerimise, konkureerides Cl - saidi pärast ning mõjutades sel viisil elektrolüütide tagasiimendumise mehhanisme: suurendades otseselt naatriumi ja kloriidi eritumist ligikaudu võrdsel määral ning
26 approximately equal extent, and indirectly by this diuretic action reducing plasma volume, with consequent increases in plasma renin activity, aldosterone secretion and urinary potassium loss, and a decrease in serum potassium.
26 vähendades kaudselt diureetilise toime kaudu plasmamahtu, mille tagajärjel suureneb plasma reniini aktiivsus, aldosterooni sekretsioon ja kaaliumi kaotus uriiniga ning väheneb seerumi kaaliumisisaldus.
27 5.2 Pharmacokinetic properties
27 5. 2 Farmakokineetilised omadused