natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Adolescents over 12 - 17 years ≥ 50 kg
Noorukid vanuses 12… 17 aastat ≥ 50 kg
1-2g maximum:
1… 2 g maksimaalselt:
once daily
üks kord päevas
Adults ≥ 17 years
Täiskasvanud ≥ 17 aastat Eakad patsiendid
4 g
1… 2 g maksimaalselt:
1-2g maximum:
4 g 1… 2 g maksimaalselt:
once daily
üks kord päevas üks kord päevas
Treatment is initiated with 100 mg per kg bodyweight once daily – not exceeding 4 g daily.
Ravi alustatakse annusega 100 mg kg kehakaalu kohta üks kord päevas – mitte üle 4 g päevas.
In newborns 0 – 14 days of age the dose should not exceed 50 mg/ kg/ 24 h.
Vastsündinutel vanuses 0… 14 päeva ei tohi annus ületada 50 mg/ kg/ 24 h.
Perioperative prophylaxis:
10 Perioperatiivne profülaktika:
12 The normal daily dose of ceftriaxone should be administered 30-90 minutes prior to surgery.
Tavapärane ööpäevane tseftriaksooni annus tuleb manustada 30… 90 minutit enne operatsiooni.
In renal insufficiency with a reduced creatinine clearance of < 10 ml/ min the daily dose of ceftriaxone should not exceed 2 g in adult patients.
Neerupuudulikkuse korral kreatiniini kliirensiga < 10 ml/ min ei tohi tseftriaksooni ööpäevane annus täiskasvanutel ületada 2 g.
The dose does not need to be altered in patients with a liver disease provided that the renal function is normal (see section 4.8).
Maksahaigusega patsientidel ei ole vaja annust muuta, kui nende neerufunktsioon on normaalne (vt lõik 4. 8).
In simultaneous severe renal and hepatic insufficiency the serum ceftriaxone concentrations should be monitored regularly and the dosage adjusted appropriately for children and adults (see sections 4.4 and 5.2).
Samaaegse raske neeru - ja maksapuudulikkuse korral tuleb seerumi tseftriaksooni kontsentratsiooni regulaarselt jälgida ja annust vastavalt lastel ning täiskasvanutel kohandada (vt lõigud 4. 4 ja 5. 2).
Serum concentrations should be monitored, however, to determine whether dosage adjustments are necessary, since the elimination rate in these patients may be reduced.
Siiski tuleb seerumi kontsentratsioone järgida, et määrata, kas annuse kohandamine on vajalik, sest neil patsientidel võib olla vähenenud eliminatsioonikiirus.
1-2 g ceftriaxone in the first dialysis fluid of the respective day of treatment) (see section 6.6).
Pideva ambulatoorse peritoneaaldialüüsiga (CAPD) patsientidele võib tseftriaksooni manustada kas intravenoosselt või CAPD- ga seotud infektsioonide puhul lisada otse dialüüsilahusele (nt 1… 2 g tseftriaksooni vastava ravipäeva esimesse dialüüsivedelikku) (vt lõik 6. 6).
Generally the administration of ceftriaxone should be continued for at least 48 to 72 hours beyond the normalisation of body temperature and evidence of bacterial eradication has been obtained.
Üldiselt tuleb tseftriaksooni manustamist jätkata vähemalt 48… 72 tundi pärast kehatemperatuuri normaliseerumist ja tõendite saamist bakterite hävitamise kohta.
Previous immediate and/ or severe hypersensitivity reaction to a penicillin or to any other beta-lactam medicinal products (see section 4.4).
Varasem kiiret tüüpi ja/ või raske ülitundlikkusreaktsioon penitsilliinile või muule beeta- laktaami ravimtootele (vt lõik 4. 4).
Calcium treatment because of the risk of precipitation of ceftriaxone-calcium salt in term newborns.
Kaltsiumiravi tseftrialksoonkaltsiumisoola pretsipitatsiooni riski tõttu ajalistel vastsündinutel.
Intramuscular injection of the medicinal product is contraindicated: • in infants < 2 years of age • during pregnancy and lactation.
Ravimi intramuskulaarne süstimine on vastunäidustatud: • < 2 aasta vanustel lastel, • raseduse ja imetamise ajal.
13 In suspected or proven infections with Pseudomonas aeruginosa, high resistance rates (> 60%) for ceftriaxone in at least some European countries should be taken into consideration (see section 5.1).
Pseudomonas aeruginosa kahtlustatavate või tõestatud infektsioonide korral tuleb vähemalt mõnedes Euroopa riikides arvestada tseftriaksooni suhtes (vt lõik 5. 1) suure resistentsusega (> 60%).
In infections caused by Pseudomonas aeruginosa with proven sensitivity to ceftriaxone a combination with amino-glycosides is warranted to avoid secondary resistance.
11 Tseftriaksooni suhtes tõestatud tundlikkusega Pseudomonas aeruginosa poolt põhjustatud infektsioonide puhul on õigustatud kombinatsioon aminoglükosiididega sekundaarse resistentsuse vältimiseks.
Hypersensitivity reactions against ceftriaxone are more likely in patients with any other type of hypersensitivity reaction or asthma bronchiale.
Ülitundlikkusreaktsioon tseftriaksooni suhtes on tõenäolisem ükskõik millist muud tüüpi ülitundlikkusreaktsiooni või bronhiaalastmaga patsientidel.
Injections with ceftriaxone should be used with special caution in patients with allergic diathesis, because hypersensitivity reactions emerge faster and proceed more severely after intravenous injection (see section 4.8).
Tseftriaksooni süste tuleb eriti ettevaatlikult kasutada allergilise diateesiga patsientidel, sest ülitundlikkusreaktsioonid tekivad kiiremini ja kulgevad palju raskemalt pärast intravenoosset süsti (vt lõik 4. 8).
Hypersensitivity reactions may occur in all degrees of severity up to anaphylactic shock (see section 4.8).
Ülitundlikkusreaktsioonid võivad esineda kõigis raskusastmetes kuni anafülaktilise šokini (vt lõik 4. 8).
In severe renal impairment accompanied by hepatic insufficiency, dosage reduction is required as outlined in section 4.2.
Raske neerukahjustuse korral, millele kaasneb maksapuudulikkus, on vajalik annuse vähendamine, nagu on ära toodud lõigus 4. 2.
In case of simultaneous impairment of renal and liver function, serum-level of ceftriaxone should be monitored in regular intervals.
Samaaegse neeru - ja maksafunktsiooni kahjustuse korral tuleb seerumi tseftriaksoonitaset regulaarsete intervallidega järgida.
Secondary infections are to be treated accordingly (see section 5.1).
Sekundaarseid infektsioone tuleb vastavalt ravida (vt lõik 5. 1).
This diagnosis should be considered in patients who develop diarrhoea during or following treatment with ceftriaxone (see. section 4.8).
Seda diagnoosi tuleb kaaluda patsientidel, kellel tekib kõhulahtisus tseftriaksoonravi ajal või pärast seda (vt lõik 4. 8).
Monitoring of renal and hepatic function and haematological parameters at regular intervals are indicated during long-term treatment (see section 4.8).
Neeru - ja maksafunktsiooni ning hematoloogiliste parameetrite monitooring regulaarsete intervallide järel on näidustatud pikaajalise ravi jooksul (vt lõik 4. 8).
Ceftriaxone may precipitate in the gallbladder and kidneys and then be detectable as shadows on ultrasound (see section 4.8).
Tseftriaksoon võib pretsipiteeruda sapipõies ja neerudes ning selle võib avastada ultrahelis varjudena (vt lõik 4. 8).
This can happen in patients of any age, but is more likely in infants and small children who are usually given a larger dose of ceftriaxone on a body weight basis.
See võib juhtuda igas vanuses patsientidel, kuid on tõenäolisem vastsündinutel ja väikelastel, kellele antakse sageli suurem tseftriaksooni annus kehakaalu alusel.
In children, doses greater than 80mg/ kg body weight should be avoided – except for meningitis – because of the increased risk of biliary precipitates.
Lastel tuleb vältida suuremaid annuseid kui 80 mg/ kg kehakaalu kohta – välja arvatud meningiidi puhul – biliaarsete pretsipitaatide suurenenud riski tõttu.
There is no clear evidence of gallstones or of acute cholecystitis developing in children or infants treated with ceftriaxone, and conservative management of Ceftriaxone precipitate in the gallbladder is recommended.
Sapipõie tseftriaksooni pretsipitaatide konservatiivne ravi on soovitatav.
Patients with risk factors for biliary stasis/ sludge, e. g. preceding major therapy, severe illness and total parenteral nutrition, have increased risk of pancreatitis (see section 4.8).
Riskifaktoritega nagu biliaarne staas/ sete patsientidel nt enne suuremat raviseanssi, raske haiguse korral ja totaalse parenteraalse toitmise korral esineb suurenenud pankreatiidi risk (vt lõik 4. 8).
Trigger role of ceftriaxone- related biliary precipitation cannot be ruled-out.
Tseftriaksooniga seotud biliaarse pretsipitatsiooni vallandavat rolli ei saa välistada.
Cephalosporins as a class tend to be absorbed onto the surface of the red cell membranes and react with antibodies directed against the medicinal product to produce a positive Coombs’ test and occasionally a rather mild haemolytic anaemia.
Tsefalosporiinid ravimite klassina kipuvad absorbeeruma erütrotsüütide rakumembraanide pinnale ja reageerima ravimi vastu suunatud antikehadega, tekitades positiivse Coombsi testi ja mõnikord üsna kerge hemolüütilise aneemia.
14 This medicinal product contains 3.6 mmol (or 83 mg) sodium per dose which should be taken into consideration for patients on a controlled sodium diet.
See ravim sisaldab 3, 6 mmol (ehk 83 mg) naatriumi ühe annuse kohta, mida tuleb arvestada kontrollitud naatriumidieedil olevatel patsientidel.
4.5 Interaction with other medicinal products and other forms of interaction
12 4. 5 Koostoimed teiste ravimitega ja muud koostoimed
Aminoglycosides:
Aminoglükosiidid:
In case of concomitant administration of cephalosporins and aminoglycosides there has been reported an increased risk of oto- and nephrotoxicity.
Tsefalosporiinide ja aminoglükosiidide samaaegsel manustamisel on teatatud suurenenud oto - ja nefrotoksilisuse riskist.
Furthermore, these
Vajalik võib olla annuse korrigeerimine.
medicinal products must be administered separately to avoid physicochemical incompatibility between ceftriaxone and the aminoglycoside..
Lisaks tuleb neid ravimeid manustada eraldi, et vältida füüsikalis- keemilist sobimatust tseftriaksooni ja aminoglükosiidi vahel.
Simultaneous use of ceftriaxone and bacteriostatic antibiotics is, therefore, not recommended..
Samaaegne tseftriaksooni ja bakteriostaatiliste antibiootikumide kasutamine ei ole seepärast soovitatav.
Ceftriaxone / probenecid:
Tseftriaksoon / probenetsiid:
Ceftriaxon may adversely affect the efficacy of hormonal contraceptives Consequently, it is advisable to use supplementary non-hormonal contraceptive measures.
Seetõttu on soovitatav kasutada mittehormonaalseid kontratseptiivseid lisameetodeid.
Laboratory-diagnostic tests The Coombs test may be false-positive in rare cases during treatment with ceftriaxone (see section 4.4).
Laboratoorsed- diagnostilised analüüsid Harvadel juhtudel võib tseftriaksoonravi ajal Coombsi test olla valepositiivne (vt lõik 4. 4).
Non-enzymatic methods for glucose determinations in urine may yield false-positive results.
Uriinis glükoosi määramise mitte- ensümaatilised määramised võivad anda valepositiivseid tulemusi.
Animal studies indicate no reproductive toxicity (see section 5.3).
Loomkatsed ei näita reproduktiivset toksilisust (vt lõik 5. 3).
As a precautionary measure, ceftriaxone should only be used during pregnancy after benefit/ risk assessment by the physician in charge, especially during the first trimester.
Ettevaatusabinõuna tuleb tseftriaksooni raseduse ajal kasutada ainult pärast kasu/ riski hindamist raviarsti poolt, eriti esimesel trimestril.
The use of ceftriaxone and lidocaine is contraindicated during pregnancy and lactation (see section 4.3).
Pulber süstelahuse valmistamiseks – intramuskulaarne manustamine Tseftriaksooni ja lidokaiini kasutamine on raseduse ja imetamise ajal vastunäidustatud (vt lõik 4. 3).
However, undesirable effects such as hypotension or vertigo (see section 4.8) should be taken into account.
Siiski tuleb arvestada selliseid kõrvaltoimeid nagu hüpotensioon või vertigo (vt lõik 4. 8).
Rarely severe adverse reactions have been reported in preterm and full-term newborns.
13 Rasketest kõrvaltoimetest enneaegsetel ja ajalistel vastsündinutel on teatatud harva.
Some of them had received ceftriaxone and calcium at different times and on different intravenous lines.
Mõned neist on saanud tseftriaksooni ja kaltsiumi erineval ajal ning erinevatesse intravenoossetesse süsteemidesse.
Precipitations of ceftriaxone – calcium salt have been observed in lungs and kidneys of these dead preterm newborns.
Tseftriaksooni – kaltsiumisoola pretsipitaate on leitud nende surnud enneaegsete vastsündinute kopsudest ja neerudest.
The high risk of precipitation is due to the low blood volume of the newborns.
Pretsipitatsiooni suur risk tuleneb vastsündinute väikesest veremahust.
Moreover half life is longer than in adults.
Lisaks on poolväärtusaeg suurem kui täiskasvanutel.
very common common uncommon rare very rare, including isolated reports
väga sage sage aeg- ajalt harv väga harv, sealhulgas üksikjuhud
(> 1/ 10) (> 1/ 100 ,< 1/10) (> 1/1000 ,< 1/100) (> 1/10 000, < 1/ 1000) (< 1/10 000)
(> 1/ 10) (> 1/ 100, < 1/ 10) (> 1/ 1000, < 1/ 100) (> 1/ 10 000, < 1/ 1000) (< 1/ 10 000)
Mycosis of the genital tract.
Infektsioonid ja infestatsioonid Aeg- ajalt: genitaaltrakti mükoos.
Eosinophilia, leucopenia, granulocytopenia.
Vere ja lümfisüsteemi häired Harva: eosinofiilia, leukopeenia, granulotsütopeenia.
Agranulocytosis (< 500/ mm3), mostly after 10-day treatment and a total dose of 20 g ceftriaxone and more; Coagulation disorders, Thrombocytopenia.
Väga harv, sealhulgas üksikjuhud: agranulotsütoos (< 500/ mm3), peamiselt pärast 10- päevast ravi ja koguannusega 20 g ning enam tseftriaksooni; koagulatsioonihäired, trombotsütopeenia.
Allergic skin reactions (e. g. dermatitis, urticaria, exanthema), pruritus, oedematous swelling of skin and joints
Immuunsüsteemi häired Sage: allergilised nahareaktsioonid (nt dermatiit, urtikaaria, eksanteem), sügelus, naha ja liigeste turse.
Severe acute hypersensitivity reactions up to anaphylactic shock.
Harva: rasked ägedad ülitundlikkusreaktsioonid kuni anafülaktilise šokini.
Lyell syndrome/ toxic epidermolysis, Stevens-Johnson syndrome or Erythema multiforme.
Lyelli sündroom/ toksiline epidermolüüs, Stevensi- Johnsoni sündroom või multiformne erüteem.
Headache, dizziness, vertigo.
Närvisüsteemi häired Aeg- ajalt: peavalu, pearinglus, vertigo.
Stomatitis, glossitis, anorexia, nausea, emesis, abdominal pain, loose stool or diarrhoea.
Seedetraktihäired Aeg- ajalt: stomatiit, glossiit, anoreksia, iiveldus, oksendamine, kõhuvalu, kõhulahtisus.
These undesirable effects are mostly mild and frequently subside during, otherwise after discontinuation of therapy.
Need kõrvaltoimed on peamiselt kerged ja kaovad sageli ravi ajal, muul juhul pärast ravi katkestamist.
Pseudomembranous enterocolitis (see section 4.4).
14 Väga harva: pseudomembranoosne enterokoliit (vt lõik 4. 4).
Discontinuation of therapy with ceftriaxone depending on the indication should be considered and appropriate treatment measures should be initiated: e. g. intake of specific antibiotics/ chemotherapeutics with clinically proven efficacy.
Tuleb kaaluda tseftriaksoonravi katkestamist sõltuvalt näidustusest ja rakendada sobivaid ravimeetmeid:
Antiperistaltics are contraindicated.
antibiootikumide/ kemoterapeutikumide manustamine.
Symptomatic precipitation of ceftriaxone calcium salt in the gallbladder of children/ reversible cholelithiasis in children.
Hepatobiliaarsed häired Väga sage: sümptomaatiline tseftriaksooni kaltsiumisoola pretsipiteerumine sapikivitõbi lastel.
Common:
laste
Elevated liver enzymes in serum (AST, ALT, alkaline phosphatase).
Sage: tõusnud maksaensüümide tase seerumis (AST, ALT, aluseline fosfataas).
Pancreatitis (see section 4.4).
Harva: pankreatiit (vt lõik 4. 4).
Increase in liver enzymes.
Maksaensüümide taseme tõus.
Discontinuation of treatment should be considered too (see section 4.4).
Samuti tuleb kaaluda ravi katkestamist (vt lõik 4. 4).
Oliguria, increase in serum creatinine.
Neerude ja kuseteede häired Aeg- ajalt: oliguuria, seerumi kreatiniinitaseme tõus.
80 mg/ kg BW per day and more) or with total doses above 10 g ceftriaxone and who presented several risk factors (e. g. restricted fluid supply).
Harva: tseftriaksooni pretsipitaadid pediaatriliste patsientide neerudes, peamiselt lastel vanuses üle 3 aasta, keda on ravitud kas suurte ööpäevaste annustega (nt 80 mg/ kg kehakaalu kohta ja rohkem) või tseftriaksooni koguannustega üle 10 g ning kellel esinesid mitmed riskifaktorid (nt piiratud vedelikutarbimine).
Phlebitis following intravenous administration.
Üldised häired ja manustamiskoha reaktsioonid Sage: flebiit pärast intravenoosset manustamist.
This can be minimised by slow injection (over 2-4 minutes).
Seda saab vähendada aeglase süstimisega (2… 4 minuti jooksul).
In rapid intravenous injection intolerability reactions in the form of sensation of heat or nausea may occur.
Kiirel intravenoossel süstimisel võivad esineda talumatusereaktsioonid kuumustunde või iivelduse näol.
This can be avoided by slow injection (2-4 minutes).
Seda saab vältida aeglase süstimisega (2… 4 minuti jooksul).
17 No case of overdose has been reported.
Üleannustamisest ei ole teatatud.
Therapy of intoxication
15 Ravi intoksikatsiooni korral
Excessive serum concentration of ceftriaxone cannot be reduced by haemodialysis or peritoneal dialysis.
Ülemäärast tseftriaksooni seerumkontsentratsiooni ei saa vähendada hemo - või peritoneaaldialüüsiga.
Cephalosporins and related substances, ATC code:
Farmakoterapeutiline grupp: tsefalosporiinid ja nendega seotud ained, ATC- kood:
Mechanism of action Ceftriaxone has bactericidal activity that results from the inhibition of bacterial cell wall synthesis.
Toimemehhanism Tseftriaksoonil on bakteritsiidne aktiivsus, mille põhjuseks on bakteriraku seina sünteesi inhibeerimine.
Ceftriaxone has a high degree of stability in the presence of β -lactamases produced by Gram-negative and Gram-positive bacteria.
Tseftriaksoonil on kõrge stabiilsuse aste gram- negatiivsete ja gram- positiivsete bakterite poolt toodetud β- laktamaasi juuresolekul.
Synergistic effects of ceftriaxone and aminoglycosides on certain Gram-negative bacteria have been noted in vitro.
In vitro on märgatud tseftriaksooni ja aminoglükosiidide sünergistlikku toimet teatud gram - negatiivsetele bakteritele.
Mechanism of resistance Ceftriaxone is active against organisms producing some types of beta-lactamase, for example TEM-1.
Resistentsusmehhanism Tseftriaksoon on aktiivne organismide suhtes, mis toodavad teatud tüüpi beeta- laktamaasi, näiteks TEM- 1.
However, it is inactivated by beta-lactamases that can efficiently hydrolyse cephalosporins, such as many of the extended-spectrum beta-lactamases and chromosomal cephalosporinases, such as AmpC type enzymes.
Siiski inaktiveerivad teda beeta- laktamaasid, mis suudavad efektiivselt hüdrolüüsida tsefalosporiine nagu paljud laiendatud toimespektriga beeta- laktamaasid ja kromosomaalsed tsefalosporiinid, nt AmpC tüüpi ensüümid.
Ceftriaxone cannot be expected to be active against the majority of bacteria with penicillin-binding proteins that have reduced affinity for beta-lactam medicinal products.
Nendel valkudel on vähenenud afiinsus beeta - laktaamsete ravimite vastu.
Breakpoints The minimum inhibitory concentration (MIC, according to the German Institute for Standardization DIN 58940) are 4 mg/ l, – (sensitive) and 32 mg/ l (resistant).
Katkestuspunktid Minimaalne inhibeeriv kontsentratsioon (MIC, vastavalt Saksa standardiseerimisinstituudi DIN 58940- le) on 4 mg/ l (tundlik) ja 32 mg/ l (resistentne).
The MIC breakpoints according to the Clinical and Laboratory Standards Institute (formerly National Committee for Clinical Laboratory Standards are 8 µg/ ml (sensitive), 16-32 µg/ ml (intermediate) and 64 µg/ ml (resistant) for Enterobacteriaceae and Staphylococcus spp..
MIC katkestuspunktid vastavalt Kliiniliste ja laboratoorsete standardite instituudile (varem kliiniliste laboratoorsete standardite riiklik komitee) on 8 µg/ ml (tundlik), 16… 32 µg/ ml (vahepealne) ja 64 µg/ ml (resistentne) Enterobacteriaceae ja Staphylococcus spp. jaoks.
The respective values for Streptococcus pneumoniae are 0.5 µg/ ml (sensitive), 1 µg/ ml (intermediate) and 2 µg/ ml (resistant).
Vastavad väärtused Streptococcus pneumoniae jaoks on 0, 5 µg/ ml (tundlik), 1 µg/ ml (vahepealne) ja 2 µg/ ml (resistentne).
The breakpoints for sensitivity are 2 µg/ ml for Haemophilus spp. and 0.25 µg/ ml for Neisseria gonorrhoea.
Katkestuspunktid tundlikkuse jaoks on 2 µg/ ml Haemophilus spp. jaoks ja 0, 25 µg/ ml Neisseria gonorrhoea jaoks.
The respective values for anaerobes are 16 µg/ ml (sensitive), 32 µg/ ml (intermediate) and 64 µg/ ml (resistant).
Vastavad väärtused anaeroobide jaoks on 16 µg/ ml (tundlik), 32 µg/ ml (vahepealne) ja 64 µg/ ml (resistentne).
Microbiology The prevalence of acquired resistance may vary geographically and with time for selected species and local information on resistance is desirable, particularly when treating severe infections.
Mikrobioloogia Omandatud resistentsuse esinemine võib varieeruda geograafiliselt ja ajaliselt valitud liigi jaoks ning kohalik informatsioon resistentsuse kohta on soovitatav, eriti raskete infektsioonide ravimisel.
18 Commonly susceptible species
Tavaliselt tundlikud liigid
Gram positive aerobes
Gram- positiivsed aeroobid
Staphylococcus aureus*(MSSA) Streptococcus agalactiae Streptococcus bovis Streptococcus pyogenes* Streptococcus pneumoniae*
Staphylococcus aureus * (MSSA) Streptococcus agalactiae Streptococcus bovis
Gram-positive anaerobes
Gram- positiivsed anaeroobid
Gram-negative aerobes
Gram- negatiivsed aeroobid
Citrobacter koseri1 Escherichia coli*1 Haemophilus influenzae* Haemophilus parainfluenzae* Klebsiella pneumoniae* 1 Klebsiella oxytoca* 1 Moraxella catarrhalis* Morganella morganii1 Neisseria meningitidis* Proteus mirabilis*1 Proteus vulgaris1 Providencia spp.1 Salmonella spp.1 Serratia spp.1 Shigella spp.
Citrobacter koseri1 Escherichia coli* 1 Haemophilus influenzae * Haemophilus parainfluenzae * Klebsiella pneumoniae * 1 Klebsiella oxytoca * 1 Moraxella catarrhalis * Morganella morganii1 Neisseria meningitidis * Proteus mirabilis* 1 Proteus vulgaris1 Providencia spp. 1 Salmonella spp. 1 Serratia spp. 1 Shigella spp.
Gram-positive aerobes
Gram- positiivsed aeroobid
Staphylococcus epidermidis*$ (MSSE)
Staphylococcus epidermidis* $(MSSE)
1,3 Pseudomonas aeruginosa $2
1, 3 Pseudomonas aeruginosa $2
19 Gram-positive aerobes
Gram- positiivsed aeroobid
Enterococcus faecalis Enterococcus faecium Listeria monocytogenes Staphylococcus aureus MRSA Staphylococcus epidermidis MRSE
Enterococcus faecalis Enterococcus faecium Listeria monocytogenes Staphylococcus aureus MRSA
Gram-negative anaerobes
Gram- negatiivsed anaeroobid
* Clinical efficacy has been demonstrated for susceptible isolates in approved clinical indications $Species with natural intermediate susceptibility
* Kliinilist efektiivsust on näidatud tundlikes isolaatides heakskiidetud kliinilistel näidustustel $Liigid loomuliku vahepealse tundlikkusega
1 Some strains produce inducible or stably derepressed chromosomally-encoded cephalosporinases and ESBLs (extended spectrum beta-lactamases) and thus are clinically resistant to cephalosporins.
1 Teatud tüved toodavad indutseeritavaid või stabiilselt derepresseeritud kromosomaalselt kodeeritud tsefalosporinaase ja ESBL- e (laiendatud spektriga beeta- laktamaasid) ja on seega kliiniliselt tsefalosporiinide suhtes resistentsed.
2 In suspected or proven Pseudomonas infection combination with an aminoglycoside is necessary.
2 Kahtlustatava või tõestatud Pseudomonas’ e infektsiooni puhul on vajalik kombinatsioon aminoglükosiidiga.
3 Clinical efficacy has been demonstrated for susceptible isolates of Enterobacter cloacae and Enterobacter aerogenes in approved clinical indications.
3 Kliinilist efektiivsust on näidatud Enterobacter cloacae ja Enterobacter aerogenes’ e tundlikes isolaatides heakskiidetud kliinilistel näidustustel.
Ceftriaxone is not absorbed after oral application.
5. 2 Farmakokineetilised omadused