natgillin/translations-raw huggingface dataset:
dose per day 0.7 - 1.0 1.0 1.4 1.4
0, 7 - 1, 0 1, 0 1, 4 1, 4
gestational age (SGA)
lapsed/ noorukid
0.035
0, 035
Growth hormone deficient adult patients:
Kasvuhormooni puudulikkusega täiskasvanud patsiendid:
Therapy should start with a low dose, 0.15 - 0.3 mg per day.
Ravi alustatakse väikese annusega, 0, 15 - 0, 3 mg ööpäevas.
The dose should be gradually increased according to individual patient requirements as determined by the IGF-I concentration.
Annust tuleb järk- järgult suurendada vastavalt konkreetse patsiendi vajadustele, mis määratakse IGF- I kontsentratsiooni põhjal.
Treatment goal should be insulin-like growth factor (IGF-I) concentrations within 2 SDS from the age corrected mean of healthy adults.
Ravi eesmärgiks peavad olema insuliinisarnase kasvufaktori (IGF- I) kontsentratsiooni väärtused vahemikus 2 SDS vanuse järgi korrigeeritud keskmisest tervetel täiskasvanutel.
Patients with normal IGF-I concentrations at the start of the treatment should be administered growth hormone up to an IGF-I level into the upper range of normal, not exceeding the 2 SDS.
Patsientidele, kellel ravi alguses on IGF- I kontsentratsioon normis, tuleb manustada kasvuhormooni seni, kuni IGF- I väärtus saavutab normiväärtuse ülemise piiri, kuid ei ületa 2 SDS.
Clinical response and undesirable effects may also be used as guidance for dose titration.
Annuse tiitrimisel võib lähtuda ka kliinilisest ravivastusest ja kõrvaltoimetest.
The daily maintenance dose rarely exceeds 1.0 mg per day.
Ööpäevane säilitusannus ületab harva 1, 0 mg.
Women may require higher doses than men, while men show an increasing IGF-I sensitivity over time.
Naised võivad vajada suuremaid annuseid kui mehed, sest meestel suureneb aja jooksul IGF- I tundlikkus.
The injection should be given subcutaneously and the site varied to prevent lipoatrophy.
Süsti tuleb teha subkutaanselt, varieerides süstikohta lipoatroofia vältimiseks.
For instructions for use and handling see section 6.6.
Kasutus - ja käsitsemisjuhend toodud lõigus 6. 6.
- Hypersensitivity to somatropin or to any of the excipients.
- Ülitundlikkus somatropiini või ravimi ükskõik millise abiaine suhtes.
- Somatropin must not be used when there is any evidence of tumour activity and anti-tumour
- Somatropiini ei tohi kasutada kasvu kiirendamiseks patsientidel, kellel on epifüüsiplaadid juba
therapy must be completed prior to starting therapy.
sulgunud.
- Patients with acute critical illness suffering complications following open heart surgery,
- Somatropiiniga ei tohi ravida ägedas kriitilises seisundis patsiente, kellel esinevad
abdominal surgery, multiple accidental trauma, acute respiratory failure or similar conditions must not be treated with somatropin.
komplikatsioonid avatud südamel tehtud operatsioonide, kõhuõõneoperatsioonide, hulgitrauma, ägeda hingamispuudulikkuse või sarnaste seisundite järgselt.
With regard to patients undergoing substitution therapy, see section 4.4.
Asendusravi saavate patsientide kohta vt lõiku 4. 4.
Somatropin may induce a state of insulin resistance and in some patients hyperglycaemia.
Somatropiin võib põhjustada insuliinresistentsuse seisundit ning mõnedel patsientidel hüperglükeemiat.
Therefore patients should be observed for evidence of glucose intolerance.
Seetõttu tuleb neid patsiente jälgida glükoosi tolerantsi häire suhtes.
In rare cases the diagnostic criteria for diabetes mellitus type II may be fulfilled as a result of the somatropin therapy, but risk factors such as obesity (including obese PWS patients), family history, steroid treatment, or pre-existing impaired glucose tolerance have been present in most cases where this occurred.
Harvadel juhtudel võib patsient somatropiinravi tulemusena vastata II tüüpi suhkurtõve diagnostilistele kriteeriumidele, kuid enamikel sellistel juhtudel on esinenud riskifaktoreid, nagu rasvumine (sh rasvunud Prader- Willi sündroomiga patsiendid), perekondlik eelsoodumus, hormoonravi või olemasolev glükoosi tolerantsuse häire.
In patients with already manifested diabetes mellitus, the anti-diabetic therapy might require adjustment when somatropin is instituted.
Kui somatropiini hakatakse manustama olemasoleva suhkurtõvega patsiendile, võib vajalikuks osutuda diabeedivastase ravi korrigeerimine.
During treatment with somatropin, an enhanced T4 to T3 conversion has been found which may result in a reduction in serum T4 and an increase in serum T3 concentrations.
Ravi ajal somatropiiniga on täheldatud T4 suurenenud konversiooni T3- ks, mille tulemuseks võib olla T4 kontsentratsiooni vähenemine ning T3 kontsentratsiooni suurenemine seerumis.
In general, the peripheral thyroid hormone levels have remained within the reference ranges for healthy subjects.
Üldiselt jäävad kilpnäärmehormoonide kontsentratsioonid tervetel isikutel referentsväärtuste piiridesse.
The effects of somatropin on thyroid hormone levels may be of clinical relevance in patients with central subclinical hypothyroidism in whom hypothyroidism theoretically may develop.
Kliinilist tähendust võib somatropiini toime kilpnäärmehormoonide kontsentratsioonile omada tsentraalse subkliinilise hüpotüreoidismiga patsientidel, kellel esineb teoreetiline võimalus hüpotüreoidismi tekkeks.
Conversely, in patients receiving replacement therapy with thyroxin mild hyperthyroidism may occur.
Samuti on võimalik vastupidine olukord, kui türoksiiniga asendusravi saavatel patsientidel võib kujuneda kergekujuline hüpertüreoidism.
It is therefore particularly advisable to test thyroid function after starting treatment with somatropin and after dose adjustments.
Seetõttu on pärast somatropiinravi alustamist ja annuse kohandamist soovitatav uurida kilpnäärmefunktsiooni.
Somatropin has been reported to reduce serum cortisol levels, possibly by affecting carrier proteins or by increasing hepatic clearance.
On täheldatud, et somatropiin vähendab seerumi kortisoolisisaldust, tõenäoliselt transportvalkude mõjutamise või maksametabolismi kiirendamise kaudu.
The clinical relevance of these findings may be limited.
Antud tulemuste kliiniline olulisus näib olevat vähene.
Nevertheless, corticosteroid replacement therapy should be optimised before initiation of Omnitrope therapy.
Siiski tuleb enne Omnitrope- ravi alustamist optimeerida asendusravi kortikosteroididega.
Patients limping during treatment with somatropin, should be examined clinically.
Patsiente, kellel tekib somatropiiniga ravi ajal lonkamine, tuleb kliiniliselt uurida.
In case of severe or recurrent headache, visual problems, nausea and/ or vomiting, a fundoscopy for papilloedema is recommended.
Tugevate või korduvate peavalude, nägemishäirete, iivelduse ja/ või oksendamise korral on soovitatav teha silmapõhjade uuring papillödeemi avastamiseks.
However, clinical experience has shown that reinstitution of the therapy is often possible without recurrence of the intracranial hypertension.
Samas on kliiniline kogemus näidanud, et ravi taasalustamine on sageli võimalik ilma intrakraniaalse hüpertensiooni taastekketa.
Experience in patients above 60 years is limited.
Kogemused üle 60 aastaste patsientidega on piiratud.
In patients with PWS, treatment should always be in combination with a calorie-restricted diet.
Prader- Willi sündroomiga patsientide ravimisel kasvuhormooniga peab alati kaasnema piiratud kalorsusega dieet.
There have been reports of fatalities associated with the use of growth hormone in paediatric patients with PWS who had one or more of the following risk factors: severe obesity, history of respiratory impairment, sleep apnoea or unidentified respiratory infection.
Kasvuhormooni kasutamisel on teatatud surmajuhtumitest Prader- Willi sündroomiga lastel, kellel esines üks või enam järgmist riskifaktorit: ülemäärane rasvumine, hingamispuudulikkus või uneapnoe anamneesis või ebaselge etioloogiaga hingamisteede infektsioon.
Patients with PWS and one or more of these risk factors may be at greater risk.
Prader- Willi sündroomiga patsientidel, kellel on üks või enam mainitud riskifaktoritest, on riskid suuremad.
Patients with PWS should be evaluated for upper airway obstruction, sleep apnoea or respiratory infections before initiation of treatment with somatropin.
Prader- Willi sündroomiga lapsi tuleb enne somatropiinravi alustamist uurida ülemiste hingamisteede obstruktsiooni, uneapnoe või hingamisteede infektsioonide esinemise suhtes.
4 In case of signs of upper airway obstruction, the problem should be solved by a specialist before starting treatment with somatropin.
4 Kui esinevad ülemiste hingamisteede obstruktsiooni nähud, peab selle enne somatropiinravi alustamist lahendama vastava ala spetsialist.
All patients with PWS should be evaluated for sleep apnoea and monitored if sleep apnoea is suspected.
Kõigil Prader- Willi sündroomiga lastel tuleb välistada uneapnoe esinemine ja neid tuleb uneapnoe kahtlusel hoolikalt jälgida.
All patients with PWS should be monitored for signs of respiratory infections which should be diagnosed as early as possible and treated aggressively.
Raske hingamispuudulikkusega patsientidel on ravi somatropiiniga vastunäidustatud (vt lõiku 4. 3).
All patients with PWS should have effective weight control before and during treatment with somatropin.
Kõigil Prader- Willi sündroomiga patsientidel tuleb kontrollida kehakaalu enne ravi ja ravi ajal somatropiiniga.
Scoliosis is common in patients with PWS.
Prader- Willi sündroomiga patsientidel esineb sageli skolioosi.
However, growth hormone treatment has not been shown to increase the incidence or severity of scoliosis.
Samas ei ole tõestatud, et ravi kasvuhormooniga suurendaks skolioosi esinemissagedust või raskust.
Experience with long term treatment in adults and in patients with PWS is limited.
Pikaajalise ravi kogemused täiskasvanutel ja Prader- Willi sündroomiga patsientidel on vähesed.
In short children/ adolescents born SGA, other medical reasons or treatments that could explain growth disturbance should be ruled out before starting treatment.
Üsasisese kasvupeetusega sündinud lühikestel lastel/ noorukitel tuleb enne ravi alustamist välistada muud meditsiinilised põhjused või ravi, mis võivad seletada kasvupeetust.
In SGA children/ adolescents it is recommended to measure fasting insulin and blood glucose before start of treatment and annually thereafter.
Üsasisese kasvupeetusega lastel/ noorukitel soovitatakse mõõta tühja kõhuga insuliini - ja veresuhkrusisaldust enne ravi alustamist ning seejärel kord aastas.
In patients with increased risk for diabetes mellitus (e. g. familial history of diabetes, obesity, severe insulin resistance, acanthosis nigricans) oral glucose tolerance testing (OGTT) should be performed.
Patsientidele, kellel on suurenenud risk suhkurtõve tekkeks (nt perekondlik eelsoodumus, rasvumine, raskekujuline insuliinresistentsus, acanthosis nigricans), tuleb teha glükoosi tolerantsustest (GTT).
In SGA children/ adolescents it is recommended to measure the IGF-I level before start of treatment and twice a year thereafter.
Üsasisese kasvupeetusega lastel/ noorukitel soovitatakse IGF- I kontsentratsiooni mõõta enne ravi alustamist ning seejärel kaks korda aastas.
If on repeated measurements IGF-I levels exceed +2 SD compared to references for age and pubertal status, the IGF-I / IGFBP-3 ratio could be taken into account to consider dose adjustment.
Kui korduval mõõtmisel ületab IGF- I tase +2 SD võrreldes vanusele ja puberteedi astmele vastavate referentsväärtustega, tuleb arvesse võtta IGF- I / IGFBP- 3 suhet, et kaaluda annuse kohandamist.
Experience in patients with Silver-Russell syndrome is limited.
Kogemused Silver- Russelli sündroomiga patsientidega on vähesed.
Some of the height gain obtained with treating short children/ adolescents born SGA with growth hormone may be lost if treatment is stopped before final height is reached.
Üsasisese kasvupeetusega sündinud lühikeste laste/ noorukite ravimisel saavutatud kehapikkuse suurenemine võib osaliselt kaduma minna, kui ravi lõpetatakse enne lõpliku pikkuse saavutamist.
To date, no data on final height in patients with chronic renal insufficiency treated with Omnitrope are available.
Seni puuduvad andmed ravimiga Omnitrope ravitud kroonilise neerupuudulikkusega patsientide lõpliku pikkuse kohta.
Mortality was higher in patients
5 Somatropiini toimet paranemisele uuriti kahes platseebokontrolliga uuringus, kus osales 522 kriitilises seisundis täiskasvanud patsienti, kellel esines komplikatsioone avatud südamel tehtud operatsioonide, kõhuõõneoperatsioonide, hulgitrauma või ägeda hingamispuudulikkuse järgselt.
19%.
Suremus oli suurem patsientide seas, keda raviti 5, 3 või 8 mg somatropiiniga ööpäevas, võrreldes platseebot saanud patsientidega (vastavalt 42% ja 19%).
As there is no information available on the safety of growth hormone substitution therapy in acutely critically ill patients, the benefits of continued treatment in this situation should be weighed against the potential risks involved.
Kuna puudub informatsioon kasvuhormoon- asendusravi ohutuse kohta ägedas kriitilises seisundis patsientidel, tuleb hinnata selles situatsioonis ravi jätkamisest saadavat kasu võimalike ohtude suhtes.
This medicinal product contains less than 1 mmol sodium (23 mg) per ml, i. e. essentially ‘ sodium- free’.
See ravim sisaldab vähem kui 1 mmol naatriumit (23 mg) ühe ml kohta, st on põhimõtteliselt naatriumivaba.
The clearance of compounds metabolised by cytochrome P 450 3A4 (e. g. sex steroids, corticosteroids, anticonvulsants and ciclosporin) may be especially increased resulting in lower plasma levels of these compounds.
Eriti võib suureneda tsütokroom P 450 3A4 kaudu metaboliseeruvate ainete kliirens (nt suguhormoonid, kortikosteroidid, krambivastased ravimid ja tsüklosporiin), mille tulemusena väheneb nende sisaldus plasmas.
Also see section 4.4 for statements regarding diabetes mellitus and thyroid disorder and section 4.2 for statement on oral oestrogen replacement therapy.
Suhkurdiabeedi ning kilpnäärmehaiguste kohta vt ka lõik 4. 4 ja suukaudse östrogeenasendusravi kohta vt lõiku 4. 2.
For Omnitrope no clinical data on exposed pregnancies are available.
Ravimi Omnitrope kasutamise kohta raseduse ajal ei ole kliinilisi andmeid.
Animal experimental data on reproductive toxicity of Omnitrope are not available.
Puuduvad loomkatsete andmed ravimi kahjuliku toime kohta reproduktiivsusele.
Treatment with Omnitrope should be interrupted if pregnancy occurs.
Rasestumisel tuleb ravi ravimiga Omnitrope katkestada.
During normal pregnancy levels of pituitary growth hormone fall markedly after 20 gestation weeks, being replaced almost entirely by placental growth hormone by 30 weeks.
Normaalse raseduse ajal langeb hüpofüüsis toodetava kasvuhormooni kontsentratsioon pärast 20. gestatsiooninädalat märkimisväärselt, olles 30. nädalaks peaaegu täielikult asendatud platsentas toodetud kasvuhormooni poolt.
In view of this, it is unlikely that continued replacement therapy with somatropin would be necessary in growth hormone deficient women in the third trimester of pregnancy.
Seetõttu on ebatõenäoline, et kasvuhormooni vaegusega naistel võiks olla vajalik asendusravi jätkamine somatropiiniga raseduse kolmandal trimestril.
Caution should be exercised when Omnitrope is administered to breast-feeding women.
Ravimi Omnitrope manustamisel rinnaga toitvatele naistele peab olema ettevaatlik.
Within the organ system classes, adverse reactions are listed under headings of frequency (number of patients expected to experience the reaction), using the following categories: very common (≥ 1/ 10); common (≥ 1/ 100, < 1/ 10); uncommon (≥ 1/ 1,000, < 1/ 100); rare (≥ 1/ 10,000, < 1/ 1,000); very rare (< 1/ 10,000).
Kõrvaltoimed on loetletud organsüsteemide kaupa esinemissageduse järjekorras (patsientide arv, kellel eeldati reaktsiooni esinemist), kasutades järgnevaid kategooriaid: väga sage (≥ 1/ 10); sage (≥ 1/ 100, < 1/ 10), aeg- ajalt (≥ 1/ 1000, < 1/ 100); harv (≥ 1/ 10000, < 1/ 1000); väga harv (< 1/ 10000).
In adult patients, adverse reactions related to fluid retention, such as peripheral oedema, stiffness in the extremities, arthralgia, myalgia and paraesthesia are common.
Täiskasvanud patsientidel esineb sageli vedeliku peetusest tingitud kõrvaltoimeid, nagu perifeersed tursed, jäsemete jäikus, liigesvalu, lihasvalu ja paresteesia.
The incidence of these undesirable effects is related to the administered dose, the age of patients, and possibly inversely related to the age of patients at the onset of growth hormone deficiency.
Nende kõrvaltoimete esinemissagedus on sõltuvuses manustatud annusest, patsiendi vanusest ja arvatavasti pöördvõrdelises seoses patsiendi vanusega kasvuhormooni vaeguse avaldumise hetkel.
In paediatric patients such undesirable effects are uncommon.
Pediaatrilistel patsientidel on sellised kõrvaltoimed ebatavalised.
6 Neoplasms benign, malignant and unspecified (incl cysts and polyps)
6 Hea -, pahaloomulised ja täpsustamata kasvajad (sealhulgas tsüstid ja polüübid)
Leukemia.
leukeemia.
Very rare cases of leukaemia have been reported in growth hormone deficient paediatric patients treated with somatropin, but the incidence appears to be similar to that in the paediatric subjects without growth hormone deficiency.
Samas aga sarnaneb selle esinemissagedus kasvuhormooni puudulikkuseta pediaatriliste patsientide omale.
Formation of antibodies.
Sage: antikehade teke.
Somatropin has given rise to the formation of antibodies in approximately 1% of the patients.
Somatropiin on põhjustanud antikehade tekke suurenemist ligikaudu 1% patsientidest.
The binding capacity of these antibodies has been low and no clinical changes have been associated with their formation.
Nende antikehade sidususe võime on madal ja kliinilisi muutusi nende tekkega seoses ei ole täheldatud.
Diabetes mellitus type II
II tüüpi diabeet.
Uncommon:
Sage: täiskasvanutel paresteesia Aeg- ajalt:
In adults: paraesthesia In adults: carpal tunnel syndrome; In paediatric patients: paraesthesia Benign intracranial hypertension
täiskasvanutel karpaalkanali sündroom; pediaatrilistel patsientidel paresteesia. healoomuline intrakraniaalne hüpertensioon.
Musculoskeletal
Lihas- skeleti ja sidekoe kahjustused
and connective tissue disorders
Sage: täiskasvanutel jäsemete jäikus, liigeste ja lihaste valu.
In adults: stiffness in the extremities, arthralgia, myalgia In paediatric patients: stiffness in the extremities, arthralgia, myalgia
pediaatrilistel patsientidel jäsemete jäikus, liigeste ja lihaste valu.
In adults: peripheral oedema; In paediatric patients: transient local skin reactions at the injection site
Sage: täiskasvanutel perifeersed tursed.
In paediatric patients: peripheral oedema
pediaatrilistel patsientidel perifeersed tursed.
No case of overdose has been reported.
Üleannustamisest või mürgistusest ei ole teatatud.
Pharmacotherapeutic group: anterior pituitary lobe hormones and analogues.
Farmakoterapeutiline grupp: hüpofüüsi eessagara hormoonid ja nende analoogid.
Serum concentrations of IGF-I (Insulin-like Growth Factor-I) and IGFBP3 (Insulin-like Growth Factor Binding Protein 3) are increased by somatropin.
Somatropiin suurendab IGF- I (insuliinisarnane kasvufaktor I) ja IGFBP3 (insuliinisarnast kasvufaktorit siduv proteiin 3) kontsentratsiooni vereseerumis.
7 Lipid metabolism:
7 Lipiidide ainevahetus:
Somatropin induces hepatic LDL cholesterol receptors, and affects the profile of serum lipids and lipoproteins.
Somatropiin indutseerib maksas LDL- kolesterooli retseptoreid ning mõjutab lipiidide ja lipoproteiinide sisaldust seerumis.
In general, administration of somatropin to growth hormone deficient patients results in reduction in serum LDL and apolipoprotein B.
Üldiselt viib somatropiini manustamine kasvuhormooni puudulikkusega patsientidele LDL- kolesterooli ja apolipoproteiin B kontsentratsiooni vähenemiseni seerumis.
A reduction in serum total cholesterol may also be observed.
Täheldada võib ka seerumi üldkolesterooli sisalduse vähenemist.
Carbohydrate metabolism:
Süsivesikute ainevahetus:
Water and mineral metabolism:
Vee - ja mineraalainete ainevahetus:
Bone metabolism:
Luuainevahetus:
Long-term administration of somatropin to growth hormone deficient patients with osteopoenia results in an increase in bone mineral content and density at weight-bearing sites.
Somatropiini pikaajaline manustamine kasvuhormooni vaegusega osteopeenilistele patsientidele põhjustab luude mineraalainete sisalduse ja luutiheduse suurenemist koormust kandvates piirkondades.
Physical capacity:
Füüsiline jõudlus:
In clinical trials in short children/ adolescents born SGA doses of 0.033 and 0.067 mg somatropin/ kg body weight per day have been used for treatment until final height is reached.
Üsasisese kasvupeetusega (SGA) sündinud lühikestel lastel/ noorukitel läbi viidud kliinilistes uuringutes on raviks kasutatud annuseid 0, 033 ja 0, 067 mg / kg kehakaalu kohta kuni lõpliku pikkuse saavutamiseni.
In 56 patients who are continuously treated and have reached (near) final height, the mean change from height at start of treatment was +1.90 SDS (0.033 mg/ kg body weight per day) and +2.19 SDS (0.067 mg/ kg body weight per day).
56 patsiendil, keda raviti pidevalt ja kes saavutasid (peaaegu) lõpliku pikkuse, oli keskmine kehapikkuse muutus võrreldes ravi algusega +1, 90 SDS (0, 033 mg / kg kehakaalu kohta ööpäevas) ja +2, 19 SDS (0, 067 mg / kg kehakaalu kohta ööpäevas).
Literature data from untreated SGA children/ adolescents without early spontaneous catch-up suggest a late growth of 0.5 SDS.
Kirjanduse andmed ravimata SGA- ga laste/ noorukite kohta, kellel ei toimunud varast loomulikku järelekasvamist, viitavad hilisele kasvamisele SDS- ga 0, 5.
Absorption The bioavailability of subcutaneously administered somatropin is approximately 80% in both healthy subjects and growth hormone deficient patients.
Imendumine Nii tervetel katsealustel kui kasvuhormooni puudulikkusega patsientidel on subkutaanselt manustatud somatropiini biosaadavus ligikaudu 80%.
A subcutaneous dose of 5 mg of Omnitrope powder and solvent for solution for injection in healthy adults results in plasma Cmax values of 71 ± 24 µg/ l (mean ± SD) and median tmax value of 4 hours (range 2-8 hours), respectively.
5 mg Omnitrope pulbrist ja lahustist valmistatava süstelahuse subkutaanne manustamine tervele täiskasvanutele annab tulemuseks vastavalt plasma Cmax väärtused 71 ± 24 μg/ l (keskmine ± standardhälve) ja mediaanväärtus tmax 4 tundi (vahemikus 2 – 8 tundi).
Elimination The mean terminal half-life of somatropin after intravenous administration in growth hormone deficient adults is about 0.4 hours.
Eritumine Somatropiini keskmine lõplik poolväärtusaeg pärast veenisisest manustamist kasvuhormooni puudulikkusega täiskasvanutel on umbes 0, 4 tundi.
However, after subcutaneous administration of Omnitrope powder and solvent for solution for injection, a half-life of 3 hours is achieved.
Kuid pärast ravimi Omnitrope pulbrist ja lahustist valmistatava süstelahuse subkutaanset manustamist saavutatakse 3- tunnine poolväärtusaeg.
Sub-populations The absolute bioavailability of somatropin seems to be similar in males and females following subcutaneous administration.
Somatropiini absoluutne biosaadavus subkutaansel manustamisel on meestel ja naistel tõenäoliselt sama.
Information about the pharmacokinetics of somatropin in geriatric and paediatric populations, in different races and in patients with renal, hepatic or cardiac insufficiency is either lacking or incomplete.
Teave somatropiini farmakokineetika kohta eri rasside geriaatrilistel ja pediaatrilistel patsientidel ning neeru -, maksa - või südamepuudulikkusega patsientidel kas puudub või on ebatäielik.
8 In other studies with somatropin regarding general toxicity, local tolerance and reproduction toxicity no clinically relevant effects have been observed.
Teistes somatropiini uuringutes, mis käsitlesid üldist toksilisust, lokaalset taluvust ja toksilisust reproduktiivsusele, ei leitud kliiniliselt olulisi toimeid.