natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Suboxone is used by drug addicts who have agreed to be treated for their addiction, as a substitution treatment for the opioid drugs they normally use.
Suboxonet kasutavad opioidide asendusravina opioidsõltuvusega isikud, kes on andnud nõusoleku oma sõltuvuse raviks.
Opioids, also known as narcotic drugs, are drugs such as heroin or morphine.
Opioidid, mida tuntakse ka narkootiliste ravimitena, on näiteks heroiin ja morfiin.
Suboxone is used in adults and children over the age of 15, who are also receiving medical, social and psychological support.
Suboxonet kasutatakse täiskasvanutel ja üle 15 aasta vanustel noorukitel, kes saavad ka meditsiinilist, sotsiaalset ja psühholoogilist abi.
The medicine can only be obtained with a special prescription.
Seda ravimit saab üksnes retsepti alusel.
Suboxone must be used under the supervision of a doctor who has experience in the management of opioid addiction.
Suboxonet võib kasutada üksnes opioidsõltuvuse ravis kogenud arsti järelevalve all.
The patient ’ s liver function must be checked before the medicine is prescribed.
Enne ravi määramist tuleb kontrollida patsiendi maksatalitlust.
The way Suboxone is used depends on the patient’ s status: type of addiction, state of withdrawal, and whether the patient is already using another substitution treatment such as methadone before starting Suboxone.
Suboxone kasutamisviis sõltub patsiendi seisundist: sõltuvuse tüüp, võõrutuse aste ja kas patsient kasutab enne ravi alustamist Suboxonega juba mõnda muud asendusravi, näiteks metadooni.
The recommended starting dose is one or two tablets of Suboxone 2 mg/ 0.5 mg.
Soovituslik algannus on üks või kaks tabletti Suboxone 2 mg/ 0, 5 mg.
This dose is adjusted according to the patient’ s response, until the patient is stabilised.
Seda annust korrigeeritakse olenevalt patsiendi ravivastusest kuni patsiendi stabiliseerumiseni.
The dose should not be higher than 24 mg buprenorphine per day.
Annus ei tohi ületada 24 mg buprenorfiini päevas.
Once the patient is stabilised, the dosage schedule can be adjusted or decreased.
Kui patsient on stabiliseerunud, võib annustamisskeemi korrigeerida või vähendada.
For the full dosage instructions, see the Summary of Product Characteristics, also part of the EPAR.
Täielikud annustamisjuhised on esitatud ravimi omaduste kokkuvõttes, mis on samuti Euroopa avaliku hindamisaruande osa.
The tablets must be placed under the tongue and allowed to dissolve (this may take 5 to 10 minutes).
Tabletid tuleb panna keele alla ja hoida neid seal kuni nende lahustumiseni (selleks võib kuluda 5– 10 minutit).
Suboxone contains two active substances, buprenorphine, which is an opioid agonist (it acts like an opioid drug), and naloxone, which is an opioid antagonists (it counteracts the effects of opioid drugs).
Suboxone sisaldab kahte toimeainet – buprenorfiini, mis on opioidi agonist (toimib sarnaselt opioid - narkootikumiga), ja naloksooni, mis on opioidi antagonist (omab opioid- narkootikumile vastupidist toimet).
Buprenorphine on its own, as sublingual tablets, has been used since the mid-1990’ s as a substitution treatment for opioid addiction.
Buprenorfiini eraldi on kasutatud keelealuste tablettidena opioidsõltuvuse asendusravina alates 1990- ndate aastate keskpaigast.
But the tablets have been misused: addicts have been known to dissolve them to inject the resulting solution.
Neid tablette on aga kuritarvitatud: sõltlased on neid teadaolevalt lahustanud ja saadud lahust endale süstinud.
Naloxone is not absorbed orally, but if injected to an opioid addict, it causes acute withdrawal symptoms.
Suboxone sisaldab buprenorfiini koos
(44-20) 74 18 84 00 Fax (44-20) 74 18 84 16 E-mail: mail@emea. europa. eu http: / /www. emea. europa. eu ©EMEA 2006 Reproduction and/ or distribution of this document is authorised for non commercial purposes only provided the EMEA is acknowledged How has Suboxone been studied?
(44- 20) 74 18 84 00 Fax (44- 20) 74 18 84 16 E- mail: mail@ emea. europa. eu http: // www. emea. europa. eu ©EMEA 2006 Reproduction and/ or distribution of this document is authorised for non commercial purposes only provided the EMEA is acknowledged naloksooniga, sest naloksoon aitab vältida ravimi kuritarvitamist.
The effects of Suboxone were first tested in experimental models before being studied in humans.
Enne uuringuid inimestel kontrolliti Suboxone toimet muude katsetega.
The main study of the effectiveness of Suboxone compared Suboxone to buprenorphine on its own or to placebo (dummy treatment) in 326 opioid-dependent (heroin) patients.
Põhiuuringus Suboxone efektiivsuse kohta võrreldi Suboxonet ainult buprenorfiini või platseebo (näiva ravimi) kasutamisega 326 opioidisõltlasest (heroiin) patsiendil.
The study lasted 4 weeks, and measured the percentage of patients who had no trace of opioids in their urine at the end of the study.
Uuringu kestus oli 4 nädalat ja selles mõõdeti, kui suurel osal patsientidest puudusid uuringu lõpuks opioidide jäljed uriinis.
Patients also used a specially designed questionnaire to record their cravings, and the change in the questionnaire score before and at the end of the study was also measured.
Patsiendid kasutasid ka oma himustuse ülesmärkimiseks spetsiaalselt koostatud küsimustikku ning mõõdeti küsimustiku punktide arvu vahet enne ja pärast uuringut.
Suboxone was more effective than placebo:
Suboxone oli platseebost efektiivsem:
17.8% of the patients who received the medicine had a urine sample that tested negative at the end of the study, whereas the percentage was 5.8% in patients receiving placebo.
17, 8% - l ravimit saanud patsientidest oli uriiniproov uuringu lõpuks negatiivne, kuid platseebot saanud patsientidest 5, 8% - l.
The craving score, which was between 62.4 and 65.6 before treatment, was down to 29.8 with Suboxone (and 55.1 with placebo).
Himustuse punktide arv, mis oli enne ravi 62, 4 kuni 65, 6, vähenes Suboxonega 29, 8- ni (ja platseeboga 55, 1- ni).
The study also showed that there is no difference in the effectiveness of Suboxone when compared to buprenorphine on its own.
Uuring näitas ka, et Suboxone efektiivsus ei erine ainult buprenorfiini kasutamise efektiivsusest.
What is the risk associated with Suboxone?
Millised on Suboxonega kaasnevad riskid?
The most common side-effects (seen in more than 1 patient in 10) are insomnia (difficulty sleeping), constipation, nausea (feeling sick), sweating, headache, and withdrawal syndrome.
Kõige sagedasemad kõrvaltoimed (täheldatud rohkem kui ühel patsiendil kümnest) on unetus, kõhukinnisus, iiveldus, higistamine, peavalu ja võõrutussündroom.
For the full list of all side effects reported with Suboxone, see the Package Leaflet.
Suboxone kohta teatatud kõrvalnähtude täieliku loetelu leiate pakendi infolehelt.
Suboxone should not be used in people who may be hypersensitive (allergic) to buprenorphine or naloxone, or to any of the other ingredients.
Suboxonet ei tohi kasutada isikud, kellel võib esineda ülitundlikkust (allergiat) buprenorfiini või ravimi mõne teise koostisaine suhtes.
It should not be used in patients with severe lung insufficiency, severe liver insufficiency, or acute alcohol intoxication or delirium tremens (a condition brought on by alcohol withdrawal).
Seda ei tohi kasutada ka patsiendid, kellel on raske kopsupuudulikkus, raske maksapuudulikkus või tugev alkoholimürgistus või delirium tremens (alkoholi ärajätmisel tekkiv seisund).
The Committee for Medicinal products for Human Use (CHMP) concluded that the combination of an opioid analogue with an opioid antagonist is an established strategy for reducing the potential for intravenous misuse.
Inimtervishoius kasutatavate ravimite komitee jõudis otsusele, et opioidi analoogi kombineerimine opioidi antagonistiga on kindel strateegia võimaliku intravenoosse kuritarvitamise vähendamiseks.
They decided that Suboxone’ s benefits as a substitution treatment for opioid drug dependency are greater than its risks and they recommended that Suboxone be given marketing authorisation.
Komitee leidis, et Suboxone kasulikkus asendusraviks opioidisõltuvuse vastu on suurem kui sellega kaasnevad riskid, ja soovitas anda Suboxonele müügiloa.
Which measures are being taken to ensure the safe use of Suboxone?
Milliseid meetmeid võetakse, et tagada Suboxone kasutamise ohutus?
The company who markets Suboxone will put together information plans for doctors and pharmacists, to ensure that they are aware of the risk of misuse, and that they report on specific safety issues with the medicine such as liver disorders and effect on newborns.
Suboxonet turustav ettevõte koostab arstide ja farmatseutide teavitamise kava tagamaks, et nad oleksid kuritarvitamise ohust teadlikud ning teataksid konkreetsetest ravimiga seotud ohutusküsimustest, näiteks maksahäiretest ja vastsündinutele avalduvast toimest.
The European Commission granted a marketing authorisation valid throughout the European Union for Suboxone to SP Europe on 26 September 2006.
Muu teave Suboxone kohta Euroopa Komisjon väljastas Suboxone müügiloa, mis kehtib kogu Euroopa Liidu territooriumil, ettevõttele SP Europe Ltd 26. septembril 2006.
The full EPAR for Suboxone can be found here.
Suboxone Euroopa avaliku hindamisaruande täisteksti leiate siit.
EU number
väljamõeldud
Pharmaceutical Form
Pakendi
administration
nimetus
2 mg / 0.5mg
2 mg / 0, 5mg
Sublingual tablet
keelealused tabletid
Sublingual use
Keelealune
Blister (nylon/ ALU/ PVC)
Blister (nailon/ ALU/ PVC)
Suboxone 2 mg/ 0.5 mg sublingual tablets
Suboxone 2 mg/ 0, 5 mg keelealused tabletid
Each tablet contains 2 mg buprenorphine (as buprenorphine hydrochloride) and 0.5 mg naloxone (as naloxone hydrochloride dihydrate).
Iga tablett sisaldab 2 mg buprenorfiini (buprenorfiinvesinikkloriidina) ja 0, 5 mg naloksooni (naloksoonvesinikkloriidi dihüdraadina).
Excipients: lactose 42 mg
Abiained: laktoosi 42 mg
White hexagonal biconvex tablets, embossed with a sword logo on one side and “ N2” on the reverse side.
Valged kuusnurksed kaksikkumerad tabletid, mille ühel küljel on mõõga kujutis ja teisel küljel tähis „ N2 ”.
Substitution treatment for opioid drug dependence, within a framework of medical, social and psychological treatment.
Opioidsõltuvuse asendusravi meditsiinilise, sotsiaalse ja psühholoogilise abi raames.
Treatment is intended for use in adults and adolescents over 15 years of age who have agreed to be treated for addiction.
Ravim on mõeldud kasutamiseks täiskasvanutel ja üle 15 aastastel noorukitel, kes on andnud nõusoleku sõltuvuse raviks.
Treatment must be under the supervision of a physician experienced in the management of opiate dependence/ addiction.
Ravi peab toimuma sellise arsti järelvalve all, kes omab opiaatsõltuvuse ravikogemust.
Each Suboxone sublingual tablet contains buprenorphine and naloxone.
Iga Suboxone keelealune tablett sisaldab buprenorfiini ja naloksooni.
Suboxone containing 2 mg buprenorphine and 0.5 mg naloxone is referred to as the "2 mg" tablets.
Suboxone’ i tablette, mis sisaldavad 2 mg buprenorfiini ja 0, 5 mg naloksooni, nimetatakse „ 2 mg ” tablettideks.
Physicians must warn patients that the sublingual route is the only effective and safe route of administration for this medicinal product (see section 4.4).
Arstid peavad patsiente hoiatama, et efektiivsuse ja turvalisuse tagamiseks võib seda tabletti manustada vaid keele alla (vt lõik 4. 4).
Suboxone sublingual tablets are to be placed under the tongue until dissolved, which usually requires 5 to 10 minutes.
Suboxone’ i keelealune tablett tuleb panna keele alla ja hoida seal kuni täieliku lahustumiseni, tavaliselt kulub selleks 5 kuni 10 minutit.
The dose is made up from Suboxone 2 mg/ 0.5 mg and Suboxone 8 mg/ 2 mg sublingual tablets, which may be taken all at the same time or in two divided portions; the second portion to be taken directly after the first portion has dissolved.
Annus moodustatakse Suboxone 2 mg/ 0, 5 mg ja Suboxone 8 mg/ 2 mg suuruste keelealuste tablettide abil, mida võib manustada samaaegselt või jagatuna kaheks osaks; teine osa tuleb manustada kohe esimese osa lahustumise järgselt.
Baseline liver function tests and documentation of viral hepatitis status is recommended prior to commencing therapy.
Enne ravi alustamist on soovitatav teha tavalised maksafunktsiooni analüüsid ja dokumenteerida viirushepatiidi markerite määramise tulemused.
Patients who are positive for viral hepatitis, on concomitant medicinal products (see section 4.5) and/ or have existing liver dysfunction are at risk of accelerated liver injury.
Hepatiidiviirust kandvad patsiendid, kes kasutavad ka teisi ravimeid (vt lõik 4. 5) ja/ või kellel esineb maksafunktsiooni häire, on ohustatud kiirest maksakahjustuse tekkest.
Regular monitoring of liver function is recommended (see section 4.4).
Soovitatav on regulaarne maksafunktsiooni jälgimine (vt lõik 4. 4).
2 Induction:
Induktsioon:
Prior to treatment induction, consideration should be given to the type of opioid dependence (i. e. long- or short-acting opioid), the time since last opioid use and the degree of opioid dependence.
Enne ravi alustamist tuleb määrata opioidsõltuvuse tüüp (e lühi - või pikatoimelise opioidi sõltuvus), aeg viimasest opioidi kasutamisest ja sõltuvuse raskusaste.
To avoid precipitating withdrawal, induction with Suboxone or buprenorphine only tablets should be undertaken when objective and clear signs of withdrawal are evident.
Kiirete ärajätunähtude vältimiseks on selgete võõrutussümptomite olemasolu korral soovitatav ravi alustada Suboxone’ iga või ainult buprenorfiini sisaldavate tablettidega.
The recommended starting dose is one to two tablets of Suboxone 2 mg/ 0.5 mg sublingual tablets.
Soovitatav algannus on üks kuni kaks Suboxone 2 mg/ 0, 5 mg sublingvaalset tabletti.
An additional one to two tablets of the Suboxone 2 mg/ 0.5 mg may be administered on day one depending on the individual patient’ s requirement.
Esimesel päeval võib manustada lisaks üks kuni kaks Suboxone 2 mg/ 0, 5 mg tabletti, arvestades patsiendi individuaalset vajadust.
When treatment starts, the first dose of Suboxone should be taken when signs of withdrawal appear, but not less than 6 hours after the patient last used opioids (eg. heroin; short acting opioids).
Opioidsõltuvad ravimsõltlased, kellel võõrutussümptomeid ei ole esinenud: ravi alustades tuleb esimene Suboxone’ i annus manustada võõrutusnähtude ilmnemisel, kuid mitte enne 6 tunni möödumist viimasest opioidi (nt heroiin, kiiretoimelised opioidid) kasutamisest.
Before beginning Suboxone therapy, the dose of methadone must be reduced to a maximum of 30 mg/ day.
Metadooni kasutavad patsiendid: enne Suboxone- ravi alustamist tuleb metadooni annust vähendada maksimaalselt 30 mg- ni/ päevas.
The first dose of Suboxone should be taken when signs of withdrawal appear, but not less than 24 hours after the patient last used methadone.
Suboxone’ i esimene annus tuleb manustada võõrutusnähtude ilmnemisel, kuid mitte enne 24 tunni möödumist viimase metadooni annuse manustamisest.
Buprenorphine may precipitate symptoms of withdrawal in patients dependent upon methadone.
Metadoonist sõltuvatel patsientidel võib buprenorfiini manustamine süvendada võõrutusnähtusid.
Dosage adjustment and maintenance:
Annuse kohandamine ja säilitamine:
The dose of Suboxone should be increased progressively according to the clinical effect of the individual patient and should not exceed a maximum single daily dose of 24 mg.
Suboxone’ i annust tuleb vastavalt igal patsiendil avalduvale individuaalsele kliinilisele toimele järjest suurendada, kuid annus ei tohi ületada maksimaalset lubatud päevaannust 24 mg.
The dosage is titrated according to reassessment of the clinical and psychological status of the patient and should be made in steps of 2-8 mg.
Annust tiitritakse vastavalt kliinilise ja psühholoogilise seisundi hindamiste tulemustele 2… 8 mg suuruste astmetena.
During the initiation of treatment, daily dispensing of buprenorphine is recommended.
Ravi alustamisel on soovitatav anda patsiendi kätte üheks päevaks ette nähtud buprenorfiini annus.
After stabilisation, a reliable patient may be given a supply of Suboxone sufficient for several days of treatment.
Stabiliseerumise järgselt võib usaldusväärsele patsiendile kätte anda korraga mitme päeva raviannuse.
It is recommended that the amount of Suboxone be limited to 7 days or according to local requirements.
Soovitatav on patsiendi kätte anda mitte rohkem kui 7 päeva jaoks vajalik Suboxone’ i varu või vastavalt kohalikele kehtestatud nõuetele.
After a satisfactory stabilisation has been achieved the frequency of Suboxone dosing may be decreased to dosing every other day at twice the individually titrated daily dose.
Annustamine harvem kui kord ööpäevas: pärast rahuldava stabiliseerumise saavutamist võib vähendada Suboxone’ i manustamise sagedust nii, et ülepäeviti manustatakse kahekordne individuaalselt tiitritud päevaannus.
For example, a patient stabilised to receive a daily dose of 8 mg may be given 16 mg on alternate days, with no dose on the intervening days.
Näiteks, kui patsient on stabiilne ja manustab ravimit 8 mg ööpäevas, võib selle asemel manustada ülepäeviti 16 mg ja vahepealsetel päevadel ravimit mitte võtta.
However, the dose given on any one day should not exceed 24 mg.
Siiski ei tohi ühe ööpäeva koguannus ületada 24 mg.
In some patients, after a satisfactory stabilisation has been achieved, the frequency of Suboxone dosing may be decreased to 3 times a week (for example on Monday, Wednesday and Friday).
Mõnedel patsientidel võib Suboxone’ i annustamist rahuldava stabiliseerumise järgselt vähendada 3 korrani nädalas (näiteks esmaspäeval, kolmapäeval ja reedel).
The dose on Monday and Wednesday should be twice the individually titrated daily dose, and the dose on Friday should be three times the individually titrated daily dose, with no dose on the intervening days.
Vahepealsetel päevadel ravimit ei manustata.
However, the dose given on any one day should not exceed 24 mg.
Siiski ei tohi ühe päeva koguannus ületada 24 mg.
Patients requiring a titrated daily dose > 8 mg/ day may not find this regimen adequate.
Patsientide puhul, kes vajavad tiitritud päevaannust, mis on suurem kui 8 mg, ei pruugi nimetatud režiim olla sobilik.
After a satisfactory stabilisation has been achieved, if the patient agrees, the dosage may be reduced gradually to a lower maintenance dose; in some favourable cases, treatment may be discontinued.
Annuse vähendamine ja ravi lõpetamine: pärast rahuldava stabiliseerumise saavutamist võib patsiendi nõusolekul annust järk- järgult vähendada kuni väikseima säilitusannuseni; mõnedel soodsatel juhtudel võib ka ravi lõpetada.
The availability of the sublingual tablet in doses of 2 mg and 8 mg allows for a downward titration of dosage.
2 mg ja 8 mg suuruste keelealuste tablettide olemasolu võimaldab annuse aeglast vähendamist.
For patients who may require a lower buprenorphine dose, buprenorphine 0.4 mg sublingual tablets may be used.
Väiksemat buprenorfiini annust vajavate patsientide puhul võib kasutada buprenorfiini 0, 4 mg keelealuseid tablette.
Patients should be monitored following termination of treatment because of the potential for relapse.
Pärast ravi lõpetamist tuleb patsiente jälgida võimaliku sõltuvuse taastekke suhtes.
No data is available on elderly patients.
Eakate patsientide kohta puudub teave.
Suboxone is not recommended for use in children below age 15 years due to lack of data on safety and efficacy.
Suboxone’ i ei soovitata kasutada lastel vanuses alla 15 aasta ohutuse ja efektiivuse andmete puudumise tõttu.
3 Patients with impaired hepatic function:
Kahjustatud maksafunktsiooniga patsiendid:
The effect of hepatic impairment on the pharmacokinetics of buprenorphine and naloxone is unknown.
Maksakahjustuse mõju buprenorfiini ja naloksooni farmakokineetikale ei ole teada.
Since both active substances are extensively metabolized, the plasma levels will be expected to be higher in patients with moderate and severe hepatic impairment.
Et mõlemad toimeained alluvad ulatuslikule metabolismile, võib eeldada, et kerge ja keskmise maksakahjustusega patsientidel on ravimi plasmakontsentratsioonid suuremad.
It is not known whether both active substances are affected to the same extent.
Ei ole teada, kas mõlemaid toimeaineid mõjutab see samas ulatuses.
As Suboxone pharmacokinetics may be altered in patients with hepatic insufficiency, lower initial doses and careful dose titration in patients with mild to moderate hepatic impairment are recommended (see section 5.2).
3 Kuna maksapuudulikkusega patsientidel võib Suboxone’ i farmakokineetika olla muutunud, on kerge ja keskmise raskusastmega maksakahjustusega patsientidel soovitatav kasutada väiksemaid algannuseid ja hoolikat annuse tiitrimist (vt lõik 5. 2).
Patients with impaired renal function:
Kahjustatud neerufunktsiooniga patsiendid:
Modification of the Suboxone dose is not required in patients with renal insufficiency.
Suboxone’ i annuse korrigeerimine neerupuudulikkusega patsientidel ei ole vajalik.
Caution is recommended when dosing patients with severe renal impairment (CLcr < 30 ml/ min) (see section 5.2).
Raske neerukahjustusega patsientide puhul tuleb olla ettevaatlik (CLcr < 30 ml/ min) (vt lõik 5. 2).
Suboxone is contraindicated in the following instances: • hypersensitivity to buprenorphine, to naloxone, or to any of the excipients, • severe respiratory insufficiency, • severe hepatic insufficiency, • acute alcoholism or delirium tremens.
Suboxone on vastunäidustatud järgmistel juhtudel: • ülitundlikkus buprenorfiini, naloksooni või ravimi ükskõik millise abiaine suhtes, • raske hingamispuudulikkus, • raske maksapuudulikkus, • akuutne alkoholism või delirium tremens.
Due to the lack of data in adolescents (age 15- < 18), Suboxone should be used only with caution in this age group.
Kasutamise kohta noorukitel (vanuses 15... ≤18 aastat) ei ole piisavalt andmeid, mistõttu tuleb Suboxone’ i selles vanusegrupis kasutada ettevaatusega.
Patients should be closely monitored during the switching period from buprenorphine or methadone to Suboxone since withdrawal symptoms have been reported.
Patsiente tuleb hoolikalt jälgida ümberlülitumise perioodil buprenorfiinilt või metadoonilt Suboxone’ ile, kuna on esinenud teateid ärajätu sümptomitest.
Diversion:
Diversioon:
Diversion refers to the introduction of buprenorphine into the illicit market either by patients or by individuals who obtain the medicinal product through theft from patients or pharmacies.
Diversiooni all mõeldakse buprenorfiini sattumist illegaalsele turule kas patsientide endi või selliste isikute kaudu, kes hangivad ravimit patsientidelt või apteekidest varguse teel.
This diversion may lead to new addicts using buprenorphine as the primary drug of abuse, with the risks of overdose, spread of blood borne viral infections, respiratory depression and hepatic injury.
Selline diversioon võib põhjustada uute, buprenorfiini primaarse sõltuvusainena kasutavate sõltlaste teket ning sellega kaasnevat riski üleannustamisele, vere kaudu levivate viirushaiguste levikule, hingamise pärssumisele ja maksakahjustuse tekkele.
Because the naloxone in the combination tablet precipitated withdrawal in individuals dependent on heroin, methadone, or other full agonists, Suboxone is expected to be less likely to be diverted for intravenous use.
Et kombinatsioontabletis olev naloksoon põhjustab võõrutusnähtude ägenemist heroiini, metadooni ja nende täielike agonistide sõltlastel, võib eeldada, et Suboxone’ i puhul on intravenoosne väärkasutamine vähem tõenäoline.
Precipitated withdrawal:
Kiired ärajätunähud:
When initiating treatment with buprenorphine, the physician must be aware of the partial agonist profile of buprenorphine and that it can precipitate withdrawal in opioid-dependent patients particularly if administered less than 6 hours after the last use of heroin or other short acting opioid, or if administered less than 24 hours after the last dose of methadone (see section 4.2).
Buprenorfiiniga ravi alustades peab arst teadma buprenorfiini osalise agonisti profiili ja mõistma, et ravi võib võimendada opioidsõltlastel võõrutussümptomeid eriti juhul, kui ravimit manustatakse varem kui 6 tundi pärast viimast heroiini või mõne teise kiiretoimelise opioidi manustamist või varem kui 24 tundi pärast pärast viimast metadooni manustamist (vt lõik 4. 2).