natgillin/translations-raw huggingface dataset:
All patients in the chronic hepatitis C studies had a liver biopsy before inclusion, but in certain cases (i. e. patients with genotype 2 and 3), treatment may be possible without histological confirmation.
Kroonilise C- hepatiidi uuringutes tehti kõigile patsientidele enne uuringusse lülitumist maksa biopsia, kuid teatud juhtudel (sh patsiendid genotüübiga 2 ja 3) võib ravi olla näidustatud ka ilma histoloogilise kinnituseta.
Acute hypersensitivity:
Äge ülitundlikkus:
Acute hypersensitivity reactions (e. g., urticaria, angioedema, bronchoconstriction, anaphylaxis) have been observed rarely during interferon alfa-2b therapy.
Ägedaid ülitundlikkusreaktsioone (nt urtikaaria, angioödeem, bronhospasm, anafülaksia) alfa- 2b interferooni suhtes on täheldatud harva.
If such a reaction develops during treatment with PegIntron, discontinue treatment and institute appropriate medical therapy immediately.
Sellise reaktsiooni ilmnemisel PegIntron’ i ravi ajal tuleb ravi katkestada ja rakendada koheselt vastav meditsiiniline ravi.
Cardiovascular system:
Südame- veresoonkond:
As with interferon alfa-2b, patients with a history of congestive heart failure, myocardial infarction and/ or previous or current arrhythmic disorders, receiving PegIntron therapy require close monitoring.
Sarnaselt alfa- 2b interferoonile on vaja hoolikalt jälgida neid PegIntron ravi saavaid patsiente, kellel on anamneesis südame paispuudulikkus, müokardiinfarkt ja/ või varasemad
Cardiac arrhythmias (primarily supraventricular) usually respond to conventional therapy but may require discontinuation of PegIntron therapy.
Südame rütmihäired (eriti supraventrikulaarsed) alluvad tavaliselt konventsionaalsele ravile, aga võivad vajada ka PegIntron- ravi lõpetamist.
As with all interferons, discontinue treatment with PegIntron in patients who develop prolongation of coagulation markers which might indicate liver decompensation.
Sarnaselt kõikide interferoonidega tuleb PegIntron’ iga ravi katkestada nendel patsientidel, kellel tekib koagulatsioonimarkerite prolongeerumine, mis võib viidata maksa dekompensatsioonile.
Fever:
Palavik:
While fever may be associated with the flu-like syndrome reported commonly during interferon therapy, other causes of persistent fever must be ruled out.
Kuna palavikku saab seostada interferoonravi puhul sageli ette tuleva gripitaolise sündroomiga, tuleb välistada muud püsiva palaviku põhjused.
7 Hydration:
Hüdreerimine:
Adequate hydration must be maintained in patients undergoing PegIntron therapy since hypotension related to fluid depletion has been seen in some patients treated with alpha interferons.
PegIntron- ravi ajal on oluline hoida adekvaatset vedelikubilanssi, kuna mõnedel alfa - interferoonidega ravitud patsientidel on täheldatud vedelikukaotusest tingitud hüpotensiooni.
Pulmonary changes:
Muutused kopsudes:
Pulmonary infiltrates, pneumonitis, and pneumonia, occasionally resulting in fatality, have been observed rarely in interferon alpha treated patients.
Kopsuinfiltraate, pneumoniiti ja mõnikord fataalset pneumooniat on alfa - interferoonravi saavatel patsientidel täheldatud harva.
Any patient developing fever, cough, dyspnea or other respiratory symptoms must have a chest X-ray taken.
Kõiki patsiente, kellel tekivad palavik, köha, hingeldus või muud hingamiselundkonnaga seotud sümptomid, tuleb teha röntgenülesvõte rindkerest.
If the chest X-ray shows pulmonary infiltrates or there is evidence of pulmonary function impairment, the patient is to be monitored closely, and, if appropriate, discontinue interferon alpha.
Kui röntgenoloogiliselt ilmnevad kopsuinfiltraadid või kui on märke kopsu funktsioonihäirest, tuleb patsienti hoolikalt jälgida ja vajadusel alfa- interferoonravi katkestada.
Prompt discontinuation of interferon alpha administration and treatment with corticosteroids appear to be associated with resolution of pulmonary adverse events.
Kohene alfa- interferooni manustamise katkestamine ja ravi kortikosteroididega viib kopsudes ilmnevate kõrvaltoimete kadumiseni.
Autoimmune disease:
Autoimmuunsed häired:
The development of auto-antibodies and autoimmune disorders has been reported during treatment with alpha interferons.
Alfa- interferooniga ravimise ajal on täheldatud autoantikehade teket ja autoimmuunseid häireid.
Patients with signs or symptoms compatible with autoimmune disorders should be evaluated carefully, and the benefit-risk of continued interferon therapy should be reassessed (see also section 4.4 Thyroid changes and 4.8).
Autoimmuunsetele häiretele viitavate sümptomitega patsiente tuleb hoolikalt jälgida ja kaaluda interferoonravi jätkamise kasu ja võimalikku kaasuvat ohtu (vt ka lõik 4. 4 Muutused kilpnäärmes ja 4. 8).
Ocular changes:
Muutused silmas:
Ophthalmologic disorders, including retinal haemorrhages, cotton wool spots, and retinal artery or vein obstruction have been reported in rare instances after treatment with alpha interferons (see section 4.8).
Harvadel juhtudel on pärast alfa- interferoonravi täheldatud oftalmoloogilisi häireid, sh reetina hemorraagiat, “ puuvillalaike ” ja silma võrkkesta arteri või veeni obstruktsiooni (vt lõik 4. 8).
Periodic visual examinations are recommended during PegIntron therapy, particularly in patients with disorders that may be associated with retinopathy, such as diabetes mellitus or hypertension.
PegIntron- ravi ajal on soovitav perioodiliselt läbi viia silmade kontroll, eriti patsientidel, kes põevad haigusi, mis võivad retinopaatiat esile kutsuda, nagu diabeet või hüpertensioon.
Discontinuation of PegIntron should be considered in patients who develop new or worsening ophthalmological disorders.
Patsientidel, kellel tekib uus või halveneb olemasolev oftalmoloogiline kahjustus, tuleks kaaluda PegIntron- ravi katkestamist.
Thyroid changes:
Muutused kilpnäärmes:
Infrequently, patients treated for chronic hepatitis C with interferon alpha have developed thyroid abnormalities, either hypothyroidism or hyperthyroidism.
Kilpnäärme funktsioonihäireid, kas hüpo - või hüpertüreoidismi, on alfa - interferooni saavate kroonilise C- hepatiidiga haigetel tekkinud harva.
Determine thyroid stimulating hormone (TSH) levels if, during the course of therapy, a patient develops symptoms consistent with possible thyroid dysfunction.
Kilpnääret stimuleeriva hormooni (TSH) taset tuleb kontrollida kui ravikuuri ajal tekivad patsiendil kilpnäärme talitushäirele viitavad sümptomid.
In the presence of thyroid dysfunction, PegIntron treatment may be continued if TSH levels can be maintained in the normal range by medication.
Kilpnäärme funktsioonihäire olemasolu korral võib PegIntron’ iga ravimist jätkata juhul kui TSH tase on ravimitega kontrollitav.
Metabolic disturbances:
Metaboolsed häired:
HCV/ HIV Co-infection Mitochondrial toxicity and lactic acidosis:
HCV/ HIV koinfektsioon Mitokondriaalne toksilisus ja laktatsidoos:
Patients co-infected with HIV and receiving Highly Active Anti-Retroviral Therapy (HAART) may be at increased risk of developing lactic acidosis.
HIV- positiivsetel C- hepatiidi patsientidel, kes saavad HAART ravi (Highly Active Anti- Retroviral Therapy), on kõrgenenud oht laktatsidoosi tekkeks.
Caution should be used when adding PegIntron and ribavirin to HAART therapy (see ribavirin SPC).
PegIntron’ i ja ribaviriini lisamisel HAART ravile tuleb olla ettevaatlik (vt ribaviriini omaduste kokkuvõtet).
Hepatic decompensation in HCV/ HIV co-infected patients with advanced cirrhosis:
8 Maksa dekompensatsioon laialdase tsirroosiga HCV/ HIV koinfitseerunud patsientidel:
Co-infected patients with advanced cirrhosis receiving HAART may be at increased risk of hepatic decompensation and death.
Koinfitseerunud patsiendid, kellel esineb laialdane maksatsirroos ning kes saavad kõrgaktiivset retroviiruste vastast ravi (HAART), võib esineda kõrgenenud oht maksa dekompensatsiooni tekkeks ja surmaks.
Co-infected patients receiving both antiretroviral (ARV) and anti-hepatitis treatment should be closely monitored, assessing their Child-Pugh score during treatment.
Koinfitseerunud patsiente, kes saavad nii antiretroviraalset (ARV) kui ka hepatiidivastast ravi, tuleb hoolikalt jälgida, hinnates ravi käigus nende Child- Pugh ’ skoori.
8 Haematological abnormalities in HCV/ HIV co-infected patients:
Hematoloogilised kõrvalekalded HCV/ HIV koinfitseerunud patsientidel:
HCV/ HIV co-infected patients receiving peginterferon alfa-2b/ ribavirin treatment and HAART may be at increased risk to develop haematological abnormalities (as neutropenia, thrombocytopenia and anaemia) compared to HCV mono-infected patients.
HCV/ HIV koinfitseerunud patsientidel, kes saavad peginterferoon alfa- 2b/ ribaviriin ravi ning kõrgaktiivset retroviiruste vastast ravi (HAART), võib esineda suurenenud oht hematoloogiliste kõrvalekallete (nagu neutropeenia, trombotsütopeenia ja aneemia) tekkeks võrreldes ainult HCV- ga infitseerunud patsientidega.
Although, the majority of them could be managed by dose reduction, close monitoring of haematological parameters should be undertaken in this population of patients (see section 4.2 and below “ Laboratory tests” and section 4.8).
Kuigi enamus neist kõrvalekalletest taanduvad annuse vähendamise järgselt, tuleb sellisel patsientide rühmal hematoloogilisi parameetreid hoolikalt jälgida (vt lõik 4. 2 ja allpool „ Laboratoorsed uuringud ” ning lõik 4. 8).
Patients treated with PegIntron and ribavirin combination therapy and zidovudine are at increased risk of developing anaemia and therefore the concomitant use of this combination with zidovudine is not recommended (see section 4.5).
Patsientidel, kes saavad PegIntron’ i ja ribaviriini kombinatsioonravi ning zidovudiini, esineb suurenenud oht aneemia tekkeks ning seetõttu ei ole sellise kombinatsiooni kooskasutamine zidovudiiniga soovitatav (vt lõik 4. 5).
Patients with low CD4 counts:
Patsiendid madala CD4- rakkude arvuga:
In patients co-infected with HCV/ HIV, limited efficacy and safety data (N = 25) are available in subjects with CD4 counts less than 200 cells/ µl.
HCV/ HIV koinfitseerunud patsientide puhul on efektiivuse ja ohutuse andmed piiratud (N = 25) selliste patsientide kohta, kelle CD4- rakkude arv on vähem kui 200 rakku/ µl.
Please refer to the respective Summary of Product Characteristics of the antiretroviral medicinal products that are to be taken concurrently with HCV therapy for awareness and management of toxicities specific for each product and the potential for overlapping toxicities with PegIntron and ribavirin.
Kui samaaegselt HCV raviga kasutatakse ka antiretroviraalseid ravimeid, vaadake palun lisainformatsiooni igale ravimile omase spetsiifilise toksilisuse kohta ravimi omaduste kokkuvõttest, et vältida toksilisuse kattumist PegIntron’ i ja ribaviriiniga.
Dental and periodontal disorders, which may lead to loss of teeth, have been reported in patients receiving PegIntron and ribavirin combination therapy.
Patsientidel, kes on saanud PegIntron’ i ja ribaviriini kombinatsioonravi, on esinenud hamba ja hambajuureümbrise kahjustusi, mis võivad viia hammaste väljalangemiseni.
In addition, dry mouth could have a damaging effect on teeth and mucous membranes of the mouth during long-term treatment with the combination of PegIntron and ribavirin.
Lisaks võib PegIntron’ i ja ribaviriini pikaajalise kombinatsioonravi ajal esinev suukuivus kahjustavalt mõjuda hammastele ja suu limaskestale.
Organ transplant recipients:
Organtransplantaadi retsipiendid:
The safety and efficacy of PegIntron alone or in combination with ribavirin for the treatment of hepatitis C in liver or other organ transplant recipients have not been studied.
Pegintron’ i ohutust ja efektiivsust C- hepatiidi raviks kas üksinda või kombinatsioonis ribaviriiniga ei ole maksa või teiste organite transplantatsiooni läbinud patsientidel uuritud.
Preliminary data indicates that interferon alpha therapy may be associated with an increased rate of kidney graft rejection.
Esialgsed andmed viitavad võimalusele, et interferoon alfa ravi võib olla seotud neerude suurenenud äratõukereakstiooniga.
Due to reports of interferon alpha exacerbating pre-existing psoriatic disease and sarcoidosis, use of PegIntron in patients with psoriasis or sarcoidosis is recommended only if the potential benefit justifies the potential risk.
Kuna psoriaasi - ja sarkoidoosihaigetel on kirjeldatud alfa- interferooni toimel haiguse ägenemist, on PegIntron’ i kasutamine psoriaasi ja sarkoidoosi korral soovitatav ainult siis, kui oodatav kasu õigustab potentsiaalset riski.
Acceptable baseline values that may be considered as a guideline prior to initiation of PegIntron therapy are:
Juhtnööridena aktsepteeritavad baasväärtused enne PegIntron’ iga ravi alustamist on järgmised:
Platelets Neutrophil count TSH level
Trombotsüüdid Neutrofiilid TSH tase
≥ 100,000/mm3 ≥ 1,500/mm3 must be within normal limits
≥ 100000/ mm3 ≥ 1500/ mm3 peab olema normi piires 9
Important information about some of the ingredients of PegIntron:
Oluline teave mõningate PegIntron’ i koostisainete suhtes:
This medicinal product contains less than 1 mmol sodium (23 mg) per 0.7 ml, i.e., essentially "sodium-free".
See ravim sisaldab alla 1 mmol naatriumit (23 mg) 0, 7 ml kohta, st on sisuliselt “ naatriumivaba ”.
Patients with rare hereditary problems of fructose intolerance, glucose galactose malabsorption or sucrase- isomaltase insufficiency should not take this medicine.
Patsiendid, kellel on harvaesinev pärilik fruktoositalumatus, glükoosi- galaktoosi malabsorptsioon või sukraasi- isomaltaasi puudulikkus ei tohiks seda ravimit kasutada.
Results from a multiple-dose probe study assessing P450 substrates in chronic hepatitis C patients receiving once weekly PegIntron (1.5 µg/kg) for 4 weeks demonstrated an increase in activity of
4. 5 Koostoimed teiste ravimitega ja muud koostoimed
No change in activity of CYP1A2, CYP3A4, or N-acetyltransferase was observed.
Põhjaliku mitmeannuselise uuringu tulemused P450 substraatide hindamiseks kroonilise C- hepatiidi patsientidel, kes said üks kord nädalas 4 nädala vältel PegIntron’ i (1, 5 μg/ kg), näitasid CYP2D6 ja CYP2C8/ 9 aktiivsuse tõusu.
Caution should be used when administering peginterferon alfa-2b with medicines metabolised by CYP2D6 and CYP2C8/9, especially those with narrow therapeutic window, such as warfarin and phenytoin (CYP2C9) and flecainide (CYP2D6).
Peginterferooni alfa- 2b tuleb koos CYP2D6 ja CYP2C8/ 9 vahendusel metaboliseeruvate ravimitega manustada ettevaatlikult ning eriti selliste ravimitega, millel on kitsas terapeutiline indeks, nagu varfariin ja fenütoiin (CYP2C9) ning flekainiid (CYP2D6).
These findings may partly relate to improved metabolic capacity due to reduced hepatic inflammation in patients undergoing treatment with PegIntron.
Need ilmingud võivad osaliselt olla põhjustatud PegIntron ravi saavate patsientide maksa põletikuliste protsesside vähenemisest ning seeläbi metaboolse funktsiooni paranemisest.
Caution is therefore advised when PegIntron treatment is initiated for chronic hepatitis in patients treated with medication with a narrow therapeutic window and sensitive to mild metabolic impairment of the liver.
Seetõttu tuleb olla ettevaatlik kui PegIntron ravi alustatakse kroonilise hepatiidi raviks patsientidel, kes samaaegselt saavad kitsa terapeutilise indeksiga ning maksa metaboolse funktsiooni kerge kahjustuse suhtes tundlikke ravimeid.
No pharmacokinetic interactions were noted between PegIntron and ribavirin in a multiple-dose pharmacokinetic study.
Farmakokineetilises uuringus ei täheldatud mitmekordse annustamise korral PegIntron’ i ja ribaviriini vahel farmakokineetilisi koostoimeid.
In patients with chronic hepatitis C that were on stable methadone maintenance therapy and naïve to peginterferon alfa-2b, addition of 1.5 microgram/kg/week of PegIntron subcutaneously for 4 weeks increased R-methadone AUC by approximately 15% (95% Cl for AUC ratio estimate 103 – 128%).
Patsientidel kroonilise C hepatiidiga, kes olid pideval metadooni asendusravil ja polnud varem kasutanud peginterferoon alfa- 2b, tõusis pärast PegIntroni nahaalust manustamist 1. 5 mikrogramm/ kg/ nädalas, neljaks nädalaks R- metadooni AUC umbes 15% (95% Cl AUC prognoositava vahemiku 103 - 128% jaoks).
The clinical significance of this finding is unknown; however, patients should be monitored for signs and symptoms of increased sedative effect, as well as respiratory depression.
Antud leiu kliiniline olulisus ei ole teada, siiski tuleks patsiente jälgida suurenenud sedatiivse efekti ning respiratoorse depressiooni suhtes.
Especially in patients on a high dose of methadone, the risk for QTc prolongation should be considered.
Eriti kõrges annuses metadooni saavatel patsientidel tuleks tähelepanu pöörata QTc intervalli pikenemise riskile.
HCV/HIV Co-infection Nucleoside analogs:
Nukleosiidide analoogid:
Reports of mitochondrial toxicity, in particular lactic acidosis and pancreatitis, of which some fatal, have been reported (see ribavirin SPC).
On esinenud teateid mitokondriaalse toksilisuse tekkest, eriti laktatsidoosist ja pankreatiidist, mis on mõningatel juhtudel osutunud fataalseks (vaata ribaviriini ravimi omaduste kokkuvõtet).
Exacerbation of anaemia due to ribavirin has been reported when zidovudine is part of the regimen used to treat HIV, although the exact mechanism remains to be elucidated.
Aneemia ägenemist ribaviriini tõttu on täheldatud, kui zidovudiini on kasutatud HIV raviskeemis, kuigi täpne mehanism on väljaselgitamata.
The concomitant use of ribavirin with zidovudine is not recommended due to an increased risk of anaemia (see section 4.4).
Ribaviriini kooskasutamine zidovudiiniga ei ole soovitatav suurenenud aneemia ohu tõttu (vt lõik 4. 4).
PegIntron is recommended for use in fertile women only when they are using effective contraception during the treatment.
Fertiilses eas naised peavad PegIntron ravi ajal kasutama efektiivset rasestumisvastast meetodit.
Interferon alfa-2b has been shown to be abortifacient in primates.
Primaatidel soodustab interferoon alfa- 2b abordi
PegIntron is to be used during pregnancy only if the potential benefit justifies the potential risk to the foetus.
PegIntron’ i ei tohi kasutada raseduse ajal kui see ei ole hädavajalik.
Ribavirin causes serious birth defects when administered during pregnancy.
Raseduse ajal kasutatuna põhjustab ribaviriin tõsiseid väärarenguid.
Females of
Erilise ettevaatusega tuleb vältida rasedaks jäämist naispatsientidel või PegIntron’ i ja ribaviriini kombinatsioonravi saavate meespatsientide partneritel.
10 childbearing potential and their partners must each use an effective contraceptive during treatment and for 4 months after treatment has been concluded.
Fertiilses eas naised ja nende partnerid peavad mõlemad kasutama efektiivset kontratseptsiooni kogu ravi vältel ja 4 kuud pärast ravi lõpetamist.
Male patients and their female partners must each use an effective contraceptive during treatment and for 7 months after treatment has been concluded (see Ribavirin SPC).
Meespatsiendid ning nende naissoost partnerid peavad mõlemad kasutama efektiivset kontratseptsiooni kogu ravi vältel ja 7 kuud pärast ravi lõpetamist (vt ribaviriini ravimi omaduste kokkuvõte).
Patients who develop fatigue, somnolence or confusion during treatment with PegIntron are cautioned to avoid driving or operating machinery.
Patsientidel, kellel tekib PegIntron’ iga ravimise ajal väsimus, unisus või meeltesegadus, tuleks vältida autojuhtimist või masinate käsitsemist.
The most common treatment-related adverse reactions reported during clinical trials with PegIntron in combination with ribavirin, seen in more than half of the study subjects, were headache, fatigue, and injection site reaction.
PegIntron’ i ja ribaviriini kombinatsioonravi kliinilistes uuringutes olid kõige sagedamini esinevateks raviga seostatud kõrvaltoimeteks, mida täheldati enam kui pooltel uuringus osalejatel, peavalu, väsimus ja süstekoha reaktsioon.
Additional important adverse reactions reported in more than 25% of subjects included myalgia, fever, asthenia, alopecia, nausea, anorexia, weight decrease, depression, irritability and insomnia.
Teised olulised kõrvaltoimed, mida täheldati enam kui 25% - l uuringus osalejatel, olid müalgia, palavik, asteenia, alopeetsia, iiveldus, anoreksia, kehakaalu langus, depressioon, ärrituvus ja unetus.
Fatigue, alopecia, pruritus, nausea, anorexia, weight decrease, irritability and insomnia occur at a notably lower rate in patients treated with PegIntron monotherapy compared to those treated with combination therapy (see Table 4).
Väsimus, alopeetsia, sügelus, iiveldus, anoreksia, kehakaalu langus, ärrituvus ja unetus ilmnesid märkimisväärselt vähem neil patsientidel, kes said PegIntron’ i monoteraapiat võrreldes patsientidega, kes said kombinatsioonravi (vt Tabel 4).
The following treatment-related adverse reactions were reported during therapy with PegIntron.
PegIntron- ravi käigus täheldati järgnevaid raviga seostatud kõrvaltoimeid.
These reactions are listed in table 4 by system organ class and frequency (very common (≥ 1/10), common (≥ 1/100 to < 1/10), uncommon (≥ 1/1,000 to < 1/100), rare (≥ 1/10,000 to < 1/1,000), very rare (< 1/10,000) or not known.
Toimed on loetletud tabelis 4 organsüsteemi klasside ja esinemissageduse järgi (väga sage (≥ 1/ 10), sage (≥ 1/ 100 kuni < 1/ 10), aeg- ajalt (≥ 1/ 1000 kuni < 1/ 100), harv (≥ 1/ 10 000 kuni < 1/ 1000), väga harv (< 1/ 10 000) või teadmata.
Adverse reactions reported in clinical trials or through post-marketing surveillance in patients treated with interferon alfa-2b, including PegIntron monotherapy or PegIntron + ribavirin.
Kliinilistes uuringutes või turuletuleku järgselt esinenud kõrvaltoimed patsientidel, keda raviti interferooniga alfa- 2b, sealhulgas PegIntron’ i monoteraapia või PegIntron + ribaviriin.
Infection s and infestations Very common:
Infektsioonid ja infestatsioonid
Infection viral*
Väga sage:
Blood and lymphatic system disorders
Viirusinfektsioon *
Anaemia, leukopaenia, thrombocytopaenia, lymphadenopathy
Aneemia, leukopeenia, trombotsütopeenia, lümfadenopaatia
Pure red cell aplasia
Puhtakujuline punaliblede aplaasia
Very rare:
11 Väga harv:
Sarcoidosis or exacerbation of sarcoidosis
Sarkoidoos või sarkoidoosi halvenemine
Acute hypersensitivity reactions including angioedema, anaphylaxis and anaphylactic reactions including anaphylactic shock, idiopathic thrombocytopenic purpura, thrombotic thrombocytopenic purpura, systemic lupus erythematosus, vasculitis, arthritis rheumatoid and arthritis rheumatoid aggravated
Akuutsed ülitundlikkusreaktsioonid, sh angioödeem, anafülaksia ja anafülaktilised reaktsioonid, sealhulgas anafülaktiline šokk, idiopaatiline trombotsütopeeniline purpura, trombootiline trombotsütopeeniline purpura, süsteemne erütematoosne luupus, vaskuliit, reumatoidartriit ja ägenenud reumatoidartriit
11 Metabolism and nutrition disorders Very common:
Diabeet Ainevahetus - ja toitumishäired Väga sage:
Psychiatric disorders
Psühhiaatrilised häired:
Hypocalcemia, hyperuricemia, thirst
Hüpokaltseemia, hüperurikeemia, janu
Depression, irritability, insomnia, anxiety*, concentration impaired, emotional lability*
Depressioon, ärrituvus, unetus, ärevus *, kontsentreerumishäired, emotsionaalne labiilsus *
Aggressive behaviour, behaviour disorder, agitation, nervousness, somnolence, sleep disorder, dreaming abnormal, decreased libido, apathy, appetite increased
Agressiivne käitumine, käitumishäire, agitatsioon, närvilisus, unisus, unehäire, halvad unenäod, libiido langus, apaatia, söögiisu tõus
Attempted suicide, suicidal ideation
Enesetapukatsed, suitsiidimõtted
Psychosis, hallucination
Psühhoos, hallutsinatsioonid
Mania, bipolar disorders
Maania, bipolaarsed häired
Headache, mouth dry*
Peavalu, suukuivus *
Confusion, tremor, ataxia, neuralgia, vertigo, paresthesia, hypoaesthesia, hyperaesthesia, hypertonia, migraine, increased sweating
Segasus, treemor, ataksia, neuralgia, vertiigo, paresteesia, hüpesteesia, hüperesteesia, hüpertoonia, migreen, suurenenud higistamine
Seizure, peripheral neuropathy
Krambid, perifeerne neuropaatia
Cerebrovascular haemorrhage, cerebrovascular ischaemia, encephalopathy
Tserebrovaskulaarne hemorraagia, tserebrovaskulaarne isheemia, entsefalopaatia
Facial palsy, neuropathies, mononeuropathies
Näo halvatus, neuropaatiad, mononeuropaatiad