natgillin/translations-raw huggingface dataset:
5-6) the recommended dose is 700 mg fosamprenavir twice daily with 100 mg ritonavir once daily.
5... 6) soovitatav annus on 700 mg fosamprenaviiri kaks korda ööpäevas koos 100 mg ritonaviiriga üks kord ööpäevas.
For adults with moderate hepatic impairment (Child-Pugh score:
Mõõduka maksakahjustusega täiskasvanutele (Child- Pugh skoor:
7-9) the recommended dose is 450 mg fosamprenavir twice daily with 100 mg ritonavir once daily.
7... 9) soovitatav annus on 450 mg fosamprenaviiri kaks korda ööpäevas koos 100 mg ritonaviiriga üks kord ööpäevas.
For adults with severe hepatic impairment (Child-Pugh score:
Raske maksakahjustusega patsiendid (Child- Pugh skoor:
10-15): fosamprenavir should be used with caution and at a reduced dose of 300 mg fosamprenavir twice daily with 100 mg ritonavir once daily.
10... 15): fosamprenaviiri tuleb kasutada ettevaatlikult ning vähendatud annuses 300 mg fosamprenaviiri kaks korda ööpäevas koos 100 mg ritonaviiriga üks kord ööpäevas.
Even with these dose adjustments for adults, some patients with hepatic impairment may have higher or lower than anticipated amprenavir and/ or ritonavir plasma concentrations as compared to patients with normal hepatic function, due to increased inter-patient variability (see section 5.2), therefore a close monitoring of safety and virologic response is warranted.
Isegi pärast kirjeldatud annuse kohandamisi täiskasvanutel võib mõnel maksakahjustusega patsiendil suuremate individuaalsete erinevuste tõttu olla oodatust suurem või väiksem amprenaviiri ja/ või ritonaviiri plasmakontsentratsioon võrreldes normaalse maksafunktsiooniga patsientidega (vt lõik 5. 2), mistõttu on vajalik ravimi ohutuse ja viroloogilise ravivastuse hoolikas jälgimine.
3 No dose recommendation can be made for children and adolescents with hepatic impairment as no studies have been conducted in these age groups.
Puuduvad annustamissoovitused maksakahjustusega lastele ja noorukitele, sest nendes vanuserühmades ei ole uuringuid läbi viidud.
Hypersensitivity to fosamprenavir, amprenavir or to any of the excipients of Telzir, or to ritonavir.
Ülitundlikkus fosamprenaviiri, amprenaviiri või Telzir’ i ükskõik millise abiaine või ritonaviiri suhtes.
Telzir must not be administered concurrently with medicinal products with narrow therapeutic windows that are substrates of cytochrome P450 3A4 (CYP3A4), e. g. amiodarone, astemizole, bepridil, cisapride, dihydroergotamine, ergotamine, pimozide, quinidine, terfenadine, oral midazolam (for caution on parenterally administered midazolam, see section 4.5), oral triazolam.
3 Telzir’ i ei tohi manustada koos kitsa terapeutilise laiusega ravimitega, mis on tsütokroom P450 3A4 (CYP 3A4) substraadid, nt amiodaroon, astemisool, bepridiil, tsisapriid, dihüdroergotamiin, ergotamiin, pimosiid, kinidiin, terfenadiin, suukaudne midasolaam (ettevaatus parenteraalselt manustatava midasolaami puhul vt lõik 4. 5), suukaudne triasolaam.
Telzir with ritonavir must not be co-administered with medicinal products with narrow therapeutic windows that are highly dependent on CYP2D6 metabolism, e. g. flecainide and propafenone (see section 4.5).
Telzir’ i ja ritonaviiri kombinatsiooni ei tohi manustada koos kitsa terapeutilise laiusega ravimitega, mis on suurel määral sõltuvad CYP2D6 metabolismist, nt flekainiid ja propafenoon (vt lõik 4. 5).
(see section 4.5).
Rifampitsiini kasutamine kombinatsioonis Telzir’ i ja väikeses annuses ritonaviiriga on vastunäidustatud (vt lõik 4. 5).
Herbal preparations containing St John’ s wort (Hypericum perforatum) must not be used while taking Telzir due to the risk of decreased plasma concentrations and reduced clinical effects of amprenavir (see section 4.5).
Telzir- ravi ajal ei tohi kasutada naistepunaürti (Hypericum perforatum) sisaldavaid taimseid preparaate, kuna sellega kaasneb amprenaviiri plasmakontsentratsiooni ja kliinilise toime vähenemise oht (vt lõik 4. 5).
Patients should be advised that treatment with Telzir, or any other current antiretroviral therapy, does not cure HIV and that they may still develop opportunistic infections and other complications of HIV infection.
Patsiente tuleb hoiatada, et ravi Telzir’ i või ükskõik millise muu retroviirusevastase ravimiga ei ravi HIV- infektsioonist terveks ning neil võivad tekkida oportunistlikud infektsioonid ja muud HIV- infektsiooni tüsistused.
Current antiretroviral therapies, including Telzir, have not been proven to prevent the risk of transmission of HIV to others through sexual contact or blood contamination.
Retroviirusevastane ravi (sh Telzir) ei vähenda HIV levikut sugulisel teel või vereülekande kaudu.
Appropriate precautions should continue to be taken.
Selle vältimiseks peab jätkuvalt tarvitama ettevaatusabinõusid.
In the pivotal studies of Telzir, in patients receiving fosamprenavir with ritonavir there was no evidence of an increased risk of rashes in patients with a history of sulphonamide allergy versus those who did not have a sulphonamide allergy.
Telzir’ i uuringutes ei kirjeldatud lööbeohu suurenemist fosamprenaviiri koos ritonaviiriga kasutavatel patsientidel, kellel oli või ei olnud anamneesis allergiat sulfoonamiidide suhtes.
Yet, Telzir should be used with caution in patients with a known sulphonamide allergy.
Sellele vaatamata tuleb teadaoleva sulfoonamiidallergiaga patsientidel Telzir’ i kasutada ettevaatusega.
Co-administration of Telzir 700 mg twice daily with ritonavir in doses greater than 100 mg twice daily has not been clinically evaluated.
Telzir’ i (700 mg kaks korda ööpäevas) ja ritonaviiri (annustes üle 100 mg kaks korda ööpäevas) koosmanustamist ei ole kliiniliselt uuritud.
Telzir with ritonavir should be used with caution and at reduced doses in adults with mild, moderate, or severe hepatic impairment (see section 4.2. Patients with chronic hepatitis B or C and treated with combination antiretroviral therapy are at an increased risk of severe and potentially fatal hepatic adverse events.
Patsientidel, kellel on krooniline B - või C- hepatiit ja kes saavad kombineeritud retroviirusevastast ravi, on suurenenud oht tõsiste ja potentsiaalselt eluohtlike maksakõrvaltoimete tekkeks.
In case of concomitant antiviral therapy for hepatitis B or C, please refer also to the relevant Summary of Product Characteristics for these medicinal products.
Samaaegse viirusevastase ravi puhul B - või C- hepatiidi tõttu tutvuge ka nende preparaatide ravimi omaduste kokkuvõtetega.
Patients with pre-existing liver dysfunction, including chronic active hepatitis, have an increased frequency of liver function abnormalities during combination antiretroviral therapy and should be
Olemasoleva maksafunktsiooni häirega (sh krooniline aktiivne hepatiit) patsientidel on kombineeritud retroviirusevastase ravi ajal suurenenud maksafunktsiooni häirete esinemissagedus ning neid tuleb jälgida vastavalt tavapraktikale.
The use of Telzir concomitantly with halofantrine or lidocaine (systemic) is not recommended (see section 4.5).
Telzir’ i kasutamine koos halofantriini või (süsteemse) lidokaiiniga ei ole soovitatav (vt lõik 4. 5).
The use of Telzir concomitantly with PDE5 inhibitors (e. g. sildenafil and vardenafil) is not recommended (see section 4.5).
Telzir’ i kasutamine koos PDE5 inhibiitoritega (nt sildenafiil ja vardenafiil) ei ole samuti soovitatav (vt lõik 4. 5).
Concomitant use of Telzir with simvastatin or lovastatin is not recommended due to an increased risk of myopathy, including rhabdomyolysis (see section 4.5).
Telzir’ i kasutamist koos simvastatiini või lovastatiiniga ei soovitata suurenenud müopaatia (sh rabdomüolüüsi) ohu tõttu (vt lõik 4. 5).
A reduction in the rifabutin dosage by at least 75% is recommended when administered with Telzir with ritonavir.
Koos Telzir’ i ja ritonaviiriga manustamisel on soovitatav rifabutiini annust vähendada vähemalt 75%.
Further dose reduction may be necessary (see section 4.5).
Vajalikuks võib osutuda annuse edasine vähendamine (vt lõik 4. 5).
Because there may be an increased risk of hepatic transaminase elevations and hormonal levels may be altered with co-administration of fosamprenavir, ritonavir and oral contraceptives, alternative non- hormonal methods of contraception are recommended for women of childbearing potential (see section 4.5).
4 Kuna fosamprenaviiri, ritonaviiri ja suukaudsete kontratseptiivide samaaegsel manustamisel võib suureneda risk maksaensüümide aktiivsuse tõusu ja hormoonisisalduse muutuste tekkeks, soovitatakse fertiilses eas naistel kasutada alternatiivseid mittehormonaalseid rasestumisvastaseid meetodeid (vt lõik 4. 5).
No data are available on the co-administration of fosamprenavir and ritonavir with oestrogens and/ or progestogens when used as hormonal replacement therapies.
Puuduvad andmed fosamprenaviiri ja ritonaviiri samaaegse manustamise kohta koos östrogeenide ja/ või progestogeenidega, mida kasutatakse hormoonasendusraviks.
Telzir may be less effective due to decreased amprenavir plasma concentrations in patients taking these medicinal products concomitantly (see section 4.5).
Nende ravimite samaaegsel kasutamisel võib väheneda Telzir’ i toime amprenaviiri plasmakontsentratsiooni vähenemise tõttu (vt lõik 4. 5).
Therapeutic concentration monitoring is recommended for immunosuppressant medicinal products (cyclosporine, tacrolimus, rapamycin) when co-administered with Telzir (see section 4.5).
Telzir’ iga koosmanustamisel on soovitatav immuunsupressantide (tsüklosporiin, takroliimus, rapamütsiin) terapeutilise kontsentratsiooni jälgimine (vt lõik 4. 5).
Therapeutic concentration monitoring is recommended for tricyclic antidepressants (e. g. desipramine and nortriptyline) when coadministered with Telzir (see section 4.5).
Telzir’ iga koosmanustamisel on soovitatav tritsükliliste antidepressantide (nt desipramiin ja nortriptülliin) terapeutilise kontsentratsiooni jälgimine (vt lõik 4. 5).
When warfarin or other oral anticoagulants are coadministered with Telzir a reinforced monitoring of INR (International Normalised Ratio) is recommended (see section 4.5).
Varfariini või teiste suukaudsete antikoagulantide manustamisel koos Telzir’ iga on soovitatav INR- i (Rahvusvaheline Normaliseeritud suhe) sagedasem jälgimine (vt lõik 4. 5).
Concomitant use of Telzir with ritonavir and fluticasone or other glucocorticoids that are metabolised by CYP3A4 is not recommended unless the potential benefit of treatment outweighs the risk of systemic corticosteroid effects, including Cushing’ s syndrome and adrenal suppression (see section 4.5).
Telzir’ i koos ritonaviiriga ja flutikasooni või teiste CYP3A4 kaudu metaboliseeruvate glükokortikoidide samaaegne kasutamine ei ole soovitatav, välja arvatud juhul, kui ravist saadav potentsiaalne kasu ületab kortikosteroidi süsteemsest toimest tuleneva ohu, sh Cushingi sündroom ja neerupealiste funktsiooni pärssimine (vt lõik 4. 5).
Rash / cutaneous reactions
Lööve/ nahareaktsioonid
Most patients with mild or moderate rash can continue Telzir.
Enamik kerge või mõõduka lööbega patsiente võib jätkata Telzir’ i kasutamist.
Appropriate antihistamines (e. g. cetirizine dihydrochloride) may reduce pruritus and hasten the resolution of rash.
Sobivad antihistamiinikumid (nt tsetirisiindivesinikkloriid) aitavad vähendada sügelust ja kiirendada lööbe taandumist.
Severe and life-threatening skin reactions, including Stevens-Johnson syndrome, were reported in less than 1% of patients included in the clinical development programme.
Kliinilises uuringus osalevatest patsientidest vähem kui 1% - l tekkisid rasked ja eluohtlikud nahareaktsioonid, sealhulgas Stevens- Johnsoni sündroom.
Telzir should be permanently discontinued in case of severe rash, or in case of rash of moderate intensity with systemic or mucosal symptoms (see section 4.8).
Telzir tuleb püsivalt ära jätta juhul, kui tekib raskekujuline lööve või keskmise raskusega lööve koos süsteemsete või limaskesta sümptomitega (vt lõik 4. 8).
In some
Proteaasi inhibiitoritega (PI) ravi saavatel A - ja B- hemofiiliaga patsientidel on kirjeldatud verejooksuohu suurenemist, kaasa arvatud spontaansed naha ja liigeseõõne verevalumid.
5 patients administration of factor VIII was necessary.
Mõnele patsiendile manustati täiendavalt VIII faktorit.
Many of the patients had confounding medical conditions, some of which required therapy with medicinal products that have been associated with the development of diabetes mellitus or hyperglycaemia.
Paljudel neist patsientidest esinesid muud haigusseisundid, millest mõned vajasid ravi preparaatidega, mida on seostatud suhkurtõve või hüperglükeemia tekkega.
Combination antiretroviral therapy has been associated with the redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV patients.
HIV- infektsiooniga patsientidel on kombineeritud retroviirusevastast ravi seostatud keha rasva ümberjaotumisega (lipodüstroofia).
The long-term consequences of these events are currently unknown.
Ka selle
Knowledge about the mechanism is incomplete.
5 tekkemehhanismi kohta on teadmised vähesed.
A higher risk of lipodystrophy has been associated with individual factors such as older age, and with drug related factors such as longer duration of antiretroviral treatment and associated metabolic disturbances.
Suuremat lipodüstroofia riski on seostatud individuaalsete teguritega, nagu kõrgem eluiga, ja ravimiga seotud teguritega, nagu retroviirusevastase ravi pikem kestus ja sellega seotud metaboolsed häired.
The full prescribing information for ritonavir must therefore be consulted prior to initiation of therapy with Telzir with ritonavir.
Seetõttu tuleb enne Telzir’ i ja ritonaviiri kooskasutamise alustamist tutvuda ritonaviiri ravimi omaduste kokkuvõttega.
6 metabolic pathway or modify CYP3A4 activity may modify the pharmacokinetics of amprenavir and ritonavir.
Seetõttu võivad kõik ravimid, mis metaboliseeruvad samal teel või muudavad CYP3A4 aktiivsust, muuta amprenaviiri ja ritonaviiri farmakokineetikat.
• Associations contraindicated (see section 4.3)
• Vastunäidustatud kombinatsioonid (vt lõik 4. 3)
CYP3A4 substrates with narrow therapeutic index Telzir must not be administered concurrently with medicinal products with narrow therapeutic windows containing active substances that are substrates of cytochrome P450 3A4 (CYP3A4).
Telzir’ i ei tohi manustada koos kitsa terapeutilise laiusega ravimpreparaatidega, mille toimeained on tsütokroom P450 3A4 (CYP3A4) substraadid.
Co-administration may result in competitive inhibition of the metabolism of these active substances thus increasing their plasma level and leading to serious and / or life-threatening adverse reactions such as cardiac arrhythmia (e. g. amiodarone, astemizole, bepridil, cisapride, pimozide, quinidine, terfenadine) or peripheral vasospasm or ischaemia (e. g. ergotamine, dihydroergotamine).
Koosmanustamise tulemuseks võib olla toimeainete metabolismi konkureeriv inhibeerimine, mis viib nende plasmakontsentratsiooni suurenemise ning tõsiste ja/ või eluohtlike kõrvaltoimete tekkeni, nagu südame rütmihäired (nt amiodaroon, astemisool, bepridiil, tsisapriid, pimosiid, kinidiin, terfenadiin) või perifeerne vasospasm või isheemia (nt ergotamiin, dihüdroergotamiin).
CYP2D6 substrates with narrow therapeutic index Telzir with ritonavir must not be co-administered with medicinal products containing active substances that are highly dependent on CYP2D6 metabolism and for which elevated plasma concentrations are associated with serious and / or life-threatening adverse reactions.
Telzir’ i ja ritonaviiri kombinatsiooni ei tohi manustada koos ravimpreparaatidega, milles sisalduvad toimeained sõltuvad suurel määral CYP2D6 metabolismist ja mille plasmakontsentratsiooni suurenemisega kaasnevad tõsised ja/ või eluohtlikud kõrvaltoimed.
These active substances include flecainide and propafenone.
Sellisteks toimeaineteks on flekainiid ja propafenoon.
Rifampicin Rifampicin is a strong CYP3A4 inducer and has been shown to cause an 82% decrease in amprenavir AUC, which can result in virological failure and resistance development.
6 Rifampitsiin Rifampitsiin on tugev CYP3A4 indutseerija ning on tõestatud, et see põhjustab amprenaviiri AUC 82% vähenemist, mis võib viia viroloogilise ravivastuse kadumise ja resistentsuse tekkimiseni.
The combination of rifampicin and Telzir with concomitant low-dose ritonavir is contraindicated (see section 4.3).
Rifampitsiini kasutamine kombinatsioonis Telzir’ i ja väikeses annuses ritonaviiriga on vastunäidustatud (vt lõik 4. 3).
St John’ s wort (Hypericum perforatum) Serum levels of amprenavir and ritonavir can be reduced by concomitant use of the herbal preparation St John’ s wort (Hypericum perforatum).
Naistepunaürdi (Hypericum perforatum) samaaegsel kasutamisel võib väheneda amprenaviiri ja ritonaviiri sisaldus seerumis.
Herbal preparations containing St John’ s wort should therefore not be combined with Telzir with ritonavir.
Seetõttu ei tohi naistepunaürti sisaldavaid taimseid preparaate Telzir’ i ja ritonaviiriga kombineerida.
If a patient is already taking St John’ s wort, check amprenavir, ritonavir and if possible viral levels and stop St John’ s wort.
Kui patsient juba kasutab naistepunaürti, tuleb kontrollida amprenaviiri, ritonaviiri ja võimalusel viiruse taset ning lõpetada naistepunaürdi kasutamine.
Amprenavir and ritonavir levels may increase on stopping St John’ s wort.
Naistepunaürdi ärajätmisel võib amprenaviiri ja ritonaviiri kontsentratsioon suureneda.
The inducing effect may persist for at least 2 weeks after cessation of treatment with St John’ s wort.
Indutseeriv toime võib püsida vähemalt 2 nädalat pärast naistepunaürdiga ravi lõppu.
Non-nucleoside reverse transcriptase inhibitors
Mittenukleosiid- pöördtranskriptaasi inhibiitorid
Efavirenz: there was no clinically relevant interaction when fosamprenavir 700 mg twice daily and ritonavir 100 mg twice daily was used concurrently with efavirenz (600 mg once daily).
Efavirens: fosamprenaviiri 700 mg kaks korda päevas ja ritonaviiri 100 mg kaks korda päevas manustamisel koos efavirensiga (600 mg üks kord päevas) ei ilmnenud kliiniliselt olulisi koostoimeid.
Nevirapine: there was no clinically relevant interaction when fosamprenavir 700 mg twice daily and ritonavir 100 mg twice daily was used concurrently with nevirapine (200 mg twice daily).
Nevirapiin: fosamprenaviiri 700 mg kaks korda päevas ja ritonaviiri 100 mg kaks korda päevas manustamisel koos nevirapiiniga (200 mg kaks korda päevas) ei ilmnenud kliiniliselt olulisi koostoimeid.
Nucleoside / Nucleotide reverse transcriptase inhibitors
Nukleosiid/ nukleotiid- pöördtranskriptaasi inhibiitorid (NRTId)
Interaction studies with abacavir, lamivudine and zidovudine have been performed with amprenavir without ritonavir.
Koostoimeuuringutes abakaviiri, lamivudiini ja zidovudiiniga on kasutatud amprenaviiri ilma ritonaviirita.
Based on data derived from these studies and because ritonavir is not expected to 7 have a significant impact on the pharmacokinetics of NRTIs, the co-administration of fosamprenavir and ritonavir with these medicinal products is not expected to significantly alter the exposure of the co-administered active substances.
Nendest uuringutest saadud andmete põhjal ja kuna ritonaviiril ei tohiks olla olulist mõju NRTIde farmakokineetikale, ei muutu fosamprenaviiri ja ritonaviiri manustamisel koos nende ravimitega oluliselt samaaegselt kasutatavate toimeainete ekspositsioon.
Didanosine chewable tablet: no pharmacokinetic study has been performed with fosamprenavir in combination with didanosine.
Didanosiini närimistablett: fosamprenaviiri ja didanosiini kombinatsiooniga ei ole farmakokineetilist uuringut läbi viidud.
Clinically significant interaction resulting from an increase in the stomach pH due to the didanosine antacid component is unlikely and no dose separation or adjustment is considered necessary when fosamprenavir and didanosine are administered concomitantly (see chapter, Antacids).
Kliiniliselt olulised koostoimed didanosiini antatsiidsest komponendist põhjustatud maosisu pH tõusu tõttu ei ole tõenäolised ning fosamprenaviiri ja didanosiini samaaegsel manustamisel ei ole annuse jaotamine või korrigeerimine vajalik (vt Antatsiidid).
No significant interaction is expected with didanosine gastro-resistant capsule.
Olulisi koostoimeid ei ole oodata ka didanosiini gastroresistentse kapsli kasutamisel.
Tenofovir: no recommendations can be drawn at this stage on the co-administration of fosamprenavir with ritonavir with tenofovir.
Tenofoviir: fosamprenaviiri ja ritonaviiri koos tenofoviiriga manustamise kohta ei saa praegu soovitusi anda.
Protease Inhibitors
Proteaasi inhibiitorid
Lopinavir / ritonavir:
Lopinaviir/ ritonaviir:
Co-administration of standard doses of lopinavir/ ritonavir with fosamprenavir results in a significant reduction in amprenavir concentrations.
Lopinaviiri/ ritonaviiri ja fosamprenaviiri standardannuste samaaegsel manustamisel väheneb oluliselt amprenaviiri kontsentratsioon.
Co-administration of increased doses of fosamprenavir 1400mg twice daily with lopinavir/ ritonavir 533/ 133mg twice daily to PI-experienced patients resulted in a higher incidence of gastrointestinal adverse events and elevations in triglycerides with the combination regimen without increases in virological efficacy, when compared with standard doses of fosamprenavir/ ritonavir.
Fosamprenaviiri suuremate annuste (1400 mg kaks korda päevas) manustamine koos lopinaviiri/ ritonaviiriga annuses 533/ 133 mg kaks korda päevas varem proteaasi inhibiitoreid saanud patsientidele viis seedetrakti kõrvaltoimete esinemissageduse ja triglütseriidide sisalduse suurenemiseni kombinatsioonravi puhul ilma viroloogilise efektiivsuse suurenemiseta fosamprenaviiri/ ritonaviiri standardannustega võrreldes.
Therefore, concomitant administration of these medicinal products is not recommended.
Seetõttu ei ole nende ravimite samaaegne manustamine soovitatav.
No interaction studies have been undertaken between fosamprenavir with ritonavir and the protease inhibitors: indinavir, saquinavir, nelfinavir and atazanavir.
7 Koostoimeuuringuid ei ole läbi viidud fosamprenaviiri ja ritonaviiri kombinatsiooni ning proteaasi inhibiitorite indinaviiri, sakvinaviiri, nelfinaviiri ja atasanaviiriga.
Antibiotics / Antifungals
Antibiootikumid/ seentevastased ravimid
Clarithromycin: a reduction in the clarithromycin dose should be considered when co-administered with Telzir with ritonavir in patients with renal impairment as moderate increases in clarithromycin concentrations are expected when co-administered with Telzir with ritonavir.
Klaritromütsiin: kui klaritromütsiini manustatakse neerufunktsiooni häirega patsiendile koos Telzir’ i ja ritonaviiriga, tuleb klaritromütsiini annust vähendada plasmakontsentratsiooni mõõduka suurenemise tõttu.
Erythromycin: no pharmacokinetic study has been performed with fosamprenavir with ritonavir in combination with erythromycin, however, plasma levels of erythromycin may be increased when co-administered.
Erütromütsiin: fosamprenaviiri ja ritonaviiri ning erütromütsiiniga ei ole farmakokineetilist uuringut läbi viidud, ent koosmanustamisel võib suureneda erütromütsiini plasmakontsentratsioon.
Ketoconazole / Itraconazole: co-administration of fosamprenavir 700 mg with ritonavir 100 mg twice daily and ketoconazole 200 mg once daily increased plasma ketoconazole Cmax by 25% and increased AUC(0-τ) to values 2.69-fold those observed on administration of ketoconazole 200 mg once daily without concurrent fosamprenavir with ritonavir.
700 mg fosamprenaviiri/ 100 mg ritonaviiri kaks korda päevas ja 200 mg ketokonasooli üks kord päevas samaaegsel manustamisel suurenes ketokonasooli maksimaalne plasmakontsentratsioon (Cmax) 25% ning AUC( 0- τ) suurenes väärtusteni, mis olid 2, 69 korda suuremad väärtustest, mida täheldati ketokonasooli 200 mg üks kord päevas manustamisel ilma fosamprenaviiri ja ritonaviirita.
When used with Telzir with ritonavir, high doses (> 200 mg/ day) of ketoconazole or itraconazole are not recommended.
Koos Telzir' i ja ritonaviiriga kasutamisel ei soovitata ketokonasooli või itrakonasooli manustada suurtes annustes (> 200 mg ööpäevas).