natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Oral solution Following administration of the oral solution, sirolimus is rapidly absorbed, with a time to peak concentration of 1 hour in healthy subjects receiving single doses and 2 hours in patients with stable renal allografts receiving multiple doses.
28 Suukaudne lahus Suukaudse lahuse manustamise järel imendub siroliimus kiiresti, kusjuures ühekordseid annuseid saavatel tervetel inimestel saabus maksimaalne kontsentratsioon 1 tund pärast manustamist ja korduvaid annuseid saavatel stabiilse siirdatud neeruga patsientidel 2 tundi pärast manustamist.
The systemic availability of sirolimus in combination with simultaneously administered ciclosporin (Sandimune) is approximately 14%.
Siroliimuse süsteemne biosaadavus kombinatsioonis samaaegselt manustatava tsüklosporiiniga (Sandimmun' iga) on ligikaudu 14%.
Upon repeated administration, the average blood concentration of sirolimus is increased approximately 3-fold.
Korduval manustamisel suureneb siroliimuse keskmine kontsentratsioon veres 3- kordseks.
The terminal half-life in stable renal transplant patients after multiple oral doses was 62  16 h.
Stabiilse siirdatud neeruga patsientidel oli pärast korduva suukaudse annuse manustamist ravimi terminaalne poolväärtusaeg 62±16 tundi.
Sirolimus trough concentration data in 35 renal transplant patients > 65 years of age were similar to those in the adult population (n = 822) from 18 to 65 years of age.
Andmed siroliimuse minimaalse kontsentratsiooni kohta 35 siirdatud neeruga patsiendi veres, kelle vanus ületas 65 aastat, olid sarnased vastavate andmetega täiskasvanute rühmas (n = 822), kelle vanus oli 18 kuni 65 aastat.
In mild and moderate hepatically impaired patients (Child-Pugh classification A or B), mean values for sirolimus AUC and t1/ 2 were increased 61% and 43%, respectively, and CL/ F was decreased 33% compared to normal healthy subjects.
Võrreldes tervete inimestega, oli kerge või mõõduka maksakahjustusega patsientidel (A või B Child - Pugh’ i klassifikatsiooni järgi) siroliimuse AUC ja t1/ 2 keskmised väärtused suurenenud vastavalt 61% ja 43% võrra ning CL/ F oli vähenenud 33% võrra.
In severe hepatically impaired patients (Child-Pugh classification C), mean values for sirolimus AUC and t1/ 2 were increased 210% and 170% respectively, and CL/ F was decreased by 67% compared to normal healthy subjects.
Raske maksakahjustusega patsientidel (C Child - Pugh’ i klassifikatsiooni järgi) suurenesid siroliimuse AUC ja t1/ 2 keskmised väärtused vastavalt 210% ja 170% võrra ja CL/ F vähenes 67% võrra, võrreldes tervete uuringus osalejatega.
30 Oral Tablet In healthy subjects, the mean extent of bioavailability of sirolimus after single-dose administration of the tablet formulation is about 27% higher relative to the oral solution.
29 Suukaudsed tabletid Pärast ühekordse siroliimuse tabletivormi manustamist on tervetel inimestel biosaadavus 27% kõrgem kui suukaudse lahuse puhul.
The mean Cmax was decreased by 35% and mean tmax increased by 82%.
Siroliimuse maksimaalne kontsentratsioon veres (Cmax) langes 35% võrra ja selle saabumise aeg (tmax) pikenes 82% võrra.
The difference in bioavailability was less marked upon steady-state administration to renal transplant recipients, and therapeutic equivalence has been demonstrated in randomised study of 477 patients.
Püsival manustamisel on siirdatud neeruga patsientidel erinevus biosaadavuses vähem märgatav ning terapeutiline ekvivalents on tõestatud 477 patsiendiga tehtud randomiseeritud uuringu käigus.
When switching patients between oral solution and tablet formulations, it is recommended to give the same dose and to verify the sirolimus trough concentration 1 to 2 weeks later to assure that it remains within recommended target ranges.
Kui lülitada ümber patsiente suukaudselt lahuselt tablettidele, tuleb manustada samasugust annust ning kontrollida siroliimuse keskmist minimaalset kontsentratsiooni veres 1... 2 nädalat hiljem, et kindlustada ravimi kontsentratsiooni püsimine veres soovitatud vahemikus.
Also when switching between different tablet strengths, verification of trough concentrations is recommended.
Samuti on soovitatav kontrollida kontsentratsiooni veres tableti tugevuste vahetamisel.
In 24 healthy volunteers receiving Rapamune tablets with a high-fat meal, Cmax, tmax and AUC showed increases of 65%, 32%, and 23%, respectively.
Vastavalt 24- l tervel vabatahtlikul läbi viidud uuringu tulemusele, kellele manustati Rapamune tablette koos rasvase toiduga, suurenes maksimaalne kontsentratsioon veres (Cmax) 65% võrra, selle saabumise aeg (tmax) pikenes 32% võrra ja AUC suurenes 23% võrra.
Grapefruit juice affects CYP3A4-mediated metabolism and must, therefore, be avoided.
Greibimahla ei tohi kasutada, kuna see toimib CYP3A4- vahendatud metabolismile.
Sirolimus concentrations, following the administration of Rapamune tablets (5 mg) to healthy subjects as single doses are dose proportional between 5 and 40 mg.
Rapamune 5 mg tablettide ühekordse doosi manustamisel tervetele inimestele oli siroliimuse verekontsentratsioon proportsionaalne annusega vahemikus 5… 40 mg.
Initial Therapy (2 to 3 months post-transplant):
Ravi algus (2… 3 kuu jooksul alates siirdamisest):
In most patients receiving Rapamune tablets with a loading dose of 6 mg followed by an initial maintenance dose of 2 mg, whole blood sirolimus trough concentrations rapidly achieved steady-state concentrations within the recommended target range (4 to 12 ng/ ml, chromatographic assay).
Enamusel patsientidest, kel Rapamune tablettravi küllastusannusena kasutati 6 mg ning säilitusannusena 2 mg päevas, saavutati kiiresti siroliimuse keskmise minimaalse kontsentratsiooni tasakaal täisveres soovitatava kontsentratsioonivahemiku ulatuses (4… 12 ng/ ml, kromatograafiline proov).
Sirolimus pharmacokinetic parameters following daily doses of 2 mg Rapamune tablets administered in combination with ciclosporin microemulsion (4 hours prior to Rapamune tablets) and corticosteroids in 13 renal transplant patients, based on data collected at months 1 and 3 after transplantation, were:
Siroliimuse farmakokineetilised parameetrid, mis on saadud kliinilistes uuringutes 13 siirdatud neeruga patsiendil 1 ja 3 kuud pärast neeru siirdamist, kes võtsid tsüklosporiini mikroemulsiooni (4 tundi enne Rapamune tablette) ja kortikosteroidi, millele järgnes 2 mg Rapamune igapäevane annus (tablettidena), olid järgmised:
Cmin, ss, 7.39  2.18 ng/ ml; Cmax, ss, 15.0  4.9 ng/ ml; tmax, ss, 3.46  2.40 h; AUC, ss, 230  67 ng h/ ml; CL/ F/ WT, 139  63 ml/ h/ kg (parameters calculated from LC-MS/ MS assay results).
Cmin, ss 7, 39±2, 18 ng/ ml, Cmax, ss 15, 0±4, 9 ng/ ml, tmax, ss 3, 46±2, 40 tundi, AUCτ, ss 230±67 ng• h/ ml, CL/ F/ WT 139±63 ml/ h/ kg (parameetrid on arvutatud LC- MS/ MS proovide alusel).
The corresponding results for the oral solution in the same clinical trial were Cmin, ss 5.40  2.50 ng/ ml, Cmax, ss 14.4  5.3 ng/ ml, tmax, ss 2.12  0.84 h, AUC, ss 194  78 ng h/ ml, CL/ F/ W 173  50 ml/ h/ kg.
Cmin, ss 5, 40±2, 50 ng/ ml, Cmax, ss 14, 4±5, 3 ng/ ml, tmax, ss 2, 12±0, 84 tundi, AUCτ, ss 194±78 ng• h/ ml, CL/ F/ W 173±50 ml/ h/ kg.
Whole blood trough sirolimus concentrations, as measured by LC/ MS/ MS, were significantly correlated (r2 = 0.85) with AUC , ss.
Siroliimuse keskmine minimaalne kontsentratsioon täisveres (arvutatud LC- MS/ MS proovide alusel) oli vastastikuses sõltuvuses AUCτ, ss - ga (r2 = 0, 85).
Based on monitoring in all patients during the period of concomitant therapy with ciclosporin, mean (10th, 90th percentiles) troughs (expressed as chromatographic assay values) and daily doses were 8.6  3.0 ng/ ml (5.0 to 13 ng/ ml) and 2.1  0.70 mg (1.5 to 2.7 mg), respectively (see section 4.2).
Patsientide monitooringu perioodil, mil kaasnes ravi tsüklosporiiniga, oli keskmine (10. ja 90. protsentiil) minimaalne kontsentratsioon (kromatograafilise analüüsi väärtused) ja ravimi päevadoos vastavalt 8, 6 ± 3, 0 ng/ ml (5, 0… 13 ng/ ml) ja 2, 1 ± 0, 70 mg (1, 5… 2, 7 mg) (vt lõik 4. 2).
From month 3 to month 12, following discontinuation of ciclosporin, mean (10th, 90th percentiles) troughs (expressed as chromatographic assay values) and daily doses were 19  4.1 ng/ ml (14 to 24 ng/ mL) and 8.2  4.2 mg (3.6 to 13.6 mg), respectively (see section 4.2).
Tsüklosporiinravi lõpetamise järgsel ajavahemikul 3… 12. kuul oli keskmine (10. ja 90. protsentiil) minimaalne kontsentratsioon (kromatograafilise analüüsi väärtused) ja ravimi päevadoos vastavalt 19 ± 4, 1 ng/ ml (14… 24 ng/ ml) ja 8, 2 ± 4, 2 mg (3, 6… 13, 6 mg) (vt lõik 4. 2).
Therefore, the sirolimus dose was approximately 4-fold higher to account for both the absence of the pharmacokinetic interaction with ciclosporin (2-fold increase) and the augmented immunosuppressive requirement in the absence of ciclosporin (2-fold increase).
Seega siroliimuse doos oli ligikaudu 4 korda suurem, et kindlustada tsüklosporiini ärajätmisest põhjustatud raviefekti langus, mis tekib farmakokineetilise koostoime puudumisest tsüklosporiiniga (2- kordne tõus) ning tsüklosporiini puudumisest tingitud suurenevast immuunsupressiivse toime vajadusest (2- kordne tõus).
Sirolimus was not mutagenic in the in vitro bacterial reverse mutation assays, the Chinese Hamster Ovary cell chromosomal aberration assay, the mouse lymphoma cell forward mutation assay, or the in vivo mouse micronucleus assay.
30 Siroliimus ei olnud mutageenne in vitro bakteriaalse pöördmutatsiooni uuringus, hiina hamstri munasarjaraku kromosoomaberratsiooni uuringus, hiire lümfoomiraku mutatsiooni uuringus ega in vivo hiire mikronukleuse uuringus.
31 Carcinogenicity studies conducted in mouse and rat showed increased incidences of lymphomas (male and female mouse), hepatocellular adenoma and carcinoma (male mouse) and granulocytic leukaemia (female mouse).
Kartsinogeensusuuringud, mis viidi läbi hiirtel ja rottidel, näitasid suurenenud lümfoomide esinemissagedust (isased ja emased hiired), hepatotsellulaarsete adenoomide ja kartsinoomide (isased hiired) ning granulotsütaarse leukeemia (emased hiired) teket.
Lactose monohydrate Macrogol Magnesium stearate Talc.
Tableti sisu: laktoosmonohüdraat makrogool magneesiumstearaat talk
Red opacode S-1-15095 (shellac glaze ~45% in ethanol, red iron oxide (E172), isopropyl alcohol, n-butyl alcohol, propylene glycol, ammonium hydroxide, simethicone).
Tableti kate: makrogool glütserüülmonooleaat farmatseutiline glasuur veevaba kaltsiumsulfaat mikrokristalne tselluloos sahharoos titaandioksiid poloksameer 188 α- tokoferool povidoon karnaubavaha: punane opacode S- 1- 15095 (šellaki lahus ~45% etanoolis, punane raudoksiid (E172), isopropüülalkohol, n- butüülalkohol, propüleenglükool, ammooniumhüdroksiid, simetikoon).
Keep the blister in the outer carton in order to protect from light.
Hoida valguse eest kaitstult.
32 6.5 Nature and contents of container
6. 5 Pakendi iseloomustus ja sisu
Clear polyvinyl chloride (PVC)/ polyethylene (PE)/ polychlorotrifluoroethylene (Aclar) aluminium blister packages of 30 and 100 tablets.
Läbipaistvad polüvinüülkloriid (PVC) / polüetüleen( PE) / polüklorotrifloroetüleen (Aclar) alumiinium blistrid, pakendis 30 või 100 tabletti.
EU/ 1/ 01/ 171/ 007-8
EU/ 1/ 01/ 171/ 007- 8
Rapamune 2 mg coated tablets.
2.
Each tablet contains 2 mg sirolimus.
Üks tablett sisaldab 2 mg siroliimust.
Yellow to beige coloured, triangular-shaped coated tablet marked “ RAPAMUNE 2 mg ” on one side.
Kollane kuni beež, kolmnurgakujuline kaetud tablett, ühel poolel märge "RAPAMUNE 2 mg".
In patients for whom ciclosporin withdrawal is either unsuccessful or cannot be attempted, the combination of ciclosporin and Rapamune should not be maintained for more than 3 months post-transplantation.
Patsientidel, kellel tsüklosporiiniannuse vähendamine ei õnnestu või ei saa seda üldse ette võtta, ei tohi tsüklosporiini ja Rapamune’ t üheaegselt manustada kauem kui 3 kuud pärast
35 consequently, sirolimus levels will decrease when ciclosporin is discontinued unless the sirolimus dose is increased.
Juhul, kui tsüklosporiini manustamine katkestatakse, väheneb kiirenenud metabolismi tõttu siroliimuse kontsentratsioon veres, mille tõttu tuleb siroliimuse annust suurendada.
On average, the sirolimus dose will need to be 4-fold higher to account for both the absence of the pharmacokinetic interaction (2-fold increase) and the augmented immunosuppressive requirement in the absence of ciclosporin (2-fold increase).
Keskmiselt peab siroliimuse 34 annus olema 4 korda suurem, arvestades, et 2- kordne suurendamine on vajalik farmakokineetilise koostoime puudumise tõttu ning veel 2- kordne suurendamine selle tõttu, et saavutada suurem immunosupressiivsus tsüklosporiini puudumise tõttu.
The recommended ranges 24-hour trough concentration for sirolimus are based on chromatographic methods.
Soovitused siroliimuse 24 tunni minimaalse kontsentratsiooni vahemike kohta põhinevad kromatograafilistel meetoditel.
36 In hepatically impaired patients, it is recommended that sirolimus whole blood trough levels be closely monitored.
35 Maksakahjustusega patsientidel on soovitatav siroliimuse minimaalset kontsentratsiooni täisvere analüüsis hoolikalt jälgida.
37 Cytomegalovirus (CMV) prophylaxis is recommended for 3 months after transplantation, particularly for patients at increased risk for CMV disease.
36 3 siirdamisjärgse kuu jooksul on soovitatav tsütomegaloviiruse (CMV) profülaktika, eriti patsientidele, kellel esineb kõrgenenud risk CMV- infektsiooni suhtes.
38 telithromycin, or clarithromycin) decrease the metabolism of sirolimus and increase sirolimus levels.
CYP3A4 inhibiitorid (näiteks ketokonasool, vorikonasool, 37 itrakonasool, telitromütsiin või klaritromütsiin) aeglustavad siroliimuse metabolismi ja suurendavad siroliimuse taset.
Although the results of a single dose drug interaction study with an oral contraceptive suggest the lack of a pharmacokinetic interaction,
38 Muud võimalikud koostoimed:
39 the results cannot exclude the possibility of changes in the pharmacokinetics that might affect the efficacy of the oral contraceptive during long term treatment with Rapamune.
CYP3A4 mõõdukad või nõrgad inhibiitorid võivad aeglustada siroliimuse metabolismi ja suurendada siroliimuse taset veres (niisugused inhibiitorid on näiteks kaltsiumikanali blokaatorid: nikardipiin; seentevastased ravimid: klotrimasool, flukonasool; antibiootikumid: troleandomütsiin; teised ravimid: bromokriptiin, tsimetidiin, danasool, proteaasi inhibiitorid).
The most commonly reported adverse drug reactions (occurring in > 10% of patients) are thrombocytopenia, anaemia, pyrexia, hypertension, hypokalaemia, hypophosphataemia, urinary tract infection, hypercholesterolaemia, hyperglycaemia, hypertriglyceridaemia, abdominal pain, lymphocoele, peripheral oedema, arthralgia, acne, diarrhoea, pain, constipation, nausea, headache, increased blood creatinine, and increased blood lactate dehydrogenase (LDH).
Kõige sagedamini teatatud kõrvaltoimeteks (esines > 10% patsientidest) olid trombotsütopeenia, aneemia, palavik, hüpertensioon, hüpokaleemia, hüpofosfateemia, kuseteede infektsioon, hüperkolesteroleemia, hüperglükeemia, hüpertriglütserideemia, kõhuvalu, lümfotseele, perifeerne turse, artralgia, akne, kõhulahtisus, valu, kõhukinnisus, iiveldus, peavalu, vere kreatiniinisisalduse suurenemine ja laktaatdehüdrogenaasi (LDH) sisalduse suurenemise veres.
40 Adverse reactions based on experience from clinical trials and postmarketing experience are presented in the following table by system organ class and frequency of occurrence.
39 Kõrvaltoimed, mis põhinevad kliinilistest uuringutest ja turustamisjärgsetest kogemustest saadud andmetel, on toodud allpool tabelis organsüsteemi klassi ja esinemissageduste kaupa.
System Organ Class
Organsüsteemi klass Infektsioonid ja infestatsioonid
Very common ( 1/ 10)
Väga sage (≥ 1/ 10) kuseteede nakkus
Common ( 1/ 100 to < 1/ 10)
Sage (≥ 1/ 100 kuni < 1/ 10) sepsis, pneumoonia, püelonefriit, Herpes simplex, seen -, viirus - ja bakteriaalsed nakkused (nagu mükobakteri nakkused, sealhulgas tuberkuloos, Epsteini- Barri viirus, CMV ja Herpes zoster)
Thrombocytopenia Anaemia
trombotsütopeenia, aneemia,
Thrombotic thrombocytopenic purpura/ haemolytic uraemic syndrome Leukopenia Neutropenia
trombootiline trombotsütopeeni - line purpur / hemolüütiline ureemiline sündroom, leukopeenia, neutropeenia
41 System Organ Class
40 Organsüsteemi klass Ainevahetus - ja toitumishäired
Very common ( 1/ 10)
Väga sage (≥ 1/ 10) hüpokaleemia, hüpofosfateemia, hüperkolesteroleemia, hüperglükeemia, hüpertriglütserideemia
Pericardial effusion (including haemodynamically significant effusions in children and adults)
perikardi efusioon (sealhulgas hemodünaamiliselt olulised efusioonid lastel ja täiskasvanutel)
Renal and urinary disorders General Oedema peripheral disorders and Pyrexia administration Pain site conditions
Üldised häired ja manustamiskoh a reaktsioonid
Aspartate aminotransferase increased Alanine aminotransferase increased
suurenenud aspartaataminotrans feraasi sisaldus, suurenenud alaniinaminotrans feraasi sisaldus
Immunosuppression increases the susceptibility to the development of lymphoma and other malignancies, particularly of the skin (see section 4.4).
41 Immunosupressioon suurendab lümfoomi ja teiste pahaloomuliste haiguste (eriti nahalokalisatsiooniga) tekkeriski (vt lõik 4. 4).
42 Cases of BK virus associated nephropathy, as well as cases of JC virus associated progressive multifocal leukoencephalopathy (PML), have been reported in patients treated with immunosuppressants, including Rapamune.
Immunosupressantidega, sealhulgas Rapamunega ravitud patsientidel on esinenud BK- viirusega seotud nefropaatiat, samuti JC- viirusega seotud progresseeruvat multifokaalset leukoentsefalopaatiat (PML).
Hepatotoxicity has been reported, the risk may increase as the trough sirolimus level increases.
On andmeid hepatotoksilisuse kohta, mille risk võib suureneda siroliimuse minimaalse kontsentratsiooni tõusuga.
In another study enrolling renal transplant patients  20 years of age that was intended to assess the safety of progressive corticosteroid withdrawal (beginning at six months post-transplantation) from an immunosuppressive regimen initiated at transplantation that included full-dose immunosuppression with both Rapamune and a calcineurin inhibitor in combination with basiliximab induction, of the 274 patients enrolled, 19 (6.9%) were reported to have developed post-transplant lymphoproliferative disorder (PTLD).
Teises uuringus, milles osales 274 siirdatud neeruga patsienti vanuses ≤ 20 aastat, oli eesmärk hinnata kortikosteroidi kasutamise järjestikuse lõpetamise (alates kuue kuu möödumisest siirdamisest) ohutust 42 immunosupressantide raviskeemis, mida alustati siirdamisel ja millesse kuulus täisannuses immunosupressioon koos Rapamunega ja kaltsineuriini inhibiitoriga ning ravi alustamine basiliksimabiga, ning 19 patsiendil (6, 9%) neist tekkis siirdamisjärgne lümfoproliferatiivne häire.
The mean calculated glomerular filtration rate (GFR) at 12, 24, 36, 48 and 60 months was significantly higher for patients receiving Rapamune following ciclosporin elimination than for those in the Rapamune
43 Pärast tsüklosporiini eliminatsiooni Rapamune' t saanud patsientidel oli keskmine arvutuslik glomeerulite filtratsioonikiirus 12, 24, 36, 48 ja 60 kuu möödumisel oluliselt kõrgem kui Rapamune' t koos tsüklosporiiniga raviks saanud rühmas.
3.8%, respectively).
60 kuu möödumisel oli muude kui naha pahaloomuliste kasvajate sagedus oluliselt kõrgem rühmas, milles jätkati tsüklosporiini kasutamist, võrreldes rühmaga, millel oli tsüklosporiini kasutamine katkestatud (vastavalt 8, 4% ja 3, 8%).
An unacceptably high frequency of PTLD was seen in a paediatric clinical transplant study when full dose Rapamune was administered to children and adolescents in addition to full dose calcineurin inhibitors with basiliximab and corticosteroids (see section 4.8).
44 Pediaatrilises kliinilises siirdamisuuringus oli Rapamune täisannuse manustamisel lastele ja noorukitele lisaks kaltsineuriini inhibiitorite täisannusele koos basiliksimabi ja kortikosteroididega siirdamisjärgse lümfoproliferatiivse häire esinemissagedus vastuvõetamatult suur (vt lõik 4. 8).
45 Much of the general pharmacokinetic information was obtained using the oral solution, which is summarised first.
Suurem osa üldisest farmakokineetilisest informatsioonist on kirjeldatud suukaudse lahuse põhjal.
Information directly related to the tablet formulation is summarised specifically in the Oral Tablet section.
Informatsioon, mis on otseselt seotud tablettidega, kirjeldatakse eraldi lõigus Suukaudsed tabletid.
Oral solution Following administration of the oral solution, sirolimus is rapidly absorbed, with a time to peak concentration of 1 hour in healthy subjects receiving single doses and 2 hours in patients with stable renal allografts receiving multiple doses.
Suukaudne lahus Suukaudse lahuse manustamise järel imendub siroliimus kiiresti, kusjuures ühekordseid annuseid saavatel tervetel inimestel saabus maksimaalne kontsentratsioon 1 tund pärast manustamist ja korduvaid annuseid saavatel stabiilse siirdatud neeruga patsientidel 2 tundi pärast manustamist.
In severe hepatically impaired patients (Child-Pugh classification C), mean values for sirolimus AUC and t1/ 2 were increased 210% and 170% respectively, and CL/ F was decreased by 67% compared to normal healthy subjects.
Raske maksakahjustusega patsientidel (C Child - Pugh’ i klassifikatsiooni järgi) suurenesid siroliimuse AUC ja t1/ 2 keskmised väärtused vastavalt 210% 45 ja 170% võrra ja CL/ F vähenes 67% võrra, võrreldes tervete uuringus osalejatega.
46 Oral Tablet In healthy subjects, the mean extent of bioavailability of sirolimus after single-dose administration of the tablet formulation is about 27% higher relative to the oral solution.
Suukaudsed tabletid Pärast ühekordse siroliimuse tabletivormi manustamist on tervetel inimestel biosaadavus 27% kõrgem kui suukaudse lahuse puhul.
From month 3 to month 12, following discontinuation of ciclosporin, mean (10th, 90th percentiles) troughs (expressed as chromatographic assay values) and daily doses were 19  4.1 ng/ ml (14 to 24 ng/ ml) and 8.2  4.2 mg (3.6 to 13.6 mg), respectively (see section 4.2).
Tsüklosporiinravi lõpetamise järgsel ajavahemikul 3… 12. kuul oli keskmine (10. ja 90. protsentiil) minimaalne kontsentratsioon (kromatograafilise analüüsi väärtused) ja ravimi päevadoos vastavalt 19 ± 4, 1 ng/ ml (14… 24 ng/ ml) ja 8, 2 ± 4, 2 mg (3, 6… 13, 6 mg) (vt lõik 4. 2).
Sirolimus was not mutagenic in the in vitro bacterial reverse mutation assays, the Chinese hamster ovary cell chromosomal aberration assay, the mouse lymphoma cell forward mutation assay, or the in vivo mouse micronucleus assay.
Siroliimus ei olnud mutageenne in vitro bakteriaalse pöördmutatsiooni uuringus, hiina hamstri munasarjaraku kromosoomaberratsiooni uuringus, hiire lümfoomiraku mutatsiooni uuringus ega in vivo hiire mikronukleuse uuringus.
47 Carcinogenicity studies conducted in mouse and rat showed increased incidences of lymphomas (male and female mouse), hepatocellular adenoma and carcinoma (male mouse) and granulocytic leukaemia (female mouse).
Kartsinogeensusuuringud, mis viidi läbi hiirtel ja rottidel, näitasid suurenenud lümfoomide esinemissagedust (isased ja emased hiired), hepatotsellulaarsete adenoomide ja kartsinoomide (isased hiired) ning granulotsütaarse leukeemia (emased hiired) teket.
Macrogol Glyceryl monooleate Pharmaceutical glaze Anhydrous calcium sulphate Microcrystalline cellulose Sucrose Titanium dioxide Brown iron oxide (E172) Yellow iron oxide (E172) Poloxamer 188  -tocopherol Povidone Carnauba wax Red opacode S-1-15095 (shellac glaze ~45% in ethanol, red iron oxide (E172), isopropyl alcohol, n-butyl alcohol, propylene glycol, ammonium hydroxide, simethicone).
Tableti kate: makrogool glütserüülmonooleaat farmatseutiline glasuur veevaba kaltsiumsulfaat mikrokristalne tselluloos sahharoos titaandioksiid pruun raudoksiid (E172) kollane raudoksiid (E172) poloksameer 188 α- tokoferool povidoon karnaubavaha: punane opacode S- 1- 15095 (šellaki lahus ~45% etanoolis, punane raudoksiid (E172), isopropüülalkohol, n- butüülalkohol, propüleenglükool, ammooniumhüdroksiid, simetikoon).
6.2 Incompatibilities
47 6. 2 Sobimatus
23 months.
23 kuud