natgillin/translations-raw huggingface dataset:
6 Based on results of clinical trials, the use of ribavirin as monotherapy is not effective and Ribavirin must not be used alone.
6 kinnituseta.
Teratogenic risk:
Teratogeenne risk:
Female patients:
Naissoost patsiendid:
Ribavirin must not be used by women who are pregnant (see section 4.3).
Ribaviriini ei tohi kasutada rasedatel naistel (vt lõik 4. 3).
Extreme care must be taken to avoid pregnancy in female patients (see sections 4.6 and 5.3).
Erilise hoolega tuleb vältida naissoost patsientide rasestumist (vt lõigud 4. 6 ja 5. 3).
Male patients and their female partners:
Meessoost patsiendid ja nende naispartnerid:
Extreme care must be taken to avoid pregnancy in partners of male patients taking Ribavirin (see sections 4.6 and 5.3).
Erilise hoolega tuleb vältida ribaviriini võtvate meessoost patsientide partnerite rasestumist (vt lõigud 4. 6 ja 5. 3).
A decrease in haemoglobin levels to < 10 g/ dl was observed in up to 14% of adult patients and 7% of children and adolescents treated with Ribavirin in combination with peginterferon alfa-2b (adults only) or interferon alfa-2b (adults and children or adolescents) in clinical trials.
Kliinilistes uuringutes oli hemoglobiini taseme vähenemine < 10 g/ dl jälgitav kuni 14% täiskasvanutel ja 7% lastel ja noorukitel, keda raviti ribaviriini ja peginterferoon alfa- 2b (ainult täiskasvanud) või interferoon alfa- 2b (täiskasvanud ja lapsed või noorukid) kombinatsiooniga.
Although ribavirin has no direct cardiovascular effects, anaemia associated with Ribavirin may result in deterioration of cardiac function, or exacerbation of the symptoms of coronary disease, or both.
Kuigi ribaviriin ei oma otsest toimet kardiovaskulaarsüsteemile, võib ribaviriinist tingitud aneemia kutsuda esile südame funktsiooni halvenemise või koronaarhaiguse sümptomite süvenemise või mõlemat.
Thus, Ribavirin must be administered with caution to patients with pre-existing cardiac disease (see section 4.3).
Seega tuleb ribaviriini manustada ettevaatusega neile patsientidele, kellel on olemasolev südamehaigus (vt lõik 4. 3).
Adult patients with a history of congestive heart failure, myocardial infarction and/ or previous or current arrhythmic disorders must be closely monitored.
Südame paispuudulikkuse, müokardiinfarkti ja/ või eelnevalt esinenud või praegu esinevate südame rütmihäiretega täiskasvanud patsiente tuleb hoolikalt jälgida.
If an acute hypersensitivity reaction (e. g., urticaria, angioedema, bronchoconstriction, anaphylaxis) develops, Ribavirin must be discontinued immediately and appropriate medical therapy instituted.
Ägeda ülitundlikkusreaktsiooni ilmnemisel (nt urtikaaria, angioödeem, bronhospasm, anafülaksia) tuleb ribaviriini manustamine otsekohe lõpetada ja rakendada vastavat ravi.
Combination therapy with alpha interferons should be discontinued in patients who develop new or worsening ophthalmologic disorders
Kombinatsioonravi alfa - interferoonidega tuleb katkestada patsientidel, kellel tekivad uued oftalmoloogilised häired või nende halvenemine.
7 Growth and Development:
Kasv ja areng:
During a 1-year course of therapy there was a decrease in the rate of linear growth (mean percentile decrease of 9%) and a decrease in the rate of weight gain (mean percentile decrease of 13%).
1- aastase ravikuuri ajal esines lineaarse pikkuskasvu vähenemist (keskmine protsentuaalne vähenemine 9%) ja kaalu juurdekasvu vähenemist (keskmine protsentuaalne vähenemine 13%).
A general reversal of these trends was noted during the 6 months follow-up post treatment.
Pärast ravi lõppu 6 kuud kestnud jälgimisperioodi ajal täheldati üldiselt nende suundumuste pöörduvust.
However, based on interim data from a long-term follow-up study, 12 (14%) of 84 children had a > 15 percentile decrease in rate of linear growth, of whom 5 (6%) children had a > 30 percentile decrease despite being off treatment for more than 1 year.
Nendest lastest 5- l (6%) esines > 30- protsendiline lineaarse pikkuskasvu vähenemine hoolimata sellest, et ravi lõpetamisest oli möödunud üle 1 aasta.
In addition, preclinical juvenile toxicity results have demonstrated a minor, dose-related decrease in overall growth in neonatal rats dosed with ribavirin (see section 5.3).
Lisaks näitasid mittekliinilise juveniilse toksilisuse tulemused väheolulist, annusest sõltuvat kogukasvu vähenemist vastsündinud rottidel, kellele manustati ribaviriini (vt lõik 5. 3).
Therefore, the risk/ benefit of the combined use of Ribavirin and interferon alfa-2b should be assessed in young children prior to the initiation of therapy.
Seetõttu peaks enne ribaviriini ja interferoon alfa- 2b kombinatsioonravi algust väikestel lastel hindama riski ja kasu suhet.
Physicians are advised to monitor the growth of children taking Ribavirin in combination with interferon alfa-2b.
Arstidel on soovitav jälgida ribaviriini ja interferoon alfa -
Approximately 12% of children treated with Ribavirin and interferon alfa-2b developed increase in TSH.
Umbes 12% - l ribaviriini ja interferooniga alfa- 2b ravitud lastest tekkis TSH tõus.
Another 4% had a transient decrease below the lower limit of normal.
4% - l lastest esines TSH taseme mööduv langus alla normaalse taseme piiri.
Prior to initiation of interferon alfa-2b therapy, TSH levels must be evaluated and any thyroid abnormality detected at that time must be treated with conventional therapy.
Enne ravi alustamist interferooniga alfa- 2b peab TSH tase olema määratud ja mistahes kõrvalekallet kilpnäärme normaalses talitluses tuleb konventsionaalselt ravida.
Interferon alfa-2b therapy may be initiated if TSH levels can be maintained in the normal range by medication.
Interferoon alfa- 2b raviga tohib alustada siis, kui TSH normaalne tase on ravimitega kontrollitav.
Thyroid dysfunction during treatment with Ribavirin and interferon alfa-2b has been observed.
Ribaviriini ja interferoon alfa- 2b ravi ajal on täheldatud kilpnäärme funktsioonihäireid.
Caution should be taken in HIV-positive subjects co- infected with HCV who receive nucleoside reverse transcriptase inhibitor (NRTI) treatment (especially ddI and d4T) and associated interferon alfa-2b/ ribavirin treatment.
HIV- positiivseid HCV- ga koinfitseerunud isikuid, kes saavad nukleosiidi pöördtranskriptaasi inhibiitoritega (NRTI) ravi (eriti ddI ja d4T), tuleb interferooniga alfa- 2b ja ribaviriiniga ravida erilise ettevaatusega.
In the HIV-positive population receiving an NRTI regimen, physicians should carefully monitor markers of mitochondrial toxicity and lactic acidosis when ribavirin is administered.
NRTI- režiimil olevate HIV - positiivsete populatsiooni peavad arstid ribaviriini manustamise korral tähelepanelikult jälgima mitokondriaalse toksilisuse markerite ja laktatsidoosi suhtes.
- co-administration of Ribavirin and didanosine is not recommended due to the risk of
- ribaviriini ja didanosiini ei ole soovitatav koos manustada mitokondriaalse toksilisuse ohu tõttu
- co-administration of Ribavirin and stavudine should be avoided to limit the risk of overlapping
- hoiduda tuleks ribaviriini manustamisest koos stavudiiniga, et vältida mitokondriaalse
mitochondrial toxicity.
toksilisuse ohu kattumist.
Co-infected patients with advanced cirrhosis receiving HAART may be at increased risk of hepatic decompensation and death.
Koinfitseerunud patsiendid, kellel on kaugelearenenud maksatsirroos ning kes saavad kõrgaktiivset retroviiruste vastast ravi (HAART), võib esineda suurenenud risk maksa dekompensatsiooni tekkeks ja surmaks.
Adding treatment with alfa interferons alone or in combination with ribavirin may increase the risk in this patient subset.
Ainult alfa- interferooni või kombineerituna ribaviriini lisamine nende patsientide raviskeemi võib seda riski suurendada.
HCV/ HIV co-infected patients receiving peginterferon alfa-2b/ ribavirin treatment and HAART may be at increased risk to develop haematological abnormalities (as neutropenia, thrombocytopenia and anaemia) compared to HCV mono-infected patients.
HCV/ HIV koinfitseerunud patsientidel, kes saavad ravi peginterferooniga alfa- 2b/ ribaviriiniga ning kõrgaktiivset retroviiruste vastast ravi (HAART), võib esineda suurenenud risk hematoloogiliste kõrvalekallete (nagu neutropeenia, trombotsütopeenia ja aneemia) tekkeks võrreldes ainult HCV- ga infitseerunud patsientidega.
Although, the majority of them could be managed by dose reduction, close monitoring of haematological parameters should be undertaken in this population of patients (see section 4.2 and below “ Laboratory tests” and section 4.8).
Kuigi enamus neist kõrvalekalletest taanduvad annuse vähendamise järgselt, tuleb sellel patsientide rühmal hematoloogilisi parameetreid hoolikalt jälgida (vt lõik 4. 2 ja allpool „ Laboratoorsed uuringud ” ning lõik 4. 8).
Patients treated with ribavirin and zidovudine are at increased risk of developing anaemia; therefore, the concomitant use of ribavirin with zidovudine is not recommended (see section 4.5).
Patsientidel, keda ravitakse ribaviriini ja zidovudiiniga, esineb suurenenud risk aneemia tekkeks; seetõttu ei ole ribaviriini kasutamine koos zidovudiiniga soovitatav (vt lõik 4. 5).
8 Patients with low CD4 counts:
Patsiendid madala CD4- rakkude arvuga:
In patients co-infected with HCV/ HIV, limited efficacy and safety data (N = 25) are available in subjects with CD4 counts less than 200 cells/ µl.
HCV/ HIV koinfitseerunud patsientide puhul on efektiivuse ja ohutuse andmed piiratud (N = 25) selliste isikute kohta, kelle CD4- rakkude arv on vähem kui 200 rakku/ µl.
Caution is therefore warranted in the treatment of patients with low CD4 counts.
Seetõttu tuleb madala CD4 - rakkude arvuga patsiente ravida ettevaatusega.
Please refer to the respective Summary of Product Characteristics of the antiretroviral medicinal products that are to be taken concurrently with HCV therapy for awareness and management of toxicities specific for each product and the potential for overlapping toxicities with Ribavirin and peginterferon alfa-2b.
Kui samaaegselt HCV raviga kasutatakse ka antiretroviraalseid ravimeid, vaadake palun lisainformatsiooni igale ravimile omase spetsiifilise toksilisuse kohta vastava ravimi ravimi omaduste kokkuvõttest, et vältida toksilisuse kattumist ribaviriiniga ja peginterferooniga alfa- 2b.
Dental and periodontal disorders, which may lead to loss of teeth, have been reported in patients receiving Ribavirin and peginterferon alfa-2b or interferon alfa-2b combination therapy.
Patsientidel, kes on saanud ribaviriini ja peginterferoon alfa- 2b või interferoon alfa- 2b kombinatsioonravi, on esinenud hamba ja hambajuureümbrise
In addition, dry mouth could have a damaging effect on teeth and mucous membranes of the mouth during long-term treatment with the combination of Ribavirin and peginterferon alfa-2b or interferon alfa-2b.
Lisaks võib ribaviriini ja peginterferoon alfa - 2b või interferoon alfa- 2b pikaajalise kombinatsioonravi ajal esinev suukuivus mõjuda kahjustavalt hammastele ja suu limaskestale.
Acceptable baseline values that may be considered as a guideline prior to initiation of Ribavirin therapy:
Enne ribaviriinravi alustamist peaksid tulemused mahtuma järgmistesse piiridesse:
Adult: ≥ 12 g/ dl (females); ≥ 13 g/ dl (males) Paediatric: ≥ 11 g/ dl (females); ≥ 12 g/ dl (males)
Täiskasvanud: ≥ 12 g/ dl (naistel); ≥ 13 g/ dl (meestel) Lapsed: ≥ 11 g/ dl (naistel); ≥ 12 g/ dl (meestel)
Platelets Neutrophil Count
Trombotsüüdid Neutrofiilide arv
≥ 100,000/ mm3 ≥ 1,500/ mm3
≥ 100000/ mm3 ≥ 1500/ mm3
For females of childbearing potential:
Fertiilses eas naissoost patsiendid:
Female partners of male patients must have a routine pregnancy test performed monthly during treatment and for seven months thereafter (see section 4.6).
Meessoost patsientide naispartnerid peavad tegema igakuiselt rasedusteste kogu ravi jooksul ja 7 kuud pärast ravi lõppu (vt lõik 4. 6).
Uric acid may increase with Ribavirin due to haemolysis; therefore, the potential for development of gout must be carefully monitored in pre-disposed patients.
Ribaviriini manustamisel võib hemolüüsi tõttu kusihappe tase tõusta; seetõttu tuleb sellise soodumusega patsiente hoolikalt jälgida podagra tekke võimaluse suhtes.
No interaction studies have been conducted with Ribavirin and other medicinal products, except for peginterferon alfa-2b, interferon alfa-2b and antacids.
Ribaviriini ja teiste ravimitega, v. a peginterferoon alfa- 2b, interferoon alfa- 2b ja antatsiidid, ei ole läbi viidud koostoimete uuringuid.
No pharmacokinetic interactions were noted between Ribavirin and peginterferon alfa-2b or interferon alfa-2b in a multiple-dose pharmacokinetic study.
Mitmeannuselistes farmakokineetilistes uuringutes ei ole täheldatud ribaviriini ja peginterferoon alfa- 2b või interferoon alfa- 2b vahelisi farmakokineetilisi koostoimeid.
The bioavailability of ribavirin 600 mg was decreased by co-administration with an antacid containing magnesium aluminium and simethicone; AUCtf decreased 14%.
600 mg ribaviriini biosaadavus vähenes samaaegsel manustamisel antatsiidiga, mis sisaldab magneesiumi, alumiiniumi ja simetikooni; AUCtf vähenes 14%.
9 Nucleoside analogs:
Nukleosiidide analoogid:
This activity could potentiate the risk of lactic acidosis induced by purine nucleoside analogs (e. g. didanosine or abacavir).
Nimetatud aktiivsus võib potentseerida puriini nukleosiidide analoogide (nt didanosiin või abakaviir) poolt indutseeritud laktatsidoosi tekke riski.
Co-administration of Ribavirin and didanosine is not recommended.
Ribaviriini manustamine koos didanosiiniga ei ole soovitatav.
Reports of mitochondrial toxicity, in particular lactic acidosis and pancreatitis, of which some fatal, have been reported (see section 4.4).
On esinenud teateid mitokondriaalse toksilisuse tekkest, eriti laktatsidoosist ja pankreatiidist, mis on mõningatel juhtudel osutunud fataalseks (vt lõik 4. 4).
The concomitant use of ribavirin with zidovudine is not recommended due to an increased risk of anaemia (see section 4.4).
Ribaviriini kasutamine koos zidovudiiniga ei ole soovitatav suurenenud aneemia riski tõttu (vt lõik 4. 4).
This would be particularly important in patients with a known history of zizovudine induced anaemia.
See on eriti oluline neil patsientidel, kellel on teadaolevalt anamneesis zidovudiini poolt põhjustatud aneemiat.
Any potential for interactions may persist for up to two months (five half-lives for ribavirin) after cessation of Ribavirin therapy due to the long half-life (see section 5.2).
9 Pika poolväärtusaja tõttu võivad kõik võimalikud koostoimed püsida kuni 2 kuud (5 ribaviriini poolväärtusaega) pärast ribaviriinravi lõppu (vt lõik 5. 2).
There is no evidence that ribavirin interacts with non-nucleoside reverse transcriptase inhibitors or protease inhibitors.
Puuduvad andmed ribaviriini koostoimete kohta mitte- nukleosiidsete pöördtranskriptaasi inhibiitorite või proteaasi inhibiitoritega.
The use of Ribavirin is contraindicated during pregnancy.
Ribaviriini kasutamine raseduse ajal on vastunäidustatud.
In animal studies, ribavirin produced reversible effects on spermatogenesis (see section
Loomkatsetes on ribaviriin põhjustanud pöörduvat toimet spermatogeneesile (vt
Significant teratogenic and/ or embryocidal potential have been demonstrated for
Ribaviriini märkimisväärset teratogeenset ja/ või embrüotoksilist potentsiaali on
ribavirin in all animal species in which adequate studies have been conducted, occurring at doses as low as one twentieth of the recommended human dose (see section 5.3).
tõestatud kõigil loomaliikidel, kellel on vastavaid uuringuid läbi viidud, esinedes juba annuste juures 1/ 20 inimesele soovitatavast annusest (vt lõik 5. 3).
- Genotoxicity:
- Genotoksilisus:
Ribavirin induces genotoxicity (see section 5.3).
Ribaviriin on genotoksiline (vt lõik 5. 3).
Ribavirin must not be used by females who are pregnant (see sections 4.3, 4.4 and 5.3).
Ribaviriini ei tohi kasutada rasedatel naistel (vt lõigud 4. 3, 4. 4 ja 5. 3).
Females of childbearing potential and their partners must each use an effective contraceptive during treatment and for four months after treatment has been concluded; routine monthly pregnancy tests must be performed during this time (see section 4.4).
Fertiilses eas naised ja nende partnerid peavad mõlemad kasutama efektiivset kontratseptsiooni kogu ravi jooksul ja 4 kuud pärast ravi lõpetamist; sellel ajal tuleb igakuiselt teha rasedustest (vt lõik 4. 4).
Male patients and their female partners:
Meessoost patsiendid ja nende naissoost partnerid:
Extreme care must be taken to avoid pregnancy in partners of male patients taking Ribavirin (see sections 4.3, 4.4 and 5.3).
Erilise hoolega tuleb vältida ribaviriini võtvate meessoost patsientide partnerite rasestumist (vt lõigud 4. 3, 4. 4 ja 5. 3).
It is unknown whether the ribavirin that is contained in sperm will exert its potential teratogenic or genotoxic effects on the human embryo/ foetus.
Ei ole teada, kas spermas sisalduv ribaviriin avaldab potentsiaalset teratogeenset või genotoksilist toimet inimese embrüole/ lootele.
Although data on approximately 300 prospectively followed pregnancies with paternal exposure to ribavirin have not shown an increased risk of malformation compared to the general population, nor any specific pattern of malformation, male patients and their female partners of childbearing age must be counseled to each use an effective contraceptive during treatment with Ribavirin and for seven months after treatment Men whose partners are pregnant must be instructed to use a condom to minimise delivery of ribavirin to the partner.
Meestel, kelle partnerid on rasedad, tuleb soovitada kondoomi kasutamist, et viia miinimumini tuppe sattuda võiva ribaviriini hulk.
10 4.7 Effects on ability to drive and use machines
4. 7 Toime reaktsioonikiirusele
Ribavirin has no or negligible influence on the ability to drive and use machines; however, peginterferon alfa-2b or interferon alfa-2b used in combination may have an effect.
Ribaviriin ei oma märkimisväärset toimet autojuhtimise ja masinate käsitsemise võimele, kombinatsioonis peginterferooniga alfa- 2b või interferooniga alfa- 2b võib toime siiski esineda.
The safety of Ribavirin capsules is evaluated from data from three clinical trials in patients with no previous exposure to interferon (interferon-naïve patients): two trials studied Ribavirin in combination with interferon alfa-2b, one trial studied Ribavirin in combination with peginterferon alfa-2b.
Ribaviriini kapslite ohutust on hinnatud kolme kliinilise uuringu andmete põhjal eelnevalt interferooniga ravimata patsientidel: kahes uuringus kasutati ribaviriini kombinatsioonis interferooniga alfa- 2b, ühes uuringus peginterferooniga alfa- 2b.
Patients who are treated with interferon alfa-2b and ribavirin after previous relapse from interferon therapy or who are treated for a shorter period are likely to have an improved safety profile than that described below.
10 Interferoonravi järgselt retsidiveerunud patsiendid, keda ravitakse interferoon alfa- 2b ja ribaviriini kombinatsioonraviga või keda ravitakse lühemat aega, kogevad tõenäoliselt vähem kõrvaltoimeid kui järgnevalt kirjeldatud.
Within the organ system classes, adverse reactions are listed under headings of frequency using the following categories: very common (≥ 1/ 10); common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10); uncommon (≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100); rare (≥ 1/ 10,000 to < 1/ 1,000); very rare (< 1/ 10,000); not known.
Organsüsteemi klasside piires on kõrvaltoimed loetletud esinemissageduste pealkirjade alla, kasutades järgmiseid kategooriaid: väga sage (≥1/ 10); sage (≥1/ 100 kuni < 1/ 10); aeg- ajalt (≥1/ 1000 kuni < 1/ 100); harv (≥1/ 10000 kuni < 1/ 1000); väga harv < 1/ 10000); teadmata.
Adverse reactions reported during clinical trials or following the marketing use of ribavirin with pegylated interferon alfa-2b or interferon alfa-2b injection
Kõrvaltoimed, millest on teatatud kliiniliste uuringute ajal või ribaviriini turustamisjärgsel kasutamisel koos pegüleeritud interferoon alfa- 2b või interferoon alfa - 2b süstega
Anaemia, neutropenia Thrombocytopenia, lymphadenopathy, lymphopenia Aplastic anaemia* Pure red cell aplasia, idiopathic thrombocytopenic purpura, thrombotic thrombocytopenic purpura
Aneemia, neutropeenia Trombotsütopeenia, lümfadenopaatia, lümfopeenia Aplastiline aneemia * Isoleeritud erütrotsütaarne aplaasia, idiopaatiline trombotsütopeeniline purpur, trombootiline trombotsütopeeniline purpur
Hypothyroidism, hyperthyroidism Diabetes
Hüpertriglütserideemia *
Anorexia
Väga harv:
Very rare:
Teadmata:
Hypertriglyceridemia*
Muutused vaimses tervises
Suicide attempts Hallucination Suicide* Mental status change
Peavalu, pearinglus, suukuivus, halvenenud keskendumisvõime
Blurred vision, conjunctivitis, eye pain, abnormal vision, lacrimal gland disorder
Hägune nägemine, konjunktiviit, silma valu, ebanormaalne nägemine, pisarakanali häire
Vertigo, hearing impairment/ loss, tinnitus, earache
Vertiigo, kuulmise kahjustus/ kadu, tinnitus, kõrvavalu
Hypotension, hypertension, syncope, flushing Peripheral ischaemia*
Hüpotensioon, hüpertensioon, minestus, õhetus Perifeerne isheemia *
12 Very rare:
Väga harv:
Ischaemic colitus*, ulcerative colitus* Periodontal disorder, dental disorder
Pankreatiit * Isheemiline koliit *, haavandiline koliit * Periodondi häire, hamba häire
Hepatomegaly, jaundice, hyperbilirubinemia* Hepatotoxicity (including fatalities)*
Naha ja nahaaluskoe kahjustused
Skin and subcutaneous tissue disorders
Hepatomegaalia, ikterus, hüperbilirubineemia * Hepatototoksilisus (sh letaalsed juhud) *
Stevens Johnson syndrome*, toxic epidermal necrolysis*, erythema multiforme*
Stevens Johnsoni sündroom *, toksiline epidermise nekrolüüs *, multiformne erüteem *
Musculoskeletal and connective tissue disorders Very common:
Lihas- skeleti ja sidekoe kahjustused Väga sage:
Arthralgia, myalgia, musculoskeletal pain Arthritis Rhabdomyolysis*, myositis*
Neerude ja kuseteede häired
Renal and urinary disorders
Artralgia, müalgia, lihas- skeleti valu Artriit Rabdomüolüüs *, müosiit *
Micturition frequency, polyuria Renal failure*, renal insufficiency* Nephrotic syndrome*
Sagenenud urineerimine, polüuuria Neerupuudulikkus *, neerufunktsiooni puudulikkus * Nefrootiline sündroom *
Reproductive system and breast disorders Common:
Üldised häired ja manustamiskoha reaktsioonid
A reduction in haemoglobin concentrations by > 4 g/ dl was observed in 30% of patients treated with Ribavirin and peginterferon alfa-2b and 37% of patients treated with Ribavirin + interferon alfa-2b.
Hemoglobiini kontsentratsiooni vähenemist > 4 g/ dl võrra täheldati 30% - l patsientidest, keda raviti ribaviriini ja peginterferooniga alfa- 2b ja 37% - l patsientidest, keda raviti ribaviriini + interferooniga alfa- 2b.
Haemoglobin levels dropped below 10 g/ dl in up to 14% of adult patients and 7% of children and adolescents treated with Ribavirin in combination with either peginterferon alfa-2b (adults only) or interferon alfa-2b.
Hemoglobiini sisaldus langes allapoole 10 g/ dl 14% - l täiskasvanud patsientidest ja 7% - l lastest ja noorukitest, keda raviti ribaviriiniga kombinatsioonis kas peginterferooniga alfa- 2b (ainult täiskasvanud) või interferooniga alfa- 2b.
Most cases of anaemia, neutropaenia, and thrombocytopaenia were mild (WHO grades 1 or 2).
Enamik aneemia, neutropeenia ja trombotsütopeenia juhte olid kerged (WHO 1. või 2. järk).
There were some cases of more severe neutropenia in patients treated with Ribavirin in combination with 13 peginterferon alfa-2b (WHO grade 3:
Patsientidel, keda raviti ribaviriini ja peginterferoon alfa- 2b kombinatsiooniga olid mõned raskemad neutropeenia juhud (WHO 3. järk:
39 of 186 [21%]; and WHO grade 4:
39 juhtu 186- st [21%]; ja WHO 4. järk:
13 of 186 [7%]); WHO grade 3 leukopenia was also reported in 7% of this treatment group.
13 juhtu 186- st [7%]); WHO 3. järgu leukopeeniast teatati selles ravirühmas 7%.