natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It can not be excluded that other inducers, e. g. phenytoin, carbamazepine, phenobarbital, St John’ s wort, may have a similar effect.
Ei saa välistada, et teiste indutseerijate, näiteks fenütoiini, karbamasepiini, fenobarbitaali ja liht- naistepuna toime võib olla samalaadne.
Co-administration of 200 mg ketoconazole increased the repaglinide (AUC and Cmax) by 1.2-fold with profiles of blood glucose concentrations altered by less than 8% when administered concomitantly (a single dose of 4 mg repaglinide).
200 mg ketokonasooli samaaegsel manustamisel suurenesid repagliniidi AUC ja Cmax 1, 2 korda ning vere glükoosisisaldus muutus alla 8%, kui samaaegselt manustati repagliniidi ühekordne annus 4 mg.
Co-administration of 100 mg itraconazole, an inhibitor of CYP3A4, has also been studied in healthy volunteers, and increased the AUC by 1.4-fold.
100 mg itrakonasooli, CYP3A4 inhibiitori samaaegsel manustamisel tervetele vabatahtlikele suurenes repagliniidi AUC 1, 4 korda.
In an interaction study in healthy volunteers, co-administration of 250 mg clarithromycin, a potent mechanism-based inhibitor of CYP3A4, slightly increased the repaglinide (AUC) by 1.4-fold and Cmax by 1.7-fold and increased the mean incremental AUC of serum insulin by 1.5-fold and the maximum concentration by 1.6-fold.
Seerumiinsuliini AUC keskmine kasv suurenes 1, 5 korda ja maksimaalne kontsentratsioon 1, 6 korda.
In a study conducted in healthy volunteers, the concomitant administration of repaglinide (a single dose of 0.25 mg) and ciclosporin (repeated dose at 100 mg) increased repaglinide AUC and Cmax about 2.5-fold and 1.8-fold respectively.
Tervete vabatahtlikega läbiviidud uuring näitas, et repagliniidi (üksikannus 0, 25 mg) ja tsüklosporiini (korduv annus 100 mg) koosmanustamine suurendas repagliniidi AUC ja Cmax vastavalt 2, 5 korda ja 1, 8 korda.
Since the interaction has not been established with dosages higher than 0.25 mg for repaglinide, the concomitant use of ciclosporin with repaglinide should be avoided.
Kuna koostoimet repagliniidi suuremate annustega kui 0, 25 mg ei ole kindlaks tehtud, siis tsüklosporiini koosmanustamist repagliniidiga tuleks vältida.
If the combination appears necessary, careful clinical and blood glucose monitoring should be performed (see section 4.4).
Kui kooskasutus on vajalik, on nõutav patsiendi hoolikas kliiniline seire ja vere glükoosisisalduse jälgimine (vt lõik 4. 4).
β -blocking agents may mask the symptoms of hypoglycaemia.
β- adrenoblokaatorid võivad ähmastada hüpoglükeemia sümptomeid.
Oral contraceptives, rifampicin, barbiturates, carbamazepine, thiazides, corticosteroids, danazol, thyroid hormones and sympathomimetics.
Repagliniidi hüpoglükeemilist toimet võivad vähendada järgmised ained: suukaudsed kontratseptiivid, rifampitsiin, barbituraadid, karbamasepiin, tiasiidid, kortikosteroidid, danasool, türeoidhormoonid ja sümpatomimeetikumid.
When these medications are administered to or withdrawn from a patient receiving repaglinide, the patient should be observed closely for changes in glycaemic control.
5 Kui loetletud ravimeid määratakse või ravi nendega lõpetatakse, tuleb repagliniidravi saavat patsienti tähelepanelikult jälgida, et avastada muutusi diabeedi kompensatsiooni tasemes.
When repaglinide is used together with other drugs that are mainly secreted by the bile, like repaglinide, any potential interaction should be considered.
Repagliniidi kasutamisel koos teiste, repagliniidi kombel peamiselt sapi kaudu erituvate ravimitega tuleb arvestada võimalikku koostoimet.
5 4.6 Pregnancy and lactation
4. 6 Rasedus ja imetamine
There are no studies of repaglinide in pregnant or lactating women.
Repagliniidi toimet rasedatele ja rinnaga toitvatele naistele ei ole uuritud.
Therefore the safety of repaglinide in pregnant women cannot be assessed.
Seetõttu ei ole hinnatud ka tema ohutust raseduse ajal.
Up to now repaglinide showed not to be teratogenic in animal studies.
Loomkatsetes ei ole repagliniid teratogeenset mõju avaldanud.
Embryotoxicity, abnormal limb development in foetuses and new born pups, was observed in rats exposed to high doses in the last stage of pregnancy and during the lactation period.
Suurte repagliniidiannuste manustamisel rottidele tiinuse lõppstaadiumis ja imetamise perioodil ilmnes embrüotoksilisus, ebanormaalne jäsemete areng lootel ja vastsündinul.
Repaglinide is detected in the milk of experimental animals.
Repagliniidi on leitud katseloomade piimas.
For that reason repaglinide should be avoided during pregnancy and should not be used in lactating women.
Seega ei tohi repagliniidi kasutada raseduse ajal ning rinnaga toitmise korral ei tohi emad ravimit kasutada.
Based on the experience with repaglinide and with other hypoglycaemic agents the following adverse events have been seen:
Repagliniidi ja teiste hüpoglükeemiliste ravimite kasutamisel on täheldatud alljärgnevaid kõrvalnähte.
Common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10); uncommon (≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100); rare (≥ 1/ 10,000 to < 1/ 1,000); very rare (< 1/ 10,000); not known (cannot be estimated from the available data).
Kõrvalnähtude esinemissagedused on esitatud järgmiselt: sage (≥1/ 100 kuni < 1/ 10); aeg- ajalt (≥1/ 1000 kuni < 1/ 100); harv (≥1/ 10 000 kuni < 1/ 1000); väga harv (< 1/ 10 000); teadmata (ei saa hinnata olemasolevate andmete alusel).
Allergy Generalised hypersensitivity reactions (e. g. anaphylactic reaction), or immunological reactions such as vasculitis.
Immuunsüsteemi häired Väga harv: allergia Üldised ülitundlikkuse reaktsioonid (nt anafülaktiline reaktsioon) või immunoloogilised reaktsioonid nagu vaskuliit.
Hypoglycaemic coma and hypoglycaemic unconsciousness As with other hypoglycaemic agents, hypoglycaemic reactions have been observed after administration of repaglinide.
Ainevahetus - ja toitumishäired Sage: hüpoglükeemia Teadmata: hüpoglükeemiline kooma ja hüpoglükeemiline teadvusetus Nagu teistegi hüpoglükeemiliste ravimite puhul, on pärast repagliniidi manustamist täheldatud hüpoglükeemilisi reaktsioone.
These reactions are mostly mild and easily handled through intake of carbohydrates.
Need reaktsioonid on enamasti kerged ja hõlpsasti kõrvaldatavad süsivesikute manustamisega.
If severe, requiring third party assistance, infusion of glucose may be necessary.
Rasketel juhtudel, mis nõuavad kõrvalist abi, võib vajalikuks osutuda glükoosi infusioon.
The occurrence of such reactions depends, as for every diabetes therapy, on individual factors, such as dietary habits, dosage, exercise and stress (see section 4.4).
Nende reaktsioonide esinemissagedus sõltub, nagu igasuguse diabeediravi puhul, individuaalsetest teguritest, nagu toitumisharjumused, annustamine, liikumine ja stress (vt lõik 4. 4).
Interactions with other medicinal products may increase the risk of hypoglycaemia (see section 4.5).
Koostoimed teiste ravimitega võivad suurendada hüpoglükeemia riski (vt lõik 4. 5).
During post marketing experience, cases of hypoglycaemia have been reported in patients treated with repaglinide in combination with metformin or thiazolidinedione.
Turustamisjärgselt on saadud andmeid, et hüpoglükeemiat on esinenud patsientidel, kelle ravis on kasutatud ka metformiini või tiasolidinediooni.
Nausea Gastro-intestinal complaints such as abdominal pain, diarrhoea, nausea, vomiting and constipation have been reported in clinical trials.
Seedetrakti häired Sage: kõhuvalu ja kõhulahtisus Väga harv: oksendamine ja kõhukinnisus Teadmata: iiveldus Kliinilistes uuringutes on kirjeldatud järgmisi seedetrakti kaebuseid: kõhuvalu, kõhulahtisus, iiveldus, oksendamine ja kõhukinnisus.
The rate and severity of these symptoms did not differ from that seen with other oral insulin secretagogues.
Nende sümptomite esinemissagedus ja raskus ei erinenud sellest, mida on täheldatud teiste insuliini sekretsiooni soodustavate ravimite puhul.
Skin and subcutaneous tissue disorders Not known:
Naha ja nahaaluskoe kahjustused Teadmata: ülitundlikkus
6 Changes in blood glucose levels have been known to result in transient visual disturbances, especially at the commencement of treatment.
6 Naha ülitundlikkusreaktsioonid võivad avalduda erüteemi, sügeluse, nahalööbe ja urtikaariana.
Such disturbances have only been reported in very few cases after initiation of repaglinide treatment.
Erineva keemilise struktuuri tõttu ei ole põhjust karta ristuvat allergiat sulfonüüluurea preparaatidega.
No such cases have led to discontinuation of repaglinide treatment in clinical trials.
Silma kahjustused Väga harv: nägemishäired Vere glükoosisisalduse muutused on teadaolevalt viinud mööduvate nägemishäirete tekkeni, eriti ravi alguses.
Cardiac disorders Rare:
Pärast repagliniidravi alustamist on neid häireid kirjeldatud vaid väga üksikutel juhtudel.
Cardiovascular disease Type 2 diabetes is associated with an increased risk for cardiovascular disease.
Kliinilistes uuringutes ei ole ükski neist juhtudest viinud repagliniidravi katkestamiseni.
In one epidemiological study, a higher incidence of acute coronary syndrome was reported in the repaglinide group.
Südame häired Harv: kardiovaskulaarne haigus II tüüpi diabeet on seotud suurema kardiovaskulaarsete haiguste riskiga.
However, the causality of the relationship remains uncertain (see sections 4.4 and 5.1).
Kuigi ühes epidemioloogilises uuringus teatati ägeda koronaarse sündroomi kõrgemast esinemissagedusest repagliniidravi saanud grupis, jääb seose põhjuslikkus ebaselgeks (vt lõigud 4. 4 ja 5. 1).
Hepatic function abnormal In very rare cases, severe hepatic dysfunction has been reported.
Maksa ja sapiteede häired Väga harv: ebanormaalne maksafunktsioon Väga harvadel juhtudel on teatatud maksa raskest talitlushäirest.
However, a causal relationship with repaglinide has not been established.
Põhjuslikku seost repagliniidiga ei ole siiski tõestatud.
Increased liver enzymes Isolated cases of increase in liver enzymes have been reported during treatment with repaglinide.
Väga harv: maksaensüümide aktiivsuse suurenemine Üksikutel juhtudel on repagliniidravi ajal kirjeldatud maksaensüümide aktiivsuse suurenemist.
Most cases were mild and transient, and very few patients discontinued treatment due to increase in liver enzymes.
Enamik neist juhtudest olid kerged ja mööduvad ning maksaensüümide aktiivsuse suurenemise tõttu katkestasid ravi vaid üksikud patsiendid.
Repaglinide has been given with weekly escalating doses from 4 - 20 mg four times daily in a 6 week period.
Annust suurendati järk- järgult iga nädal, algannus oli 4 mg, lõppannus 20 mg.
More severe hypoglycaemia with seizure, loss of consciousness or coma should be treated with IV glucose.
Tõsisema hüpoglükeemia tekkimisel (järsk enesetunde halvenemine, teadvusekaotus või kooma) tuleb manustada intravenoosselt glükoosi.
Carbamoylmethyl benzoic acid derivative, ATC code:
Farmakoterapeutiline rühm: karbamoüülmetüülbensoehappe derivaat, ATC kood:
A10B X02
A10B X 02
Repaglinide is a novel short-acting oral secretagogue.
Repagliniid on uus suukaudne lühitoimeline insuliini sekretsiooni põhjustav ravim.
Repaglinide lowers the blood glucose levels acutely by stimulating the release of insulin from the pancreas, an effect dependent upon functioning β -cells in the pancreatic islets.
Toime sõltub β- rakkude funktsioonivõimest pankreasesaarekestes.
Repaglinide closes ATP-dependent potassium channels in the β -cell membrane via a target protein different from other secretagogues.
Repagliniid sulgeb ATP- sõltuvad kaaliumikanalid β- raku membraanis, toimides läbi sihtvalgu, mis on erinev kui teistel insuliini sekreteerivatel preparaatidel.
This depolarises the β -cell and leads to an opening of the calcium channels.
See depolariseerib β- raku ja viib kaltsiumikanalite avanemisele.
The resulting increased calcium influx induces insulin secretion from the β -cell.
Kaltsiumi suurenenud juurdevool põhjustab insuliini sekretsiooni β - rakust.
Plasma repaglinide levels decreased rapidly, and low drug concentrations were seen in the plasma of type 2 diabetic patients 4 hours post-administration.
Repagliniiditase plasmas vähenes kiiresti ja 4 tundi pärast manustamist oli ravimi kontsentratsioon II tüüpi diabeedi haigete plasmas madal.
A dose-dependent decrease in blood glucose was demonstrated in type 2 diabetic patients when administered in doses from 0.5 to 4 mg repaglinide.
II tüüpi diabeedi haigetel esines ravimiannusest sõltuv vere glükoosisisalduse langus, kui repagliniidi manustati 0, 5… 4 mg.
Clinical study results have shown that repaglinide is optimally dosed in relation to main meals (preprandial dosing).
7 Kliiniliste uuringute tulemused osutavad, et repagliniidi on optimaalne annustada lähtuvalt põhisöögiaegadest (preprandiaalne annustamine).
7 treated patients as compared to sulfonylurea treated patients (see sections 4.4 and 4.8).
Ühes epidemioloogilises uuringus täheldati repagliniidiga ravitud patsientidel ägeda koronaarse sündroomi suurenenud riski võrreldes sulfonüüluureaga ravitud patsientidega (vt lõigud 4. 4 ja 4. 8).
Repaglinide is rapidly absorbed from the gastrointestinal tract, which leads to a rapid increase in the plasma concentration of the drug.
Repagliniid imendub seedetraktist kiiresti ning seetõttu tõuseb ka ravimi kontsentratsioon plasmas kiiresti.
After reaching a maximum, the plasma level decreases rapidly, and repaglinide is eliminated within 4 - 6 hours.
Maksimumtase saavutatud, väheneb repagliniidi kontsentratsioon plasmas kiiresti ning repagliniid elimineerub 4… 6 tunni jooksul.
The plasma elimination half-life is approximately one hour.
Poolväärtusaeg plasmas on umbes üks tund.
Repaglinide pharmacokinetics are characterised by a mean absolute bioavailability of 63% (CV 11%), low volume of distribution, 30 L (consistent with distribution into intracellular fluid), and rapid elimination from the blood.
Repagliniidi farmakokineetikale on iseloomulik keskmine täielik biosaadavus 63% (CV 11%), väike jaotumismaht 30 l (mis vastab levikule intratsellulaarsesse koevedelikku) ning kiire elimineerumine verest.
The AUC (SD) after 2 mg single dose exposure (4 mg in patients with hepatic insufficiency) was 31.4 ng/ ml x hr (28.3) in healthy volunteers, 304.9 ng/ ml x hr (228.0) in patients with hepatic insufficiency, and 117.9 ng/ ml x hr (83.8) in the elderly type 2 diabetic patients.
AUC (SD) oli pärast 2 mg (maksapuudulikkusega patsientidel 4 mg) ühekordset manustamist 31, 4 ng/ ml tunnis (28, 3) tervetel vabatahtlikel, 304, 9 ng/ ml tunnis (228, 0) maksapuudulikkusega patsientidel ning 117, 9 ng/ ml tunnis (83, 8) eakatel II tüüpi diabeedi haigetel.
20-39 ml/ min.), the results showed a significant 2-fold increase of the exposure (AUC) and half-life (t1/ 2) as compared to subjects with normal renal function.
Pärast raske neerupuudulikkusega patsientide (kreatiniini kliirens 20... 39 ml/ min) 5- päevast ravi repagliniidiga (2 mg 3 korda ööpäevas) näitasid tulemused AUC ja poolväärtusaja (t1/ 2) olulist 2 - kordset tõusu, võrreldes normaalse neerufunktsiooniga patsientide näitudega.
Repaglinide is highly bound to plasma proteins in humans (greater than 98%).
Repagliniid on inimorganismis tihedalt seotud plasmaproteiiniga (rohkem kui 98%).
No clinically relevant differences were seen in the pharmacokinetics of repaglinide, when repaglinide was administered 0, 15 or 30 minutes before a meal or in fasting state.
Repagliniidi farmakokineetikas ei esinenud kliiniliselt olulisi erinevusi, kui preparaati manustati 0; 15 või 30 minutit enne sööki või söögist loobumisel.
Repaglinide is almost completely metabolised, and no metabolites with clinically relevant hypoglycaemic effect have been identified.
Repagliniid metaboliseerub peaaegu täielikult ja ükski seni uuritud metaboliit ei ole andnud kliiniliselt olulist hüpoglükeemilist efekti.
Repaglinide and its metabolites are excreted primarily via the bile.
Repagliniid ja selle metaboliidid erituvad eelkõige sapi kaudu.
A small fraction (less than 8%) of the administered dose appears in the urine, primarily as metabolites.
Väga väike osa (vähem kui 8%) manustatud annusest ilmneb uriinis, peamiselt metaboliitidena.
Less than 1% of the parent drug is recovered in faeces.
Vähem kui 1% algravimist leidub väljaheites.
Microcrystalline cellulose (E460) Calcium hydrogen phosphate, anhydrous Maize starch Amberlite (polacrilin potassium) Povidone (polyvidone) Glycerol 85% Magnesium stearate Meglumine Poloxamer
mikrokristalne tselluloos (E460) kaltsiumvesinikfosfaat, veevaba maisitärklis amberliit (polakriliinkaalium) povidoon (polüvidoon) glütserool 85%
8 6.3 Shelf life
8 magneesiumstearaat meglumiin poloksameer
The blister pack (aluminium/ aluminium) contains 30, 90, 120 or 270 tablets, respectively.
Blisterpakend (alumiinium/ alumiinium) sisaldab vastavalt 30, 90, 120 või 270 tabletti.
EU/ 1/ 98/ 076/ 004-006, EU/ 1/ 98/ 076/ 023
EU/ 1/ 98/ 076/ 004- 006, EU/ 1/ 98/ 076/ 023
17 August 1998 Date of last renewal:
17. august 1998 Müügiloa uuendamise kuupäev:
Repaglinide tablets are yellow, round and convex and engraved with Novo Nordisk logo (Apis bull).
Repagliniiditabletid on kollased, kujult ümar- kumerad ja nende pinnale on pressitud Novo Nordiski logo (härg Apis).
Repaglinide should be taken before main meals (i. e. preprandially).
Repagliniidi tuleb võtta vahetult enne peamisi söögikordi (preprandiaalselt).
In the case of concomitant use with other active substances refer to sections 4.4 and 4.5 to assess dosage.
Teiste toimeainete samaaegsel kasutamisel tutvu annuse arvestamiseks lõikudega 4. 4 ja 4. 5.
One to two weeks should elapse between titration steps (as determined by blood glucose response).
Vajadusel tuleks annust muuta 1... 2 nädala järel (lähtudes glükoosi
10 1 mg.
10 muutustest veres).
11 performed.
11 Repagliniid mõjub β- rakkudele lühitoimeliselt läbi kindla seondumiskoha.
Co-administration of gemfibrozil (600 mg twice daily), an inhibitor of CYP2C8, and repaglinide (a single dose of 0.25 mg) increased the repaglinide AUC 8.1-fold and Cmax 2.4-fold in healthy volunteers.
12 CYP2C8 inhibiitori gemfibrosiili (600 mg kaks korda päevas) ja repagliniidi (ühekordne 0, 25 mg annus) samaaegsel kasutamisel tervetel vabatahtlikel suurenes repagliniidi AUC 8, 1 korda ja Cmax 2, 4 korda.
12 repaglinide (a single dose of 0.25 mg) increased the repaglinide AUC, Cmax and t½ (1.6-fold, 1.4-fold and 1.2-fold respectively) with no statistically significant effects on the blood glucose levels.
CYP2C8 mõõduka inhibiitori trimetoprimi (160 mg kaks korda päevas) ja repagliniidi (ühekordne 0, 25 mg annus) koosmanustamise tulemusena suurenesid vähesel määral repagliniidi AUC, Cmax ja t½ (vastavalt 1, 6; 1, 4 ja 1, 2 korda), kuid sellel ei olnud statistiliselt olulist toimet vere glükoosisisaldusele.
If concomitant use is necessary, careful monitoring of blood glucose and close clinical monitoring should be performed (see section 4.4).
Kui kooskasutamine on vajalik, on nõutav vere glükoosisisalduse hoolikas jälgimineja haige täpne kliiniline seire (vt lõik 4. 4).
The following substances may reduce the hypoglycaemic effect of repaglinide:
Repagliniidi hüpoglükeemilist toimet võivad vähendada järgmised ained: suukaudsed kontratseptiivid, rifampitsiin, barbituraadid, karbamasepiin, tiasiidid, kortikosteroidid,
Oral contraceptives, rifampicin, barbiturates, carbamazepine, thiazides, corticosteroids, danazol, thyroid hormones and sympathomimetics.
13 danasool, türeoidhormoonid ja sümpatomimeetikumid.
13 4.6 Pregnancy and lactation
4. 6 Rasedus ja imetamine
Visual disturbances
Naha - ja nahaaluskoe kahjustused
14 Changes in blood glucose levels have been known to result in transient visual disturbances, especially at the commencement of treatment.
14 Teadmata: ülitundlikkus Naha ülitundlikkusreaktsioonid võivad avalduda erüteemi, sügeluse, nahalööbe ja urtikaariana.
No such cases have led to discontinuation of repaglinide treatment in clinical trials.
Silmakahjustused Väga harv: nägemishäired Vere glükoosisisalduse muutused on teadaolevalt viinud mööduvate nägemishäirete tekkeni, eriti ravi alguses.
In one epidemiological study, a higher incidence of acute coronary syndrome was reported in the repaglinide group.
Südame häired Harv: kardiovaskulaarne haigus II tüüpi diabeet on seotud kõrgenenud kardiovaskulaarsete haiguste riskiga.
A dose-dependent decrease in blood glucose was demonstrated in type 2 diabetic patients when administered in doses from 0.5 to 4 mg repaglinide.
II tüüpi diabeedi haigetel esines ravimiannusest sõltuv vere glükoosisisalduse langus, kui repagliniidi
15 treated patients as compared to sulfonylurea treated patients (see sections 4.4 and 4.8).
Ühes epidemioloogilises uuringus täheldati repagliniidiga ravitud patsientidel ägeda koronaarse sündroomi suurenenud riski võrreldes sulfonüüluureaga ravitud patsientidega (vt. lõigud 4. 4 ja 4. 8).
Microcrystalline cellulose (E460) Calcium hydrogen phosphate, anhydrous Maize starch Amberlite (polacrilin potassium) Povidone (polyvidone) Glycerol 85% Magnesium stearate Meglumine Poloxamer Iron oxide, yellow (E172)
16 glütserool 85% magneesiumstearaat meglumiin poloksameer kollane raudoksiid (E172)
16 Not applicable.
Ei ole kohaldatav.
EU/ 1/ 98/ 076/ 011-013, EU/ 1/ 98/ 076/ 024
EU/ 1/ 98/ 076/ 011- 013, EU/ 1/ 98/ 076/ 024
Repaglinide tablets are peach-coloured, round and convex and engraved with Novo Nordisk logo (Apis bull).
Repagliniiditabletid on virsikuvärvi, kujult ümar- kumerad ja nende pinnale on pressitud Novo Nordiski logo (härg Apis).
18 If patients are transferred from another oral hypoglycaemic agent the recommended starting dose is 1 mg.
Üleviimisel teistelt suukaudsetelt hüpoglükeemilise toimega preparaatidelt on soovitatav algannus 1 mg.
This phenomenon is known as secondary failure, to distinguish it from primary failure, where the drug is ineffective in an individual patient when first given.
Sellist reaktsiooni nimetatakse sekundaarseks insuliinidefitsiidiks, et eristada seda primaarsest insuliinidefitsiidist, mille puhul preparaat osutub ebaefektiivseks kohe ravi alguses.
Repaglinide acts through a distinct binding site with a short action on the β -cells.
19 Repagliniid mõjub β- rakkudele lühitoimeliselt läbi kindla seondumiskoha.
19 Trials investigating the combination with other insulin secretagogues and acarbose have not been performed.
Uuringuid koosmõju kohta teiste insuliini sekretsiooni esile kutsuvate ravimitega ja akarboosiga ei ole tehtud.
Co-administration of gemfibrozil (600 mg twice daily), an inhibitor of CYP2C8, and repaglinide (a single dose of 0.25 mg) increased the repaglinide AUC 8.1-fold and Cmax 2.4-fold in healthy volunteers.
CYP2C8 inhibiitori gemfibrosiili (600 mg kaks korda päevas) ja repagliniidi (ühekordne 0, 25 mg
20 Co-administration of trimethoprim (160 mg twice daily), a moderate CYP2C8 inhibitor, and repaglinide (a single dose of 0.25 mg) increased the repaglinide AUC, Cmax and t½ (1.6-fold, 1.4-fold and 1.2-fold respectively) with no statistically significant effects on the blood glucose levels.
CYP2C8 mõõduka inhibiitori trimetoprimi (160 mg kaks korda päevas) ja repagliniidi (ühekordne 0, 25 mg annus) koosmanustamise tulemusena suurenesid vähesel määral repagliniidi AUC, Cmax ja t½ (vastavalt 1, 6; 1, 4 ja 1, 2 korda), kuid sellel ei olnud statistiliselt olulist toimet vere glükoosisisaldusele.
21 repaglinide, any potential interaction should be considered.
21 Kui loetletud ravimeid määratakse või ravi nendega lõpetatakse, tuleb repagliniidravi saavat patsienti tähelepanelikult jälgida, et avastada muutusi diabeedi kompensatsiooni tasemes.
Skin and subcutaneous tissue disorders Not known:
Naha - ja nahaaluskoe kahjustused Teadmata: ülitundlikkus
22 Very rare:
22 Naha ülitundlikkusreaktsioonid võivad avalduda erüteemi, sügeluse, nahalööbe ja urtikaariana.
Visual disturbances Changes in blood glucose levels have been known to result in transient visual disturbances, especially at the commencement of treatment.
Erineva keemilise struktuuri tõttu ei ole põhjust karta ristuvat allergiat sulfonüüluurea preparaatidega.
Such disturbances have only been reported in very few cases after initiation of repaglinide treatment.
Silmakahjustused Väga harv: nägemishäired Vere glükoosisisalduse muutused on teadaolevalt viinud mööduvate nägemishäirete tekkeni, eriti ravi alguses.