natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Talk to your doctor before you stop taking Viread for any reason, particularly if you are experiencing any side effects or you have another illness.
Pidage nõu oma arstiga enne, kui te mistahes põhjusel lõpetate Viread võtmise, eriti juhul, kui te tunnete mingeid kõrvaltoimeid või teil on mõni teine haigus.
Contact your doctor before you restart taking Viread tablets.
Pidage nõu oma arstiga enne, kui taasalustate Viread tablettide võtmist.
• If you have hepatitis B or HIV and hepatitis B together (co-infection), it is very important not to stop your Viread treatment without talking to your doctor first.
• Kui teil on B- hepatiit või nii HIV- infektsioon kui ka B- hepatiit (samaaegselt), on väga oluline mitte lõpetada Viread- ravi ilma arstiga esmalt nõu pidamata.
Some patients have had blood tests or symptoms indicating that their hepatitis has got worse after stopping Viread.
Mõnedel patsientidel on pärast Viread’ i võtmise lõpetamist ilmnenud halvad vereanalüüsinäitajad või sümptomid, mis osutavad nende hepatiidi ägenemisele.
Like all medicines, Viread can cause side effects, although not everybody gets them.
Nagu kõik ravimid, võib ka Viread põhjustada kõrvaltoimeid, kuigi kõigil neid ei teki.
Very common side effects (These can affect at least 10 in every 100 patients)
Väga sageli esinevad kõrvaltoimed (kõrvaltoimed, mis tekivad 100- st patsiendist vähemalt 10- l patsiendil)
• diarrhoea, being sick (vomiting), feeling sick (nausea), dizziness
• kõhulahtisus, oksendamine, iiveldus, pearinglus
Common side effects (These can affect up to 10 in every 100 patients)
Sageli esinevad kõrvaltoimed (kõrvaltoimed, mis tekivad 100- st patsiendist kuni 10- l patsiendil)
• headache, stomach pain, feeling tired, feeling bloated, flatulence
• peavalu, kõhuvalu, väsimus, täiskõhutunne, soolegaasid
33 Rare side effects (These can affect up to 1 in every 1,000 patients)
Harva esinevad kõrvaltoimed (kõrvaltoimed, mis tekivad kuni 1- l 1000- st patsiendist)
• excess lactic acid in the blood (lactic acidosis, a serious side effect that can be fatal).
• piimhappe liiasus veres (laktatsidoos, tõsine kõrvaltoime, mis võib lõppeda surmaga).
think you may have lactic acidosis, contact your doctor immediately.
arvate, et teil on laktatsidoos, pidage otsekohe nõu oma arstiga.
• pain in the tummy (abdomen) caused by inflammation of the pancreas
33 • kõhuvalu, mis on põhjustatud kõhunäärmepõletikust
Very rare side effects (These can affect less than 1 in every 10,000 patients)
Väga harva esinevad kõrvaltoimed (kõrvaltoimed, mis tekivad 10000- st patsiendist vähem kui 1- l patsiendil)
• feeling weak
• nõrkustunne
The breakdown of muscle, softening of the bones (with bone pain and sometimes resulting in fractures), muscle pain, muscle weakness and decreases in potassium or phosphate in the blood may occur due to damage to kidney tubule cells.
Lihaste lagunemine, luude pehmenemine (kaasneb luuvalu ning mõnikord tekivad luumurrud), lihasvalu, lihasnõrkus ja vere kaaliumi - või fosfaadisisalduse vähenemine võib olla põhjustatud neerutuubulite rakkude kahjustusest.
In the treatment of HIV, combination antiretroviral therapy (including Viread) may change your body shape, by changing the way body fat is distributed.
HIV ravis võib kombineeritud retroviirusevastane ravi (sealhulgas Viread) põhjustada muutusi keha kujus rasvkoe ümberjaotumise tõttu.
You may lose fat from your legs, arms and face; gain fat around the tummy (abdomen) and internal organs; get larger breasts or fatty lumps on the back of the neck (‘buffalo hump’).
Need võivad hõlmata rasvkoe kadumist jalgadelt, kätelt ja näolt, rasva kogunemist kõhupiirkonda ja siseelunditesse, rindade suurenemist või rasvaladestusi turjal (“ piisoniküür ”).
In the treatment of HIV, combination antiretroviral therapy may also cause increased fats in the blood (hyperlipaemia) and resistance to insulin.
HIV ravis võib kombineeritud retroviirusevastane ravi põhjustada ka rasvade rohkust veres (hüperlipeemia) ja insuliiniresistentsust.
34 If any of the side effects get serious, or if you notice any side effects not listed in this leaflet, please tell your doctor.
Kui ükskõik milline kõrvaltoimetest muutub tõsiseks või kui te märkate mõnda kõrvaltoimet, mida selles infolehes ei ole nimetatud, palun rääkige sellest oma arstile.
HOW TO STORE VIREAD
KUIDAS VIREAD’ I SÄILITADA
Do not use Viread after the expiry date which is stated on the bottle and carton after {EXP}.
Ärge kasutage Viread’ i pärast kõlblikkusaega, mis on märgitud pudelil ja karbil pärast (Kõlblik kuni:).
Medicines should not be disposed of via wastewater or household waste.
34 Ravimeid ei tohi ära visata kanalisatsiooni kaudu ega koos majapidamisprügiga.
What Viread contains
Mida Viread sisaldab
Each Viread tablet contains 245 mg of tenofovir disoproxil
Tablett sisaldab 245 mg tenofoviirdisoproksiili (300 mg
(in the form of 300 mg tenofovir disoproxil fumarate), equivalent to 136 mg of tenofovir.
tenofoviirdisoproksiilfumaraadina), mis vastab 136 mg tenofoviirile.
- The other ingredients are microcrystalline cellulose (E460), pregelatinised starch (gluten free),
- Abiained on mikrokristalne tselluloos (E460), preželatiniseeritud tärklis (gluteenivaba),
croscarmellose sodium, lactose monohydrate, and magnesium stearate (E572) which make up the tablet core, and lactose monohydrate, hypromellose (E464), titanium dioxide (E171), glycerol triacetate (E1518) and indigo carmine aluminium lake (E132) which make up the tablet coating.
kroskarmelloosnaatrium, laktoosmonohüdraat ja magneesiumstearaat (E572), mis moodustavad tableti sisu, ja laktoosmonohüdraat, hüpromelloos (E464), titaandioksiid (E171), glütserooltriatsetaat (E1518) ja indigokarmiin (E132), mis moodustavad tableti katte.
Viread 245 mg film-coated tablets are almond-shaped and light blue in colour.
Viread 245 mg õhukese polümeerikattega tabletid on mandlikujulised ja helesinist värvi.
The tablets are marked on one side with “GILEAD” and “4331” and on the other side with “300”.
Tableti ühele küljele on märgitud „ GILEAD “ ja „ 4331 “ ning teisele „ 300 “.
35 or
või
36 Ireland Gilead Sciences Ltd Tel: + 44 (0) 1223 897555
Ireland Gilead Sciences Ltd Tel: + 44 (0) 1223 897555
Latvija Gilead Sciences International Ltd Tel: + 44 (0) 20 7136 8820
36 Latvija Gilead Sciences International Ltd Tel: + 44 (0) 20 7136 8820
EU Number
EMEA protseduuri
Invented Name
Ravimi
Strength
number
75 mg/ ml
Infusioonilahuse 75 mg/ ml
Vial (glass)
Intravenoosseks Viaal (klaas)
It contains the active substance cidofovir (75 mg/ ml).
Ravim sisaldab toimeainena tsidofoviiri (75 mg/ ml).
Before receiving Vistide, the patient’ s kidneys must be checked, as the medicine must not be given to patients with kidney disease.
Enne Vistidega ravi alustamist tuleb kontrollida patsiendi neerutalitlust, sest neeruhaigusega patsientidel seda ravimit kasutada ei tohi.
During the ‘ induction’ phase, Vistide is given as a one-hour infusion of 5 mg per kilogram body weight once a week for the first two weeks.
Induktsioonravi (nn sissejuhatava ravi) etapil ravi kahel esimesel nädalal manustatakse Vistidet üks kord nädalas ühe tunni kestva infusioonina annuses 5 mg kehakaalu kilogrammi kohta.
Then, during the ‘ maintenance’ phase, it is given once every two weeks.
Seejärel säilitusravi etapil manustatakse Vistidet üks kord iga kahe nädala järel.
Treatment is continued for as long as recommended in local guidelines on the management of HIV-infected patients.
Ravi jätkatakse vastavalt HIV- nakkusega patsientide ravikohas kehtivates ravisuunistes soovitatud kestusele.
The active substance in Vistide, cidofovir, is an antiviral medicine that belongs to the class ‘ nucleotide analogues’.
Vistides toimeainena sisalduv tsidofoviir on nukleotiidianaloogide klassi kuuluv viiruseravim.
It blocks the activity of enzymes called ‘ DNA polymerases ’ in CMV, which the virus uses to produce DNA.
Ravim blokeerib tsütomegaloviiruse DNA paljundamisel osalevate ensüümide DNA polümeraaside toime.
When the virus cannot produce DNA, it cannot reproduce, slowing down the spread of infection.
Kui viirus ei saa DNA- d paljundada, ei paljune ka viirus ise, mis aeglustab nakkuse levikut.
The maintenance study compared two maintenance doses of Vistide (5 and 3 mg/ kg body weight) in 100 patients who had stopped responding to, or could not receive other medicines for CMV retinitis (ganciclovir or foscarnet).
Säilitusravi uuringus võrreldi kaht Vistide säilitusravi annust (5 ja 3 mg kehakaalu kg kohta) 100 patsiendil, kellel tsütomegaloviirusest põhjustatud retiniit enam ravile ei allunud või kes ei saanud teisi ravimeid kasutada (gantsükloviir või foskarnet).
In the maintenance study, the 5-mg/ kg dose was more effective than the 3-mg/ kg dose (115 days and 49 days, respectively).
Säilitusravi uuringus oli annus 5 mg/ kg efektiivsem kui annus 3 mg/ kg (vastavalt 115 ja 49 päeva).
It should also not be used in patients who have kidney disease or who are taking other medicines that might be harmful to the kidneys, or in patients who cannot take probenecid or other ‘ sulfa-containing’ medicines.
Vistidet ei tohi kasutada ka patsiendid, kellel on neeruhaigus või kes kasutavad teisi ravimeid, mis võivad neerusid kahjustada, samuti patsiendid, kes ei saa kasutada probenetsiidi ega muid sulfoonamiidravimeid.
The Committee for Medicinal Products for Human Use (CHMP) decided that Vistide’ s benefits are greater than its risks for the treatment of CMV retinitis in patients with AIDS and without kidney disease.
Inimravimite komitee otsustas, et Vistide kasulikkus tsütomegaloviirusest (CMV) põhjustatud retiniidi raviks AIDSiga patsientidel, kellel ei ole neeruhaigust, on suurem kui sellega kaasnevad riskid.
The European Commission granted a marketing authorisation valid throughout the European Union for Vistide on 23 April 1997.
Muu teave Vistide kohta Euroopa Komisjon andis Vistide müügiloa, mis kehtib kogu Euroopa Liidu territooriumil, 23. aprillil 1997.
VISTIDE 75 mg/ ml concentrate for solution for infusion.
VISTIDE 75 mg/ ml infusioonilahuse kontsentraat
Each vial contains approximately 2.5 mmol (or 57 mg) sodium per vial (5 ml) as a constituent of the excipients.
Iga viaal sisaldab toimeainena 375 mg/ 5 ml veevaba tsidofoviiri. Iga viaal sisaldab abiainena ligikaudu 2, 5 mmol (või 57 mg) naatriumi (ühe 5 ml viaali kohta).
The formulation is adjusted to pH 7.4.
Ravimi kohandatud pH on 7, 4.
Concentrate for solution for infusion.
Infusioonilahuse kontsentraat
VISTIDE is indicated for the treatment of CMV retinitis in patients with acquired immunodeficiency syndrome (AIDS) and without renal dysfunction.
VISTIDE on näidustatud CMV retiniidi raviks omandatud immuunpuudulikkuse sündroomiga (AIDS) haigetel, kellel pole neerutalitluse häireid.
VISTIDE should be used only when other agents are considered unsuitable.
VISTIDE’ t tuleb kasutada ainult siis, kui muud ravimid on osutunud mittesobivaks.
Before each administration of VISTIDE, serum creatinine and urine protein levels should be investigated.
Enne VISTIDE igat manustamist tuleb määrata seerumi kreatiniini tase ja uriini valgusisaldus.
VISTIDE must be administered with oral probenecid and intravenous saline as described below (see section 4.4 for appropriate recommendations, and under section 6.6 for information on obtaining probenecid).
VISTIDE’ t peab manustama koos suukaudse probenetsiidi ja intravenoosse isotoonilise naatriumkloriidi lahusega nagu on kirjeldatud allpool (vt lõik 4. 4 vajalikke soovitusi ning informatsioon probenetsiidi hankimise kohta vt lõik 6. 6).
The recommended dosage, frequency, or infusion rate must not be exceeded.
Soovituslikku annust, manustamissagedust ega infusioonikiirust ei tohi ületada.
VISTIDE must be diluted in 100 millilitres 0.9% (normal) saline prior to administration.
VISTIDE tuleb enne manustamist lahjendada 100 milliliitris 0, 9% (füsioloogilises) naatriumkloriidi lahuses.
To minimise potential nephrotoxicity, oral probenecid and intravenous saline prehydration must be administered with each VISTIDE infusion.
Et vähendada nefrotoksilisuse võimalust, tuleb manustada suukaudselt probenetsiidi ja prehüdratsiooniks infundeerida täiendavalt isotoonilist lahust iga VISTIDE manustamiskorra ajal.
Dosage in adults
Annustamine täiskasvanutel
The recommended dose of cidofovir is 5 mg/ kg body weight (given as an intravenous infusion at a constant rate over 1 hour) administered once weekly for two consecutive weeks.
Tsidofoviiri soovitatav annus on 5 mg/ kehakaalu kg kohta (intravenoosse infusioonina konstantse kiirusega, kestvusega üle 1 tunni) üks kord nädalas kahel järjestikusel nädalal.
Beginning two weeks after the completion of induction treatment, the recommended maintenance dose of cidofovir is 5 mg/ kg body weight (given as an intravenous infusion at a constant rate over 1 hour) administered once every two weeks.
Kaks nädalat pärast indutseeriva ravi lõppu on tsidofoviiri soovitatav annus 5 mg/ kehakaalu kg kohta (intravenoosse infusioonina konstantse kiirusega, kestvusega üle 1 tunni) üks kord kahe nädala järel.
Suspension of maintenance treatment with cidofovir should be considered in accordance with local recommendations for the management of HIV-infected patients.
Säilitusravi katkestamisel tsidofoviiriga tuleb arvestada kohalike HIV- infektsiooniga patsientide ravijuhistega.
2 Dosage in elderly The safety and efficacy of VISTIDE have not been established for the treatment of CMV disease in patients over 60 years of age.
Annustamine eakatel patsientidel Üle 60- aastastel patsientidel ei ole VISTIDE ohutus ja efektiivsus CMV (tsütomegaloviiruse) ravis tõestatud.
Since elderly individuals frequently have reduced glomerular function, particular attention should be paid to assessing renal function before and during administration of VISTIDE.
2 Kuna vanemaealistel isikutel on neerufunktsioon tihti alanenud, tuleb nimetatud patsientidel enne VISTIDE manustamist hoolikalt hinnata neerutalitlust.
Dosage in children and neonates VISTIDE is not recommended for use in children below 18 years of age due to a lack of data on safety and efficacy.
Annustamine lastel ja vastsündinutel VISTIDE’ t ei soovitata kasutada alla 18- aastastel lastel, kuna puuduvad vastavad andmed ravimi ohutuse ja efektiivsuse kohta.
Dosage in renal insufficiency Renal insufficiency [creatinine clearance ≤ 55 ml/ min or ≥ 2+ proteinuria (≥ 100 mg/ dl)] is a contraindication for the use of VISTIDE (see section 4.3 and 4.4).
Annustamine neerupuudulikkuse korral Neerupuudulikkuse [kreatiniini kliirens ≤ 55 ml/ min või ≥ 2+ proteinuuria (≥ 100 mg/ dl)] korral on VISTIDE kasutamine vastunäidustatud (vt lõigud 4. 3 ja 4. 4).
Dosage in hepatic insufficiency The safety and efficacy of VISTIDE have not been established in patients with hepatic disease and therefore it should be used with caution in this patient population.
Annustamine maksapuudulikkuse korral VISTIDE ohutus ja efektiivsus maksahaiguse korral ei ole tõestatud ja seetõttu tuleks seda ravimit sellel patsientide populatsioonil kasutada ettevaatusega.
Hypersensitivity to the active substance (cidofovir) or to any excipients.
Ülitundlikkus toimeaine (tsidofoviiri) või ravimi ükskõik millise abiaine suhtes.
Cidofovir administration is contraindicated in patients unable to receive probenecid or other sulfa- containing medication (see section 4.4 Prevention of nephrotoxicity).
Tsidofoviiri kasutamine on vastunäidustatud patsientidele, kes ei saa kasutada probenetsiidi või teisi sulfaate sisaldavaid ravimeid (vt lõik 4. 4 Nefrotoksilisuse vältimine).
VISTIDE is contraindicated in patients with renal insufficiency (see section 4.2).
VISTIDE on vastunäidustatud neerupuudulikkusega patsientidel (vt lõik 4. 2).
Concomitant administration of VISTIDE and other potentially nephrotoxic agents is contraindicated (see section 4.4).
VISTIDE ja teiste potentsiaalselt nefrotoksiliste ravimite samaaegne manustamine on vastunäidustatud (vt lõik 4. 4).
Direct intraocular injection of VISTIDE is contraindicated; direct injection may be associated with significant decreases in intraocular pressure and impairment of vision.
Otsene intraokulaarne süste on vastunäidustatud; otsene süste võib põhjustada silmasisese rõhu märkimisväärset langust ning nägemise halvenemist.
VISTIDE is formulated for intravenous infusion only and must not be administered by intraocular injection.
VISTIDE on mõeldud ainult veenisiseseks infusiooniks ja ei tohi manustada intraokulaarse süstena..
VISTIDE should be infused only into veins with adequate blood flow to permit rapid dilution and distribution.
VISTIDE’ t tuleb infundeerida ainult adekvaatse verevooluga veenidesse, et tagada kiire lahjendus ja jaotumine.
Renal insufficiency/ Haemodialysis Treatment with VISTIDE must not be initiated in patients with creatinine clearance ≤ 55 ml/ min, or ≥ 2+ Proteinuria (≥ 100 mg/ dl), as the optimum induction and maintenance doses for patients with moderate to severe renal impairment are not known.
Neerupuudulikkus/ hemodialüüs Ravi VISTIDE’ ga ei tohi alustada patsientidel, kellel kreatiniini kliirens on ≤ 55 ml/ min või ≥ 2+ proteinuuria (≥ 100 mg/ dl), kuna optimaalsed alg - ja säilitusannused mõõduka kuni raske neerukahjustuse puhul ei ole teada.
The efficacy and safety of cidofovir in such conditions has not been established.
Tsidofoviiri tõhusus ja ohutus ei ole nendes tingimustes kindlaks tehtud.
The fraction of the dose extracted during haemodialysis is 51.9 ± 11.0%.
Hemodialüüsil on eemaldatud 51, 9±11, 0% annusest.
Nephrotoxicity Dose-dependent nephrotoxicity is the major dose-limiting toxicity related to administration of cidofovir.
Nefrotoksilisus Tsidofoviiri manustamisel on annusest sõltuv nefrotoksilisus peamiseks annuse suurendamist piiravaks toksiliseks teguriks.
The safety of cidofovir has not been evaluated in patients receiving other known potentially nephrotoxic agents (e. g. tenofovir, aminoglycosides, amphotericin B, foscarnet, intravenous pentamidine, adefovir and vancomycin).
Tsidofoviiri kasutamise ohutust ei ole hinnatud patsientidel, kes kasutavad teisi teadaolevalt potentsiaalselt nefrotoksilisi ravimeid (nt tenofoviir, aminoglükosiidid, amfoteritsiin B, foskarnet, intravenoosne pentamidiin, adefoviir ja vankomütsiin).
(See section 4.8).
Potentsiaalselt nefrotoksiliste ravimite kasutamine soovitatakse lõpetada vähemalt 7 päeva enne tsidofoviirravi alustamist (vt lõik 4. 8).
Patients treated at 3.0 mg/ kg, 5.0 mg/ kg or 10 mg/ kg without concomitant probenecid developed evidence of proximal tubular cell injury, including glycosuria, and decreases in serum phosphate, uric
Patsientidel, keda raviti tsidofoviiriga annustes 3, 0 mg/ kg, 5, 0 mg/ kg või 10, 0 mg/ kg ilma samaaegse probenetsiidi manustamiseta, esines proksimaalset tubulaarkahjustust, sh glükosuuriat, seerumi fosfaatide, kusihappe ja bikarbonaadi taseme alanemist ja seerumi kreatiniini taseme tõusu.
Concomitant use of probenecid is essential for reducing the pronounced nephrotoxicity of cidofovir to an extent that results in an acceptable benefit/ risk balance of cidofovir therapy.
Probenetsiidi samaaegne kasutamine on 3 hädavajalik tsidofoviiri väljendunud nefrotoksilisuse vähendamiseks sellises ulatuses, et tsidofoviirravi kasu/ riski suhe muutuks aktsepteeritavaks.
Prevention of nephrotoxicity Therapy must be accompanied by administration of oral probenecid and adequate intravenous saline prehydration (see 6.6 for information on obtaining probenecid) with each cidofovir dose.
Nefrotoksilisuse vältimine Raviga peab kaasnema suukaudse probenetsiidi manustamine ja adekvaatne intravenoosne prehüdratsioon naatriumkloriidi lahusega (vt probenetsiidi hankimise kohta käivat teavet lõigust 6. 6) iga tsidofoviiri annuse saamise ajal.
Two grams of probenecid should be administered 3 hours prior to the cidofovir dose and one gram administered at 2 and again at 8 hours after completion of the 1 hour cidofovir infusion (for a total of 4 grams).
Kaks grammi probenetsiidi tuleb manustada 3 tundi enne tsidofoviiri infusiooni ja üks gramm 2 ning 8 tundi pärast tunniajalise tsidofoviiri infusiooni lõppu (kokku 4 grammi).
In order to reduce the potential for nausea and/ or vomiting associated with administration of probenecid, patients should be encouraged to eat food prior to each dose of probenecid.
Et vähendada probenetsiidi kasutamisega seotud võimalikku iiveldust ja/ või oksendamist, tuleb julgustada patsiente sööma enne iga probenetsiidi annuse sissevõtmist.
In patients who develop allergic or hypersensitivity symptoms to probenecid (e. g., rash, fever, chills and anaphylaxis), prophylactic or therapeutic use of an appropriate antihistamine and/ or paracetamol should be considered.
Patsientidel, kellel esineb probenetsiidi suhtes allergilisi või ülitundlikkusnähte (nt lööve, palavik, külmavärinad, anafülaksia), tuleb kaaluda antihistamiinikumi ja/ või paratsetamooli profülaktilist või raviotstarbelist kasutamist.
Use of cidofovir without concomitant probenecid has not been clinically investigated.
Tsidofoviiri sellist kasutamist ilma kaasuva probenetsiidita ei ole kliiniliselt uuritud.
In addition to probenecid, patients must receive a total of one litre of 0.9% (normal) saline solution intravenously immediately prior to each infusion of cidofovir.
Lisaks probenetsiidile peab patsient saama intravenoosselt ühe liitri 0, 9% (füsioloogilist) naatriumkloriidi lahust vahetult enne iga tsidofoviiri infusiooni.
Patients who can tolerate the additional fluid load may receive up to a total of 2 litres of 0.9% saline intravenously with each dose of cidofovir.
Patsiendid, kes põhimõtteliselt taluvad suuremat vedelikukoormust, võivad saada kuni 2 liitrit 0, 9% naatriukloriidi lahust intravenoosselt iga tsidofoviiri infusiooniga.
The first litre of saline solution should be infused over a 1 hour period immediately before the cidofovir infusion, and the second litre, if given, infused over a 1-3 hour period beginning simultaneously with the cidofovir infusion or starting immediately after the infusion of cidofovir.
Esimene liiter infundeeritakse sellisel juhul tunni aja jooksul vahetult enne tsidofoviiri manustamist ning teine liiter (kui see manustatakse) 1... 3 tunni jooksul paralleelselt tsidofoviiri infusiooniga või kohe pärast tsidofoviiri infusiooni lõppu.
Cidofovir therapy should be discontinued and intravenous hydration is advised if serum creatinine increases by ≥ 44 µmol/ l (≥ 0.5 mg/ dl), or if persistent proteinuria ≥ 2+ develops.
Ravi tsidofoviiriga tuleb lõpetada ning intravenoosne hüdratsioon on soovitatav kui seerumi kreatiniin tõuseb ≥44 μmol/ l (≥0, 5 mg/ dl) või kui ilmneb püsiv proteinuuria ≥2+.
Continued administration of cidofovir to patients with persistent ≥ 2+ proteinuria following intravenous hydration may result in further evidence of proximal tubular injury, including glycosuria, decreases in serum phosphate, uric acid and bicarbonate, and elevations in serum creatinine.
Jätkuv tsidofoviiri manustamine patsientidele, kellel on ≥2+ proteinuuria, võib viia proksimaalse tubulaarkahjustuseni, sh glükosuuria, seerumi fosfaatide, kusihappe ja bikarbonaadi taseme alanemisele ja seerumi kreatiniini taseme tõusule.
For those patients who fully recover from cidofovir associated renal toxicity, the benefits-risk balance of reintroducing cidofovir has not yet been evaluated.
Tsidofoviiri ohutust ei ole siiani hinnatud patsientidel, kes on tsidofoviirist tingitud nefrotoksilisusest täielikult taastunud ja kellele hakatakse tsidofoviiri uuesti manustama.
Patient Monitoring Proteinuria appears to be an early and sensitive indicator of cidofovir-induced nephrotoxicity.
Patsientide jälgimine Proteinuuria on tsidofoviiri poolt indutseeritud nefrotoksilisuse varajane ja tundlik indikaator.
Patients receiving cidofovir must have their serum creatinine and urine protein levels determined on specimens obtained within 24 hours prior to the administration of each dose of cidofovir.
Patsiendidel, kes saavad tsidofoviiri, tuleb 24 tunni jooksul enne iga tsidofoviiri annuse manustamist määrata seerumi kreatiniinisisaldus ja uriini valgusisaldus.
Differential white blood cell counts should also be performed prior to each dose of cidofovir (see section 4.8).
Enne iga tsidofoviiri annuse manustamist tuleb kontrollida leukotsüütide valemit (vt lõik 4. 8).