natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The company presented the results of studies of abacavir, lamivudine and zidovudine taken together, as carried out during the development of Ziagen.
Ettevõte esitas Ziageni väljatöötamise käigus tehtud uuringute tulemused abakaviiri, lamivudiini ja zidovudiiniga koos manustamise kohta.
The company also looked at the way the combined tablet was absorbed in the body in comparison to the separate tablets.
Ettevõte võrdles ka kombineeritud tableti ja eraldi tablettide imendumist organismis.
In the studies carried out for the development of Ziagen, the combination of the three active substances was shown to be at least as effective as the comparator combinations in keeping viral loads low.
Ziageni väljatöötamiseks läbiviidud uuringutes tõendati, et need kolm toimeainet koos hoiavad viiruskoormust madalana vähemalt sama efektiivselt kui nendega võrreldavad ravimikombinatsioonid.
The combination tablet was absorbed in the body in the same way as the separate tablets
Kombineeritud tablett imendus organismis samal viisil kui eraldi tabletid.
What is the risk associated with Trizivir?
Millised on Triziviriga kaasnevad riskid?
The most common effects when taking Trizivir (seen in more than 1 patient in 10) are headache and nausea (feeling sick).
Kõige sagedamad kõrvalnähud Triziviri kasutamisel (täheldatud rohkem kui ühel patsiendil kümnest) on peavalu ja iiveldus.
For the full list of all side effects reported with Trizivir, see the Package Leaflet.
Triziviri kohta teatatud kõrvalnähtude täieliku loetelu leiate pakendi infolehelt.
Hypersensitivity reactions (allergic reactions) occur in about 5% of patients taking Trizivir, usually within the first six weeks of treatment.
Ülitundlikkusreaktsioone (allergilisi reaktsioone) esineb ligikaudu 5% - l Triziviri kasutavatest patsientidest, tavaliselt ravi esimese kuue nädala jooksul.
Symptoms almost always include fever or rash, but also very commonly include nausea, vomiting, diarrhoea, abdominal pain, headache, signs of liver damage in the blood, myalgia (muscle pain), dyspnoea (difficulty breathing), cough, lethargy and malaise (feeling unwell).
Sümptomiteks on peaaegu alati palavik või lööve, kuid väga sageli ka iiveldus, oksendamine, kõhulahtisus, kõhuvalu, peavalu, maksakahjustuste nähud veres, müalgia (lihasvalu), düspnoe (hingamisraskused), köha, letargia ja halb enesetunne.
Patients treated with Trizivir receive a card detailing these symptoms so that they are aware of them, and must contact their doctor immediately if they develop a reaction.
Triziviri ravi saavatele patsientidele antakse kaart, kus on need sümptomid kirjas, et patsiendid oleksid neist teadlikud, ja reaktsiooni tekkimisel peavad nad kohe arsti poole pöörduma.
Trizivir should not be used in patients who may be hypersensitive (allergic) to lamivudine, zidovudine, abacavir or any of the other ingredients, who have problems with their liver, or who have kidney failure.
Triziviri ei tohi kasutada patsiendid, kes võivad olla ülitundlikud (allergilised) lamivudiini, zidovudiini, abakaviiri või ravimi mis tahes muu koostisaine suhtes, samuti patsiendid, kellel on maksahäired või neerupuudulikkus.
Because it contains zidovudine, it should also not be used by patients with low neutrophil (a type of white blood cell) counts or anaemia (low levels of haemoglobin, the protein in red blood cells that carries oxygen around the body).
Kuna ravim sisaldab zidovudiini, ei tohi seda kasutada ka madala neutrofiilide (valgeliblede liik) tasemega või aneemiaga (hemoglobiini, punalibledes sisalduvat hapnikku kehas laiali kandva valgu madal tase) patsiendid.
As with other anti-HIV medicines, patients taking Trizivir may be at risk of developing lipodystrophy (changes in the distribution of body fat), immune reactivation syndrome (reactions to disease-causing organisms by the recovering immune system) and osteonecrosis (death of cells in the bone, which makes the bones fragile).
Nagu teistegi HIV- ravimite puhul, võivad Triziviri kasutavaid patsiente ohustada lipodüstroofia (muutused rasva jagunemises kehas), immuunsuse reaktivatsiooni sündroom (immuunsüsteemi taastumisest põhjustatud reaktsioonid haigusttekitavatele organismidele) või osteonekroos (luurakkude hävimine, mis muudab luud hapraks).
Patients who have problems with their liver (including hepatitis B or C infection) may be at an elevated risk of liver damage when taking Trizivir.
Maksaprobleemidega patsientidel (sealhulgas B - või C- hepatiidi nakkus) võib Triziviri kasutamisel suureneda maksakahjustuse oht.
As with all NRTIs, Trizivir may also cause lactic acidosis (a build-up of lactic acid in the body) and, in the babies of mothers taking Trizivir during pregnancy, mitochondrial dysfunction (damage to the energy-producing components within cells that can cause problems in the blood).
Nagu kõik teisedki nukleosiid - pöördtranskriptaasi inhibiitorid, võib ka Trizivir põhjustada piimhappeatsidoosi (piimhappe kogunemist kehas) ning raseduse ajal Triziviri kasutanud emade imikutel mitokondrite funktsioonihäiret (rakkude energiat genereerivate komponentide kahjustus, mis võib põhjustada verehäireid).
The Committee for Medicinal products for Human Use (CHMP) decided that Trizivir’ s benefits are greater than its risks for the treatment of HIV infection in adults.
Inimtervishoius kasutatavate ravimite komitee jõudis otsusele, et Triziviri kasulikkus HIV- nakkuse ravis täiskasvanutel on suurem kui sellega kaasnevad riskid.
This fixed combination replaces the three components (abacavir, lamivudine and zidovudine) used separately in similar dosages.
See püsiv ravimikombinatsioon asendab kolme komponendi (abakaviir, lamivudiin ja zidovudiin) eraldi kasutamist samades annustes.
The Committee noted that the reduction in the number of tablets that patients need to take may help patients to stick to their treatment, and that the benefit of Trizivir has mainly been shown in patients who have had little or no previous HIV treatment and who have non-advanced disease.
Komitee märkis, et manustatavate tablettide arvu vähendamine võib aidata patsientidel ravijuhistest paremini kinni pidada ning et Triziviri kasulikkust on tõestatud põhiliselt patsientidel, kes ei ole varem HIV - ravi saanud või on saanud seda vähe, ja kelle haigus ei ole kaugele arenenud.
The Committee recommended that Trizivir be given marketing authorisation.
Trizivirile soovitati anda müügiluba.
The European Commission granted a marketing authorisation valid throughout the EU for Trizivir to Glaxo Group Ltd on 28 December 2000.
Muu teave Triziviri kohta Euroopa Komisjon väljastas Triziviri müügiloa, mis kehtib kogu Euroopa Liidu territooriumil, ettevõttele Glaxo Group Ltd 28. detsembril 2000.
The marketing authorisation was renewed on 28 December 2005.
Müügiluba pikendati 28. detsembril 2005.
The full EPAR for Trizivir is available here.
Triziviri Euroopa avaliku hindamisaruande täisteksti leiate siit.
Invented name Strengths
Ravimi väljamõeldud nimetus
Pharmaceutical forms
Ravimvorm
Route of administration Packaging
Manustamiste Pakendi iseloomustus e
EU/ 1/ 00/ 156/ 002 Trizivir
EU/ 1/ 00/ 156/ 002
300mg/ 150mg/ 300mg --1 Film-coated tablet
300mg/ 150mg/ 300mg -- 1
Oral use
Õhukese polümeerkilega kaetud Suukaudne
blister (opaque PVC/ Aclar)
blister (läbipaistmatu
EU/ 1/ 00/ 156/ 003 Trizivir
EU/ 1/ 00/ 156/ 003
Oral use
Õhukese polümeerkilega kaetud Suukaudne tabletid
bottles (HPDE)
purgid (HPDE)
1 Each film-coated tablet contains 300 mg of abacavir as abacavir sulfate, 150 mg lamivudine and 300 mg zidovudine.
1 Õhukese polümeerikilega kaetud tablett sisaldab 300 mg abakaviiri (abakaviirsulfaadina), 150 mg lamivudiini ja 300 mg zidovudiini.
TRIZIVIR 300 mg/ 150 mg/ 300 mg film-coated tablets
TRIZIVIR 300 mg/ 150 mg/ 300 mg õhukese polümeerikattega tabletid
Blue-green capsule-shaped film-coated tablets engraved with “ GX LL1” on one side.
Õhukese polümeerikattega tabletid on kapslikujulised, sinakasrohelist värvi, tableti ühele küljele on pressitud ” GX LL1 ”.
Trizivir is indicated for the treatment of Human Immunodeficiency Virus (HIV) infection in adults.
HIV- infektsiooni ravi täiskasvanutel.
This fixed combination replaces the three components (abacavir, lamivudine and zidovudine) used separately in similar dosages.
Käesolevas kombinatsioonpreparaadis on ühendatud kolm komponenti (abakaviir, lamivudiin, zidovudiin), mida muidu manustatakse samades annustes eraldi.
It is recommended that treatment is started with abacavir, lamivudine, and zidovudine separately for the first 6-8 weeks (see section 4.4).
Esimesed 6... 8 nädalat on soovitatav manustada abakaviiri, lamivudiini ja zidovudiini eraldi (vt lõik 4. 4).
The choice of this fixed combination should be based not only on potential adherence criteria, but mainly on expected efficacy and risk related to the three nucleoside analogues.
Käesoleva kombinatsioonpreparaadi valik peaks põhinema mitte ainult lihtsamal manustamisel, vaid olenema kolme nukleosiidi analoogiga seotud riskidest ja oodatavast toimest.
The demonstration of the benefit of Trizivir is mainly based on results of studies performed in treatment naive patients or moderately antiretroviral experienced patients with non-advanced disease.
Trizivir’ i soodne toime on peamiselt tõestatud uuringutes, kus osalesid varem ravi mittesaanud patsiendid või keskmist retroviiruste vastast ravi saanud progresseerumata haigusega patsiendid.
In patients with high viral load (> 100,000 copies/ ml) choice of therapy needs special consideration (see section 5.1).
Kui viiruse hulk veres on suur (> 100 000/ ml), tuleb ravi määramisel silmas pidada teatud asjaolusid (vt lõik 5. 1).
Therapy should be prescribed by a physician experienced in the management of HIV infection.
Ravi tohib alustada ainult HIV- infektsiooni ravis kogenud arst.
The recommended dose of Trizivir in adults (18 years and over) is one tablet twice daily.
Trizivir’ i soovitatav annus täiskasvanutele (18- aastased ja vanemad) on üks tablett kaks korda päevas.
Trizivir can be taken with or without food.
Trizivir’ i võib manustada koos toiduga või söögiaegadest sõltumatult.
Where discontinuation of therapy with one of the active substances of Trizivir is indicated, or where dose reduction is necessary separate preparations of abacavir, lamivudine and zidovudine are available.
Kui on vajalik kas mõne Trizivir’ i komponendi ärajätmine või ravimi annuste vähendamine, on saadaval üht toimeainet sisaldavad abakaviiri, lamivudiini ja zidovudiini preparaadid.
Whilst no dosage adjustment of abacavir is necessary in patients with renal dysfunction, lamivudine and zidovudine concentrations are increased in patients with renal impairment due to decreased clearance.
Kuigi neerufunktsiooni häirega patsientide puhul ei ole vaja abakaviiri annuseid muuta, tõuseb neerukahjustusega patsientidel lamivudiini ja zidovudiini seerumikontsentratsioon seoses kliirensi langusega.
Therefore, as dosage adjustments of these may be necessary, it is recommended that separate preparations of abacavir, lamivudine and zidovudine be administered to
Seetõttu on halvenenud neerufunktsiooniga (kreatiniini kliirens alla 50 ml/ min) patsientidele soovitatav manustada abakaviiri, lamivudiini ja zidovudiini eraldi
2 patients with reduced renal function (creatinine clearance ≤ 50 ml/ min).
2 preparaatidena, kuna võib tekkida vajadus annuseid muuta.
Trizivir should not be administered to patients with end-stage renal disease (see sections 4.3 and 5.2).
Lõpp- staadiumis neeruhaigusega patsientidele ei tohi Trizivir’ i manustada (vt lõik 4. 3 ja 5. 2).
Trizivir is contra-indicated in patients with hepatic impairment (see sections 4.3 and 5.2).
Trizivir on maksakahjustusega patsientidele vastunäidustatud (vt lõik 4. 3 ja 5. 2).
No pharmacokinetic data are currently available in patients over 65 years of age.
Üle 65- aastaste patsientide kohta farmakokineetilised andmed käesoleval hetkel puuduvad.
Dosage adjustments in patients with haematological adverse reactions:
Annuste kohandamine patsientidel, kellel tekivad hematoloogilised kõrvaltoimed.
Dosage adjustment of zidovudine may be necessary if the haemoglobin level falls below 9 g/ dl or 5.59 mmol/ l or the neutrophil count falls below 1.0 x 109/ l (see sections 4.3 and 4.4).
Kui hemoglobiini tase langeb alla 9 g/ dl (alla 5, 59 mmol/ l) või neutrofiilide arv väheneb alla 1, 0x109/ l, võib olla vajalik zidovudiini annuse kohandamine (vt lõik 4. 3 ja 4. 4).
As dosage adjustment of Trizivir is not possible, separate preparations of abacavir, lamivudine and zidovudine should be used.
Kuna Trizivir tableti toimeainete annused on fikseeritud suurusega ning neid ei ole võimalik vähendada, tuleks manustada abakaviiri, lamivudiini ja zidovudiini eraldi preparaatidena.
Trizivir is contraindicated in patients with known hypersensitivity to abacavir, lamivudine or zidovudine, or to any of the excipients.
Trizivir on vastunäidustatud ülitundlikkuse korral abakaviiri, lamivudiini või zidovudiini või ravimi ükskõik millise abiaine suhtes.
See BOXED INFORMATION ON HYPERSENSITIVITY REACTIONS in section 4.4 and section 4.8.
Vt KASTIGA ÜMBRITSETUD INFORMATSIOONI ÜLITUNDLIKKUSREAKTSIOONIDE KOHTA lõigud 4. 4 ja 4. 8.
Trizivir is contraindicated in patients with end-stage renal disease.
Lõpp- staadiumis neeruhaigusega patsientidele on Trizivir vastunäidustatud.
Trizivir is contraindicated in patients with hepatic impairment.
Trizivir on vastunäidustatud maksakahjustusega patsientidele.
Due to the active substance zidovudine, Trizivir is contraindicated in patients with abnormally low neutrophil counts (< 0.75 x 109/ l), or abnormally low haemoglobin levels (< 7.5 g/ dl or 4.65 mmol/ l) (see section 4.4).
Toimeaine zidovudiini tõttu on Trizivir vastunäidustatud normist madalama neutrofiilide arvu (alla 0, 75 x 109/ l) või normist madalama hemoglobiiniväärtuse korral (< 7, 5 g/ dl ehk 4, 65 mmol/ l) (vt lõik 4. 4).
There are no additional precautions or warnings relevant to the combination Trizivir.
Kombinatsioonpreparaati Trizivir pole eraldi käsitletud.
Hypersensitivity Reaction (see also section 4.8):
Ülitundlikkusreaktsioon (vt ka lõik 4. 8):
In clinical studies approximately 5% of subjects receiving abacavir (which is also the active substance of Ziagen) develop a hypersensitivity reaction.
Kliinilistes uuringutes tekkis umbes 5% abakaviiri (mis on ka preparaadi Ziagen toimeaine) saanud patsientidest ülitundlikkusreaktsioon.
Based on the prospective study CNA106030 (PREDICT-1), use of pre-therapy screening for the HLA-B*5701 allele and subsequently avoiding abacavir in patients with this allele significantly reduced the incidence of abacavir hypersensitivity reactions.
Prospektiivse uuringu CNA106030 (PREDICT- 1) põhjal vähenes ravieelse HLA- B* 5701 alleeli määramise ja selle alleeliga patsientidel järgnevast abakaviirravist hoidumise tulemusena oluliselt abakaviiriga seotud ülitundlikkusreaktsioonide esinemissagedus.
As a consequence, before initiating treatment with abacavir, screening for carriage of the HLA- B*5701 allele should be performed in any HIV-infected patient, irrespective of racial origin.
Abakaviiri ei tohi kasutada
Abacavir should not be used in patients known to carry the HLA-B*5701 allele, unless no other therapeutic option is available based on the treatment history and resistance testing (see section 4.1).
3 patsientidel, kes teadaolevalt kannavad HLA- B* 5701 alleeli, välja arvatud juhul, kui nende patsientide jaoks puuduvad eelneva ravi ja resistentsustestide põhjal muud ravivõimalused (vt lõik 4. 1).
3 In any patient treated with abacavir, the clinical diagnosis of suspected hypersensitivity reaction must remain the basis of clinical decision-making.
Igal abakaviirravi saaval patsiendil peab kliiniliste otsuste aluseks jääma kahtlustatava ülitundlikkusreaktsiooni kliiniline diagnoos.
Therefore, even in the absence of HLA-B*5701 allele, it is important to permanently discontinue abacavir and not rechallenge with abacavir if a hypersensitivity reaction cannot be ruled out on clinical grounds, due to the potential for a severe or even fatal reaction.
Seetõttu, isegi kui HLA- B* 5701 alleel puudub, on tähtis püsivalt lõpetada abakaviiri kasutamine ning mitte alustada uuesti ravi abakaviiriga, kui ülitundlikkusreaktsiooni ei saa kliiniliselt välistada, sest esineb võimalus tõsise või isegi surmaga lõppeva reaktsiooni tekkeks.
Almost all hypersensitivity reactions will have fever and/ or rash as part of the syndrome.
Peaaegu kõigi ülitundlikkusreaktsioonide puhul esinevad osana sündroomist palavik ja/ või lööve.
These symptoms usually resolve upon discontinuation of abacavir.
Patsiente tuleb hoolikalt jälgida, eriti esimese kahe ravikuu jooksul, arstliku kontrolliga iga kahe nädala järel.
4 symptoms of a hypersensitivity reaction.
4 • Ravitaktika pärast Trizivir- ravi katkestamist
If a hypersensitivity reaction cannot be ruled out, Trizivir or any other medicinal product containing abacavir (i. e.
Kui Trizivir- ravi on mingil põhjusel katkestatud ja kaalutakse ravi taasalustamist, tuleb kindlaks teha ravi katkestamise põhjus, et hinnata, kas patsiendil esines ülitundlikkusreaktsiooni sümptomeid.
Kivexa, Ziagen) must not be restarted.
Kui ülitundlikkusreaktsiooni võimalust ei saa välja lülitada, ei tohi ravi Trizivir’ i või mõne teise abakaviiri sisaldava preparaadiga (nt Kivexa, Ziagen) uuesti alustada.
In both cases if a decision is made to restart Trizivir this must be done in a setting where medical assistance is readily available.
Kui Trizivir- ravi otsustatakse taasalustada, tohib seda teha vaid tingimustes, kus arstiabi on kergesti kättesaadav.
- Patients must be made aware of the possibility of a hypersensitivity reaction to abacavir
- Patsiente tuleb informeerida ülitundlikkusreaktsiooni võimalikust tekkest abakaviiri suhtes, mille
that may result in a life-threatening reaction or death.
tagajärjeks võib olla eluohtlik reaktsioon või surm.
- Patients developing signs or symptoms possibly linked with a hypersensitivity reaction
- Patsiendid, kellel tekivad ülitundlikkusreaktsiooniga võimalikult seotud nähud või sümptomid,
MUST CONTACT their doctor IMMEDIATELY.
PEAVAD KOHESELT KONTAKTEERUMA oma arstiga.
- Patients who are hypersensitive to abacavir should be reminded that they must never
- Abakaviiri suhtes ülitundlikke patsiente tuleb teavitada sellest, et nad ei tohi enam kunagi
Kivexa, Ziagen) again.
kasutada Trizivir’ i ega ühtegi teist abakaviiri sisaldavat preparaati (nt Kivexa’ t, Ziagen’ it).
- In order to avoid restarting Trizivir, patients who have experienced a hypersensitivity reaction
- Et patsiendid, kellel on esinenud ülitundlikkusreaktsioon, ei alustaks uuesti Trizivir’ i kasutamist,
should dispose of their remaining Trizivir tablets in their possession in accordance with the local requirements, and ask their doctor or pharmacist for advice.
tuleb neil paluda allesjäänud tabletid hävitada vastavalt kohalikele nõuetele ja küsida nõu arstilt või apteekrilt.
- Patients who have stopped Trizivir for any reason, and particularly due to possible adverse
- Patsiendid, kes on Trizivir- ravi katkestanud muul põhjusel (eriti võimalike kõrvaltoimete või
- reactions or illness, must be advised to contact their doctor before restarting.
haiguse tõttu), peavad enne ravi taasalustamist konsulteerima oma arstiga.
Patients should be advised of the importance of taking Trizivir regularly.
- Patsientidele tuleb rõhutada Trizivir’ i regulaarse tarvitamise tähtsust.
- Each patient should be reminded to read the Package Leaflet included in the Trizivir pack.
Samuti tuleb
They should be reminded of the importance of removing the Alert Card included in the pack, and keeping it with them at all times.
neile meenutada, et pakendis olev infokaart tuleb sealt välja võtta ja endaga kogu aeg kaasas kanda.
Lactic acidosis: lactic acidosis, usually associated with hepatomegaly and hepatic steatosis, has been reported with the use of nucleoside analogues.
Nukleosiidi analoogide kasutamisel on täheldatud laktatsidoosi teket, millega tavaliselt kaasneb steatoosiga kulgev hepatomegaalia.
Caution should be exercised when administering nucleoside analogues to any patient (particularly obese women) with hepatomegaly, hepatitis or other known risk factors for liver disease and hepatic
Ravi nukleosiidi analoogidega tuleb lõpetada, kui tekib sümptomaatiline hüperlakteemia ja
5 steatosis (including certain medicinal products and alcohol).
5 metaboolne/ laktatsidoos, progresseeruv hepatomegaalia või aminotransferaaside aktiivsuse kiire suurenemine.
Mitochondrial dysfunction: nucleoside and nucleotide analogues have been demonstrated in vitro and in vivo to cause a variable degree of mitochondrial damage.
In vivo ja in vitro on demonstreeritud, et nukleosiidi ja nukleotiidi analoogid põhjustavad erineva raskusega mitokondrite kahjustust.
Lipodystrophy: combination antiretroviral therapy has been associated with the redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV patients.
Kombineeritud retroviiruste vastast ravi on seostatud organismi rasvkoe ümberjaotumisega (lipodüstroofia) HIV- infektsiooniga patsientidel.
Haematological adverse reactions: anaemia, neutropenia and leucopenia (usually secondary to neutropenia) can be expected to occur in patients receiving zidovudine.
Zidovudiini saavatel patsientidel on tõenäoline aneemia, neutropeenia ja leukopeenia (tavaliselt sekundaarsena neutropeeniale) tekkimine.
These occurred more frequently at higher zidovudine dosages (1200-1500 mg/ day) and in patients with poor bone marrow reserve prior to treatment, particularly with advanced HIV disease.
Sagedamini kujunesid mainitud muutused zidovudiini kasutamisel suurtes annustes (1200... 1500 mg/ ööpäevas) ning patsientidel, kellel juba enne ravi algust oli luuüdi reserv halb (eelkõige kaugelearenenud HIV- infektsiooni korral).
Haematological parameters should therefore be carefully monitored (see section 4.3) in patients receiving Trizivir.
Seetõttu tuleb Trizivir- ravi saavatel patsientidel jälgida hoolikalt hematoloogilisi näitajaid (vt lõik 4. 3).
These haematological effects are not usually observed before four to six week’ s therapy.
Tavaliselt ei täheldata mainitud muutusi vereloomes enne esimest 4... 6 ravinädalat.
For patients with advanced symptomatic HIV disease, it is generally recommended that blood tests are performed at least every two weeks for the first three months of therapy and at least monthly thereafter.
Kaugelearenenud, sümptomaatilise HIV- infektsiooni korral on üldiselt soovitatav teha vereanalüüse 3 esimese ravikuu jooksul vähemalt iga 2 nädala järel, hiljem aga vähemalt kord kuus.
In patients with early HIV disease haematological adverse reactions are infrequent.
Varajases staadiumis HIV- infektsiooniga patsientidel esineb hematoloogilisi kõrvaltoimeid harva.
Additionally dosage adjustment of zidovudine may be required if severe anaemia or myelosuppression occurs during treatment with Trizivir, or in patients with pre-existing bone marrow compromise e. g. haemoglobin < 9 g/ dl (5.59 mmol/ l) or neutrophil count < 1.0 x 109/ l (see section 4.2).
Kui enne ravi esineb patsiendil luuüdi funktsiooni häireid, näiteks hemoglobiiniväärtus on < 9 g/ dl (5, 59 mmol/ l) või neutrofiilide arv < 1, 0x109/ l, aga ka juhul kui Trizivir- ravi käigus tekib raske aneemia või luuüdi supressioon, võib olla vajalik zidovudiini annuse kohandamine (vt lõik 4. 2).
As dosage adjustment of Trizivir is not possible separate preparations of zidovudine, abacavir and lamivudine should be used.
Kuna Trizivir’ i kasutamisel ei ole üksikute toimeainete annuste kohandamine võimalik, tuleb zidovudiini, abakaviiri ja lamivudiini manustada eraldi preparaatidena.
Pancreatitis: cases of pancreatitis have occurred rarely in patients treated with abacavir, lamivudine and zidovudine.
Abakaviir -, lamivudiin - ja zidovudiinravi saanud patsientidel on harva esinenud pankreatiiti.
However it is not clear whether these cases were due to treatment with these medicinal products or to the underlying HIV disease.
Täiesti selge ei ole aga see, kas nimetatud juhtumid olid tingitud kasutatud ravimpreparaatidest või HIV- infektsioonist.
Treatment with Trizivir should be stopped immediately if clinical signs, symptoms or laboratory abnormalities suggestive of pancreatitis occur.
6 laborianalüüsides viitavad pankreatiidi esinemisele, tuleb Trizivir- ravi koheselt katkestada.