natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Increased ciclosporin levels have been associated with nephrotoxicity.
Tsüklosporiini liiga kõrge sisaldus plasmas võib viia neerukahjustustele.
When voriconazole is discontinued, ciclosporin levels must be carefully monitored and the dose increased as necessary.
Vorikonasoolravi lõpetamisel tuleb tsüklosporiini plasmakontsentratsiooni hoolikalt jälgida ja vajadusel tsüklosporiini annust uuesti suurendada.
Methadone (CYP3A4 substrate):
Metadoon (CYP3A4 substraat):
In subjects receiving a methadone maintenance dose (32-100 mg once daily) coadministration of oral voriconazole (400 mg twice daily for 1 day, then 200 mg twice daily for four days) increased the Cmax and AUC of pharmacologically active R-methadone by 31% and 47%, respectively, whereas the Cmax and AUC of the S-enantiomer increased by approximately 65% and 103%, respectively.
Isikutel, kes said säilitusannuses metadooni (32… 100 mg üks kord päevas), suurendas samaaegne suukaudne vorikonasooli manustamine (400 mg kaks kord päevas 1 päeva jooksul, edasi 200 mg kaks korda päevas nelja päeva jooksul) farmakoloogiliselt aktiivse R - metadooni Cmax- i ja AUCτ- d vastavalt 31% ja 47% võrra, samal ajal suurenesid S- enantiomeeri Cmax ja AUCτ vastavalt umbes 65% ja 103% võrra.
Voriconazole plasma concentrations during coadministration of methadone were comparable to voriconazole levels (historical data) in healthy subjects without any comedication.
Vorikonasooli plasmakontsentratsioonid olid metadooni samaaegsel manustamisel võrreldavad vorikonasooli tasemetega (varasemad andmed) tervetel isikutel, kes samaaegselt ei kasutanud muid ravimeid.
Frequent monitoring for adverse events and toxicity related to increased plasma concentrations of methadone, including QT prolongation, is recommended during coadministration.
Koosmanustamisel on soovitatav metadooni suurenenud plasmakontsentratsiooniga seotud kõrvaltoimete ja toksilisuse, kaasa arvatud QT pikenemise, sage jälgimine.
Dose reduction of methadone may be needed.
Vajalikuks võib osutuda metadooniannuse vähendamine.
Steady-state administration of oral voriconazole increased the AUCτ of a single dose of alfentanil by 6-fold.
Vorikonasooli suukaudne manustamine püsikontsentratsiooni staadiumis suurendas alfentaniili ühekordse annuse AUCτ- d kuus korda.
Reduction in the dose of alfentanil and other short acting opiates similar in structure to alfentanil and metabolised by CYP3A4 (e. g. fentanyl and sufentanil), should be considered when coadministered with voriconazole (see section 4.4).
Alfentaniili ja teiste sarnase keemilise struktuuriga CYP3A4 poolt metaboliseeritavate opiaatide (näiteks fentanüül ja sulfentaniil) manustamisel koos vorikonasooliga tuleb kaaluda nende annuste vähendamist (vt lõik 4. 4).
Tacrolimus (CYP3A4 substrate):
Takroliimus (CYP3A4 poolt metaboliseeritav ravim):
Voriconazole increased tacrolimus (0.1 mg/ kg single dose) Cmax and AUCt (area under the plasma concentration time curve to the last quantifiable measurement) by 117% and 221%, respectively.
Vorikonasool suurendas takroliimuse (0, 1 mg/ kg ühekordse annuse korral) Cmax- i ja AUCτ- d (plasma kontsentratsioonikõvera alune pindala kuni viimase mõõdetava väärtuseni) vastavalt 117% ja 221% võrra.
When initiating voriconazole in patients already receiving tacrolimus, it is recommended that the tacrolimus dose be reduced to a third of the original dose and tacrolimus level carefully monitored.
Kui takroliimusravi saavatel patsientidel on vaja alustada ravi vorikonasooliga, on soovitatav kasutatavat takroliimuse annust vähendada kolmandikuni esialgsest annusest ja hoolikalt jälgida takroliimuse plasmakontsentratsiooni.
Increased tacrolimus levels have been associated with nephrotoxicity.
8 Takroliimuse liiga kõrge sisaldus plasmas võib viia neerukahjustustele.
When voriconazole is discontinued, tacrolimus levels must be carefully monitored and the dose increased as necessary.
Vorikonasoolravi lõpetamisel tuleb takroliimuse plasmakontsentratsiooni hoolikalt jälgida ja vajadusel takroliimuse annust uuesti suurendada.
Oral anticoagulants:
Suukaudsed antikoagulandid:
Warfarin (CYP2C9 substrate):
Varfariin (CYP2C9 poolt metaboliseeritav ravim):
Coadministration of voriconazole (300 mg twice daily) with warfarin (30 mg single dose) increased maximum prothrombin time by 93%.
Vorikonasooli (300 mg kaks korda ööpäevas) ja varfariini (30 mg üks kord ööpäevas) kooskasutamine pikendas protrombiini aega 93% võrra.
Close monitoring of prothrombin time is recommended if warfarin and voriconazole are coadministered.
Kui vorikonasooli ja varfariini on vaja samaaegselt kasutada, tuleb hoolikalt jälgida protrombiini aega.
8 Other oral anticoagulants e. g. phenprocoumon, acenocoumarol (CYP2C9, CYP3A4 substrates):
Teised suukaudsed antikoagulandid nagu näiteks fenprokumoon, atsenokumarool (CYP2C9 ja CYP3A4 poolt metaboliseeritavad ravimid):
Although not studied, voriconazole may increase the plasma concentrations of coumarins and therefore may cause an increase in prothrombin time.
Ehkki vastavaid uuringuid pole läbi viidud, võib vorikonasool suurendada kumariinide plasmakontsentratsiooni ja pikendada protrombiini aega.
If patients receiving coumarin preparations are treated simultaneously with voriconazole, the prothrombin time should be monitored at close intervals and the dosage of anticoagulants adjusted accordingly.
Kui kumariine kasutavale patsientidele on vaja manustada vorikonasooli, tuleb hoolikalt jälgida protrombiini aega ja suukaudsete antikoagulantide annust vajadusel kohandada.
Sulphonylureas (CYP2C9 substrates):
Sulfanüüluurea preparaadid (CYP2C9 poolt metaboliseeritavad ravimid):
Although not studied, voriconazole may increase the plasma levels of sulphonylureas (e. g. tolbutamide, glipizide, and glyburide) and therefore cause hypoglycaemia.
Ehkki vastavaid uuringuid pole läbi viidud, võib vorikonasool suurendada sulfanüüluurea preparaatide (tolbutamiid, glipisiid ja gliburiid) plasmakontsentratsiooni ja põhjustada hüpoglükeemiat.
Careful monitoring of blood glucose is recommended during coadministration.
Sulfanüüluurea preparaatide ja vorikonasooli kooskasutamisel tuleb hoolikalt jälgida vere glükoosisisaldust.
Statins (CYP3A4 substrates):
Statiinid (CYP3A4 poolt metaboliseeritavad ravimid):
Although not studied clinically, voriconazole has been shown to inhibit lovastatin metabolism in vitro (human liver microsomes).
Ehkki kliinilisi uuringuid ei ole läbi viidud, on in vitro uuringutes leitud, et vorikonasool pärsib lovastatiini metabolismi inimese maksa mikrosoomides.
Therefore, voriconazole is likely to increase plasma levels of statins that are metabolised by CYP3A4.
Seetõttu võib oletada, et vorikonasool suurendab CYP3A4 ensüümsüsteemi poolt metaboliseeritavate statiinide plasmakontsentratsiooni.
It is recommended that dose adjustment of the statin be considered during coadministration.
Statiinide ja vorikonasooli kooskasutamisel on soovitatav statiini annust kohandada.
Increased statin levels have been associated with rhabdomyolysis.
Statiinide liiga suur plasmakontsentratsioon võib põhjustada rabdomüolüüsi.
Benzodiazepines (CYP3A4 substrates):
Bensodiasepiinid (CYP3A4 poolt metaboliseeritavad ravimid):
Although not studied clinically, voriconazole has been shown to inhibit midazolam metabolism in vitro (human liver microsomes).
Ehkki kliinilisi uuringuid ei ole läbi viidud, on in vitro uuringutes leitud, et vorikonasool pärsib midasolaami metabolismi inimese maksa mikrosoomides.
Therefore, voriconazole is likely to increase the plasma levels of benzodiazepines that are metabolised by CYP3A4 (midazolam and triazolam) and lead to a prolonged sedative effect.
Seetõttu võib oletada, et vorikonasool suurendab CYP3A4 ensüümsüsteemi poolt metaboliseeritavate bensodiasepiinide (midasolaami ja triasolaami) plasmakontsentratsiooni ja võib pikendada nende sedatiivset toimet.
It is recommended that dose adjustment of the benzodiazepine be considered during coadministration.
Bensodiasepiinide ja vorikonasooli kooskasutamisel on soovitatav bensodiasepiini annust kohandada.
Vinca Alkaloids (CYP3A4 substrates):
Vinka alkaloidid (CYP3A4 poolt metaboliseeritavad ravimid):
Although not studied, voriconazole may increase the plasma levels of the vinca alkaloids (e. g. vincristine and vinblastine) and lead to neurotoxicity.
Ehkki vastavaid uuringuid ei ole läbi viidud, võib vorikonasool suurendada Vinka alkaloidide (vinkristiini ja vinblastiini) plasmakontsentratsiooni, mis võib viia neurotoksilisusele.
Prednisolone (CYP3A4 substrate):
Prednisoloon (CYP3A4 poolt metaboliseeritav ravim):
Voriconazole increased Cmax and AUCτ of prednisolone (60 mg single dose) by 11% and 34%, respectively.
Vorikonasool suurendas prednisolooni (60 mg - se ühekordse annuse korral) Cmax- i ja AUCτ- d vastavalt 11% ja 34% võrra.
No dosage adjustment is recommended.
Prednisolooni ja vorikonasooli kooskasutamisel ei ole vaja prednisolooni annust kohandada.
Digoxin (P-glycoprotein mediated transport):
Digoksiin (P- glükoproteiini poolt vahendatud transport):
Voriconazole had no significant effect on Cmax and AUCτ of digoxin (0.25 mg once daily).
Vorikonasool ei avaldanud erilist mõju digoksiini (0, 25 mg- se ühekordse annuse korral) Cmax- ile ja AUCτ- le.
Mycophenolic acid (UDP-glucuronyl transferase substrate):
Mukofenoolhape (UDP- glüküronüül transferaasi poolt metaboliseeritav ravim):
Voriconazole had no effect on the Cmax and AUCt of mycophenolic acid (1 g single dose).
Vorikonasool ei avaldanud erilist mõju mukofenoolhappe (1 g- se ühekordse annuse korral) Cmax- ile ja AUCτ- le.
Voriconazole increased Cmax and AUC of ibuprofen (400 mg single dose) by 20% and 100%, respectively.
Mittesteroidsed põletikuvastased ravimid (MSPVA- d; CYP2C9 substraadid: vorikonasool suurendas ibuprofeeni (400 mg ühekordse annusena) Cmax- i ja AUC- d vastavalt 20% ja 100% võrra.
Voriconazole increased Cmax and AUC of diclofenac (50 mg single dose) by 114% and 78%, respectively.
Vorikonasool suurendas diklofenaki (50 mg ühekordse annusena) Cmax- i ja AUC- d vastavalt 114% ja 78% võrra.
Frequent monitoring for adverse events and toxicity related to NSAIDs is recommended.
Soovitatav on patsiente MSPVA- de kõrvaltoimete ja toksilisuse suhtes hoolikalt jälgida.
Adjustment of dosage of NSAIDs may be needed.
Vajaduse korral tuleb MSPVA- de annust kohandada.
Two-way interactions
9 Kahesuunalised koostoimed
Concomitant use of voriconazole and phenytoin should be avoided unless the benefit outweighs the risk.
Vorikonasooli ja fenütoiini samaaegset kasutamist tuleks vältida välja arvatud juhul, kui sellest saadav potentsiaalne kasu ületab võimalikud ohud.
Phenytoin (300 mg once daily) decreased the Cmax and AUCτ of voriconazole by 49% and 69%, respectively.
Fenütoiin annuses 300 mg üks kord ööpäevas vähendas vorikonasooli Cmax- i ja AUCτ - d vastavalt 49% ja 60%.
Voriconazole (400 mg twice daily, see section 4.2) increased Cmax and AUCτ of phenytoin (300 mg once daily) by 67% and 81%, respectively.
Vorikonasool annuses 400 mg kaks korda ööpäevas (vt lõik 4. 2) suurendas fenütoiini (300 mg üks kord ööpäevas) Cmax- i ja AUCτ - d vastavalt 67% ja 81%.
Careful monitoring of phenytoin plasma levels is recommended when phenytoin is coadministered with voriconazole.
Fenütoiini ja vorikonasooli kooskasutamisel tuleb hoolikalt jälgida fenütoiini plasmakontsentratsiooni.
Phenytoin may be coadministered with voriconazole if the maintenance dose of voriconazole is increased to 5 mg/ kg intravenously twice daily or from 200 mg to 400 mg orally, twice daily (100 mg to 200 mg orally, twice daily in patients less than 40 kg), see section 4.2.
Fenütoiini võib manustada koos vorikonasooliga, kui vorikonasooli säilitusannust on tõstetud 5 mg/ kg- ni kaks korda ööpäevas intravenoosse või 200 mg- lt 400 mg- le kaks korda ööpäevas suukaudse manustamise korral (100 mg- lt 200 mg- le kaks korda ööpäevas alla 40 kg kaaluvatel patsientidel, vt lõik 4. 2).
Rifabutin (CYP450 inducer):
Rifabutiin (CYP450 indutseerija):
Concomitant use of voriconazole and rifabutin should be avoided unless the benefit outweighs the risk.
Vorikonasooli ja rifabutiini samaaegset kasutamist tuleks vältida välja arvatud juhul, kui sellest saadav potentsiaalne kasu ületab võimalikud ohud.
During coadministration with
Rifabutiin annuses 300 mg üks kord ööpäevas vähendas vorikonasooli (annuse 200 mg kaks korda ööpäevas korral) Cmax- i ja AUCτ- d vastavalt 69% ja 78%.
9 rifabutin, the Cmax and AUCτ of voriconazole at 350 mg twice daily were 96% and 68% of the levels when administered alone at 200 mg twice daily.
Rifabutiini manustamisel koos vorikonasooliga annuses 350 mg kaks korda ööpäevas, olid vorikonasooli Cmax- i ja AUCτ väärtused vastavalt 96% ja 68% võrreldes väärtustega, mida täheldati vorikonasooli üksinda manustamisel annuses 200 mg kaks korda ööpäevas.
At a voriconazole dose of 400 mg twice daily Cmax and AUCτ were 104% and 87% higher, respectively, compared with voriconazole alone at 200 mg twice daily.
Vorikonasooli annuse korral 400 mg kaks korda ööpäevas olid vorikonasooli Cmax- i ja AUCτ väärtused vastavalt 104% ja 87% võrra suuremad kui vorikonasooli üksinda manustamisel annuses 200 mg kaks korda ööpäevas.
Voriconazole at 400 mg twice daily increased Cmax and AUCτ of rifabutin by 195% and 331%, respectively.
Vorikonasool annuses 400 mg kaks korda ööpäevas suurendas rifabutiini Cmax- i ja AUCτ - d vastavalt 195% ja 331%.
If rifabutin coadministration with voriconazole is justified then the maintenance dose of voriconazole may be increased to 5 mg/ kg intravenously twice daily or from 200 mg to 350 mg orally, twice daily (100 mg to 200 mg orally, twice daily in patients less than 40 kg) (see section 4.2).
Kui rifabutiini ja vorikonasooli kooskasutamine on õigustatud, siis võib vorikonasooli säilitusannust tõsta 5 mg/ kg- ni kaks korda ööpäevas intravenoosse või 200 mg- lt 350 mg- le kaks korda ööpäevas suukaudse manustamise korral (100 mg- lt 200 mg- le kaks korda ööpäevas alla 40 kg kaaluvatel patsientidel, vt lõik 4. 2).
Careful monitoring of full blood counts and adverse events to rifabutin (e. g. uveitis) is recommended when rifabutin is coadministered with voriconazole.
Rifabutiini ja vorikonasooli kooskasutamisel on soovitatav hoolikalt jälgida vere vormelementide sisaldust ja rifabutiinist tingitud võimalikke kõrvaltoimeid (näiteks uveiit).
Omeprazole (CYP2C19 inhibitor; CYP2C19 and CYP3A4 substrate):
Omeprasool (CYP2C19 inhibiitor; CYP2C19 ja CYP3A4 poolt metaboliseeritav ravim):
Omeprazole (40 mg once daily) increased voriconazole Cmax and AUCτ by 15% and 41%, respectively.
Omeprasool annuses 40 mg üks kord ööpäevas suurendas vorikonasooli Cmax- i ja AUCτ - d vastavalt 15% ja 41%.
No dosage adjustment of voriconazole is recommended.
Omperasooli ja vorikonasooli kooskasutamisel ei ole vaja vorikonasooli annust kohandada.
Voriconazole increased omeprazole Cmax and AUCτ by 116% and 280%, respectively.
Vorikonasool suurendas omeprasooli Cmax- i ja AUCτ - d vastavalt 116% ja 280%.
The metabolism of other proton pump inhibitors which are CYP2C19 substrates may also be inhibited by voriconazole.
Kui omeprasoolravi saaval patsiendil on vaja alustada ravi vorikonasooliga, on soovitatav omeprasooli annust poole võrra vähendada. Vorikonasool võib pärssida ka teiste CYP2C19 ensüümsüsteemi poolt metaboliseeritavate prootonpumba inhibiitorite metabolismi.
Coadministration of voriconazole and an oral contraceptive (1 mg norethisterone and 0.035 mg ethinylestradiol; once daily) in healthy female subjects resulted in increases in the Cmax and AUCτ of ethinylestradiol (36% and 61% respectively) and norethisterone (15% and 53% respectively).
Suukaudsed rasestumisvastased vahendid: samaaegne vorikonasooli ja suukaudse rasestumisvastase vahendi (1 mg noretisterooni ja 0, 035 mg etinüülöstradiooli, üks kord päevas) manustamine tervetele naissoost katseisikutele põhjustas etinüülöstradiooli (vastavalt 36% ja 61%) ja noretisterooni (vastavalt 15% ja 53%) Cmax- i ja AUCτ suurenemist.
Voriconazole Cmax and AUCτ increased by 14% and 46% respectively.
Vorikonasooli Cmax ja AUCτ suurenesid vastavalt 14% ja 46%.
It is expected that the voriconazole levels will return to standard levels during the pill-free week.
On oodatav, et vorikonasooli tasemed pöörduvad tagasi standardsetele tasemetele pillivaba nädala jooksul.
As the ratio between norethisterone and ethinylestradiol remained similar during interaction with voriconazole, their contraceptive activity would probably not be affected.
Kuna noretisterooni ja etinüülöstradiooli suhe jäi samaks koostoime ajal vorikonasooliga, ei mõjuta see ilmselt nende rasestumisvastast aktiivsust.
Although no increase in the incidence of hormonal related adverse events was observed in the clinical interaction study, higher estrogen and progestagen levels may cause notably nausea and menstrual disorders.
Kuigi kliinilises koostoimete uuringus ei esinenud hormoonidega seotud kõrvaltoimete sageduse suurenemist, võivad kõrgemad östrogeeni - ja progestageenitasemed põhjustada iiveldust ja menstruaalhäireid.
Oral contraceptives containing doses other than 1 mg norethisterone and 0.035 mg ethinylestradiol have not been studied.
Suukaudseid rasestumisvastaseid vahendeid, mis sisaldavad muid annuseid kui 1 mg noretisterooni ja 0, 035 mg etinüülöstradiooli, ei ole uuritud.
Antiretroviral Agents:
Retroviiruse vastased ravimid:
Indinavir (CYP3A4 inhibitor and substrate):
Indinaviir (CYP3A4 inhibiitor ja selle poolt metaboliseeritav ravim):
Indinavir (800 mg three times daily) had no significant effect on voriconazole Cmax, Cmin and AUCτ.
Indinaviir annuses 800 mg kolm korda ööpäevas ei avaldanud erilist mõju vorikonasooli Cmax- le, Cmin- le ja AUCτ- le.
Voriconazole did not have a significant effect on Cmax and AUCτ of indinavir (800 mg three times daily).
10 Vorikonasool ei avaldanud erilist mõju indinaviiri (annuse 800 mg kolm korda ööpäevas korral) Cmax - le ja AUCτ- le.
Other HIV protease inhibitors (CYP3A4 inhibitors):
Teised HIV proteaasi inhibiitorid (CYP3A4 inhibiitorid):
In vitro studies suggest that voriconazole may inhibit the metabolism of HIV protease inhibitors (e. g. saquinavir, amprenavir and nelfinavir).
In vitro uuringud lubavad oletada, et vorikonasool võib pärssida HIV proteaasi inhibiitorite (sakvinaviir, amprenaviir ja nelfinaviir) metabolismi.
In vitro studies also show that the metabolism of voriconazole may be inhibited by HIV protease inhibitors.
In vitro uuringud viitavad ka võimalusele, et HIV proteaasi inhibiitorid pärsivad vorikonasooli metabolismi.
However results of the combination of voriconazole with other HIV protease inhibitors cannot be predicted in humans only from in vitro studies.
Samas ei ole ainuüksi in vitro uuringute tulemustele toetudes võimalik ennustada vorikonasooli ja HIV proteaasi inhibiitorite kombineerimisel ilmneda võivaid nähte.
Patients should be carefully monitored for any occurrence of drug toxicity and/ or loss of efficacy during the co-administration of voriconazole and HIV protease inhibitors.
Vorikonasooli ja HIV proteaasi inhibiitorite kooskasutamisel tuleb patsiente võimalike toksiliste nähtude ja/ või ravimi( te) toime vähenemise suhtes hoolikalt jälgida.
Efavirenz (a non-nucleoside reverse transcriptase inhibitor) (CYP450 inducer; CYP3A4 inhibitor and substrate):
Efavirens (mittenukleosiidse pöördtranskriptsiooni inhibiitor) (CYP450 indutseerija; CYP3A4 inhibiitor ja substraat):
Standard doses of voriconazole and standard doses of efavirenz must not be coadministered Steady-state efavirenz (400 mg orally once daily) decreased the steady state Cmax and AUCτ of voriconazole by an average of 61% and 77%, respectively, in healthy subjects.
Stabiilse faasi efavirens (400 mg üks kord päevas) vähendas vorikonasooli stabiilse faasi Cmax- i ja AUCτ- d vastavalt 61% ja 77% võrra tervetel katseisikutel.
In the same study voriconazole at steady state increased the steady state Cmax and AUCτ of efavirenz by an average of 38% and 44% respectively, in healthy subjects.
Samas uuringus suurendas stabiilse faasi vorikonasool efavirensi stabiilse faasi Cmax- i ja AUCτ- d vastavalt 38% ja 44% võrra tervetel katseisikutel.
In a separate study in healthy subjects, voriconazole dose of 300mg BID in combination with low dose efavirenz (300 mg once daily) did not lead to sufficient voriconazole exposure.
Tervetel vabatahtlikel läbi viidud eraldi uuringus ei täheldatud vorikonasooli (annuses 300 mg kaks korda ööpäevas) manustamisel koos efavirensi väikese annusega (300 mg üks kord ööpäevas) piisavat vorikonasooli ekspositisiooni.
Following coadministration of voriconazole 400 mg twice daily with efavirenz 300 mg orally once daily, in healthy subjects, the AUCτ of voriconazole was decreased by 7% and Cmax was increased
Vorikonasooli (annuses 400 mg kaks korda ööpäevas) ja efavirensi (annuses 300 mg suukaudselt üks kord ööpäevas) samaaegsel manustamisel tervetele vabatahtlikele vähenes vorikonasooli AUCτ 7% ja Cmax suurenes 23% võrreldes olukorraga, kus vorikonasooli manustati üksinda annuses 200 mg kaks korda ööpäevas.
(The AUCτ of efavirenz was increased by 17% and Cmax was equivalent compared to efavirenz 600 mg once daily alone).
(Efavirensi AUCτ suurenes 17% ja Cmax ei muutunud võrreldes olukorraga, kus efavirensi manustati üksinda annuses 600 mg üks kord ööpäevas).
These differences were not considered to be clinically significant.
Nimetatud erinevusi ei peetud kliiniliselt oluliseks.
When voriconazole is coadministered with efavirenz, voriconazole maintenance dose should be increased to 400 mg twice daily and the efavirenz dose should be reduced by 50%, i. e. to 300 mg once daily (see section 4.2).
Vorikonasooli manustamisel koos efavirensiga tuleb vorikonasooli säilitusannust suurendada 400 mg - ni kaks korda ööpäevas ja efavirensi annust vähendada 50% võrra, st 300 mg- ni üks kord ööpäevas (vt lõik 4. 2).
When treatment with voriconazole is stopped, the initial dosage of efavirenz should be restored.
Kui ravi vorikonasooliga lõpetatakse, tuleb efavirensi esialgne annus taastada.
Non-nucleoside reverse transcriptase inhibitors (NNRTI) (CYP3A4 substrates, inhibitors or CYP450 inducers):
Mittenukleosiidse pöördtranskriptsiooni inhibiitorid (MNPTI) (CYP3A4 poolt metaboliseeritavad ravimid, CYP3A4 inhibiitorid või CYP450 indutseerijad):
In vitro studies show that the metabolism of voriconazole may be inhibited by delavirdine.
In vitro uuringud on näidanud, et delavirdiin võib pärssida vorikonasooli metabolismi.
Although not studied, the metabolism of voriconazole may be induced by nevirapine.
Ehkki vastavad uuringud puuduvad, võib nevirapiin indutseerida vorikonasooli metabolismi.
An in-vivo study showed that voriconazole inhibited the metabolism of efavirenz.
In- vivo uuring näitas, et vorikonasool pärsib efavirensi metabolismi.
Voriconazole may also inhibit the metabolism of NNRTIs besides efavirenz.
Vorikonasool võib lisaks efavirensile inhibeerida ka MNPTIde metabolismi.
Patients should be carefully monitored for any occurrence of drug toxicity and/ or lack of efficacy during the coadministration of voriconazole and NNRTIs.
Patsiente tuleb vorikonasooli ja MNPTIde kooskasutamisel võimalike toksiliste nähtude ja/ või ravimi( te) toime vähenemise suhtes hoolikalt jälgida.
Dose adjustments are required when voriconazole is co-administered with efavirenz (see sections 4.2 and 4.4).
Annuse kohandamine on vajalik vorikonasooli manustamisel koos efavirensiga (vt lõigud 4. 2 ja 4. 4).
Pregnancy There are no adequate data from the use of VFEND in pregnant women.
Rasedus VFEND’ i kasutamise kohta raseduse ajal ei ole piisavalt andmeid.
Studies in animals have shown reproductive toxicity (see section 5.3).
Loomkatsed on näidanud vorikonasooli reproduktsioonitoksilist toimet (vt lõik 5. 3).
VFEND must not be used during pregnancy unless the benefit to the mother clearly outweighs the potential risk to the foetus.
VFEND’ i ei tohi raseduse ajal kasutada välja arvatud juhul, kui eeldatav kasu emale ületab selgelt võimalikud ohud lootele.
Women of child-bearing potential Women of child-bearing potential must always use effective contraception during treatment.
11 Fertiilses eas naised Fertiilses eas naised peaksid ravi ajal vorikonasooliga alati kasutama mõnda efektiivset rasestumisvastast vahendit.