natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Strong interactions have been observed with antifungal agents such as ketoconazole, fluconazole, itraconazole and voriconazole, the macrolide antibiotic erythromycin or HIV protease inhibitors (e. g. ritonavir).
Tugevaid koostoimeid on täheldatud seenevastaste ravimitega nagu ketokonasool, flukonasool, itrakonasool ja vorikonasool, makroliidantibiootikumi erütromütsiiniga või HIV proteaasi inhibiitoritega (nt ritonaviir).
John’ s Wort (Hypericum perforatum) which may require increased tacrolimus doses in almost all patients.
Tugevaid koostoimeid on täheldatud rifampitsiini, fenütoiini või hariliku naistepunaga (Hypericum perforatum), mis vajab takroliimuse annuste suurendamist peaaegu kõikide patsientide puhul.
22 High dose prednisolone or methylprednisolone administered for the treatment of acute rejection have the potential to increase or decrease tacrolimus blood levels.
Akuutse äratõukereaktsiooni raviks manustatavad prednisolooni või metüülprednisolooni suured annused toimivad takroliimuse plasmakontsentratsiooni suurendavalt või vähendavalt.
Carbamazepine, metamizole and isoniazid have the potential to decrease tacrolimus concentrations.
21 Karbamasepiin, metamisool ja isoniasiid võivad takroliimuse kontsentratsiooni vähendada.
Effect of tacrolimus on the metabolism of other medicinal products Tacrolimus is a known CYP3A4 inhibitor; thus concomitant use of tacrolimus with medicinal products known to be metabolised by CYP3A4 may affect the metabolism of such medicinal products.
Takroliimuse toime teiste ravimite metabolismile Takroliimus inhibeerib teadaolevalt CYP3A4; järelikult takroliimuse ja CYP3A4 vahendusel metaboliseeritavate ravimite samaaegne kasutamine võib mõjutada viimaste metabolismi.
Other interactions which have led to clinically detrimental effects Concurrent use of tacrolimus with medicinal products known to have nephrotoxic or neurotoxic effects may increase these effects (e. g., aminoglycosides, gyrase inhibitors, vancomycin, cotrimoxazole, NSAIDs, ganciclovir or aciclovir).
Muud koostoimed, mille tagajärjel on tekkinud kliiniliselt ebasoodsad toimed Takroliimuse ja nefro - või neurotoksilise toimega ravimitea samaaegsel manustamisel võivad eelmainitud toimed tugevneda (nt aminoglükosiidid, güraasiinhibiitorid, vankomütsiin, kotrimoksasool, NSAID- id, gantsükloviir või atsükloviir).
Protein binding considerations Tacrolimus is extensively bound to plasma proteins.
Seonduvus plasmavalkudega Takroliimus seondub ulatuslikult plasmavalkudega.
Possible interactions with other medicinal products known to have high affinity for plasma proteins should be considered (e. g., NSAIDs, oral anticoagulants, or oral antidiabetics).
Tuleb arvestada võimalike koostoimetega, kui samaaegselt manustatakse ravimitega, millel on teadaolevalt suur afiinsus plasmavalkude suhtes (nt MSPVAd, suukaudsed antikoagulandid või suukaudsed diabeediravimid).
There is a risk for premature delivery (< 37 week) as well as for hyperkalaemia in the newborn, which, however, normalizes spontaneously.
Esineb enneaegse sünnituse (< 37 nädalat) ja hüperkaleemia oht vastsündinutel, mis aga normaliseerub iseeneslikult.
Tacrolimus affected male fertility in rats (see section 5.3).
Rottidel mõjutas takroliimus isasloomade viljakust (vt lõik 5. 3).
Lactation Human data demonstrate that tacrolimus is excreted into breast milk.
Imetamine Inimestelt saadud andmed näitavad, et takroliimus eritub rinnapiima.
As detrimental effects on the newborn cannot be excluded, women should not breast-feed whilst receiving< Invented name >.
Kuna ei saa välistada kahjulikke toimeid vastsündinule, ei tohi ema < (Väljamõeldud) nimetus > kuuri ajal imetada.
23 Tacrolimus may cause visual and neurological disturbances.
Takroliimus võib põhjustada neuroloogilisi ja nägemishäireid.
This effect may be enhanced if< Invented name > is administered in association with alcohol.
Need toimed võivad potentseeruda, kui < (Väljamõeldud) nimetus > ravi ajal kasutatakse alkoholi.
Many of the adverse drug reactions stated below are reversible and/ or respond to dose reduction.
Paljud allpool toodud ravimi kõrvaltoimed on pöörduvad ja/ või annusest sõltuvad.
Adverse drug reactions are listed below in descending order by frequency of occurrence: very common (> 1/ 10); common (> 1/ 100 ,< 1/10); uncommon (> 1/1 ,000, < 1/100); rare (> 1/10,000, < 1/ 1,000); very rare (< 1/10 ,000, including isolated reports).
Ravimi kõrvaltoimed on allpool järjestatud esinemissageduse vähenemise järjekorras: väga sage (> 1/ 10); sage (> 1/ 100, < 1/ 10); aeg- ajalt (> 1/ 1000, < 1/ 100); harv (> 1/ 10000, < 1/ 1000); väga harv (< 1/ 10000, sealhulgas üksikjuhud).
Neoplasms benign, malignant and unspecified Patients receiving immunosuppressive therapy are at increased risk of developing malignancies.
Hea -, pahaloomulised ja täpsustamata kasvajad Immuonsupressiivset ravi saavatel patsientidel on suurenenud risk pahaloomuliste kasvajate tekkeks.
Blood and lymphatic system disorders common:
Vere ja lümfisüsteemi häired Sage: aneemia, leukopeenia, trombotsütopeenia, leukotsütoos, kõrvalekalded erütrotsüütide analüüsides Aeg- ajalt:
anaemia, leukopenia, thrombocytopenia, leukocytosis, red blood cell analyses abnormal
koagulopaatiad, kõrvalekalded hüübimis - ja veritsusanalüüsides, pantsütopeenia, neutropeenia
Immune system disorders Allergic and anaphylactoid reactions have been observed in patients receiving tacrolimus (see section 4.4).
Immuunsüsteemi häired Takroliimust saavatel patsientidel on täheldatud allergilisi ja anafülaktilisi reaktsioone (vt lõik 4. 4).
Endocrine disorders rare: hirsutism
Endokriinsed häired Harv: hirsutism
Metabolism and nutrition disorders very common:
Ainevahetus - ja toitumishäired Väga sage:
hyponatraemia, fluid overload, hyperuricaemia, appetite decreased, anorexia,
hüperglükeemilised seisundid, suhkurtõbi, hüperkaleemia hüpomagneseemia, hüpofosfateemia, hüpokaleemia, hüpokaltseemia, hüponatreemia, vedeliku ülekoormus, hüperurikeemia, söögiisu vähenemine, isutus, metaboolne atsidoos, hüperlipideemia, hüperkolesteroleemia, hüpertriglütserideemia, muud elektrolüütide tasakaalu muutused
acidoses,
Aeg- ajalt:
insomnia anxiety symptoms, confusion and disorientation, depression, depressed mood, mood disorders and disturbances, nightmare, hallucination, mental disorders
unetus ärevuse sümptomid, segasus ja desorientatsioon, depressioon, alanenud meeleolu, meeleolu muutused, hirmuunenäod, hallutsinatsioonid, psüühikahäired
tremor, headache seizures, disturbances in consciousness, paraesthesias and dysaesthesias, peripheral neuropathies, dizziness, writing impaired, nervous system disorders
treemor, peavalu krambid, teadvuse häired, paresteesiad ja düsesteesiad, perifeersed neuropaatiad, pearinglus, kirjaoskuse halvenemine, närvisüsteemi häired
24 uncommon:
Aeg- ajalt:
Eye disorders
23
common: uncommon: rare:
Harv:
vision blurred, photophobia, eye disorders cataract blindness
katarakt pimedus
common: uncommon:
Sage: südame isheemiatõbi, tahhükardia Aeg- ajalt:
hypertension haemorrhage, thrombembolic and ischaemic events, peripheral vascular disorders, vascular hypotensive disorders
hüpertensioon hemorraagia, trombemboolsed ja isheemilised tüsistused, perifeersed vaskulaarsed häired, vaskulaarsed hüpotensiivsed häired
dyspnoea, parenchymal lung disorders, pleural effusion, pharyngitis, cough, nasal congestion and inflammations
Respiratoorsed, rindkere ja mediastiinumi häired Sage: hingeldus, parenhümatoosne kopsuhaigus, pleura efusioon, farüngiit, köha, ninakinnisus ja põletikud Aeg- ajalt:
respiratory failures, respiratory tract disorders, asthma acute respiratory distress syndrome
hingamispuudulikkus, hingamisteede häired, astma äge respiratoorse distressi sündroom
diarrhoea, nausea gastrointestinal inflammatory conditions, gastrointestinal ulceration and perforation, gastrointestinal haemorrhages, stomatitis and ulceration, ascites, vomiting, gastrointestinal and abdominal pains, dyspeptic signs and symptoms, constipation, flatulence, bloating and distension, loose stools, gastrointestinal signs and symptoms
kõhulahtisus, iiveldus seedetrakti põletikulised haigused, seedetrakti haavand või perforatsioon, seedetrakti verejooksud, stomatiit ja haavandid, astsiit, oksendamine, seedetrakti - ja kõhuvalud, düspeptilised nähud ja sümptomid, kõhukinnisus, kõhupuhitus ja kõhu esilevõlvumine, vedel iste, seedetrakti nähud ja sümptomid
Hepatobiliary disorders common:
Maksa ja sapiteede häired Sage: maksaensüümide aktiivsuse ja maksafunktsiooni muutused, kolestaas ja ikterus, hepatotsellulaarne kahjustus ja hepatiit, kolangiit Harv: maksaarteri tromboos, venooklusiivne maksahaigus Väga harv:
hepatic enzymes
maksapuudulikkus, sapijuha stenoos
and function abnormalities, cholestasis and
Harv:
jaundice,
Väga harv:
hepatocellular damage and hepatitis, cholangitis rare: hepatitic artery thrombosis, venoocclusive liver disease very rare:
dermatiit, valgustundlikkus toksiline epidermise nekrolüüs (Lyelli sündroom) Stevens- Johnsoni sündroom
Skin and subcutaneous disorders common: uncommon: rare:
Lihas- skeleti ja sidekoe kahjustused Sage: liigesvalu, lihaskrambid, jäseme valu, seljavalu Aeg- ajalt:
pruritus, rash, alopecias, acne, sweating increased dermatitis, photosensitivity toxic epidermal necrolysis (Lyell’ s syndrome)
liigesekahjustused
Musculoskeletal and connective tissue disorders common: uncommon:
Neerude ja kuseteede häired Väga sage:
Renal and urinary very common: common:
Sage:
disorders renal impairment renal failure, renal failure acute, oliguria, renal tubular necrosis, nephropathy toxic, urinary abnormalities, bladder and urethral symptoms
neerukahjustus neerupuudulikkus, äge neerupuudulikkus, oliguuria, neerutorukeste nekroos, toksiline nefropaatia, kuseteede häired, põie ja ureetra sümptomid
Reproductive system and breast disorders uncommon:
Reproduktiivse Aeg- ajalt:
General disorders common:
süsteemi ja rinnanäärme häired düsmenorröa ja emaka veritsus
and administration site conditions asthenic conditions, febrile disorders, oedema, pain and discomfort, blood alkaline phosphatase increased, weight increased, body temperature perception disturbed
Üldised häired ja manustamiskoha reaktsioonid Sage: asteenilised seisundid, palavik, tursed, valu ja ebamugavustunne, vere alkaalse fosfataasi aktiivsuse suurenemine, kehakaalu suurenemine, kehatemperatuuri tajumise häired Aeg- ajalt:
Injury, poisoning and procedural complications common:
Vigastus, mürgistus ja protseduuri tüsistused Sage: primaarne siiriku düsfunktsioon
primary graft dysfunction
4. 9 Üleannustamine
Experience with over dosage is limited.
Üleannustamise kohta on kogemused piiratud.
Several cases of accidental over dosage have been reported; symptoms have included tremor, headache, nausea and vomiting, infections, urticaria, lethargy, increased blood urea nitrogen and elevated serum creatinine concentrations, and increase in alanine aminotransferase levels.
Teatatud on mitmetest juhuslikest üledoseerimistest; kaasnenud sümptomiteks treemor, peavalu, iiveldus ja oksendamine, infektsioonid, urtikaaria, letargia, vere kusiaine lämmastiku ja seerumi kreatiniinisisalduse tõus, alaniinaminotransferaasi aktiivsuse suurenemine.
No specific antidote to< Invented name > therapy is available.
Spetsiifilist antidooti < (Väljamõeldud) nimetus > - ravile ei ole.
If over dosage occurs, general supportive measures and symptomatic treatment should be conducted.
Üleannustamise korral tuleb abistada üldiste toetavate meetoditega ja sümptomaatilise raviga.
In isolated patients with very high plasma levels, haemofiltration or -diafiltration have been effective in reducing toxic concentrations.
Üksikutel kõrge plasmatasemega patsientidel on toksiliste kontsentratsioonide vähendamisel olnud efektiivsed hemofiltratsioon või – difiltratsioon.
Macrolide immunosuppressant, ATC code:
Farmakoterapeutiline grupp: makroliidimmuunsupressant, ATC kood:
L04A A05
L04AA05
Mechanism of action and pharmacodynamic effects At the molecular level, the effects of tacrolimus appear to be mediated by binding to a cytosolic protein (FKBP12) which is responsible for the intracellular accumulation of the compound.
Toimemehhanism ja farmakodünaamilised efektid Molekulaarsel tasandil avaldub takroliimuse toime seostumisel tsütosoolse proteiiniga (FKBP12), mis vastutab toimeaine intratsellulaarse akumulatsiooni eest.
The FKBP12-tacrolimus complex specifically and competitively binds to and inhibits calcineurin, leading to a calcium-dependent inhibition of T-cell signal transduction pathways, thereby preventing transcription of a discrete set of lymphokine genes.
FKBP12- takroliimus kompleks seostub selektiivselt ja konkureerivalt ning inhibeerib kaltsineuriini, põhjustades kaltsiumist sõltuva T- raku signaaliedastuse blokaadi, takistades seeläbi lümfokiini geenide transkriptsiooni.
26 In particular, tacrolimus inhibits the formation of cytotoxic lymphocytes, which are mainly responsible for graft rejection.
Eriti pärsib takroliimus tsütotoksiliste lümfotsüütide formeerumist, mis peamiselt vastutavad äratõukereaktsiooni eest.
Tacrolimus suppresses T-cell activation and T-helper-cell dependent B-cell proliferation, as well as the formation of lymphokines (such as interleukins-2, -3, and γ -interferon) and the expression of the interleukin-2 receptor.
Takroliimus pärsib T- raku aktivatsiooni ja T- helper- rakust sõltuvat B- raku proliferatsiooni, samuti lümfokiinide formeerumist (nagu interleukiin- 2, - 3 ja γ- interferoon) ja interleukiin- 2 retseptori stimulatsiooni.
Results from published data in other primary organ transplantation< Invented name > has evolved into an accepted treatment as primary immunosuppressive medicinal product following pancreas, lung and intestinal transplantation.
25 Esmase organtransplantatsiooni publitseeritud andmete tulemused < (Väljamõeldud) nimetus > on kujunenud tunnustatud raviks primaarse immunosupressandina peale kõhunäärme -, kopsu - ja soolesiirdamist.
In prospective published studies tacrolimus was investigated as primary immunosuppressant in approximately 175 patients following lung, 475 patients following pancreas and 630 patients following intestinal transplantation.
Tulevikus avaldatavates uuringutes analüüsiti takroliimust primaarse immunosupressandina ligikaudu 175 patsiendil peale kopsu -, 475 patsiendil peale kõhunäärme - ja 630 patsiendil peale soolesiirdamist.
Overall, the safety profile of tacrolimus in these published studies appeared to be similar to what was reported in the large studies, where tacrolimus was used as primary treatment in liver, kidney and heart transplantation.
Nendest avaldatud uuringutest ilmnevad sarnased takroliimuse ohutuse andmed võrreldes suurtes uuringutes kirjeldatuga, kus takroliimust kasutati esmase ravina peale maksa -, neeru - ja südamesiirdamist.
Lung transplantation The interim analysis of a recent multicentre study discussed 110 patients who underwent 1:1 randomisation to either tacrolimus or ciclosporin.
Kopsusiirdamine Hiljutise multitsentrilise uuringu vaheanalüüsis vaadeldi 110 patsienti, kes läbisid 1: 1 randomiseeritud uuringu takroliimuse või tsüklosporiiniga.
Tacrolimus was started as continuous intravenous infusion at a dose of 0.01 to 0.03 mg/ kg/ day and oral tacrolimus was administered at a dose of 0.05 to 0.3 mg/ kg/ day.
Takroliimuse manustamist alustati intravenoosse pidevinfusioonina alates annusest 0, 01- 0, 03 mg/ kg/ päevas ja suukaudselt manustati takroliimust alates annusest 0, 05- 0, 3 mg/ kg/ päevas.
A lower incidence of acute rejection episodes for tacrolimus- versus ciclosporin- treated patients (11.5% versus 22.6%) and a lower incidence of chronic rejection, the bronchiolitis obliterans syndrome (2.86% versus 8.57%), was reported within the first year after transplantation.
Takroliimusega ravitud patsientidel täheldati võrreldes tsüklosporiiniga ravitud patsientidega vähem akuutse äratõukereaktsiooni episoode (11, 5% versus 22, 6%), vähem kroonilise äratõukereaktsiooni juhte ja ummistavat bronhioliiti (2. 86% versus 8, 57%) esimese transplantatsioonijärgse aasta jooksul.
The 1-year patient survival rate was 80.8% in the tacrolimus and 83% in the ciclosporin group (Treede et al., 3rd ICI San Diego, US, 2004; Abstract 22).
Patsiendi esimese aasta elulemus oli takroliimuse grupis (80, 8%) ja tsüklosporiini grupis (83%) (Treede et al., 3rd ICI San Diego, US, 2004; Abstract 22).
Tacrolimus was started as continuous intravenous infusion at a dose of 0.025 mg/ kg/ day and oral tacrolimus was administered at a dose of 0.15 mg/ kg/ day with subsequent dose adjustments to target trough levels of 10 to 20 ng/ ml.
Takroliimuse manustamist alustati intravenoosse pidevinfusioonina alates annusest 0, 025 mg/ kg/ päevas ja suukaudselt manustati takroliimust alates annusest 0, 15 mg/ kg/ päevas koos järgneva annuse korrigeerimisega kuni toimiva minimaalse kontsentratsioonini 10- 20 ng/ ml.
Acute rejection episodes per 100 patient-days were numerically fewer in the tacrolimus (0.85 episodes) than in the ciclosporin group (1.09 episodes).
Akuutse äratõukereaktsiooni episoodid 100 patsiendi kohta päevades oli arvuliselt väiksemad takroliimuse grupis (0, 85 episoodi) võrreldes tsüklosporiini grupiga (1, 09 episoodi).
Obliterative bronchiolitis developed in 21.7% of patients in the tacrolimus group compared with 38.0% of patients in the ciclosporin group (p = 0.025).
Oblitereeriv bronhioliit avaldus takroliimuse grupis 21, 7% patsientidest võrreldes tsüklosporiini grupiga 38, 0% patsientidest (p=0, 025).
Significantly more ciclosporin-treated patients (n = 13) required a switch to tacrolimus than tacrolimus-treated patients to ciclosporin (n = 2) (p = 0.02) (Keenan et al., Ann Thoracic Surg 1995; 60:580).
Märkimisväärselt rohkem vajasid tsüklosporiini raviga patsiendid (n=13) ravi vahetust takroliimuse vastu, kui takroliimuse raviga patsiendid (n=2) (p=0, 02) vahetust tsüklosporiini vastu (Keenan et al., Ann Thoracic Surg 1995; 60: 580).
Tacrolimus was started as continuous intravenous infusion at a dose of 0.05 mg/ kg/ day and oral tacrolimus was administered at a dose of 0.1 to 0.3 mg/ kg/ day with subsequent dose adjustments to target trough levels of 12 to 15 ng/ ml.
Takroliimuse manustamist alustati intravenoosse pidevinfusioonina alates annusest 0, 05 mg/ kg/ päevas ja suukaudselt manustati takroliimust alates annusest 0, 1- 0, 3 mg/ kg/ päevas koos järgneva annuse korrigeerimisega kuni toimiva minimaalse kontsentratsioonini 12 - 15 ng/ ml.
The 1-year survival rates were 73.1% in the tacrolimus versus 79.2% in the ciclosporin group.
Esimese aasta elumusaste oli 73, 1% takroliimuse grupis ja 79, 2% tsüklosporiini grupis.
Freedom from acute rejection was higher in the tacrolimus group at 6 months (57.7% versus 45.8%) and at 1 year after lung transplantation (50% versus 33.3%) (Treede et al., J Heart Lung Transplant 2001; 20:511).
Akuutsete äratõukereaktsioonide puudumine oli takroliimuse grupis kõrgem 6 kuud (57, 7% versus 45, 8%) ja 1 aasta peale kopsusiirdamist (50% versus 33, 3%) (Treede et al., J. Heart Lung Transplant 2001; 20: 511).
Pancreas transplantation A multicentre study included 205 patients undergoing simultaneous pancreas-kidney transplantation who were randomised to tacrolimus (n=103) or to ciclosporin (n=102).
Kõhunäärmesiirdamine Multitsentriline uuring hõlmas 205 patsienti (samaegselt läbiviidud kõhunäärme- neeru siirdamine), kes randomiseeriti takroliimuse (n=103) või tsüklosporiini (n=102) gruppi.
The initial oral per protocol dose of tacrolimus was 0.2 mg/ kg/ day with subsequent dose adjustments to target trough levels of 8 to 15 ng/ ml by Day 5 and 5 to 10 ng/ mL after Month 6.
Protokolli järgi manustati suukaudselt takroliimust annuses 0, 2 mg/ kg/ päevas koos järgneva annuse korrigeerimisega kuni toimiva minimaalse kontsentratsioonini 8- 15 ng/ ml 5. päeval ja 5- 10 ng/ ml 6 kuu pärast.
91.3% versus 74.5% with ciclosporin (p < 0.0005), whereas renal graft survival was similar in both groups.
Kõhunäärmesiirikuga patsientide elulemus peale esimest aastat oli märkimisväärselt suurem takroliimuse (91, 3%) puhul võrreldes tsüklosporiiniga (74, 5%) (p < 0, 0005), arvestades asjaolu, et neerusiirikuga patsientide elulemus oli sarnane mõlemas grupis.
In total 34 patients switched treatment from ciclosporin to tacrolimus, whereas only 6 tacrolimus patients required alternative therapy (Bechstein et al., Transplantation 2004; 77:1221).
Lõppkokkuvõttes vahetas 34 patsienti tsüklosporiini ravi takroliimuse vastu, arvestades asjaolu, et ainult 6 takroliimuse raviga patsienti vajasid alternatiivset ravi (Bechstein et al., Transplantation 2004; 77: 1221).
Intestinal transplantation Published clinical experience from a single centre on the use of tacrolimus for primary treatment following intestinal transplantation showed that the actuarial survival rate of 155 patients (65 intestine alone, 75 liver and intestine, and 25 multivisceral) receiving tacrolimus and prednisone was 75% at 1 year, 54% at 5 years, and 42% at 10 years.
Soolesiirdamine Ühetsentrilise kliinilise uuringu publitseeritud andmed takroliimuse kasutamise kohta esmase ravina peale soolesiirdamist näitasid, et 155 takroliimust ja prednisolooni saava patsiendi (65 soolesiirikuga, 75 maksa - ja soolesiirikuga ja 25 multivistseraalse siirdamisega patsienti) protokollitud elulemus oli peale 1. aastat 75%, peale 5. aastat 54% ja peale 10. aastat 42%.
In the early years the initial oral dose of tacrolimus was 0.3 mg/ kg/ day.
26 Varasematel aastatel oli takroliimuse initsiaalne suukaudne annus 0, 3 mg/ kg/ päevas.
27 A variety of innovations, such as techniques for early detection of Epstein-Barr (EBV) and CMV infections, bone marrow augmentation, the adjunct use of the interleukin-2 antagonist daclizumab, lower initial tacrolimus doses with target trough levels of 10 to 15 ng/ ml, and most recently allograft irradiation were considered to have contributed to improved results in this indication over time (Abu- Elmagd et al., Ann Surg 2001; 234:404).
Uuenduste mitmekesisus, nagu varajane Epstein- Barri (EBV) ja CMV infektsioonide avastamine, luuüdi kasvatamine, interleukiin- 2 antagonisti daklisumabi täiendav kasutamine, madalamad takroliimuse algannused madalama toimiva kontsentratsiooniga 10- 15 ng/ ml, ja hiljaaegu siiriku irradiatsioon, aitavad aja jooksul kaasa tulemuste paranemisele selle näidustuse korral (Abu- Elmagd et al., Ann Surg 2001; 234: 404).
Following oral administration of< Invented name > capsules peak concentrations (Cmax) of tacrolimus in blood are achieved in approximately 1 - 3 hours.
Pärast < (Väljamõeldud) nimetus > kapslite suukaudset manustamist saabub takroliimuse maksimaalne plasmakontsentratsioon (Cmax) ligikaudu 1- 3 tunni pärast.
The mean oral bioavailability of tarolimus is in the range of 20% - 25%.
Takroliimuse keskmine oraalne biosaadavus asub vahemikus 20% - 25%.
After oral administration (0.30 mg/ kg/ day) to liver transplant patients, steady-state concentrations of< Invented name > were achieved within 3 days in the majority of patients.
Peale suukaudset annustamist maksasiirikuga patsientidele (0, 30 mg/ kg/ päevas) saavutati < (Väljamõeldud) nimetus > steady- state (püsioleku) kontsentratsioonid enamikel patsientidel 3 päeva jooksul.
In healthy subjects ,< Invented name > 0.5 mg ,< Invented name > 1 mg and < Invented name > 5 mg Capsules, hard have been shown to be bioequivalent, when administered as equivalent dose.
Tervetel indiviididel toimivad < (Väljamõeldud) nimetus > 0, 5 mg, < (Väljamõeldud) nimetus > 1 mg, ja < (Väljamõeldud) nimetus > 5 mg kõvakapslid bioekvivalentselt, kui neid annustatakse ekvivalentsetes kogustes.
In stable liver transplant patients, the oral bioavailability of< Invented name > was reduced when it was administered after a meal of moderate fat (34% of calories) content.
Stabiilsetel maksasiirikuga patsientidel vähenes < (Väljamõeldud) nimetus > biosaadavus, kui manustamine toimus peale mõõduka rasvasisaldusega (34% kaloritest) toidu söömist.
Decreases in AUC (27%) and Cmax (50%), and an increase in tmax (173%) in whole blood were evident.
AUC (27%) ja Cmax( 50%) vähenemine ja tmax suurenemine (173%) täisveres olid silmnähtavad.