natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Oral bioavailability may be limited in paediatric patients aged 2- < 12 years with malabsorption and very low body weight for age.
Suukaudne biosaadavus 2... < 12- aastastel lastel, kellel on malabsorptsioon ja oma vanuse kohta väga väike kehamass, võib olla piiratud.
Frequent monitoring for adverse events and toxicity related to methadone, including QTc prolongation, is recommended when coadministered with voriconazole since methadone levels increased following co-administration of voriconazole.
Metadoon (CYP3A4 substraat). Samaaegsel manustamisel koos vorikonasooliga on soovitatav metadooniga seotud kõrvaltoimete ja toksilisuse, sealhulgas QTc pikenemise, sage jälgimine, sest metadooni kontsentratsioonid suurenesid vorikonasooli samaaegse manustamise järgselt.
Reduction in the dose of alfentanil and other short acting opiates similar in structure to alfentanil and metabolised by CYP3A4 (e. g fentanyl and sufentanil) should be considered when co-administered with voriconazole (see section 4.5).
Alfentaniili ja teiste sarnase keemilise struktuuriga CYP3A4 poolt metaboliseeritavate opiaatide (näiteks fentanüül ja sulfentaniil) manustamisel koos vorikonasooliga tuleb kaaluda nende annuste vähendamist (vt lõik 4. 5).
As the half-life of alfentanil is prolonged in a four-fold manner in combination with voriconazole, a longer respiratory monitoring period may be necessary).
Kuna alfentaniili manustamisel koos vorikonasooliga pikeneb alfentaniili poolväärtusaeg neli korda, võib osutuda vajalikuks pikaajalisem hingamisfunktsiooni jälgimine.
Coadministration of voriconazole and low dose ritonavir (100mg twice daily) should be avoided unless an assessment of the benefit/ risk justifies the use of voriconazole (see section 4.5, for higher doses see section 4.3).
Ritonaviir (tugev CYP450 indutseerija; CYP3A4 inhibiitor ja substraat): Vorikonasooli manustamist koos väikese annuse ritonaviiriga (100 mg kaks korda ööpäevas) tuleb vältida, kui just kasu/ riski suhte hindamine ei õigusta vorikonasooli kasutamist (vt lõik 4. 5, suuremate annuste kohta vt lõik 4. 3).
When voriconazole is coadministered with efavirenz the dose of voriconazole should be increased to 400 mg every 12 hours and that of efavirenz should be decreased to 300 mg every 24 hours (see sections 4.2 and 4.5).
Efavirens (CYP450 indutseerija; CYP3A4 inhibiitor ja substraat): vorikonasooli samaaegsel manustamisel koos efavirensiga tuleb vorikonasooli annust suurendada 400 mg- ni iga 12 tunni järel ja efavirensi annust vähendada 300 mg- ni iga 24 tunni järel (vt lõigud 4. 2 ja 4. 5).
26 This section addresses the effects of other medicinal products on voriconazole, the effects of voriconazole on other medicinal products and two-way interactions.
Käesolevas lõigus on ära toodud teiste samaaegselt kasutatavate ravimite mõju vorikonasoolile, vorikonasooli mõju teistele samaaegselt kasutatavatele ravimitele ja mõlemasuunalised koostoimed.
The interactions for the first two sections are presented in the following order: contraindications, those requiring dosage adjustment and careful clinical and/ or biological monitoring and finally those that have no significant pharmacokinetic interaction but may be of clinical interest in this therapeutic field.
27 hoolikat kliinilist ja/ või laboratoorset jälgimist; ning lõpuks koostoimed, mille korral ei esine küll tõsist farmakokineetilist interaktsiooni, kuid mis võivad siiski pakkuda teatavat kliinilist huvi.
Effects of other medicinal products on voriconazole
Teiste ravimite mõju vorikonasoolile.
Voriconazole is metabolised by cytochrome P450 isoenzymes, CYP2C19, CYP2C9 and CYP3A4.
Vorikonasooli metaboliseeritakse tsütokroom P450 isoensüümide CYP2C19, CYP2C9 ja CYP3A4 poolt.
Ritonavir (potent CYP450 inducer; CYP3A4 inhibitor and substrate):
Ritonaviir (tugev CYP 450 indutseerija; CYP 3A4 inhibiitor ja substraat):
The effect of the coadministration of voriconazole (200 mg twice daily) and high dose (400 mg) and low dose (100 mg) oral ritonavir was investigated in two separate studies in healthy volunteers.
Suukaudse vorikonasooli (200 mg kaks korda ööpäevas) ja suukaudse ritonaviiri suure annuse (400 mg) ning väikese annuse (100 mg) koosmanustamise toimeid uuriti tervetel vabatahtlikel kahes eraldi uuringus.
Administration of voriconazole did not have a significant effect on mean Cmax and AUCτ of ritonavir in the high dose study although a minor decrease in steady state Cmax and AUCτ of ritonavir with an average of 25% and 13% respectively was observed in the low dose ritonavir interaction study.
Vorikonasooli manustamine ei mõjutanud oluliselt ritonaviiri keskmist Cmax- i ja AUCτ- d suure annuse manustamise uuringus, siiski täheldati väikese annuse ritonaviiriga tehtud koostoimete uuringus ritonaviiri tasakaaluoleku Cmax- i ja AUCτ vähest vähenemist keskmiselt vastavalt 25% ja 13%.
Effects of voriconazole on other medicinal products Voriconazole inhibits the activity of cytochrome P450 isoenzymes, CYP2C19, CYP2C9 and CYP3A4.
Vorikonasool pärsib tsütokroom P450 isoensüümide CYP2C19, CYP2C9 ja CYP3A4 aktiivsust.
Therefore there is potential for voriconazole to increase the plasma levels of substances metabolised by these CYP450 isoenzymes.
Seetõttu suurendab vorikonasool suure tõenäosusega antud CYP450 isoensüümide poolt metaboliseeritavate ravimite plasmakontsentratsiooni.
27 Voriconazole should be administered with caution in patients with concomitant medication that is known to prolong QT interval.
28 Vorikonasooli tuleb ettevaatlikult manustada patsientidele, kes saavad samaaegselt ravimeid, mis pikendavad teadaolevalt QT- intervalli.
When there is also a potential for voriconazole to increase the plasma levels of substances metabolised by CYP3A4 isoenzymes (certain antihistamines, quinidine, cisapride, pimozide) co-administration is contraindicated (see section 4.3).
Kui esineb ka võimalus, et vorikonasool tõstab CYP3A4 isoensüümide poolt metaboliseeritavate ravimite (teatud antihistamiinikumid, kinidiin, tsisapriid, pimosiid) plasmatasemeid, on samaaegne kasutamine vastunäidustatud (vt allpool ja lõik 4. 3).
In subjects receiving a methadone maintenance dose (32-100 mg once daily) coadministration of oral voriconazole (400 mg twice daily for 1 day, then 200 mg twice daily for four days) increased the Cmax and AUC of pharmacologically active R-methadone by 31% and 47%, respectively, whereas the Cmax and AUC of the S-enantiomer increased by approximately 65% and 103%, respectively.
Isikutel, kes said säilitusannuses metadooni (32… 100 mg üks kord päevas), suurendas samaaegne suukaudne vorikonasooli manustamine (400 mg kaks kord päevas 1 päeva jooksul, edasi 200 mg kaks korda päevas nelja päeva jooksul) farmakoloogiliselt aktiivse R - metadooni Cmax- i ja AUC- d vastavalt 31% ja 47% võrra, samal ajal suurenesid S- enantiomeeri Cmax ja AUC vastavalt umbes 65% ja 103% võrra.
Short Acting Opiates (CYP3A4 substrate): steady-state administration of oral voriconazole increased the AUCτ of a single dose of alfentanil by 6-fold.
Vorikonasooli suukaudne manustamine püsikontsentratsiooni staadiumis suurendas alfentaniili ühekordse annuse AUCτ- d kuus korda.
Reduction in the dose of alfentanil and other short acting opiates similar in structure to alfentanil and metabolised by CYP3A4, (e. g. fentanyl and sufentanil) should be considered when coadministered with voriconazole (see section 4.4).
Alfentaniili ja teiste sarnase keemilise struktuuriga CYP3A4 poolt metaboliseeritavate opiaatide (näiteks fentanüül ja sulfentaniil) manustamisel koos vorikonasooliga tuleb kaaluda nende annuste vähendamist (vt lõik 4. 4).
Increased tacrolimus levels have been associated with nephrotoxicity.
Takroliimuse liiga kõrge sisaldus plasmas võib viia neerukahjustustele.
Oral anticoagulants:
29 Suukaudsed antikoagulandid:
28 Other oral anticoagulants e. g. phenprocoumon, acenocoumarol (CYP2C9, CYP3A4 substrates):
Teised suukaudsed antikoagulandid nagu näiteks fenprokumoon, atsenokumarool (CYP2C9 ja CYP3A4 poolt metaboliseeritavad ravimid):
Two-way interactions
Kahesuunalised koostoimed
Phenytoin (300 mg once daily) decreased the Cmax and AUCτ of voriconazole by 49% and 69%, respectively.
30 Fenütoiin annuses 300 mg üks kord ööpäevas vähendas vorikonasooli Cmax- i ja AUCτ- d vastavalt 49% ja 60%.
Voriconazole (400 mg twice daily, see section 4.2) increased Cmax and AUCτ of phenytoin (300 mg once daily) by 67% and 81%, respectively.
Vorikonasool annuses 400 mg kaks korda ööpäevas (vt lõik 4. 2) suurendas fenütoiini (300 mg üks kord ööpäevas) Cmax- i ja AUCτ- d vastavalt 67% ja 81%.
Phenytoin may be coadministered with voriconazole if the maintenance dose of voriconazole is increased to 5 mg / kg intravenously twice daily or from 200 mg to 400 mg orally, twice daily (100 mg to 200 mg orally, twice daily in patients less than 40 kg), see section 4.2.
Fenütoiini võib manustada koos vorikonasooliga, kui vorikonasooli säilitusannust on tõstetud 5 mg/ kg- ni kaks korda ööpäevas intravenoosse või 200 mg- lt 400 mg- le kaks korda ööpäevas suukaudse manustamise korral (100 mg- lt 200 mg- le kaks korda ööpäevas alla 40 kg kaaluvatel patsientidel, vt lõik 4. 2).
29 rifabutin, the Cmax and AUCτ of voriconazole at 350 mg twice daily were 96% and 68% of the levels when administered alone at 200 mg twice daily.
Rifabutiini manustamisel koos vorikonasooliga annuses 350 mg kaks korda ööpäevas, olid vorikonasooli Cmax- i ja AUCτ väärtused vastavalt 96% ja 68% võrreldes väärtustega, mida täheldati vorikonasooli üksinda manustamisel annuses 200 mg kaks korda ööpäevas.
Voriconazole at 400 mg twice daily increased Cmax and AUCτ of rifabutin by 195% and 331%, respectively.
Vorikonasool annuses 400 mg kaks korda ööpäevas suurendas rifabutiini Cmax- i ja AUCτ- d vastavalt 195% ja 331%.
If rifabutin coadministration with voriconazole is justified then the maintenance dose of voriconazole may be increased to 5 mg/ kg intravenously twice daily or from 200 mg to 350 mg orally, twice daily (100 mg to 200 mg orally, twice daily in patients less than 40 kg) (see section 4.2).
Kui rifabutiini ja vorikonasooli kooskasutamine on õigustatud, siis võib vorikonasooli säilitusannust tõsta 5 mg/ kg- ni kaks korda ööpäevas intravenoosse või 200 mg- lt 350 mg- le kaks korda ööpäevas suukaudse manustamise korral (100 mg- lt 200 mg- le kaks korda ööpäevas alla 40 kg kaaluvatel patsientidel, vt 4. 2).
Omeprazole (40 mg once daily) increased voriconazole Cmax and AUCτ by 15% and 41%, respectively.
Omeprasool annuses 40 mg üks kord ööpäevas suurendas vorikonasooli Cmax- i ja AUCτ- d vastavalt 15% ja 41%.
Voriconazole increased omeprazole Cmax and AUCτ by 116% and 280%, respectively.
Vorikonasool suurendas omeprasooli Cmax- i ja AUCτ- d vastavalt 116% ja 280%.
When initiating voriconazole in patients already receiving omeprazole, it is recommended that the omeprazole dose be halved.
Kui omeprasoolravi saaval patsiendil on vaja alustada ravi vorikonasooliga, on soovitatav omeprasooli annust poole võrra vähendada.
The metabolism of other proton pump inhibitors which are CYP2C19 substrates may also be inhibited by voriconazole.
Vorikonasool võib pärssida ka teiste CYP2C19 ensüümsüsteemi poolt metaboliseeritavate prootonpumba inhibiitorite metabolismi.
Coadministration of voriconazole and an oral contraceptive (1 mg norethisterone and 0.035 mg ethinylestradiol; once daily) in healthy female subjects resulted in increases in the Cmax and AUC of ethinylestradiol (36% and 61% respectively) and norethisterone (15% and 53% respectively).
Suukaudsed rasestumisvastased vahendid: samaaegne vorikonasooli ja suukaudse rasestumisvastase vahendi (1 mg noretisterooni ja 0, 035 mg etinüülöstradiooli, üks kord päevas) manustamine tervetele naissoost katseisikutele põhjustas etinüülöstradiooli (vastavalt 36% ja 61%) ja noretisterooni (vastavalt 15% ja 53%) Cmax- i ja AUCτ suurenemist.
Voriconazole did not have a significant effect on Cmax and AUCτ of indinavir (800 mg three times daily).
Vorikonasool ei avaldanud erilist mõju indinaviiri (annuse 800 mg kolm korda ööpäevas korral) Cmax - le ja AUCτ- le.
Other HIV protease inhibitors (CYP3A4 inhibitors):
31 Teised HIV proteaasi inhibiitorid (CYP3A4 inhibiitorid):
Standard doses of voriconazole and standard doses of efavirenz must not be coadministered.
Vorikonasooli ja efavirensi standardannuseid ei tohi koos manustada.
Steady-state efavirenz (400 mg orally once daily) decreased the steady state Cmax and AUCτ of voriconazole by an average of 61% and 77%, respectively, in healthy subjects.
Stabiilse faasi efavirens (400 mg üks kord päevas) vähendas vorikonasooli stabiilse faasi Cmax- i ja AUCτ- d vastavalt 61% ja 77% võrra tervetel katseisikutel.
In a separate study in healthy subjects, voriconazole dose of 300 mg BID in combination with low dose efavirenz (300 mg once daily) did not lead to sufficient voriconazole exposure.
Tervetel vabatahtlikel läbi viidud eraldi uuringus ei täheldatud vorikonasooli (annuses 300 mg kaks korda ööpäevas) manustamisel koos efavirensi väikese annusega (300 mg üks kord ööpäevas) piisavat vorikonasooli ekspositisiooni.
An in-vivo study showed that voriconazole inhibited the metabolism of efavirenz.
In vivo uuring näitas, et vorikonasool pärsib efavirensi metabolismi.
Pregnancy No adequate information on the use of VFEND in pregnant women is available.
Rasedus VFEND’ i kasutamise kohta raseduse ajal ei ole piisavalt andmeid.
Women of child-bearing potential Women of child-bearing potential must always use effective contraception during treatment.
Fertiilses eas naised Fertiilses eas naised peaksid ravi ajal vorikonasooliga alati kasutama mõnda efektiivset rasestumisvastast vahendit.
Lactation The excretion of voriconazole into breast milk has not been investigated.
32 Imetamine Vorikonasooli eritumist rinnapiima ei ole uuritud.
In the table below, since the majority of the studies were of an open nature all causality adverse events, by system organ class and frequency (very common ≥ 1/ 10, common ≥ 1/ 100 and < 1/ 10, uncommon ≥ 1/ 1000 and < 1/ 100, rare, ≥ 1/ 10 000 and < 1/ 1000 and very rare, < 1/ 10 000) if possibly causally related are listed.
Allolevas tabelis on ära toodud organsüsteemi ja sageduse alusel kõik kõrvaltoimed, mis on võib- olla põhjuslikult seotud, sest enamus uuringuid olid oma iseloomult avatud (väga sage ≥1/ 10, sage ≥1/ 100 ja < 1/ 10, aeg- ajalt ≥1/ 1000 ja < 1/ 100, harv ≥1/ 10 000 ja < 1/ 1000 ning väga harv < 1/ 10 000).
Within each frequency grouping, undesirable effects are presented in order
Igas esinemissageduse grupis on kõrvaltoimed toodud tõsiduse vähenemise järjekorras.
Pancytopenia, bone marrow depression, leukopenia, thrombocytopenia, purpura, anaemia
Vere ja lümfisüsteemi häired Sage Pantsütopeenia, luuüdi depressioon, leukopeenia, trombotsütopeenia, purpur, aneemia Aeg- ajalt
Nervous system disorders Very common Common Uncommon Rare
33 Närvisüsteemi häired Väga sage Sage Aeg- ajalt Harv
Eye disorders Very common
Silmakahjustused
Visual disturbances (including blurred vision (see Section 4.4), chromotopsia and photophobia)
Nägemishäired (sealhulgas nägemise ähmastumine (vt lõik 4. 4), kromatopsia ja fotofoobia).
Papilloedema (see Section 4.4), optic nerve disorder (including optic neuritis, see Section 4.4), nystagmus, scleritis, blepharitis
Papilli ödeem (vt lõik 4. 4), nägemisnärvi häired (sealhulgas nägemisnärvi põletik, vt lõik 4. 4), nüstagm, skleriit, blefariit
32 Gastrointestinal disorders Very common Uncommon
Seedetrakti häired Väga sage Aeg- ajalt
Hypoglycaemia, hypokalaemia
34 Ainevahetus - ja toitumishäired Sage Hüpoglükeemia, hüpokaleemia
33 Hepato-biliary disorders Common Uncommon
Hepatobiliaarsed häired Sage Ikterus, kolestaatiline ikterus Aeg- ajalt
Patients have rarely developed serious cutaneous reactions, including Stevens-Johnson syndrome, toxic epidermal necrolysis and erythema multiforme during treatment with VFEND.
Selliseid raskeid nahareaktsioone nagu Stevens- Johnsoni sündroom, toksiline epidermolüüs ja multiformne erüteem on ravi ajal VFEND’ iga täheldatud suhteliselt harva.
If patients develop a rash they should be monitored closely and VFEND discontinued if lesions progress.
35 Kui vorikonasoolravi ajal tekib nahalööve, tuleb haiget hoolikalt jälgida ja nahakahjustuse süvenemisel ravi VFEND’ iga kohe katkestada.
The majority of abnormal liver function tests either resolved during treatment without dose adjustment or following dose adjustment, including discontinuation of therapy.
Raske põhihaigusega patsientidel on vorikonasoolravi ajal harvadel juhtudel täheldatud tõsist maksakahjustust, kaasa arvatud ikterust, hepatiiti ja surmani viinud maksapuudulikkust (vt lõik 4. 4).
Voriconazole has been infrequently associated with cases of serious hepatic toxicity in patients with other serious underlying conditions.
Kasutamine lastel
Paediatric Use The safety of voriconazole was investigated in 245 paediatric patients aged 2 to < 12 years who were treated with voriconazole in pharmacokinetic studies (87 paediatric patients) and in compassionate use programs (158 paediatric patients).
Vorikonasooli ohutust uuriti 245 lapsel vanuses 2... < 12 aastat, keda raviti farmakokineetilistes uuringutes (87 last) ja ravimi tasuta kasutamise programmi raames (158 last) vorikonasooliga.
34 could not be excluded) were reported: photosensitivity reaction (1), arrhythmia (1), pancreatitis (1), blood bilirubin increased (1), hepatic enzymes increased (1), rash (1) and papilloedema (1).
Kahekümne kahel alla kaheaastasel patsiendil, kes said vorikonasooli ravimi tasuta kasutamise programmis, teatati järgmistest kõrvaltoimetest (mille puhul ei saa välistada seost vorikonasooliga): fotosensibilisatsiooni reaktsioon (1), arütmia (1), pankreatiit (1), bilirubiini sisalduse tõus veres (1), maksaensüümide aktiivsuse tõus (1), lööve (1) ja papilliödeem (1).
In vitro, voriconazole displays broad-spectrum antifungal activity with antifungal potency against Candida species (including fluconazole resistant C. krusei and resistant strains of C. glabrata and C. albicans) and fungicidal activity against all Aspergillus species tested.
In vitro avaldab vorikonasool laia toimespektriga seentevastast toimet, olles tõhus Candida spp. suhtes (kaasa arvatud flukonasooli suhtes resistentsete C. krusei ja C. glabrata ning C. albicans’ i resistentsete tüvede suhtes) ja kõigi senitestitud Aspergillus spp. tüvede suhtes.
In animal studies there is a correlation between minimum inhibitory concentration values and efficacy against experimental mycoses.
36 Loomkatsetes on leitud korrelatsioon vorikonasooli minimaalse inhibeeriva kontsentratsiooni ja efektiivsuse vahel eksperimentaalsete mükooside suhtes.
By contrast, in clinical studies, there appears to be no correlation between minimum inhibitory concentration values and clinical outcome.
Seevastu kliinilistes uuringutes ei ole leitud otsest korrelatsiooni minimaalse inhibeeriva korrelatsiooni ja kliinilise efektiivsuse vahel.
Furthermore, there does not appear to be a correlation between plasma levels and clinical outcome.
Veelgi enam, korrelatsiooni ei ole leitud ka vorikonasooli plasmakontsentratsiooni ja kliinilise efektiivsuse vahel.
This is typical of azole antimycotics.
Viimane on tüüpiline kõigile asoolide rühma kuuluvatele antimükootilistele preparaatidele.
Microbiology
Mikrobioloogiline efektiivsus
Clinical efficacy (with partial or complete response, see below under Clinical Experience) has been demonstrated for Aspergillus spp. including A. flavus, A. fumigatus, A. terreus, A. niger, A. nidulans, Candida spp., including C. albicans, C. glabrata, C. krusei, C. parapsilosis and C. tropicalis and limited numbers of C. dubliniensis, C. inconspicua, and C. guilliermondii, Scedosporium spp., including S. apiospermum, S. prolificans and Fusarium spp.
Glabrata, C. krusei, C. parapsilosis’ e, C. tropicalis’ e ja C. dublinensis’ e mõned tüved,, C. inconspicua, ja C. guillermondii; Scedosporium spp., kaasa arvatud S. apiospermum, S. prolificans, ja Fusarium spp.
This study confirmed findings from an earlier, prospectively designed study where there was a positive outcome in subjects with risk factors for a poor prognosis, including graft versus host disease, and, in particular, cerebral infections (normally associated with almost 100% mortality).
37 Antud uuring kinnitas varasema prospektiivse uuringu tulemusi, milles vorikonasool osutus efektiivseks halva prognoosi ja kõrge riskiastmega patsientidel, sealhulgas siiratud organi või koe äratõukereaktsiooni ajal esinevate infektsioonide ja eriti ajuinfektsioonide korral (millega tavaliselt kaasneb ligemale 100% - line suremus).
The efficacy of voriconazole compared to the regimen of amphotericin B followed by fluconazole in the primary treatment of candidaemia was demonstrated in an open, comparative study.
Kandideemia mitte- neutropeenilistel patsientidel Vorikonasooli tõhusust kandideemia primaarses ravis võrreldes režiimiga, kus amfoteritsiin B- le järgneb flukonasool, näidati avatud võrdlevas uuringus.
The Investigator’ s assessment of successful outcome at each of these time points is shown in the following table.
Uurijate eduka vastuse hinang igal neist ajahetkedest on toodud järgnevas tabelis.
36 Timepoint _
Ajahetk
Scedosporium spp.:
38 Scedosporium spp.:
37 Clinical Studies Examining QT Interval A placebo-controlled, randomized, single-dose, crossover study to evaluate the effect on the QT interval of healthy volunteers was conducted with three oral doses of voriconazole and ketoconazole.
Platseebokontrolliga, randomiseeritud, ühekordse annusega ristuuringus, mille eesmärk oli uurida toimet QT intervallile tervetel vabatahtlikel, kasutati kolme vorikonasooli ja ketokonasooli suukaudset annust.
Without the loading dose, accumulation occurs during twice daily multiple dosing with steady- state plasma voriconazole concentrations being achieved by day 6 in the majority of subjects.
Kui vorikonasooli ei manustata küllastavas annuses, saavutatakse plasma
Absorption Voriconazole is rapidly and almost completely absorbed following oral administration, with maximum plasma concentrations (Cmax) achieved 1-2 hours after dosing.
Imendumine Suukaudsel manustamisel imendub vorikonasool kiiresti ja peaaegu täielikult, maksimaalne plasmakontsentratsioon (Cmax) saavutatakse 1– 2 tunni jooksul.
Cerebrospinal fluid samples from eight patients in a compassionate programme showed detectable oriconazole concentrations in all patients.
Kaheksal ravimi tasuta jagamise programmi vahendusel vorikonasooli saanud haigel leiti vorikonasooli määratavas koguses ka tserebrospinaalvedelikust.
38 Excretion Voriconazole is eliminated via hepatic metabolism with less than 2% of the dose excreted unchanged in the urine.
Eritumine Vorikonasool eritub peamiselt hepaatilise metabolismi teel, üksnes 2% eritub muutumatul kujul uriiniga.
Pharmacokinetic-Pharmacodynamic analyses of clinical trial data identified positive associations between plasma voriconazole concentrations and both liver function test abnormalities and visual disturbances.
40 Kliiniliste uuringute andmete farmakokineetilis- farmakodünaamilisel analüüsimisel leiti positiivne seos plasma vorikonasooli kontsentratsiooni ja maksa funktsionaalsete testide hälvete ning nägemishäirete vahel.
Gender In an oral multiple dose study, Cmax and AUCτ for healthy young females were 83% and 113% higher, respectively, than in healthy young males (18-45 years).
Soolised erinevused Mitmekordse suukaudse annustamisega uuringus täheldati noortel tervetel naistel vastavalt 83% ja 113% võrra kõrgemaid Cmax- i ja AUCτ väärtusi kui noortel tervetel meestel (vanuses 18... 45 aastat).
In paediatric patients there is a general trend towards low bioavailability at lower body weights and high bioavailability at higher body weights (approaching the extent
Laste puhul on tendents üldiselt selline, et väiksema kehamassi korral on väiksem biosaadavus ja suurema kehamassi korral suurem biosaadavus (lähenedes täiskasvanutel näidatud määrale).