natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Men, and women of childbearing potential must use effective contraception during treatment with TRISENOX.
Nii fertiilses eas mehed kui naised peavad TRISENOX’ iga ravi ajal kasutama efektiivseid rasestumisvastaseid vahendeid.
Because of the potential for serious adverse reactions in nursing infants from TRISENOX, breastfeeding must be discontinued prior to and throughout administration.
TRISENOX’ ist tingitud tõsiste kahjulike reaktsioonide ohu tõttu rinnaga toidetavatel lastel tuleb rinnaga toitmine enne ravimi manustamist ja kogu manustamise kestel katkestada.
Related adverse reactions of CTC grade 3 and 4 occurred in 37% of patients in clinical trials.
CTC kolmanda ja neljanda astme kriteeriumidele vastavaid kõrvaltoimeid esines kliinilistes uuringutes 37% patsientidel.
The most commonly reported reactions were hyperglycaemia, hypokalaemia, neutropenia, and increased alanine amino transferase (ALT).
Kõige sagedamini kirjeldatud reaktsioonid olid hüperglükeemia, hüpokaleemia, neutropeenia ja kõrgenenud alaniini aminotransferaasi (ALT) aktiivsus.
Leukocytosis occurred in 50% of patients with APL, as determined by haematology assessments, rather than adverse event reports.
Leukotsütoosi esines 50% APL- iga patsientidest; see arv on leitud hematoloogiliste uuringute, mitte kõrvalnähtudest teatamise põhjal.
Serious adverse reactions were common (1-10%) and not unexpected in this population.
Tõsised kõrvaltoimed esinesid selles populatsioonis sageli (1- 10%) ja ei olnud ettearvamatud.
Those serious adverse reactions attributed to TRISENOX included APL differentiation syndrome (3), leukocytosis (3), prolonged QT interval (4, 1 with torsade de pointes), atrial fibrillation/ atrial flutter (1), hyperglycaemia (2) and a variety of serious adverse reactions related to haemorrhage, infections, pain, diarrhoea, nausea.
TRISENOX’ iga seostatavate tõsiste kõrvaltoimete hulka kuuluvad APL diferentseerumissündroom (3), leukotsütoos (3), pikenenud QT- intervall (4, 1 torsade de pointes’ ga), kodade virvendus/ kodade laperdus (1), hüperglükeemia (2) ja mitmesugused hemorraagia, infektsioonide, valu, kõhulahtisuse ja iiveldusega seotud tõsised kõrvaltoimed.
In general, treatment-emergent adverse events tended to decrease over time, perhaps accounted for by amelioration of the underlying disease process.
Üldiselt kaldusid ravist tingitud kõrvalnähud aja jooksul vähenema, võimalik, et seoses ravitava haigusprotsessi paranemisega.
Patients tended to tolerate consolidation and maintenance treatment with less toxicity than in induction.
Konsolideerivat ja säilitusravi kaldusid patsiendid taluma vähemate mürgistusnähtudega, kui induktsioonravi.
This is probably due to the confounding of adverse events by the uncontrolled disease process early on in the treatment course and the myriad concomitant medicinal products required to control symptoms and morbidity.
See on tõenäoliselt tingitud ravi algusele iseloomuliku kontrollimatu haigusprotsessi lisamõjust kõrvalnähtudele ning arvukatest samaaegselt sümptomite ja suremuse kontrollimiseks tarvitatavatest ravimpreparaatidest.
The table below lists the related grade 3 and 4 adverse drug reactions for the 107 patients treated with TRISENOX in clinical trials (frequencies defined as: common ≥ 1/ 100 to < 1/ 10, uncommon ≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100).
Järgmine tabel loetleb 107- l TRISENOX’ iga ravitud patsiendil kliinilistes uuringutes esinenud kolmanda ja neljanda raskusastme kriteeriumidele vastavad kõrvaltoimed (sagedust on määratletud järgmiselt: sage ≥ 1/ 100 kuni < 1/ 10, aeg- ajalt ≥ 1/ 1000 kuni < 1/ 100).
System Organ Class
Igas esinemissageduse grupis on kõrvaltoimed toodud tõsiduse vähenemise järjekorras.
Common
Organiklass Vere ja lümfisüsteemi häired
Uncommon
Sage Neutropeenia Trombotsütopeenia
Blood and lymphatic system Neutropenia disorders Thrombocytopenia
Aeg- ajalt Febriilne neutropeenia Leukotsütoos Leukopeenia
Febrile neutropenia Leucocytosis Leucopenia
Hüperglükeemia
Metabolism and nutrition Hyperglycaemia
Hüpermagneseemia
Hypermagnesaemia
Sage Hüpokaleemia
System Organ Class Common disorders Hypokalaemia Nervous system disorders Paraesthesia
Närvisüsteemi häired
Uncommon Hypernatraemia Ketoacidosis
Perikardi efusioon Tahhükardia
Cardiac disorders
Vaskulaarsed häired
Pericardial effusion Tachycardia
Soonepõletik
Vascular disorders Respiratory, thoracic and Pleuritic pain mediastinal disorders Dyspnoea
Respiratoorsed, rindkere ja mediastiinumi häired
Vasculitis Pulmonary alveolar haemorrhage Pleural effusion Hypoxia
Alveolaarne kopsuverejooks Pleura efusioon Hapnikuvaegus
Gastrointestinal disorders Skin and subcutaneous tissue disorders Musculoskeletal and Bone pain connective tissue disorders Arthralgia
Seedetrakti häired
Diarrhoea Pruritus Erythema Myalgia
Naha ja nahaaluskoe kahjustused
General disorders and Pyrexia administration site Fatigue conditions
kahjustused Üldised häired ja manustamiskoha reaktsioonid
Chest pain Pain
Uuringud
Investigations ECG QT prolonged ALT increased
EKG’ s QT- intervalli pikenemine Tõusnud ALAT aktiivsus
Hyperbilirubinaemia Hypomagnesaemia
Hüperbilirubineemia
Aspartate amino transferase increased
Tõusnud aspartaataminotransferaasi aktiivsus
During TRISENOX treatment, 13 of the 52 patients in the APL studies had one or more symptoms of APL differentiation syndrome, characterised by fever, dyspnoea, weight gain, pulmonary infiltrates and pleural or pericardial effusions, with or without leukocytosis (see Section 4.4).
Ravi ajal TRISENOX’ iga esines 13 patsiendil 52- st APL uuringutel osalenust üks või mitu sümptomit, mis viitasid APL diferentseerumise sündroomile, viimasele on iseloomulikud palavik, hingeldus, kehakaalu tõus, kopsuinfiltraadid ja pleura või perikardi efusioonid koos leukotsütoosiga või ilma selleta (vt lõiku 4. 4).
Twenty-seven patients had leukocytosis (WBC ≥ 10 x 103/μ l) during induction, 4 of whom had values above 100,000/μ l.
Kahekümne seitsmel patsiendil ilmnes induktsioonravi ajal leukotsütoos (WBC (10 × 103/ µl), neljal neist oli vastav väärtus üle 100000/ µl.
Baseline white blood cell (WBC) counts did not correlate with development of leukocytosis on study, and WBC counts during consolidation therapy were not as high as during induction.
Algtaseme vere valgeliblede (WBC) hulk ei korreleerunud uuringus hüperleukotsütoosi väljakujunemisega ja WBC hulk oli konsolideeriva ravi ajal madalam kui induktsioonravi ajal.
In these studies, leukocytosis was not treated with chemotherapeutic medicinal products.
Leukotsütoosi neis uuringutes kemoterapeutiliste ravimitega ei ravitud.
Medicinal products that are used to lower the white blood cell count often exacerbate the toxicities associated with leukocytosis, and no standard approach has proven effective.
Valgete vereliblede hulka alandavad ravimpreparaadid tugevdavad sageli leukotsütoosiga seotud mürgistusnähte ning ükski tavapärane lähenemine ei ole efektiivseks osutunud.
One patient treated under a compassionate use program died from cerebral infarct due to leukocytosis, following treatment with chemotherapeutic medicinal products to lower WBC count.
Üks halastusravi programmis osalenud patsient suri pärast WBC hulga alandamisele suunatud kemoterapeutilist ravi leukotsütoosist tingitud ajuinfarkti tagajärjel.
Mortality in the pivotal studies from disseminated intravascular coagulation (DIC) associated haemorrhage was very common (> 10%), which is consistent with the early mortality reported in the literature.
Suremus dissemineeritud intravaskulaarse koagulatsiooniga (DIC) seotud hemorraagiasse oli olulise tähtsusega uuringutes väga sage (> 10%), see on kooskõlas kirjanduses kirjeldatud varase suremusega.
Arsenic trioxide can cause QT interval prolongation (see Section 4.4).
Arseentrioksiid võib põhjustada QT- intervalli pikenemist (vt lõiku 4. 4).
The risk of torsade de pointes is related to the extent of QT prolongation, concomitant administration of QT prolonging medicinal products, a history of torsade de pointes, preexisting QT interval prolongation, congestive heart failure, administration of potassium-wasting diuretics, or other conditions that result in hypokalaemia or hypomagnesaemia.
Torsade de pointes esinemise oht sõltub QT- intervalli pikenemise ulatusest, samaaegsest QT- intervalli pikendavate ravimite manustamisest, varasemast torsade de pointes esinemisest, olemasolevast QT- intervalli pikenemisest, tursega südamerikkest, kaaliumi väljaviivate diureetikumide või amfoteritsiin B manustamisest või muudest asjaoludest, mis võivad viia hüpokalieemia või hüpomagneseemia tekkeni.
She went onto consolidation without further evidence of QT prolongation.
Patsient viidi konsolideerivale ravile, kus tal enam QT- intervalli pikenemist ei ilmnenud.
Peripheral neuropathy, characterised by paresthesia/ dysesthesia, is a common and well known effect of environmental arsenic.
Keskkonnas esineva arseeni sage ja tuntud toime on perifeerne neuropaatia, mida iseloomustab paresteesia/ düsesteesia.
Only 2 patients discontinued treatment early due to this adverse event and one went on to receive additional TRISENOX on a subsequent protocol.
Selle negatiivse nähu tõttu katkestasid ravi enneaegselt ainult 2 patsienti ja üks viidi üle järgnevale täiendavale TRISENOX kuurile.
Forty-four percent of patients experienced symptoms that could be associated with neuropathy; most were mild to moderate and were reversible upon cessation of treatment with TRISENOX.
44% patsientidest esines sümptomeid, mis võisid
6 The following adverse events have been identified during the post-approval use of TRISENOX and have been included following consideration of the observed frequency, seriousness and possible causal relationship to TRISENOX.
6 olla seotud neuropaatiaga; enamik neist olid kerge kuni keskmise raskusastmega ja TRISENOX ravi katkestamise järel pöörduvad.
They are listed below by system organ class and frequency (frequencies are defined as: uncommon (≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100), not known (cannot be estimated from the available data).
Need on loetletud allpool organsüsteemide ja esinemissageduse järgi (esinemissagedused on määratletud järgmiselt: aeg- ajalt (≥ 1/ 1000 kuni < 1/ 100), teadmata (ei saa hinnata olemasolevate andmete alusel)).
System Organ Class Infection and Infestations
Organklass Infektsioonid ja nakkused
Uncommon Sepsis Pneumonia Herpes zoster
Aeg- ajalt Sepsis Pneumoonia Vöötohatis
Blood and Lymphatics System Disorders
Vere ja lümfisüsteemi häired Ainevahetus - ja toitumishäired
Anaemia
Aneemia Dehüdratatsioon Vedelikupeetus
Metabolism and Nutrition Disorders Psychiatric Disorders Nervous System Disorders
Psühhiaatrilised häired Närvisüsteemi häired
Dehydration Fluid retention Confusional state Convulsions Dizziness
Segasusseisund Krambid Pearinglus
Eye Disorders Cardiac Disorders
Nägemishäired Südametegevuse häired
Vision blurred Cardiac failure Ventricular tachycardia Ventricular extrasystoles
Hägune nägemine Südamepuudulikkus Ventrikulaarne tahhükardia Ventrikulaarne ekstrasüstoolia
Vascular Disorders
Veresoonkonna häired
Skin and Subcutaneous Disorders
Naha ja nahaaluskoe kahjustused
Face oedema Rash
Näopiirkonna turse Lööve
Renal and Urinary Disorders General Disorders and Administration Site Conditions Investigations
Neerude ja kuseteede kahjustused Üldised ja manustamiskoha reaktsioonid Uuringud
Renal failure Oedema Chills Blood creatinine increased Weight increased
Neerupuudulikkus Turse Külmavärinad Vere kreatiniinisisalduse tõus Kaalutõus
In post marketing experience, a differentiation syndrome, like retinoic acid syndrome, has also been reported for the treatment of malignancies other than APL with TRISENOX.
Turustamisjärgse kogemuse käigus on esinenud TRISENOX’ i kasutamisel muude pahaloomuliste kasvajate raviks peale ägeda promüelotsüütse leukeemia diferentseerumissündroomi, nt retinoehappe sündroomi.
If symptoms suggestive of serious acute arsenic toxicity (e. g. convulsions, muscle weakness and confusion) appear, TRISENOX must be immediately discontinued and chelating therapy with penicilamine at a daily dose ≤ 1 gm per day may be considered.
Tõsisele ägedale arseenimürgistusele viitavate sümptomite (näiteks krambid, lihasnõrkus, segasus) ilmnemisel tuleb ravi TRISENOX’ iga koheselt katkestada ja kaaluda ravi kelaate moodustava penitsillamiiniga ööpäevases annuses ≤ 1 g.
The duration of treatment with penicillamine must be evaluated taking into account the urinary arsenic laboratory values.
Penitsillamiinravi kestuse hindamisel tuleb arvestada laboratoorsel määramisel saadud arseeni väärtusi uriinis.
For patients who cannot take oral medication, dimercaprol administered at a dose of 3 mg/ kg intramuscularly every 4 hours until any immediately life-threatening toxicity has subsided may be considered.
Patsientidele, kellel on suukaudne ravi vastunäidustatud, soovitatakse manustada dimerkaprooli intramuskulaarset annuses 3 mg/ kg iga 4 tunni järel kuni eluohtlike mürgistusnähtude taandumiseni.
Thereafter, penicillamine at a daily dose ≤ 1 gm per day may be given.
Seejärel võib patsiendile anda penitsillamiini ööpäevasesannuses ≤ 1 grammi.
In the presence of coagulopathy, the oral administration of the chelating agent Dimercaptosuccinic Acid Succimer (DCI) 10 mg/ kg or 350 mg/ m2 every 8 hours during 5 days and then every 12 hours during 2 weeks is recommended.
Hüübimishäirete puhul on soovitatav suukaudselt manustada kelaate moodustavat ainet dimerkaptosuktsiinhappesuktsimeeri (DCI) annuses 10 mg/ kg või 350 mg/ m2 5 päeva jooksul iga 8 tunni järel ja seejärel 2 nädala jooksul iga 12 tunni järel.
For patients with severe, acute arsenic overdose, dialysis should be considered
Raske arseenimürgistusega patsientidel soovitatakse rakendada dialüüsravi.
5.1 Pharmacodynamic properties
7 5. 1 Farmakodünaamilised omadused
Other antineoplastic agents, ATC code:
Farmakoterapeutiline grupp: teised tsütostaatilised ained, ATC- kood:
7 TRISENOX has been authorised under “ Exceptional Circumstances”.
Ravim on saanud müügiloa erandlikel asjaoludel.
The mechanism of action of TRISENOX is not completely understood.
TRISENOX’ i toimemehhanism ei ole täiesti selge.
Arsenic trioxide causes morphological changes and deoxyribonucleic acid (DNA) fragmentation characteristic of apoptosis in NB4 human promyelocytic leukaemia cells in vitro.
In vitro kutsub arseentrioksiid NB4 inimese promüelotsüütsetes leukeemiarakkudes esile morfoloogilisi muudatusi ja apoptoosile iseloomulikku desoksüribonukleiinhappe (DNA) fragmentatsiooni.
Arsenic trioxide also causes damage or degradation of the fusion protein Pro-Myelocytic Leukaemia/ Retinoic Acid Receptor-alpha (PML/ RAR alpha).
Lisaks põhjustab arseentrioksiid promüelotsüütse leukeemia/ retinoehappe retseptor alfa (PML/ RARα) liitvalgu kahjustusi või lagunemist.
TRISENOX has been investigated in 52 APL patients, previously treated with an anthracycline and a retinoid regimen, in two open-label, single-arm, non-comparative studies.
TRISENOX’ i uuriti kahes avatud, üheharulises, mittevõrdlevas uuringus 52- l eelneva antratsükliini - ja retinoidiravi läbinud APL patsiendil.
One was a single investigator clinical study (n=12) and the other was a multicentre, 9-institution study (n=40).
Üks neist uuringuist (n=12) oli ühes uuringukeskuses läbi viidud, teine oli multitsentriline, 9 tervishoiuasutust hõlmanud uuring (n=40).
Patients in the first study received a median dose of 0.16 mg/ kg/ day of TRISENOX (range 0.06 to 0.20 mg/ kg/ day) and patients in the multicentre study received a fixed dose of 0.15 mg/ kg/ day.
Esimeses uuringus anti patsientidele TRISENOX’ i keskmises annuses 0, 16 mg/ kg/ päevas (annusevahemikuga 0, 06... 0, 20 mg/ kg/ päevas), multitsentrilises uuringus anti patsientidele püsiv annus 0, 15 mg/ kg/ päevas.
TRISENOX was administered intravenously over 1 to 2 hours until the bone marrow was free of leukaemic cells, up to a maximum of 60 days.
TRISENOX’ i manustati intravenoosselt 1... 2 tunni kestel senikaua, kui luuüdi oli leukeemsetest rakkudest vaba, maksimaalselt 60 päeva kestel.
Patients with complete remission received consolidation therapy with TRISENOX for 25 additional doses over a 5 week period.
Täieliku remissiooniga patsiendid viidi 5 nädala jooksul konsolideerivale ravile 25 täiendava TRISENOX’ i annusega.
Consolidation therapy began 6 weeks (range, 3-8) after induction in the single institution study and 4 weeks (range, 3-6) in the multicentre study.
Konsolideeriv ravi algas ühes keskuses läbiviidud uuringus 6 nädalat (vahemik 3... 8 nädalat) ja multitsentrilises uuringus 4 nädalat (vahemik 3... 6 nädalat) pärast induktsioonravi.
Complete remission (CR) was defined as the absence of visible leukaemic cells in the bone marrow and peripheral recovery of platelets and white blood cells.
Täielikuks remissiooniks (CR) loeti nähtavate leukeemsete rakkude puudumine luuüdis ja perifeersete trombotsüütide ja valgete vereliblede hulga normaliseerumine.
Patients in the single centre study had relapsed following 1-6 prior therapy regimens and 2 patients had relapsed following stem cell transplantation.
Ühes keskuses läbiviidud uuringus oli patsientidel ilmnenud retsidiiv pärast 1... 6 varasemat ravikuuri, kahel oli retsidiiv ilmnenud pärast tüvirakkude siirdamist.
Patients in the multicentre study had relapsed following 1-4 prior therapy regimens and 5 patients had relapsed following stem cell transplantation.
Multitsentrilises uuringus oli patsientidel ilmnenud retsidiiv pärast 1... 4 varasemat ravikuuri, viiel oli retsidiiv ilmnenud pärast tüvirakkude siirdamist.
The median age in the single centre study was 33 years (age range 9 to 75).
Ühes keskuses läbiviidud uuringus oli patsientide keskmine vanus 33 aastat (vanusevahemikuga 9... 75 aastat).
The median age in the multicentre study was 40 years (age range 5 to 73).
Multitsentrilises uuringus oli patsientide keskmine vanus 40 aastat (vanusevahemikuga 5... 73 aastat).
The results are summarised in the table below.
Uuringute tulemused on kokkuvõtlikult esitatud allolevas tabelis.
Single
Uuring
Centre Trial N=12
ühes keskuses N=12
Multicentre Trial N=40
Multitsentriline uuring N=40
TRISENOX Dose, mg/ kg/ day (Median, Range)
TRISENOX’ i annus, mg/ kg/ päevas (keskmine, vahemik)
0.16 (0.06 – 0.20)
(0, 06… 0, 20)
Complete Remission Time to Bone Marrow Remission (Median)
Täielik remissioon Aeg luuüdi remissioonini (keskmine)
11 (92%) 32 days
11 (92%) 32 päeva
34 (85%) 35 days
34 (85%) 35 päeva
Time to CR (Median) 18-Month Survival
Aeg täieliku remissioonini (keskmine)
54 days 67%
67%
59 days 66%
66%
The single institution study included 2 paediatric patients (< 18 years old), both of whom achieved CR.
Ühes keskuses läbiviidud uuringus osales 2 pediaatrilist patsienti (< 18- aastased), mõlemal saavutati täielik remissioon.
No children of less than 5 years of age were treated.
Ühtki alla 5- aastast last uuringutes ei osalenud.
In a follow-up treatment after consolidation, 7 patients in the single institution study and 18 patients in the multicentre study received further maintenance therapy with TRISENOX.
Konsolideeriva ravi järel said ühes keskuses läbiviidud uuringus 7 ja multitsentrilises uuringus 18 patsienti edasist säilitavat ravi TRISENOX‘ iga.
Three patients from the single institution study and 15 patients from the multicentre study had stem cell transplants after completing TRISENOX.
Kaplan -
The Kaplan-Meier median CR duration for the single institution study is 14 months and has not been reached for the multicentre study.
8 Meieri keskmine CR kestus ühes keskuses läbiviidud uuringus on 14 kuud, multitsentrilises uuringus ei ole selleni veel jõutud.
At last follow-up, 6 of 12 patients in the single institution study were alive with a median follow-up time of 28 months (range 25 to 29).
Viimase järeluuringu kohaselt olid ühes keskuses läbiviidud uuringu 12 patsiendist elus 6, keskmine järeluuringu aeg oli 28. kuud (vahemik 25... 29 kuud).
In the multicentre study 27 of 40 patients were alive with a median follow-up time of 16 months (range 9 to 25).
Multitsentrilise uuringu 40 patsiendist olid elus 27, keskmine järeluuringu aeg oli 16. kuud (vahemik 9... 25 kuud).
Kaplan-Meier estimates of 18-month survival for each study are shown below.
Kaplan- Meieri hinnangud kummagi uuringu elulemusele 18 kuu jooksul on toodud allpool.
8 100%
100%
40%
40% Ohustatud Surmad 18 kuud
Single Center Multicenter Study
Üks keskus
12 40
12
6 67% 13 66%
13
12 18 Months
12 18 Kuud
30 36
30
Cytogenetic confirmation of conversion to a normal genotype and Reverse Transcriptase - Polymerase Chain Reaction (RT-PCR) detection of PML/ RARα conversion to normal are shown in the table below.
Tsütogeneetiline kinnitusmaterjal ülemineku kohta normaalsele genotüübile ja pöördtranskriptaasi - polümeraasi ahelreaktsioonil (RT- PCR) põhinev analüüs PML/ RARα ülemineku kohta normaalseks on toodud allolevas tabelis.
Cytogenetics after TRISENOX therapy
Tsütogeneetika pärast ravi TRISENOX’ iga
Conventional Cytogenetics [t(15; 17)]
Konventsionaalne tsütogeneetika [t( 15; 17)]
Single Centre Pilot Trial N with CR = 11
Ühe keskusega pilootuuring N CR- ga = 11
Multicentre Trial N with CR = 34
Multitsentriline uuring N CR- ga = 34
Absent Present Not evaluable
Puudub Olemas Mittemääratav
RT-PCR for PML/ RAR α
PML / RARα RT - PCR
Negative Positive Not evaluable
Negatiivne Positiivne Mittemääratav
Responses were seen across all age groups tested, ranging from 6 to 75 years.
Reaktsiooni täheldati kõigis uuritud vanusegruppides vanuses 6... 75 eluaastat.
The response rate was similar for both genders.
Reaktsiooni esinemissagedus oli mõlema soo puhul sarnane.
There is no experience on the effect of TRISENOX on the variant APL containing the t(11; 17) and t(5; 17) chromosomal translocations.
TRISENOX’ i mõju kohta t( 11; 17) ja t( 5; 17) kromosoomitranslokatsioonidega APL variandi kohta puuduvad kogemused.
9 In the total single dose range of 7 to 32 mg (administered as 0.15 mg/ kg), systemic exposure (AUC) appears to be linear.
Ühekordse üldannuse korral vahemikus 7 kuni 32 mg (manustatuna 0, 15 mg/ kg) näib süsteemne ekspositsioon (AUC) olevat lineaarne.
After administration at 0.15 mg/ kg on a daily (n=6) or twice-weekly (n=3) regimen, an approximate 2-fold accumulation of AsIII was observed as compared to a single infusion.
Pärast 0, 15 mg/ kg manustamist üks kord päevas (n = 6) või kaks korda nädalas (n = 3) raviskeemina täheldati AsIII ligikaudu kahekordset akumuleerumist võrreldes ühekordse infusiooniga.
The volume of distribution (Vd) for AsIII is large (> 400 L) indicating significant distribution into the tissues with negligible protein binding.
AsIII jaotusmaht (Vd) on suur (> 400 l), mis näitab olulist jaotumist kudedesse ja väga vähest seondumist valkudega.
Total arsenic accumulates mainly in the liver, kidney, and heart and, to a lesser extent, in the lung, hair, and nails.
Üldarseen koguneb peamiselt maksa, neerudesse ja südamesse ning vähemal määral kopsudesse, juustesse ja küüntesse.
The pentavalent metabolites, MMAV and DMAV, are slow to appear in plasma (approximately 10-24 hours after first administration of arsenic trioxide), but due to their longer half-life, accumulate more upon multiple dosing than does AsIII.
Viievalentsed metaboliidid MMAV ja DMAV ilmuvad plasmasse aeglaselt (ligikaudu 10– 24 tundi pärast arseentrioksiidi esmakordset manustamist), kuid kogunevad oma pikema poolväärtusaja tõttu korduvate annuste korral rohkem kui AsIII.
Approximate accumulation ranged from 1.4- to 8-fold following multiple as compared to single dose administration.
Pärast korduvaid annuseid oli ligikaudne akumulatsioon võrreldes ühekordse annuse manustamisega 1, 4 – 8- kordne.
In vitro enzymatic studies with human liver microsomes revealed that arsenic trioxide has no inhibitory activity on substrates of the major cytochrome P450 enzymes such as 1A2, 2A6, 2B6, 2C8, 2C9, 2C19, 2D6, 2E1, 3A4/ 5, 4A9/ 11.
Inimese maksa mikrosoomide ensümaatilistes uuringutes in vitro ei olnud arseentrioksiidil inhibeerivat toimet tsütokroomi P450 tähtsamate ensüümide, nt 1A2, 2A6, 2B6, 2C8, 2C9, 2C19, 2D6, 2E1, 3A4/ 5, 4A9/ 11 substraatidele.
Drugs that are substrates for these P450 enzymes are not expected to interact with TRISENOX.
Nende P450 ensüümide substraatideks olevatel ravimitel eeldatavalt TRISENOX’ iga koostoimeid ei teki.