natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Adults The recommended dose of orlistat is one 120 mg capsule taken with water immediately before, during or up to one hour after each main meal.
Täiskasvanud Orlistati soovitatav annus on üks 120 mg kapsel, võetuna koos veega vahetult enne sööki, söögi ajal või kuni üks tund pärast sööki.
The patient should be on a nutritionally balanced, mildly hypocaloric diet that contains approximately 30% of calories from fat.
Patsiendi dieet peab toitaineid sisaldama tasakaalustatult, dieet peab olema vähese kalorsusega (umbes 30% kaloreid rasvast).
It is recommended that the diet should be rich in fruit and vegetables.
Dieet peab soovitatavalt sisaldama palju puu - ja juurvilju.
The effect of orlistat results in an increase in faecal fat as early as 24 to 48 hours after dosing.
Orlistati toime avaldub väljaheite rasvasisalduse suurenemisena juba 24… 48 tundi pärast manustamist.
Upon discontinuation of therapy, faecal fat content usually returns to pre-treatment levels, within 48 to 72 hours.
Ravi katkestamisel taastub väljaheite ravieelne rasvasisaldus 48… 72 tunni jooksul.
Special populations The effect of orlistat in patients with hepatic and/ or renal impairment, children and elderly patients has not been studied.
Patsientide erirühmad Maksa - ja/ või neerukahjustusega patsientidel, lastel ja eakatel patsientidel ei ole orlistati toimet uuritud.
There is no relevant indication for use of Xenical in children.
Puudub Xenical’ i kasutamise asjakohane näidustus lastel.
Antidiabetic medicinal product treatment may have to be closely monitored when taking orlistat.
Orlistat- ravi ajal võib osutuda vajalikuks antidiabeetilise ravi hoolikas jälgimine.
Co-administration of orlistat with ciclosporin is not recommended (see section 4.5).
Orlistati ja tsüklosporiini samaaegset manustamist ei soovitata (vt lõik 4. 5).
Patients should be advised to adhere to the dietary recommendations they are given (see section 4.2).
Patsientidele tuleb soovitada ettenähtud dieedi järgimist (vt lõik 4. 2).
The possibility of experiencing gastrointestinal adverse reactions (see section 4.8) may increase when orlistat is taken with a diet high in fat (e. g. in a 2000 kcal/ day diet, > 30% of calories from fat equates to > 67 g of fat).
Orlistati võtmisel koos toiduga, mille rasvasisaldus on kõrge (nt 2000 kcal/ ööpäevane dieet, üle 30% kaloreid rasvast võrdub üle 67 g rasvaga), võivad tekkida seedetrakti kõrvaltoimed (vt lõik 4. 8).
Cases of rectal bleeding have been reported with Xenical.
Xenical’ i kasutamisel on teatatud pärasoole verejooksu juhtudest.
Prescribers should investigate further in case of severe and/ or persistent symptoms.
Raskete ja/ või püsivate sümptomite korral peavad arstid patsienti täiendavalt uurima.
Coagulation parameters should be monitored in patients treated with concomitant oral anticoagulants (see section 4.5 and 4.8).
Patsientidel, kes saavad samaaegselt suukaudseid antikoagulante, tuleb jälgida hüübimisnäitajaid (vt lõigud 4. 5 ja 4. 8).
The use of orlistat may be associated with hyperoxaluria and oxalate nephropathy in patients with underlying chronic kidney disease and/ or volume depletion (see section 4.8).
Orlistati kasutamine võib olla seotud hüperoksaluuria ja oksalaat- nefropaatia tekkega patsientidel, kellel esineb krooniline neeruhaigus ja/ või vedelikuvaegus (vt lõik 4. 8).
Rare occurrence of hypothyroidism and/ or reduced control of hypothyroidism may occur.
Harva on tekkinud hüpotüreoidism ja/ või halvenenud kontroll hüpotüreoidismi üle.
The mechanism, although not proven, may involve a decreased absorption of iodine salts and/ or levothyroxine (see section 4.5).
Kuigi see ei ole tõestatud, võib mehhanism hõlmata joodisoolade ja/ või levotüroksiini vähenenud imendumist (vt lõik 4. 5).
Antiepileptics patient:
Epilepsiavastaseid ravimeid saavad patsiendid:
Orlistat may unbalance anticonvulsivant treatment by decreasing the absorption of antiepileptic drugs, leading to convulsions (see section 4.5).
Orlistat võib mõjutada antikonvulsiivset ravi vähendades epilepsiavastaste ravimite imendumist, mis võib viia krampide tekkeni (vt lõik 4. 5)
Ciclosporin A decrease in ciclosporin plasma levels has been observed in a drug-drug-interaction study and also reported in several cases, when orlistat was administered concomitantly.
Tsüklosporiin Ravimite koostoimeuuringus ja lisaks mitmetel juhtudel on orlistati ja tsüklosporiini koosmanustamisel täheldatud tsüklosporiini plasmakontsentratsiooni vähenemist.
Therefore the combination is not recommended (see section 4.4).
Seetõttu ei ole antud kombinatsiooni kasutamine soovitatav (vt lõik 4. 4).
Acarbose In the absence of pharmacokinetic interaction studies, the concomitant administration of orlistat with acarbose should be avoided.
Akarboos Farmakokineetiliste koostoimeuuringute puudumise tõttu tuleb vältida orlistati manustamist koos akarboosiga.
Oral anticoagulants When warfarin or other anticoagulants are given in combination with orlistat, international normalised ratio (INR) values should be monitored (see section 4.4).
Suukaudsed antikoagulandid Varfariini või teiste antikoagulantide orlistatiga samaaegsel kasutamisel tuleks jälgida hüübimisnäitajaid (INR) (vt lõik 4. 4).
Fat soluble vitamins Treatment with orlistat may potentially impair the absorption of fat-soluble vitamins (A, D, E and K).
Rasvlahustuvad vitamiinid Orlistat- ravi võib vähendada rasvlahustuvate vitamiinide (A, D, E, K) imendumist.
The vast majority of patients receiving up to four full years of treatment with orlistat in clinical studies had vitamin A, D, E and K and beta-carotene levels that stayed within normal range.
Kliinilistes uuringutes jäid valdaval enamusel patsientidest kuni neli aastat kestnud orlistat- ravi järgselt vitamiinide A, D, E, K ja β- karoteeni sisaldused normi piiresse.
In order to ensure
Adekvaatse toitumise kindlustamiseks peab kehakaalu vähendavatele patsientidele soovitama puu - ja juurviljade rikast
3 adequate nutrition, patients on a weight control diet should be advised to have a diet rich in fruit and vegetables and use of a multivitamin supplement could be considered.
Kaaluda tuleks multivitamiinide täiendavat manustamist.
Amiodarone A slight decrease in plasma levels of amiodarone, when given as a single dose, has been observed in a limited number of healthy volunteers who received orlistat concomitantly.
Amiodaroon Orlistatiga samaaegselt amiodarooni ühekordsete annuste manustamisel on piiratud arvul tervetel vabatahtlikel täheldatud amiodarooni plasmakontsentratsiooni kerget langust.
In patients receiving amiodarone treatment, the clinical relevance of this effect remains unknown but may become clinically relevant in some cases.
Kirjeldatud muutuse kliiniline tähtsus amiodaroon- ravil patsientidele ei ole teada, kuid teatud juhtudel võib see muutuda kliiniliselt oluliseks.
In patients receiving concomitant amiodarone treatment, reinforcement of clinical and ECG monitoring is warranted.
Samaaegselt amiodarooni manustavatel patsientidel tuleb sagedamini teostada EKG- uuringuid ja kliinilise seisundi kontrolli.
Convulsions have been reported in patients treated concomitantly with orlistat and antiepileptic drugs e. g. valproate, lamotrigine, for which a causal relationship to an interaction cannot be excluded.
Patsientidel, kes saavad samaaegselt orlistati ja epilepsiavastaseid ravimeid (nt valproaat, lamotrigiini), on kirjeldatud krampide teket, mille puhul ei saa välistada põhjuslikku seost koostoimega.
Therefore, these patients should be monitored for possible changes in the frequency and/ or severity of convulsions.
Seetõttu tuleb neid patsiente jälgida krampide sageduse ja/ või raskuse võimalike muutuste suhtes.
The mechanism, although not proven, may involve a decreased absorption of iodine salts and/ or levothyroxine (see section 4.4).
Kuigi see ei ole tõestatud, võib mehhanism hõlmata joodisoolade ja/ või levotüroksiini vähenenud imendumist (vt lõik 4. 4).
Lack of interactions No interactions with amitriptyline, atorvastatin, biguanides, digoxin, fibrates, fluoxetine, losartan, phenytoin, phentermine, pravastatin, nifedipine Gastrointestinal Therapeutic System (GITS), nifedipine slow release, sibutramine or alcohol have been observed.
Koostoimete puudumine Koostoimeid ei ole täheldatud selliste ravimite ja ainetega nagu amitriptüliin, atorvastatiin, biguaniidid, digoksiin, fibraadid, fluoksetiin, losartaan, fenütoiin, fentermiin, pravastatiin, nifedipiini GITS ravimvorm, nifedipiini toimeainet prolongeeritult vabastav ravimvorm, sibutramiin ja alkohol.
4.8 Undesirable effects Adverse reactions to orlistat are largely gastrointestinal in nature.
Orlistati kõrvaltoimed on peamiselt seotud seedetraktiga.
Frequencies are defined as: very common (≥ 1/ 10), common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10), uncommon (≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100), rare (≥ 1/ 10,000 to < 1/ 1,000) and very rare (< 1/ 10,000) including isolated reports.
Esinemissagedused on defineeritud: väga sage (≥1/ 10), sage (≥1/ 100 kuni < 1/ 10), aeg- ajalt (≥1/ 1000 kuni < 1/ 100), harv (≥1/ 10000 kuni < 1/ 1000) ja väga harv (< 1/ 10000), sealhulgas üksikjuhud.
4 The following table of undesirable effects (first year of treatment) is based on adverse events that occurred at a frequency of > 2% and with an incidence ≥ 1% above placebo in clinical trials of 1 and 2 years duration:
4 Järgnevas tabelis on toodud 1 ja 2 aastat kestnud kliinilistes uuringutes täheldatud kõrvaltoimed (esimene raviaasta), mis tekkisid > 2% esinemissagedusega ja ≥ 1% rohkem kui platseebot saanud patsientidel:
Adverse reaction/ event
Kõrvaltoime
Headache Respiratory, thoracic and mediastinal disorders Very common:
Peavalu Respiratoorsed, rindkere ja mediastiinumi häired Väga sage:
Lower respiratory infection Gastrointestinal disorders Very common:
Alumiste hingamisteede infektsioon Seedetrakti häired Väga sage:
Abdominal pain/ discomfort Oily spotting from the rectum Flatus with discharge Faecal urgency Fatty/ oily stool Flatulence Liquid stools Oily evacuation Increased defecation
Kõhuvalu/ düskomfort Õline määriv eritis pärasoolest Kõhugaasid koos roojaeritusega Roojapakitsus Rasvane/ õline väljaheide Kõhugaasid Vedel väljaheide Õline roojamine Sagenenud roojamine
Rectal pain/ discomfort Soft stools Faecal incontinence Abdominal distension* Tooth disorder Gingival disorder Renal and urinary disorders Common:
Rektaalne valu/ düskomfort Pehme väljaheide Roojapidamatus Kõhupuhitus * Hammaste kahjustus Igemete kahjustus Neerude ja kuseteede häired Sage:
Urinary tract infection Metabolism and nutrition disorders Infections and infestations
Kuseteede infektsioon Ainevahetus - ja toitumishäired Väga sage:
Very common:
Hüpoglükeemia * Infektsioonid ja infestatsioonid Väga sage:
General disorders and administration site conditions
Gripp Üldised häired ja manustamiskoha reaktsioonid Sage:
Reproductive system and breast disorders
Väsimus Reproduktiivse süsteemi ja rinnanäärme häired Sage:
Psychiatric disorders
Ebaregulaarne menstruatsioonitsükkel Psühhiaatrilised häired Sage:
* only unique treatment adverse events that occurred at a frequency of > 2% and with an incidence ≥ 1% above placebo in obese type 2 diabetic patients.
Ärevus * ainukesed raviga seotud kõrvaltoimed, mille esinemissagedus oli rasvunud II tüübi diabeetikutel > 2% ja ≥ 1% suurem kui platseebo puhul
In a 4 year clinical trial, the general pattern of adverse event distribution was similar to that reported for the 1 and 2 year studies with the total incidence of gastrointestinal related adverse events occurring in year 1 decreasing year on year over the four year period.
Neli aastat kestnud kliinilises uuringus oli kõrvaltoimete üldine esinemismudel sarnane 1 - ja 2- aastastes uuringutes kirjeldatuga; esimesel aastal kirjeldatud seedetrakti kõrvaltoimete üldine esinemissagedus vähenes 4- aastase perioodi jooksul aasta- aastalt.
5 The following table of undesirable effects is based on post-marketing spontaneous reports, and therefore the frequency remains unknown:
5 Järgmises tabelis esitatud kõrvaltoimetest on teatatud müügiloa saamise järgses perioodis, mistõttu on esinemissagedus teadmata:
Investigations Increase in liver transaminases and in alkaline phosphatase.
Uuringud
Gastrointestinal disorders Skin and subcutaneous tissue disorders Immune system disorders Hepatobiliary disorders
Maksa transaminaaside ja alkaalse fosfataasi aktiivsuse suurenemine.
Rectal bleeding Diverticulitis Pancreatitis Bullous eruptions Hypersensitivity (e. g. pruritus, rash, urticaria, angioedema, bronchospasm and anaphylaxis) Cholelithiasis Hepatitis that may be serious
Protrombiini vähenemine, INR suurenemine, orlistatiga samaaegselt antikoagulantravi saanud patsientidel on teatatud ravi tulemusena tekkinud hüübimisnäitajate muutustest (vt lõigud 4. 4 ja 4. 5) Seedetrakti häired Pärasoole verejooks Divertikuliit Pankreatiit Naha ja nahaaluskoe kahjustused Villiline nahalööve Immuunsüsteemi häired Ülitundlikkusreaktsioon (nt nahasügelus, lööve, nõgestõbi, angioödeem, bronhospasm ja anafülaksia) Maksa ja sapiteede häired Sapikivitõbi Hepatiit, mis võib olla tõsine Neerude ja kuseteede häired
Renal and urinary disorders
Oksalaat- nefropaatia
Oxalate nephropathy
4. 9 Üleannustamine
Peripherally acting antiobesity agent, ATC code A08AB01.
A08AB01
6 Pooled data from five 2 year studies with orlistat and a hypocaloric diet showed that 37% of orlistat patients and 19% of placebo patients demonstrated a loss of at least 5% of their baseline body weight after 12 weeks of treatment.
6 Kaks aastat kestnud viie orlistati ja kalorivaese dieedi uuringu koondandmed näitasid, et pärast 12 ravinädalat oli 37% - l orlistati ja 19% - l platseebot saanud patsientidest kehakaal langenud vähemalt 5% algväärtusest.
Of these, 49% of orlistat treated patients and 40% of placebo treated patients went on to lose ≥ 10% of their baseline body weight at one year.
Neist 49% - l orlistati ja 40% - l platseebot saanud patsientidest oli ühe aasta möödudes kehakaal vähenenud ≥10% algväärtusest.
Conversely, of patients failing to demonstrate a loss of 5% of their baseline body weight after 12 weeks of treatment, only 5% of orlistat treated patients and 2% of placebo treated patients went on to lose ≥ 10% of their baseline body weight at one year.
Vastupidi patsientide seas, kes ei saavutanud pärast 12 ravinädalat 5% kaalulangust algväärtusest, oli vaid 5% - l orlistati ja 2% - l platseebot saanud patsientidest ühe aasta möödudes kehakaal vähenenud ≥10% algväärtusest.
Overall, after one year of treatment, the percentage of patients taking 120 mg orlistat who lost 10% or more of their body weight was 20% with orlistat 120 mg compared to 8% of patients taking placebo.
Üldiselt vähenes üks aasta pärast ravi 120 mg orlistati saanud patsientidest 20% - l ja platseebot saanud patsientidest 8% - l kehakaal 10% või enam.
The mean difference in weight loss with the drug compared to placebo was 3.2 kg.
Kehakaalu keskmine erinevus ravimi ja platseebo vahel oli 3, 2 kg.
Data from the 4-year XENDOS clinical trial showed that 60% of orlistat patients and 35% of placebo patients demonstrated a loss of at least 5% of their baseline body weight after 12 weeks of treatment.
4- aastase kliinilise uuringu XENDOS andmetel oli pärast 12 ravinädalat 60% - l orlistati ja 35% - l platseebot saanud patsientidest kehakaal langenud vähemalt 5% algväärtusest.
Of these, 62% of orlistat treated patients and 52% of placebo treated patients went on to lose ≥ 10% of their baseline body weight at one year.
Neist 62% - l orlistati ja 52% - l platseebot saanud patsientidest oli ühe aasta möödudes kehakaal vähenenud ≥10% algväärtusest.
Conversely, of patients failing to demonstrate a loss of 5% of their baseline body weight after 12 weeks of treatment, only 5% of orlistat treated patients and 4% of placebo treated patients went on to lose ≥ 10% of their baseline body weight at one year.
Vastupidi patsientide seas, kes ei saavutanud pärast 12 ravinädalat 5% kaalulangust algväärtusest, oli vaid 5% - l orlistati ja 4% - l platseebot saanud patsientidest ühe aasta möödudes kehakaal vähenenud ≥10% algväärtusest.
After 1 year of treatment, 41% of the orlistat treated patients versus 21% of placebo treated patients lost ≥ 10% of body weight with a mean difference of 4.4 kg between the two groups.
Pärast üheaastast ravi oli 41% - l orlistati ja 21% - l platseebot saanud patsientidest kehakaal vähenenud ≥ 10%; keskmine erinevus kahe grupi vahel oli 4, 4 kg.
After 4 years of treatment 21% of the orlistat treated patients compared to 10% of the placebo treated patients had lost ≥ 10% of body weight, with a mean difference of 2.7 kg.
Pärast neli aastat kestnud ravi oli 21% - l orlistati ja 10% - l platseebot saanud patsientidest kehakaal vähenenud ≥ 10%; keskmine erinevus oli 2, 7 kg.
More patients on orlistat or placebo lost baseline body weight of at least 5% at 12 weeks or 10% at one year in the XENDOS study than in the five 2-year studies.
XENDOS uuringus saavutas rohkem orlistati või platseebot saanud patsiente 12 nädala möödudes kaalulanguse vähemalt 5% või ühe aasta möödudes 10% kui viies 2- aastases uuringus.
The reason for this difference is that the five 2-year studies included a 4-week diet and placebo lead-in period during which patients lost on average 2.6 kg prior to commencing treatment.
Selle erinevuse põhjus on järgmine: viis 2- aastast uuringut sisaldasid 4- nädalast dieedi ja platseebo sissejuhatavat perioodi, mille jooksul vähenes patsientide kehakaal keskmiselt 2, 6 kg enne ravi alustamist.
Data from the 4-year clinical trial also suggested that weight loss achieved with orlistat delayed the development of type 2 diabetes during the study (cumulative diabetes cases incidences:
Neli aastat kestnud kliinilise uuringu andmed lubavad arvata, et orlistatiga saavutatud kaalulangus lükkas uuringu jooksul edasi II tüüpi diabeedi avaldumise (diabeedijuhtude kumulatiivne esinemissagedus:
3.4% in the orlistat group compared to 5.4% in the placebo-treated group).
3, 4% orlistati grupis võrreldes 5, 4% - ga platseebogrupis).
The great majority of diabetes cases came from the subgroup of patients with impaired glucose tolerance at baseline, which represented 21% of the randomised patients.
Enamik diabeedijuhtudest esines patsientide alamrühmas, kellel esinesid uuringueelselt glükoositaluvuse häired, mis moodustas 21% randomiseeritud patsientidest.
In obese type 2 diabetic patients insufficiently controlled by antidiabetic agents, data from four one- year clinical trials showed that the percentage of responders (≥ 10% of body weight loss) was 11.3% with orlistat as compared to 4.5% with placebo.
Rasvtõvega II tüübi diabeetikutel, kes ei allunud piisavalt ravile antidiabeetiliste ravimitega, näitasid nelja 1- aastase kliinilise uuringu andmed, et ravile allunute protsent (kehakaalu langus ≥ 10%) oli orlistati grupis 11, 3% ja platseeborühmas 4, 5%.
In orlistat-treated patients, the mean difference from placebo in weight loss was 1.83 kg to 3.06 kg and the mean difference from placebo in HbA1c reduction was 0.18% to 0.55%.
Orlistat ravi saanud patsientidel oli keskmine kaalulanguse erinevus platseebost 1, 83... 3, 06 kg ja keskmine HbA1c languse erinevus platseebost 0, 18... 0, 55%.
It has not been demonstrated that the effect on HbA1c is independent from weight reduction.
Ei ole näidatud, et toime HbA1c- le oleks sõltumatu kaalulangusest.
The results were significantly superior in the orlistat group (difference in BMI of 0.86 kg/ m2 in favour of orlistat).
Tulemused olid märkimisväärselt paremad orlistati grupis (BMI erinevus 0, 86 kg/ m2 orlistati kasuks).
9.5% of the orlistat treated patients versus 3.3% of the placebo treated patients lost ≥ 10% of body weight after 1 year with a mean difference of 2.6 kg between the two groups.
1 aasta möödudes oli kehakaal ≥10% vähenenud 9, 5% orlistatiga ravitud ja 3, 3% platseebot saanud patsientidest; keskmine erinevus kahe grupi vahel oli 2, 6 kg.
The difference was driven by the outcome in the group of patients with ≥ 5% weight loss after 12 weeks of treatment with orlistat representing 19% of the initial population.
Erinevus saadi tulemuse järgi patsientide grupis, kelle kehakaalu langus oli ≥5% pärast 12 nädalat kestnud ravi orlistatiga, mis moodustas 19% esialgsest populatsioonist.
However, there was an unexplained increase in the incidence of bone fractures (6% versus 2.8% in the orlistat and placebo groups, respectively).
Samas täheldati luumurdude esinemissageduse ebaselge põhjusega suurenemist (6% versus 2, 8% vastavalt orlistati ja platseebo grupis).
7 5.2 Pharmacokinetic properties
7 Uuringud normaalse kehakaalu ja rasvtõvega vabatahtlikega näitasid, et orlistati süsteemne imendumine on minimaalne.
Plasma concentrations of intact orlistat were non-measurable (< 5 ng/ ml) eight hours following oral administration of orlistat.
8 tundi pärast suukaudset manustamist ei olnud orlistati plasmakontsentratsioon määratav (< 5 ng/ ml).
In general, at therapeutic doses, detection of intact orlistat in plasma was sporadic and concentrations were extremely low (< 10 ng/ ml or 0.02 µmol), with no evidence of accumulation, which is consistent with minimal absorption.
Terapeutiliste annuste kasutamisel oli intaktse orlistati plasmakontsentratsioon üldjuhul määratav sporaadiliselt ning kontsentratsioon oli väga madal (< 10 ng/ ml või 0, 02 μmol), kumuleerumist ei täheldatud, mis on kooskõlas minimaalse imendumisega.
Distribution The volume of distribution cannot be determined because the drug is minimally absorbed and has no defined systemic pharmacokinetics.
Jaotumine Kuna ravim imendub minimaalselt ja süsteemset farmakokineetikat ei ole kindlaks tehtud, ei saa jaotusruumala määrata.
In vitro orlistat is > 99% bound to plasma proteins (lipoproteins and albumin were the major binding proteins).
In vitro seondub orlistat enam kui 99% plasmavalkudega (peamiselt lipoproteiinide ja albumiiniga).
Metabolism Based on animal data, it is likely that the metabolism of orlistat occurs mainly within the gastrointestinal wall.
Metabolism Loomkatsete andmete põhjal toimub orlistati metabolism tõenäoliselt sooleseinas.
Based on a study in obese patients, of the minimal fraction of the dose that was absorbed systemically, two major metabolites, M1 (4-member lactone ring hydrolysed) and M3 (M1 with N-formyl leucine moiety cleaved), accounted for approximately 42% of the total plasma concentration.
Rasvtõvega patsientidega läbiviidud uuringu andmete põhjal moodustasid annusest minimaalselt süsteemselt imendunud kogusest 42% kogu plasmakontsentratsioonist 2 põhimetaboliiti - M1 (hüdrolüüsitud neljatise laktoonrõngaga) ja M3 (M1 N- formüül lõhestatud leutsiin).
M1 and M3 have an open beta-lactone ring and extremely weak lipase inhibitory activity (1000 and 2500 fold less than orlistat respectively).
M1 ja M3 metaboliidil on avatud β- laktoonrõngas ja väga madal lipaasi inhibeeriv aktiivsus (vastavalt 1000 ja 2500 korda nõrgem kui orlistatil).
In view of this low inhibitory activity and the low plasma levels at therapeutic doses (average of 26 ng/ ml and 108 ng/ ml respectively), these metabolites are considered to be pharmacologically inconsequential.
Kuna nende metaboliitide toime on väga nõrk ning terapeutiliste annuste manustamisel kontsentratsioon plasmas madal (vastavalt keskmiselt 26 ng/ ml ja 108 ng/ ml), on need metaboliidid farmakoloogiliselt toimetud.
Elimination Studies in normal weight and obese subjects have shown that faecal excretion of the unabsorbed drug was the major route of elimination.
Eritumine Normaalse kehakaalu ja rasvtõvega isikutega läbiviidud uuringute andmete põhjal eritub imendumata orlistat peamiselt väljaheitega.
The time to reach complete excretion (faecal plus urinary) was 3 to 5 days.
Organismist eritub täielikult( väljaheite ja uriiniga) 3… 5 päevaga.
Capsule filling: microcrystalline cellulose (E460) sodium starch glycollate povidone (E1201)
Kapsli sisu: mikrokristalne tselluloos (E460) tärklis- naatriumglükolaat povidoon (E1201) naatriumlaurüülsulfaat talk
8 sodium lauryl sulphate talc
8 titaandioksiid (E171) söödav trükitint (must raudoksiid, ammooniumhüdroksiid, kaaliumhüdroksiid, šellak)
Store in original package in order to protect from moisture.
Niiskuse eest kaitsmiseks hoida ravimit originaalpakendis.