natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Common: anxiety, auditory hallucination, insomnia, agitation, disorientation, hallucination, visual hallucination, depression, paranoia, irritability, depression aggravated, nervousness, affect lability, mental status changes, anxiety aggravated, confusion aggravated
Sage: ärevus, kuulmishallutsinatsioonid, unetus, agitatsioon, orientatsioonihäired, hallutsinatsioonid, nägemishallutsinatsioonid, depressioon, paranoia, ärrituvus, depressiooni süvenemine, närvilisus, meeleolu labiilsus, vaimse seisundi muutused, ärevuse süvenemine, segasuse süvenemine.
Uncommon: delirium, psychotic disorder, suicidal ideation, suicide attempt, thought blocking, abnormal dreams
Aeg- ajalt: deliirium, psühhootilised häired, ensetapumõtted, enesetapukatse, mõtte katkestus, ebatavalised unenäod
5 Nervous system disorders
5 Närvisüsteemi häired
Very Common: dizziness, nystagmus, memory impairment, headache, somnolence
Väga sage: pearinglus, nüstagm, mäluhäired, peavalu, somnolentsus
Common: dysarthria, amnesia, dysgeusia, tremor, balance impaired, ataxia, aphasia, burning sensation, sedation, paraesthesia, hypoaesthesia, disturbance in attention, speech disorder, areflexia, coordination abnormal, dizziness postural, cognitive disorder, hyperaesthesia, hyporeflexia, ageusia, depressed level of consciousness, dysaesthesia, parosmia, mental impairment
Sage: düsartria, amneesia, maitsehäired, treemor, tasakaaluhäired, ataksia, afaasia, põletustunne, sedatsioon, paresteesia, hüpasteesia, tähelepanuhäired, kõnehäired, arefleksia, koordinatsioonihäired, posturaalne pearinglus, kognitiivsed häired, hüperesteesia, hüporefleksia, maitsetundetud, teadvuse taseme langus, tundehäired, parosmia, vaimse võimekuse vähenemine
Uncommon: incoherence, loss of consciousness, coma, stupor, convulsions, cerebrovascular accident, encephalopathy
Aeg- ajalt: inkoherentsus, teadvuse kadu, kooma, stuupor, krambid, aju veresoonkonna äge haigus, entsefalopaatia
Very Common: vision blurred
Väga sage: hägustunud nägemine
Common: diplopia, visual disturbance, photophobia
Sage: topeltnägemine, nägemishäired, valguskartlikkus
Common: vertigo, tinnitus
Sage: vertiigo, tinnitus
Uncommon: atrial fibrillation
Aeg- ajalt: kodade virvendus
Common: orthostatic hypotension, hypotension
Sage: ortostaatiline hüpotensioon, hüpotensioon
Common: dyspnoea
Sage: düspnoe
Uncommon: respiratory distress
Aeg- ajalt: respiratoorne distress
Very Common: nausea, vomiting
Väga sage: iiveldus, oksendamine
Common: diarrhoea, dry mouth, constipation, nausea aggravated, upper abdominal pain
Sage: kõhulahtisus, suukuivus, kõhukinnisus, iivelduse ägenemine, ülakõhuvalu
Uncommon: dyspepsia
Aeg- ajalt: düspepsia
Common: pruritus, sweating increased
Sage: nahasügelemine, suurenenud higistamine
Uncommon: rash
Aeg- ajalt:, nahalööve
Common: pain in limb, myalgia, muscle spasms, muscle cramp, muscle weakness, arthralgia, peripheral swelling
Sage: jalavalu, lihasevalu, lihasespasmid, lihasekrambid, lihasnõrkus, liigesevalu, perifeersed tursed
Uncommon: rhabdomyolysis, myositis, back pain, muscle twitching, neck pain
Aeg- ajalt: rabdomüolüüs, müosiit, seljavalu, lihastõmblused, kaelavalu
6 Renal and urinary disorders
6 Neerude ja kuseteede häired
Common: urinary retention, urinary hesitation, dysuria, urinary incontinence
Sage: uriini retentsioon, urineerimistakistus, düsuuria, kusepeetus
Uncommon: acute renal failure
Aeg- ajalt: äge neerupuudulikkus
Very Common: gait abnormal, asthenia
Väga sage: kõnnakuhäired, asteenia
Common: fatigue, pyrexia, lethargy, oedema peripheral, rigors, fall, chest pain, feeling cold, pain, feeling jittery, pain exacerbated
Sage: nõrkus, palavik, letargia, perifeersed tursed, treemor, kukkumine, valu rinnus, külmatunne, valud, ärevustunne, valu ägenemine
Uncommon: difficulty in walking
Aeg- ajalt: käimisraskused
Common: blood creatine phosphokinase increased, weight decreased
Sage: vere kreatiinfosfokinaasi aktiivsuse suurenemine, kaalulangus
Uncommon: electrocardiogram abnormal, aspartate aminotransferase increased, blood creatine phosphokinase MM increased, body temperature increased
Aeg- ajalt: ebanormaalne EKG, aspartaat aminotransferaasi aktiivsuse suurenemine, seerumi kreatiinfosfokinaasi MM fraktsiooni suurenemine, kehatemperatuuri tõus
Specific comments and particular caution regarding meningitis, elevations of creatine kinase, and CNS adverse events can be found in Section 4.4.
Meningiiti, kreatiinkinaasi aktiivsuse suurenemist ja KNS kõrvaloimeid puudutavaid erikommentaarid ja asjakohased hoiatused vt lõik 4. 4.
In intravenous infusion studies, healthy male volunteers received ziconotide at doses of up to 70,000 μ g/ day or 3,200 times the maximum recommended daily intrathecal infusion dose.
Intravenoosse infusiooni uuringutes manustati tervetele meessoost vabatahtlikele zikonotiidi annuses kuni 70 000 μg päevas või soovitatud maksimaalsest päevasest intratekaalsest infusiooniannusest 3200 korda suuremaid annuseid.
The maximum recommended intrathecal dose is 21.6 μ g/ day.
Maksimaalne soovitatud intratekaalne annus on 21, 6 μg päevas.
The maximum intended intrathecal dose of ziconotide in clinical trials was 912 μ g/ day following upward titration over 7 days.
See saavutati ravimi annust 7 päeva jooksul tiitrides.
In one clinical study a male cancer patient received an accidental IT ziconotide overdose of 744 μ g over a 24-hour period (31 μ g/ hour) and resumed treatment at the intended dose after experiencing a reduction in Visual Analog Scale of Pain Intensity (VASPI) from 82 to 2.5 mm.
Seejärel jätkati uuesti ravi ettenähtud annustega pärast seda, kui valuskoor oli visuaal- analoogse skaala (VASPI, Visual Analog Scale of Pain Intensity) järgi langenud 82 mm- lt 2, 5 mm- le.
In some patients who received intrathecal doses greater than the maximum recommended dose, exaggerated pharmacological effects, e. g., ataxia, nystagmus, dizziness, stupor, depressed level of consciousness, muscle spasms, confusional state, sedation, hypotension, aphasia, speech disorder, nausea and vomiting were observed.
Muuhulgas tekkis ataksia, nüstagm, pearinglus, stuupor, teadvuse taseme langus, lihasespasmid, segasusseisund, sedatsioon, hüpotensioon, afaasia, kõnehäired, iiveldus ja oksendamine.
Analgesics ATC code:
Farmakoterapeutiline grupp: valuvaigistid ATC- kood:
This means that due to the rarity of the disease it has not been possible to obtain complete information on this medicinal product.
Euroopa Ravimiamet
The European Medicines Agency (EMEA) will review any new information, which may become available every year and this SPC will be updated as necessary.
7 (EMEA) vaatab igal aastal üle ravimi kohta saadud uue informatsiooni ning vajadusel ravimi omaduste kokkuvõtet ajakohastatakse/ uuendatakse.
7 Ziconotide is a synthetic analogue of a ω -conopeptide, MVIIA, found in the venom of the Conus magus marine snail.
Zikonotiid on ω- konopeptiidi sünteetiline analoog, MVIIA, mida leidub meremao Conus magus mürgis.
It is an N-type calcium channel blocker (NCCB).
Zikonotiid on N- tüüpi kaltsiumikanali blokaator (NCCB).
NCCs regulate neurotransmitter release in specific neuronal populations responsible for the spinal processing of pain.
NCC- d reguleerivad neurotransmitterite vabanemist spetsiifilistes neuronite populatsioonides, mis vastutavad valu spinaalse töötluse eest.
In binding to these neuronal NCCs ziconotide inhibits the voltage sensitive calcium current into primary nociceptive afferents terminating in the superficial layers of the dorsal horn of the spinal cord.
Nende neuronaalsete NCC- dega seondudes pärsib zikonotiid pingest sõltuvat kaltsiumi sissevoolu primaarsetesse notsitseptiivsetesse aferentsetesse närvilõpmetesse seljaaju dorsaalse sarve pindmistes kihtides.
Given the occurrence of analgesia and adverse drug reactions at similar doses, the recommended interval between dose increases is 48 hours or more.
Pidades silmas valuvaigistva toime ja kõrvaltoimete teket samade annuste puhul, on soovitatavaks intervalliks annuste suurendamise vahel 48 tundi või enam.
If necessary the dose can be decreased by any amount (including stopping the infusion) for the management of adverse drug reactions.
Kõrvaltoimete ravis võib annust vajadusest lähtuvalt langetada ükskõik millisele tasemele (sh infusiooni peatada).
Low plasma exposure occurs during IT infusion due to the low recommended IT infusion rates and relatively rapid plasma clearance (see section 5.2).
Madal kontsentratsioon plasmas IT infusiooni ajal tuleneb soovitatult madalatest IT infusiooniannustest ja suhteliselt kiirest plasma kliirensist (vt lõik 5. 2).
The median dose at response is approximately 6.0 μ g/ day and approximately 75% of responsive patients require ≤ 9.6 μ g/ day.
Keskmine toimiv annus on ligikaudu 6, 0 μg päevas ja ligikaudu 75% ravile alluvatest patsientidest vajavad annuseid ≤ 9, 6 μg päevas.
To limit the occurrence of serious adverse drug reactions, a maximum dose of 21.6 μ g/ day is recommended.
Et piirata tõsiste kõrvaltoimete teket, ei soovitata kasutada maksimaalset annust 21, 6 μg päevas.
However, in clinical trials it has been observed that patients who tolerate doses of 21.6 μ g/ day following slow titration over a 3 to 4-week period, generally tolerate higher doses up to 48.0 μ g/ day.
Kliinilistes uuringutes on aga täheldatud, et patsiendid, kes taluvad annuseid 21, 6 μg päevas pärast aeglast annuse tiitrimist 3- 4- nädalase perioodi vältel, taluvad suuri annuseid kuni 48, 0 μg päevas üldiselt hästi.
Examination of the patency of the intrathecal catheter should be considered if the required ziconotide dose continually increases and there is no benefit or increase in drug reactions.
Intratekaalkateetri läbilaskvuse kontrolli tuleks kaaluda, kui zikonotiidi vajadus pidevalt suureneb, kuid seisund ei parane ja kõrvaltoimed ei sagene.
Two short-term studies, 95-001 (malignant pain) and 96-002 (non malignant pain), involving 366 patients, demonstrated the efficacy of IT ziconotide in severe chronic pain using the percent change in Visual Analog Scale of Pain Intensity (VASPI) as the primary efficacy measure.
Primaarset efektiivsusnäitajat hinnati visuaal- analoogse valuskaala (VASPI) skoori protsentuaalse muutuse järgi.
These studies were of short duration, 5 and 6 days respectively, and used a more rapid dose escalation and higher doses than recommended in Section 4.2.
Need uuringud olid lühiajalise kestusega (vastavalt 5 ja 6 päeva) ning nendes tõsteti annuseid kiiremini ja kasutati suuremaid annuseid kui peatükis 4. 2 soovitatud.
8 Efficacy results from study 95-001
8 Uuringu 95- 001 efektiivsuse tulemused
Initial Treatment Assignment
Algselt määratud ravi
Mean VASPI score at baseline in mm (SD)
Keskmine VASPI skoor uuringu alguses mm- tes (SD)
74.1 (± 13.82)
74, 1 (± 13, 82)
77.9 (± 13.60)
77, 9 (± 13, 60)
_
-
Mean VASPI score at end of initial titration in mm (SD)
Keskmine VASPI skoor annuse esmakordse suurendamise järel mm- tes (SD)
35.7 (± 33.27)
35, 7 (± 33, 27)
61.0 (± 22.91)
61, 0 (± 22, 91)
% improvement in VASPI score at end of initial titration (SD)
VASPI skoori paranemine% - des annuse esmakordse suurendamise järel (SD)
51.4 (± 43.63)
(± 43, 63)
18.1 (± 28.28)
18, 1 (± 28, 28)
Respondera n (%) Dose at end of titration (μ g/ hr)
Ravile allujada n (%) Annus tiitrimise lõppedes (μg/ h)
34 (47.9%)
34
7 (17.5%)
7 (17, 5%)
Mean Median Range
Vahemik
0.91 0.60 0.074 - 9.36
0, 074 – 9, 36
Responders were defined as those patients who 1) experienced a ≥ 30% drop in VASPI score compared to baseline; 2) had stable or decreased concomitant opioid analgesics; and 3) had opiate type unchanged from preinfusion if receiving opiates.
1) kellel tekkis ≥ 30% VASPI skoori langus võrreldes algnäitajaga; 2) kes said samaaegselt stabiilses või vähenevas annuses opioidseid valuvaigisteid; ja 3) kellel opiaate kasutades ei muudetud opiaadi tüüpi eelinfusioonist alates.
Efficacy results from study 96-002
Uuringu 96- 002 efektiivsuse tulemused
Ziconotide (n = 169)b
Zikonotiid (n = 169) b
80.1 (± 15.10)
80, 1 (± 15, 10)
76.9 (± 14.58)
76, 9 (± 14, 58)
54.4 (± 29.30)
54, 4 (± 29, 30)
71.9 (± 30.93)
71, 9 (± 30, 93)
31.2 (± 38.69)
(± 38, 69)
6.0 (± 42.84)
6, 0 (± 42, 84)
57 (33.7%)
57
11 (12.8%)
11 (12, 8%)
1.02 0.50 0.019 - 9.60
0, 019 – 9, 60
Responders were defined as those patients who 1) experienced a ≥ 30% drop in VASPI score compared to baseline; 2) had stable or decreased concomitant opioid analgesics; and 3) had opiate type unchanged from preinfusion if receiving opiates. b 164 patients provided VASPI scores for ziconotide at the end of titration.
1) kellel tekkis ≥ 30% VASPI skoori langus võrreldes algnäitajaga; 2) kes said samaaegselt stabiilses või vähenevas annuses opioidseid valuvaigisteid; ja 3) kellel opiaate kasutades ei muudetud opiaadi tüüpi eelinfusioonist alates. b 164 patsiendil määrati zikonotiidi VASPI skoor tiitrimise lõppedes.
The aetiologies of pain in studies 95-001 (malignant pain) and 96-002 (non-malignant pain) were varied and included bone pain (n = 38) mostly due to bone metastases (n = 34), myelopathy (n = 38), half of whom had spinal cord injury with paralysis (n = 19), neuropathy (n = 79), radiculopathy (n = 24), spinal pain (n = 91) mostly due to failed back surgery (n = 82), and other aetiologies (n = 82).
Valu põhjused olid uuringutes 95- 001 (vähivalu) ja 96- 002 (mitte- vähivalu) erinevad, mh luuvalu (n = 38) tingituna peamiselt luumetastaasidest (n = 34), müelopaatia (n = 38), kelledest pooltel oli seljaajuvigastus koos paralüüsiga (n = 19), neuropaatia (n = 79), radikulopaatia (n = 24), seljavalu (n = 91) peamiselt ebaõnnestunud seljaoperatsiooni tõttu (n = 82) ja muud põhjused (n = 82).
Study 301 (n = 220) was of longer duration (21 days), involved more cautious up-titration and lower doses of IT ziconotide, and enrolled the most refractory population of patients studied in the three studies.
Uuringusse 301 kaasatud patsiendid olid kolmest uuringust ravile kõige halvemini allunud patsientide populatsioon.
The
Kõikidel 301 uuringus osalenud patsientidel ebaõnnestus IT ravi kombineerituna analgeetikumidega ja nende arstide hinnangul ei allunud valu hetkel saadaolevatele valuvaigistitele 97% - l patsientidest.
9 majority had spinal pain (n = 134), especially failed back surgery (n = 110); a lower proportion had neuropathy (n = 36).
Enamikel patsientidel oli seljavalu (n = 134) tingituna eelkõige ebaõnnestunud seljaoperatsioonist (n = 110); väiksemal hulgal esines neuropaatiat (n = 36).
The primary endpoint was the percent change in VASPI score.
Primaarset efektiivsusnäitajat hinnati visuaal- analoogse valuskaala (VASPI) skoori protsentuaalse muutuse järgi.
The efficacy of IT ziconotide in study 301 was lower than in the previous two, short-term studies.
IT zikonotiid- ravi tõhusus oli uuringus 301 madalam võrreldes kahe eelneva lühiaegse uuringuga.
The frequency and severity of adverse events were also lower.
Kõrvaltoimete sagedus ja raskusaste oli samuti väiksem.
80.7 (± 14.98)
80, 7 (± 14, 98)
80.7 (± 14.91)
80, 7 (± 14, 91)
67.9 (± 22.89)
67, 9 (± 22, 89)
74.1 (± 21.28)
74, 1 (± 21, 28)
14.7 (± 27.71)
14, 7 (± 27, 71)
7.2 (± 24.98)
7, 2 (± 24, 98)
0.0360
0, 0360
Respondera n (%) Dose at end of titration (μ g/ hr)
Ravile allujada n (%) Annus tiitrimise lõppedes (μg/ h) Keskmine
18 (16.1%)
18 (16, 1%)
13 (12.0%)
13 (12, 0%)
0.390
0, 390
Mean Median Range
Mediaan Vahemik a
0.29 0.25 0.0 - 0.80
0, 29 0, 25 0, 0 – 0, 80
Responders were defined as those who experienced a ≥ 30% drop in VASPI score compared to baseline.
Ravile alluvatena defineeriti patsiente, kellel tekkis ≥ 30% VASPI skoori langus võrreldes algnäitajaga.
Clinical studies 201 and 202 indicate that the combination of IT ziconotide and IT morphine may effectively reduce pain and decrease systemic opioid use over a sustained period of time for patients whose pain was inadequately controlled with their maximum tolerated dose of IT ziconotide (median 8.7 μ g/ day, mean 25.7 μ g/ day – study 201) or with IT morphine (study 202) alone.
Kliinilised uuringud 201 ja 202 on näidanud, et IT zikonotiidi ja IT morfiini kombinatsioon võib tõhusalt valu vaigistada ja vähendada süsteemsete opioidide kasutust kindlal ajaperioodil patsientidel, kelle valu ei olnud piisavalt kontrollitud, kui manustati kas ainult IT zikonotiidi (keskmiselt 8, 7 μg päevas, keskmiselt 25, 7 μg päevas – uuring 201) või ainult IT morfiini maksimaalseid talutavaid annuseid (uuring 202).
When adding IT ziconotide to stable doses of IT morphine, as with the initiation of IT ziconotide monotherapy, the appearance of psychotic adverse events (e. g., hallucinations, paranoid reactions) or discontinuation due to increased adverse events may occur.
IT zikonotiidi lisamisel IT morfiini stabiilsetele annustele, kuid samuti IT zikonotiidi monoteraapia alustamisel võivad tekkida psühhootilised kõrvaltoimed (nt hallutsinatsiooni, paranoidsed reaktsioonid).
(see section 4.5).
Samuti võivad patsiendid ravi katkestada seoses kõrvaltoimete intensiivistumisega (vt lõik 4. 5).
The CSF pharmacokinetics of ziconotide have been studied following one-hour IT infusions of 1 - 10 μ g of ziconotide in patients with chronic pain.
Zikonotiidi farmakokineetikat ajuvedelikus on uuritud järgmises uuringus, kus kroonilise valuga patsientidele manustati 1- 10 μg zikonotiidi ühetunnise IT infusioonina.
The plasma pharmacokinetics following intravenous doses (0.3 – 10 μ g/ kg/ 24 hr) were also studied.
Peale selle uuriti plasma farmakokineetikat pärast ravimi intravenoosset (0, 3 – 10 μg/ kg/ 24 h) manustamist.
CSF and Plasma Pharmacokinetics of Ziconotide [mean ± SD (median)]
10 Zikonotiidi farmakokineetilised omadused ajuvedelikus ja plasmas [keskmine ± SD (mediaan)]
Fluid
Vedelkesk - kond
administration
Intratekaalne
matrix
Ajuvedelik
0.38 ± 0.56 (0.26)
0, 38 ± 0, 56 (0, 26)
4.6 ± 0.9 (4.5)
4, 6 ± 0, 9 (4, 5)
30,460 ± 6,366 (29,320)
460 ± 6 366 (29 320)
1.3 ± 0.3 (1.3)
1, 3 ± 0, 3 (1, 3)
Following one-hour IT administration (1 – 10 μ g), both cumulative exposure (AUC; range:
Imendumine: ühetunnise IT manustamise (1– 10 μg) järel olid nii kumulatiivsed kontsentratsioonid (AUC; vahemikus:
83.6 – 608 ng/ h/ ml) and peak exposure (Cmax; range:
83, 6– 608 ng/ h/ ml) kui ka maksimaalne kontsentratsioon (Cmax; vahemikus:
Plasma concentrations
16, 4 – 132 ng/ ml) väga varieeruvad ja annusest sõltuvad, kuid tundusid vaid osaliselt olevat annusega korrelatsioonis.
10 following continuous (≥ 48 h) IT infusion (≤ 21.6 μ g/ day) appear to be relatively low and typically undetectable (i. e., about 80% of plasma samples collected from pain patients contain no quantifiable medicinal product; < 0.04 ng/ ml).
Plasmakontsentratsioon IT püsiinfusiooni (≥ 48 h, ≤ 21, 6 μg päevas) puhul tundus olevat suhteliselt madal ja tüüpilisel juhul mittesedastatav (ligikaudu 80% valuga patsientidelt kogutud proovides ei olnud ravimisisaldus määratav, st < 0, 04 ng/ ml).
Median ziconotide CSF volume of distribution (Vd:
Jaotumine: keskmine zikonotiidi jaotusruumala ajuvedelikus (Vd:
99 ml) is between the spinal cord CSF volume (approximately 75 ml) and total CSF volume (approximately 130 ml).
99 ml) jääb seljaajuvedeliku mahu (ligikaudu 75 ml) ja kogu ajuvedelikumahu (ligikaudu 130 ml) vahele.
Upon reaching the systemic circulation, ziconotide appears to be more extensively distributed, based on a plasma distribution volume of approximately 30 l and is only about 53% bound (non-specifically) to human plasma proteins.
Süsteemsesse vereringesse jõudes tundub zikonotiid jaotuvat ulatuslikumalt, kuna plasma jaotusruumala on ligikaudu 30 l ja seondumine inimese plasmavalkudele vaid ligikaudu 53% (mitte- spetsiifiliselt).
Ziconotide is a peptide consisting of 25 naturally-occurring amino acids of the L-configuration, and does not appear to be appreciably metabolised in the CSF.
Biotransformatsioon: zikonotiid on peptiid, mis koosneb 25- st L- konfiguratsiooniga looduslikust aminohappest ja ei ole tõenäoliselt ajuvedelikus analüüsitavalt metaboliseeritav.
Following passage into the systemic circulation, ziconotide is expected to be primarily susceptible to proteolytic cleavage by various ubiquitous peptidases/ proteases present in most organs (e. g., kidney, liver, lung, muscle, etc.), and thus degraded to peptide fragments and its individual constituent free amino acids.
Lõhustumise tulemusel lagundatakse zikonotiid peptiidifragmentideks ja üksikuteks vabadeks aminohapeteks.
Due to the wide distribution of these peptidases it is not expected that hepatic or renal impairment would affect the systemic clearance of ziconotide.
Kuna need peptidaasid jaotuvad ulatuslikult, pole oodata, et maksa - või neerufunktsiooni häire mõjutaks zikonotiidi süsteemset kliirensit.
It is unlikely that the degradation products of ziconotide will have significant biological activity, as peptides consisting of the individual peptide loop structures have been found to have binding affinities for N-type voltage sensitive calcium channels that are several orders of magnitude lower than that of the parent (ziconotide) compound.
Pole tõenäoline, et zikonotiidi laguproduktid oleksid olulisel määral bioloogiliselt aktiivsed, sest üksikutest lingukujulistest peptiidi struktuuridest koosnevad peptiidid seonduvad eelistatult N- tüüpi pingetundlikele kaltsiumikanalitele, mis on mitmed suurusjärgud väiksem kui eelühendi (zikonotiidi) puhul.
Mean ziconotide CL (0.38 ml/ min) approximates adult human CSF turnover rate (0.3 - 0.4 ml/ min).
Eritumine: zikonotiidi keskmine kliirens (0, 38 ml/ min) vastab enamvähem täiskasvanud inimese ajuvedeliku eliminatsiooni kiirusele (0, 3 – 0, 4 ml/ min).
Hence, ziconotide appears to be mainly eliminated from the CSF (mean t½ = 4.6 hr) by bulk flow of CSF out of the CNS through the arachnoid villi with subsequent transfer into the systemic circulation.
Seega eritatakse zikonotiid ajuvedelikust (keskmine t½ = 4, 6 h) peamiselt põhivooluga läbi ämblikuvõrkkelme hattude kesknärvisüsteemist välja, millele järgneb ülekanne süsteemsesse vereringesse.
The mean plasma elimination half-life (t½) is 1.3 hr.
Keskmine plasma eliminatsiooni poolväärtusaeg (t½) on 1, 3 h.
Ziconotide is a relatively small molecular weight peptide (MW = 2,639) and is filtered by the kidney glomerulus, but only minimal amounts of ziconotide (< 1%) are recovered in human urine following intravenous infusion.
Zikonotiid on suhteliselt väikese molekulkaaluga peptiid (M = 2, 639) ja see filtreeritakse neerupäsmakestes, kuid intravenoosse infusiooni järel sedastatakse inimese uriinist ainult minimaalsed zikonotiidi kogused (< 1%).
Although only limited data are available, there is no obvious effect of race, height, weight, gender or age on CSF ziconotide exposure after IT administration.
Erirühmad: kuigi olemasolevad andmed on piiratud, ei ole IT manustamise järel täheldatud rassi, kehakaalu, soo või vanuse ilmset mõju ajuvedeliku zikonotiidi kontsentratsioonile.
No formal studies assessing the impact of renal or hepatic dysfunction have been conducted; however, given that peptidases are present in various body organs, it is not anticipated that renal or hepatic dysfunction will significantly impact systemic exposure of ziconotide.
Neeru - või maksafunktsiooni häire mõju hindavaid tavauuringuid pole läbiviidud, kuid arvestades peptidaaside olemasolu erinevates elundites, pole alust arvata, et neeru - või maksafunktsiooni häire mõjutaks olulisel määral zikonotiidi süsteemset kontsentratsiooni.
Preclinical toxic effects related to ziconotide administration were observed only at exposures considered sufficiently in excess of the human exposure to indicate little risk in clinical use.
Prekliinilisi toksilisi toimeid seoses zikonotiidi manustamisega on täheldatud ainult selliste kontsentratsioonide puhul, mida peetakse inimesele piisavalt suureks, mistõttu kliinilise kasutuse korral on risk vähene.
In subchronic continuous intrathecal infusion studies in rats and dogs, behavioural effects were seen at doses ≥ 8-fold the maximum recommended clinical intrathecal infusion dose of 21.6 μ g/ day (on a mg/ kg basis).
Rottidel ja koertel täheldati ravimi subkroonilisel intratekaalsel manustamisel püsiinfusiooni teel täheldati käitumismuutusi, kui kasutati maksimaalsest kliiniliselt soovitatud intratekaalse infusiooni annusest 21, 6 μg päevas (mg/ kg järgi) ≥ 8 korda suuremaid.