natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(see section 4.5, for lower doses see section 4.4).
VFEND’ i kasutamine koos suure annuse ritonaviiriga (400 mg ja üle selle kaks korda ööpäevas) on vastunäidustatud, sest ritonaviir vähendab selles annuses oluliselt vorikonasooli plasmakontsentratsiooni tervetel katseisikutel (vt lõik 4. 5, väiksemate annuste kohta vt lõik 4. 4).
4 Coadministration of ergot alkaloids (ergotamine, dihydroergotamine), which are CYP3A4 substrates, is contraindicated since increased plasma concentrations of these medicinal products can lead to ergotism (see section 4.5).
Kasutamine koos ensüümsüsteem CYP3A4 poolt metaboliseeritavate tungaltera alkaloididega (ergotamiin, dihüdroergotamiin) on vastunäidustatud, sest nimetatud ravimite plasmakontsentratsiooni tõus võib viia ergotismile (vt lõik 4. 5).
Coadministration of voriconazole and sirolimus is contraindicated, since voriconazole is likely to increase plasma concentrations of sirolimus significantly (see section 4.5).
Vorikonasooli kasutamine koos siroliimusega on vastunäidustatud, sest vorikonasool võib oluliselt suurendada siroliimuse plasmakontsentratsiooni (vt lõik 4. 5).
The concomitant use of voriconazole with St John’ s Wort is contraindicated (see section 4.5).
4 Vorikonasooli ja naistepuna samaaegne manustamine on vastunäidustatud (vt lõik 4. 5).
Caution should be used in prescribing VFEND to patients with hypersensitivity to other azoles (see also section 4.8).
VFEND’ i väljakirjutamisse patsientidele, kellel on teada ülitundlikkus teiste asoolrühma seentevastaste preparaatide suhtes, tuleb suhtuda ettevaatusega (vt ka lõik 4. 8).
Cardiovascular:
Süda ja veresooned:
Some azoles, including voriconazole have been associated with QT interval prolongation.
Mõnede asoolide, sealhulgas vorikonasooli kasutamist on seostatud QT intervalli pikenemisega.
Voriconazole should be administered with caution to patients with potentially proarrhythmic conditions, such as
Harvadel juhtudel on täheldatud torsade de pointes’ i tüüpi arütmiat vorikonasooliga ravitavatel patsientidel, kellel esinesid anamneesis riskitegurid nagu kardiotoksiline kemoteraapia, kardiomüopaatia, hüpokaleemia ning samaaegselt teiste ravimite tarvitamine, mis võisid kõrvaltoime tekkimisele kaasa aidata.
 Congenital or acquired QT-prolongation  Cardiomyopathy, in particular when heart failure is present  Sinus bradycardia  Existing symptomatic arrhythmias  Concomitant medication that is known to prolong QT interval Electrolyte disturbances such as hypokalaemia, hypomagnesaemia and hypocalcaemia should be monitored and corrected, if necessary, prior to initiation and during voriconazole therapy (see section 4.2).
Vorikonasooli tuleb ettevaatlikult manustada patsientidele, kellel esinevad potentsiaalselt arütmiaeelsed seisundid: • kaasasündinud või omandatud QT intervalli pikenemine • kardiomüopaatia, eriti südamepuudulikkuse korral • siinusbradükardia • sümptomaatilised arütmiad • samaaegne ravimite tarvitamine, mis teadaolevalt pikendavad QT intervalli.
A study has been conducted in healthy volunteers which examined the effect on QT interval of single doses of voriconazole up to 4 times the usual daily dose.
Enne vorikonasoolravi ja ravi ajal tuleb jälgida ja vajadusel korrigeerida elektrolüütide häired nagu hüpokaleemia, hüpomagneseemia ja hüpokaltseemia (vt lõik 4. 2).
No subject experienced an interval exceeding the potentially clinically relevant threshold of 500 msec (see section 5.1).
Tervetel vabatahtlikel tehtud uuringus, kus uuriti ühekordsete, rohkem kui 4 korda tavalist annust ületavate vorikonasooli annuste mõju QT intervallile, ei pikenenud intervall mitte ühelgi uuritaval üle potentsiaalselt kliiniliselt olulise (500 msek) läve (vt lõik 5. 1).
In clinical trials, there have been uncommon cases of serious hepatic reactions during treatment with VFEND (including clinical hepatitis, cholestasis and fulminant hepatic failure, including fatalities).
Kliinilistes uuringutes on VFEND’ i kasutamisel aeg- ajalt täheldatud tõsist maksakahjustust (sealhulgas kliiniliselt väljendunud hepatiiti, kolestaasi ja fulminantse kuluga maksapuudulikkust, millega on kaasnenud surmajuhtumeid).
Instances of hepatic reactions were noted to occur primarily in patients with serious underlying medical conditions (predominantly haematological malignancy). Transient hepatic reactions, including hepatitis and jaundice, have occurred among patients with no other identifiable risk factors.
Mööduva iseloomuga maksakahjustust, mille kliiniliseks väljenduseks on olnud hepatiit ja ikterus, on täheldatud ka patsientidel, kellel muud identifitseeritavad riskifaktorid puudusid.
Liver dysfunction has usually been reversible on discontinuation of therapy (see section 4.8).
Maksatalitluse häired on tavaliselt olnud mööduva iseloomuga, taandarenedes ravi katkestamisel (vt lõik 4. 8).
Patients at the beginning of therapy with voriconazole and patients who develop abnormal liver function tests during VFEND therapy must be routinely monitored for the development of more severe hepatic injury.
Patsiente, kellel alustatakse ravi vorikonasooliga ja/ või kellel ravi ajal VFEND’ iga täheldatakse kõrvalekaldeid maksafunktsiooni testides, tuleb tõsise maksakahjustuse tekke võimalust silmas pidades hoolikalt jälgida.
Patient management should include laboratory evaluation of hepatic function (particularly liver function tests and bilirubin).
Patsientidel tuleb kontrollida maksafunktsiooni laboratoorseid näitajaid (eriti olulised on maksafunktsiooni testid ja vere bilirubiinisisalduse määramine).
Discontinuation of VFEND should be considered if clinical signs and symptoms are consistent with liver disease development.
Juhul, kui patsiendil ilmnevad VFEND’ i kasutamise ajal maksakahjustusele viitavad kliinilised nähud, tuleb tõsiselt kaaluda ravi katkestamise vajadust.
Visual adverse events:
Nägemisega seotud kõrvaltoimed:
There have been reports of prolonged visual adverse events, including blurred vision, optic neuritis and papilloedema (see Section 4.8).
Raporteeritud on pikaajalistest kõrvaltoimetest nägemisele, sealhulgas ähmane nägemine, nägemisnärvi põletik ja papilli ödeem (vt lõik 4. 8).
Renal adverse events:
Renaalsed kõrvaltoimed:
Acute renal failure has been observed in severely ill patients undergoing treatment with VFEND.
Raskes üldseisundis haigetel on VFEND- ravi korral täheldatud ägedat neerupuudulikkust.
Patients being treated with voriconazole are likely to be treated concomitantly with nephrotoxic medications and have concurrent conditions that may result in decreased renal function (see section 4.8).
Sageli saavad vorikonasooliga ravitavad haiged paralleelselt ka muid nefrotoksilisi ravimeid ja neil võib esineda kaasuvaid haigusseisundeid, mis võivad viia neerufunktsiooni langusele (vt lõik 4. 8).
5 Monitoring of renal function:
Neerufunktsiooni jälgimine:
This should include laboratory evaluation, particularly serum creatinine.
Neerufunktsiooni kahjustuse tekke võimaluse tõttu, tuleb haigeid jälgida, sealhulgas kontrollida neerufunktsiooni kajastavaid laboratoorseid näitajaid, eelkõige seerumi kreatiniinisisaldust.
Patients, especially children, with risk factors for acute pancreatitis (e. g. recent chemotherapy, hematopoietic stem cell translplantation (HSCT)), should be monitored closely during Vfend treatment.
5 Pankrease funktsiooni jälgimine: patsiente, eriti lapsi, kellel esinevad ägeda pankreatiidi riskitegurid (näiteks hiljutine keemiaravi või vereloome tüvirakkude transplantatsioon (HSCT)), tuleb ravi ajal VFEND’ iga hoolikalt jälgida.
Monitoring of serum amylase or lipase may be considered in this clinical situation.
Sellises kliinilises olukorras tuleb jälgida amülaasi - või lipaasi aktiivsust seerumis.
Dermatological reactions:
Dermatoloogilised reaktsioonid:
Patients have rarely developed exfoliative cutaneous reactions, such as Stevens-Johnson syndrome, during treatment with VFEND.
Harva on patsientidel VFEND- ravi ajal tekkinud eksfoliatiivsed nahareaktsioonid nagu näiteks Stevens- Johnsoni sündroom.
If patients develop a rash they should be monitored closely and VFEND discontinued if lesions progress.
Kui vorikonasoolravi ajal ilmneb nahalööve, tuleb haiget hoolikalt jälgida ja nahalööbe progresseerumisel ravi katkestada.
In addition VFEND has been associated with photosensitivity skin reaction especially during long term therapy.
Lisaks sellele on VFEND’ i seostatud ka naha valgustundlikkuse muutusega, seda eriti pikaajalise ravi korral.
It is recommended that patients should be informed to avoid sunlight during the treatment.
Seetõttu on ravikuuri ajal soovitatav hoiduda otsesest päikesevalgusest.
Safety and effectiveness in paediatric subjects below the age of two years has not been established (see also sections 4.8 and 5.1).
Efektiivsus ja ohutus alla 2- aastastel lastel pole tõestatud (vt lõigud 4. 8 ja 5. 1).
Oral bioavailability may be limited in paediatric patients aged 2- < 12 years with malabsorption and very low body weight for age.
Suukaudne biosaadavus võib olla piiratud 2... < 12- aastastel lastel, kellel on malabsorptsioon ja oma vanuse kohta väga väike kehamass.
Phenytoin (CYP2C9 substrate and potent CYP450 inducer):
Fenütoiin (CYP2C9 poolt metaboliseeritav ravim ja tugev CYP450 indutseerija):
Concomitant use of voriconazole and phenytoin should be avoided unless the benefit outweighs the risk (see section 4.5).
Fenütoiini ja vorikonasooli kooskasutamist tuleks vältida välja arvatud juhul, kui potentsiaalne kasu ületab võimalikud ohud (vt lõik 4. 5).
Rifabutin (CYP450 inducer):
Rifabutiin (tugev CYP450 indutseerija):
Careful monitoring of full blood counts and adverse events to rifabutin (e. g. uveitis) is recommended when rifabutin is coadministered with voriconazole.
Rifabutiini kasutamisel koos vorikonasooliga on soovitatav hoolikalt jälgida vere vormelementide sisaldust ja rifabutiinist tingitud võimalikke kõrvaltoimeid (näiteks uveiit).
Concomitant use of voriconazole and rifabutin should be avoided unless the benefit outweighs the risk (see section 4.5).
Rifabutiini ja vorikonasooli kooskasutamist tuleks vältida välja arvatud juhul, kui sellest saadav potentsiaalne kasu ületab võimalikud ohud (vt lõik 4. 5).
Frequent monitoring for adverse events and toxicity related to methadone, including QTc prolongation, is recommended when coadministered with voriconazole since methadone levels increased following co-administration of voriconazole.
Metadoon (CYP3A4 substraat): samaaegsel manustamisel koos vorikonasooliga on soovitatav metadooniga seotud kõrvaltoimete ja toksilisuse, sealhulgas QTc pikenemise, sage jälgimine, sest metadooni kontsentratsioonid suurenesid vorikonasooli samaaegse manustamise järgselt.
Dose reduction of methadone may be needed (see section 4.5).
Vajalikuks võib osutuda metadooniannuse vähendamine (vt lõik 4. 5).
Short Acting Opiates (CYP3A4 substrate):
Lühitoimelised opiaadid (CYP3A4 substraat):
Reduction in the dose of alfentanil and other short acting opiates similar in structure to alfentanil and metabolised by CYP3A4 (e. g. fentanyl and sufentanil) should be considered when co-administered with voriconazole (see section 4.5).
Alfentaniili ja teiste sarnase keemilise struktuuriga CYP3A4 poolt metaboliseeritavate opiaatide (näiteks fentanüül ja sulfentaniil) manustamisel koos vorikonasooliga tuleb kaaluda nende annuste vähendamist (vt lõik 4. 5).
As the half-life of alfentanil is prolonged in a four-fold manner when alfentanil is coadministered with voriconazole, a longer respiratory monitoring period may be necessary.
Kuna alfentaniili manustamisel koos vorikonasooliga pikeneb alfentaniili poolväärtusaeg neli korda, võib osutuda vajalikuks pikaajalisem hingamisfunktsiooni jälgimine.
Ritonavir (potent CYP450 inducer; CYP3A4 inhibitor and substrate):
Ritonaviir (tugev CYP450 indutseerija; CYP3A4 inhibiitor ja substraat):
Coadministration of voriconazole and low dose ritonavir (100 mg twice daily) should be avoided unless an assessment of the benefit/ risk justifies the use of voriconazole (see section 4.5, for higher doses see section 4.3).
Vorikonasooli manustamist koos väikese annuse ritonaviiriga (100 mg kaks korda ööpäevas) tuleb vältida, kui just kasu/ riski suhte hindamine ei õigusta vorikonasooli kasutamist (vt lõik 4. 5, suuremate annuste kohta vt lõik 4. 3).
When voriconazole is coadministered with efavirenz the dose of voriconazole should be increased to 400 mg every 12 hours and that of efavirenz should be decreased to 300 mg every 24 hours (see sections 4.2 and 4.5.).
Efavirens (CYP450 indutseerija; CYP3A4 inhibiitor ja substraat): vorikonasooli samaaegsel manustamisel koos efavirensiga tuleb vorikonasooli annust suurendada 400 mg- ni iga 12 tunni järel ja efavirensi annust vähendada 300 mg- ni iga 24 tunni järel (vt lõigud 4. 2 ja 4. 5).
VFEND tablets contain lactose and should not be given to patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, Lapp lactase deficiency or glucose-galactose malabsorption.
VFEND’ i tabletid sisaldavad abiainena laktoosi, seetõttu ei tohi neid kasutada patsiendid, kellel on tegemist päriliku galaktoosi talumatusega, Lappi laktaasivaegusega või glükoosi- galaktoosi malabsorptsioonisündroomiga.
Unless otherwise specified, drug interaction studies have been performed in healthy adult male subjects using multiple dosing to steady state with oral voriconazole at 200 mg twice daily.
Kui pole märgitud teisiti, on ravimite koostoimeuuringud läbi viidud tervetel vabatahtlikel täisealistel meestel plasma vorikonasooli püsikontsentratsiooni staadiumis, manustades VFEND’ i annuses 200 mg kaks korda ööpäevas.
These results are relevant to other populations and routes of administration.
Saadud andmed võib üle kanda ka teistele populatsioonigruppidele ja muudele manustamisviisidele.
6 This section addresses the effects of other medicinal products on voriconazole, the effects of voriconazole on other medicinal products and two-way interactions.
6 Käesolevas lõigus on ära toodud teiste samaaegselt kasutatavate ravimite mõju vorikonasoolile, vorikonasooli mõju teistele samaaegselt kasutatavatele ravimitele ja mõlemasuunalised koostoimed.
The interactions for the first two sections are presented in the following order: contraindications, those requiring dosage adjustment and careful clinical and/ or biological monitoring and finally those that have no significant pharmacokinetic interaction but may be of clinical interest in this therapeutic field.
Kahes esimeses lõigus toodud koostoimed on esitatud järgmises järjestuses: ravimid, mille kooskasutamine on vastunäidustatud; koostoimed, mis nõuavad annuse vähendamist ja patsiendi hoolikat kliinilist ja/ või laboratoorset jälgimist; ning lõpuks koostoimed, mille korral ei esine küll tõsist farmakokineetilist interaktsiooni, kuid mis võivad siiski pakkuda teatavat kliinilist huvi.
Effects of other medicinal products on voriconazole Voriconazole is metabolised by cytochrome P450 isoenzymes, CYP2C19, CYP2C9 and CYP3A4.
Vorikonasooli metaboliseeritakse tsütokroom P450 isoensüümide CYP2C19, CYP2C9 ja CYP3A4 poolt.
Inhibitors or inducers of these isoenzymes may increase or decrease voriconazole plasma concentrations respectively.
Antud isoensüümide funktsiooni pärssivad või indutseerivad ravimid võivad vorikonasooli plasmakontsentratsiooni vastavalt kas suurendada või vähendada.
Rifampicin (CYP450 inducer):
Rifampitsiin (CYP450 indutseerija):
Rifampicin (600 mg once daily) decreased the Cmax (maximum plasma concentration) and AUCτ (area under the plasma concentration time curve within a dose interval) of voriconazole by 93% and 96%, respectively.
Rifampitsiin annuses 600 mg üks kord ööpäevas vähendas vorikonasooli maksimaalset plasmakontsentratsiooni (Cmax) ja kontsentratsioonikõvera alust pindala (AUCτ) vastavalt 93% ja 96%.
Coadministration of voriconazole and rifampicin is contraindicated (see section 4.3).
Rifampitsiini ja vorikonasooli kooskasutamine on vastunäidustatud (vt lõik 4. 3).
The effect of the coadministration of oral voriconazole (200 mg twice daily) and high dose (400 mg) and low dose (100 mg) oral ritonavir was investigated in two separate studies in healthy volunteers.
Suukaudse vorikonasooli (200 mg kaks korda ööpäevas) ja suukaudse ritonaviiri suure annuse (400 mg) ning väikese annuse (100 mg) koosmanustamise toimeid uuriti tervetel vabatahtlikel kahes eraldi uuringus.
High doses of ritonavir (400 mg twice daily) decreased the steady state Cmax and AUCτ of oral voriconazole by an average of 66% and 82%, whereas low doses of ritonavir (100 mg twice daily) decreased the Cmax and AUCτ of voriconazole by an average of 24% and 39% respectively.
Ritonaviir suures annuses (400 mg kaks korda ööpäevas) vähendas suukaudselt manustatud vorikonasooli tasakaaluoleku Cmax- i ja AUCτ- d keskmiselt 66% ja 82%, samal ajal kui ritonaviir väikeses annuses (100 mg kaks korda ööpäevas) vähendas vorikonasooli Cmax- i ja AUCτ- d keskmiselt vastavalt 24% ja 39%.
Administration of voriconazole did not have a significant effect on mean Cmax and AUCτ of ritonavir in the high dose study, although a minor decrease in steady state Cmax and AUCτ of ritonavir with an average of 25% and 13% respectively was observed in the low dose ritonavir interaction study.
Vorikonasooli manustamine ei mõjutanud oluliselt ritonaviiri keskmist Cmax- i ja AUCτ- d suure annuse manustamise uuringus, siiski täheldati väikese annuse ritonaviiriga tehtud koostoimete uuringus ritonaviiri tasakaaluoleku Cmax- i ja AUCτ vähest vähenemist keskmiselt vastavalt 25% ja 13%.
One outlier subject with raised voriconazole levels was identified in each of the ritonavir interaction studies.
Igas ritonaviiri koostoime uuringus oli üks isik, kellel vorikonasooli tase tõusis.
Coadministration of voriconazole and high doses of ritonavir (400 mg and above twice daily) is contraindicated.
Vorikonasooli ja suure annuse ritonaviiri (400 mg kaks korda ööpäevas) koosmanustamine on vastunäidustatud.
Coadministration of voriconazole and low dose ritonavir (100 mg twice daily) should be avoided, unless an assessment of the benefit/ risk to the patient justifies the use of voriconazole (see section 4.3 and 4.4).
Vorikonasooli ja väikese annuse ritonaviiri (100 mg kaks korda ööpäevas) koosmanustamist tuleb vältida, kui just kasu/ riski suhte hindamine ei õigusta vorikonasooli kasutamist (vt lõigud 4. 3 ja 4. 4).
Carbamazepine and phenobarbital (potent CYP450 inducers):
Karbamasepiin ja fenobarbitaal (tugevad CYP450 indutseerijad):
Although not studied, carbamazepine or phenobarbital are likely to significantly decrease plasma voriconazole concentrations.
Ehkki vastavaid uuringuid pole läbi viidud, võib suure tõenäosusega oletada, et karbamasepiin ja fenobarbitaal vähendavad oluliselt vorikonasooli plasmakontsentratsiooni.
Coadministration of voriconazole with carbamazepine and phenobarbital is contraindicated (see section 4.3).
Vorikonasooli samaaegne manustamine koos karbamasepiini ja/ või fenobarbitaaliga on vastunäidustatud (vt lõik 4. 3).
Cimetidine (non-specific CYP450 inhibitor and increases gastric pH):
Tsimetidiin (mittespetsiifiline CYP450 inhibiitor ja maomahla happesust vähendav ravim):
Cimetidine (400 mg twice daily) increased voriconazole Cmax and AUCτ by 18% and 23%, respectively.
Tsimetidiin annuses 400 mg kaks korda ööpäevas suurendas vorikonasooli Cmax- i ja AUCτ - d vastavalt 18% ja 23%.
No dosage adjustment of voriconazole is recommended.
Kasutamisel koos tsimetidiiniga ei ole vaja vorikonasooli annust kohandada.
Ranitidine (increases gastric pH):
Ranitidiin (maomahla happesust vähendav ravim):
Ranitidine (150 mg twice daily) had no significant effect on voriconazole Cmax and AUCτ.
Ranitidiin annuses 150 mg kaks korda ööpäevas ei avaldanud erilist mõju vorikonasooli Cmax- le ja AUCτ - le.
Macrolide antibiotics:
Makroliidid (antibiootikumid):
Erythromycin (CYP3A4 inhibitor; 1 g twice daily) and azithromycin (500 mg once daily) had no significant effect on voriconazole Cmax and AUCτ.
Erütromütsiin (CYP3A4 inhibiitor) annuses 1 g kaks korda ööpäevas ja asitromütsiin annuses 500 mg üks kord ööpäevas ei avaldanud erilist mõju vorikonasooli Cmax- le ja AUCτ - le.
In a clinical study in healthy volunteers, St John’ s Wort exhibited a short initial inhibitory effect followed by induction of voriconazole metabolism.
Naistepuna (CYP450 ja P- glükoproteiini indutseerija): tervetel vabatahtlikel läbi viidud kliinilises uuringus ilmnes esialgu naistepuna lühiajaline pärssiv toime, millele järgnes vorikonasooli metabolismi indutseerimine.
After 15 days of treatment with St John’ s Wort (300 mg three times daily), plasma exposure following a single 400 mg dose of voriconazole decreased by 40-60%.
Pärast 15 päeva kestnud ravi naistepunaga (300 mg kolm korda ööpäevas) vähenes vorikonasoolisisaldus plasmas ühekordse 400 mg annuse manustamise järgselt 40… 60%.
Therefore, concomitant use of voriconazole with St John’ s Wort is contraindicated (see section 4.3).
Seetõttu vorikonasooli ja naistepuna samaaegne manustamine on vastunäidustatud (vt lõiku 4. 3).
7 Voriconazole should be administered with caution in patients with concomitant medication that is known to prolong QT interval.
7 Vorikonasooli mõju teistele ravimitele
When there is also a potential for voriconazole to increase the plasma levels of substances metabolised by CYP3A4 isoenzymes (certain antihistamines, quinidine, cisapride, pimozide) co-administration is contraindicated (see below and section 4.3).
Kui esineb ka võimalus, et vorikonasool tõstab CYP3A4 isoensüümide poolt metaboliseeritavate ravimite (teatud antihistamiinikumid, kinidiin, tsisapriid, pimosiid) plasmatasemeid, on samaaegne kasutamine vastunäidustatud (vt allpool ja lõik 4. 3).
Terfenadine, astemizole, cisapride, pimozide and quinidine (CYP3A4 substrates):
Terfenadiin, astemisool, tsisapriid, pimosiid ja kinidiin (CYP3A4 poolt metaboliseeritavad ravimid):
Although not studied, coadministration of voriconazole with terfenadine, astemizole, cisapride, pimozide, or quinidine is contraindicated, since increased plasma concentrations of these medicinal products can lead to QTc prolongation and rare occurrences of torsades de pointes (see section 4.3).
Ehkki vastavaid uuringuid ei ole läbi viidud, on vorikonasooli manustamine koos terfenadiini, astemisooli, tsisapriidi, primosiidi ja kinidiiniga vastunäidustatud, sest nimetatud ravimite plasmakontsentratsiooni tõus võib viia QTc intervalli pikenemisele ja harvadel juhtudel ka torsade de pointes’ i tüüpi arütmiale (vt lõik 4. 3).
Sirolimus (CYP3A4 substrate):
Siroliimus (CYP3A4 poolt metaboliseeritav ravim):
Voriconazole increased sirolimus (2 mg single dose) Cmax and AUCτ by 556% and 1014%, respectively.
Vorikonasool suurendas siroliimuse (2 mg- se ühekordse annuse korral) Cmax- i ja AUCτ- d vastavalt 556% ja 1014% võrra.
Coadministration of voriconazole and sirolimus is contraindicated (see section 4.3).
Vorikonasooli ja siroliimuse kooskasutamine on seetõttu vastunäidustatud (vt lõik 4. 3).
Ergot alkaloids (CYP3A4 substrates):
Tungaltera alkaloidid (CYP3A4 poolt metaboliseeritavad ravimid):
Although not studied, voriconazole may increase the plasma concentrations of ergot alkaloids (ergotamine and dihydroergotamine) and lead to ergotism.
Ehkki vastavaid uuringuid ei ole läbi viidud, võib vorikonasool suurendada tungaltera alkaloidide (ergotamiini ja dihüdroergotamiini) plasmakontsentratsiooni, mis võib viia ergotismile.
Coadministration of voriconazole with ergot alkaloids is contraindicated (see section 4.3).
Vorikonasooli ja tungaltera alkaloidide kooskasutamine on seetõttu vastunäidustatud (vt lõik 4. 3).
Ciclosporin (CYP3A4 substrate):
Tsüklosporiin (CYP3A4 poolt metaboliseeritav ravim):
In stable, renal transplant recipients, voriconazole increased ciclosporin Cmax and AUCτ by at least 13% and 70% respectively.
Stabiilses üldseisundis siirdatud neeruga patsientidel suurendas vorikonasool tsüklosporiini Cmax- i ja AUCτ- d vastavalt 13% ja 70% võrra.
When initiating voriconazole in patients already receiving ciclosporin it is recommended that the ciclosporin dose be halved and ciclosporin level carefully monitored.
Kui tsüklosporiinravi saavatel patsientidel on vaja alustada ravi vorikonasooliga, on soovitatav kasutatavat tsüklosporiini annust poole võrra vähendada ja hoolikalt jälgida tsüklosporiini plasmakontsentratsiooni.