natgillin/translations-raw huggingface dataset:
RISPERDAL and associated names (see Annex I) 1 mg film-coated tablets
RISPERDAL ja sarnased nimetused (vt Lisa I) 1 mg õhukese polümeerikattega tabletid
RISPERDAL and associated names (see Annex I) 2 mg film-coated tablets
RISPERDAL ja sarnased nimetused (vt Lisa I) 2 mg õhukese polümeerikattega tabletid
RISPERDAL and associated names (see Annex I) 3 mg film-coated tablets
RISPERDAL ja sarnased nimetused (vt Lisa I) 3 mg õhukese polümeerikattega tabletid
RISPERDAL and associated names (see Annex I) 4 mg film-coated tablets
RISPERDAL ja sarnased nimetused (vt Lisa I) 4 mg õhukese polümeerikattega tabletid
RISPERDAL and associated names (see Annex I) 6 mg film-coated tablets
RISPERDAL ja sarnased nimetused (vt Lisa I) 6 mg õhukese polümeerikattega tabletid
RISPERDAL Quicklet and associated names (see Annex I):
RISPERDAL Quicklet ja sarnased nimetused (vt Lisa I):
0.5 mg orodispersible tablets
0, 5 mg suus dispergeeruvad tabletid
1 mg orodispersible tablets
1 mg suus dispergeeruvad tabletid
2 mg orodispersible tablets
2 mg suus dispergeeruvad tabletid
3 mg orodispersible tablets
3 mg suus dispergeeruvad tabletid
4 mg orodispersible tablets
4 mg suus dispergeeruvad tabletid
RISPERDAL and associated names (see Annex I) 1mg/ ml oral solution
RISPERDAL ja sarnased nimetused (vt Lisa I) 1 mg/ ml suukaudne lahus
RISPERDAL is indicated for the treatment of schizophrenia.
RISPERDAL on skisofreenia ravim.
RISPERDAL is indicated for the treatment of moderate to severe manic episodes associated with bipolar disorders.
RISPERDAL on näidustatud bipolaarse häirega seotud mõõduka raskusega kuni raskete mania- episoodide raviks.
RISPERDAL is indicated for the short-term treatment (up to 6 weeks) of persistent aggression in patients with moderate to severe Alzheimer’ s dementia unresponsive to non-pharmacological approaches and when there is a risk of harm to self or others.
RISPERDAL on näidustatud püsiva agressiooni lühiajaliseks (kuni 6 nädalat) raviks mõõduka raskusega kuni raske Alzheimeri dementsusega patsientidel, kellel puudub ravivastus mittemedikamentoossele ravile ning kui kaasneb oht vigastada ennast ja teisi.
RISPERDAL is indicated for the short-term symptomatic treatment (up to 6 weeks) of persistent aggression in conduct disorder in children from the age of 5 years and adolescents with subaverage intellectual functioning or mental retardation diagnosed according to DSM-IV criteria, in whom the severity of
RISPERDAL on näidustatud alla keskmise intellektiga või vaimse puudega (DSM- IV) üle 5- aastaste laste ja noorukite püsiva agressiooni lühiajaliseks sümptomaatiliseks raviks (kuni 6 nädalat) üksindus- agressiivset tüüpi häire korral, kui agressiivne või muu disruptiivset tüüpi käitumine vajab medikamentoosset ravi.
Pharmacological treatment should be an integral part of a more comprehensive treatment programme, including psychosocial and educational intervention.
57 Medikamentoosne ravi peab olema osa kõikehõlmavast raviprogrammist, kuhu alla kuuluvad psühhosotsiaalne tugi ja vastav õppekeskkond.
It is recommended that risperidone be prescribed by a specialist in child neurology and child and adolescent psychiatry or physicians well familiar with the treatment of conduct disorder of children and adolescents.
Ravimi risperidoon kirjutab välja laste neuroloog või psühhiaater, kes on teadlik laste ja noorukite üksindus- agressiivset tüüpi häire ravist.
RISPERDAL may be given once daily or twice daily.
Ravimit RISPERDAL võib manustada üks või kaks korda päevas.
Patients should start with 2 mg/ day risperidone.
Ravi tuleks alustada risperidooniga 2 mg päevas.
The dosage may be increased on the second day to 4 mg.
Teisel päeval võib annust suurendada 4 mg- ni.
Subsequently, the dosage can be maintained unchanged, or further individualised, if needed.
Edaspidi võib annus püsida sama või vajadusel sobitada individuaalselt.
Most patients will benefit from daily doses between 4 and 6 mg.
Enamusele patsientidest sobib päevane annus vahemikus 4 mg kuni 6 mg.
In some patients, a slower titration phase and a lower starting and maintenance dose may be appropriate.
Mõnedel juhtudel võib kasutada aeglasemat tiitrimist ning väiksemat alg - ja säilitusannust.
Doses above 10 mg/ day have not demonstrated superior efficacy to lower doses and may cause increased incidence of extrapyramidal symptoms.
Üle 10 mg päevas annustega ei ole ravi olnud tõhusam ning ekstrapüramidaalnähud võivad sageneda.
Safety of doses above 16 mg/ day has not been evaluated, and are therefore not recommended.
Üle 16 mg päevas annuste tõhusust ei ole hinnatud ning neid ei soovitata kasutada.
A starting dose of 0.5 mg twice daily is recommended.
Soovitatav algannus on 0, 5 mg kaks korda päevas.
This dosage can be individually adjusted with 0.5 mg twice daily increments to 1 to 2 mg twice daily.
Seda annust võib individuaalselt kohandada (0, 5 mg kaks korda päevas kaupa), kuni on saavutatud annus 1 kuni 2 mg kaks korda päevas.
Risperidone is not recommended for use in children below age 18 with schizophrenia due to a lack of data on efficacy.
Risperidooni ei soovitata kasutada skisofreeniaga alla 18- aastastel lastel efektiivsuse andmete puudumise tõttu.
Manic episodes in bipolar disorder
Mania- episoodid bipolaarse häire korral
RISPERDAL should be administered on a once daily schedule, starting with 2 mg risperidone.
Ravimit RISPERDAL tuleks manustada üks kord päevas, alustades 2 mg annusega.
Dosage adjustments, if indicated, should occur at intervals of not less than 24 hours and in dosage increments of 1 mg per day.
Annust võib vajadusel muuta mitte vähem kui 24 tunni möödudes 1 mg võrra päevas.
Risperidone can be administered in flexible doses over a range of 1 to 6 mg per day to optimize each patient’ s level of efficacy and tolerability.
Risperidooni võib manustada vahemikus 1 kuni 6 mg päevas, et saavutada patsiendi toime parimat säilimist.
Daily doses over 6 mg risperidone have not been investigated in patients with manic episodes.
Ei ole tehtud uuringuid suuremate kui 6 mg päevas annuste kohta mania- episoodidega patsientidel.
As with all symptomatic treatments, the continued use of RISPERDAL must be evaluated and justified on an ongoing basis.
Nagu iga sümptomaatilise ravi puhul, tuleb ka RISPERDAL- ravi jätkamise vajadust hinnata ja kinnitada ravi käigus.
Elderly A starting dose of 0.5 mg twice daily is recommended.
Eakad Soovitatav algannus on 0, 5 mg kaks korda päevas.
This dosage can be individually adjusted with 0.5 mg twice daily increments to 1 to 2 mg twice daily.
Selle annuse suurendamist võib individuaalselt kohandada 0, 5 mg kaks korda päevas kaupa kuni annuseni 1 kuni 2 mg kaks korda päevas.
Since clinical experience in elderly is limited, caution should be exercised.
Kuna kliiniline kogemus eakatel on piiratud, on vajalik ettevaatus.
Risperidone is not recommended for use in children below age 18 with bipolar mania due to a lack of data on efficacy.
Risperidooni ei soovitata kasutada bipolaarse maniaga alla 18- aastastel lastel efektiivsuse andmete puudumise tõttu.
55 Persistent aggression in patients with moderate to severe Alzheimer’ s dementia
58 Püsiv agressioon mõõduka kuni raske Alzheimeri dementsusega patsientidel
A starting dose of 0.25 mg twice daily is recommended.
Soovitatav algannus on 0, 25 mg kaks korda päevas.
This dosage can be individually adjusted by increments of 0.25 mg twice daily, not more frequently than every other day, if needed.
Vajadusel võib annust individuaalselt sobitada (0, 25 mg kaks korda päevas kaupa), kuid mitte sagedamini kui ülepäeviti.
The optimum dose is 0.5 mg twice daily for most patients.
Enamusel patsientidel on optimaalne annus 0, 5 mg kaks korda päevas.
Some patients, however, may benefit from doses up to 1 mg twice daily.
Osadele patsientidele võib aga sobida annus kuni 1 mg kaks korda päevas.
RISPERDAL should not be used more than 6 weeks in patients with persistent aggression in Alzheimer’ s dementia.
Ravimit RISPERDAL ei tohi kasutada kauem kui 6 nädalat püsiva agressiooniga Alzheimeri dementsusega patsientidel.
During treatment, patients must be evaluated frequently and regularly, and the need for continuing treatment reassessed.
Ravi ajal peab patsienti sageli ja regulaarselt jälgima ning ravi jätkamise vajadust hindama.
Conduct disorder
Üksindus- agressiivset tüüpi häire
Children and adolescents from 5 to 18 years of age
5 - kuni 18- aastased lapsed ja noorukid
For subjects ≥ 50 kg, a starting dose of 0.5 mg once daily is recommended.
Kehakaaluga ≥50 kg laste puhul on soovituslik algannus 0, 5 mg üks kord päevas.
This dosage can be individually adjusted by increments of 0.5 mg once daily not more frequently than every other day, if needed.
Vajadusel võib annust individuaalselt sobitada (0, 5 mg üks korda päevas kaupa), kuid mitte sagedamini kui ülepäeviti.
The optimum dose is 1 mg once daily for most patients.
Enamusel patsientidel on optimaalne annus 1 mg üks kord päevas.
Some patients, however, may benefit from 0.5 mg once daily while others may require 1.5 mg once daily.
Osadele patsientidele võib sobida annus 0, 5 mg üks kord päevas ning teistele 1, 5 mg üks kord päevas.
For subjects < 50 kg, a starting dose of 0.25 mg once daily is recommended.
Kehakaaluga < 50 kg laste puhul on soovituslik algannus 0, 25 mg üks kord päevas.
This dosage can be individually adjusted by increments of 0.25 mg once daily not more frequently than every other day, if needed.
Vajadusel võib annust individuaalselt sobitada (0, 25 mg üks korda päevas kaupa), kuid mitte sagedamini kui ülepäeviti.
The optimum dose is 0.5 mg once daily for most patients.
Enamusel patsientidel on optimaalne annus 0, 5 mg üks kord päevas.
Some patients, however, may benefit from 0.25 mg once daily while others may require 0.75 mg once daily.
Osadele patsientidele võib sobida annus 0, 25 mg üks kord päevas ning teistele 0, 75 mg üks kord päevas.
As with all symptomatic treatments, the continued use of RISPERDAL must be evaluated and justified on an ongoing basis.
Nagu iga sümptomaatilise ravi puhul, tuleb RISPERDAL- ravi jätkamise vajadust hinnata ja kinnitada ravi käigus.
RISPERDAL is not recommended in children less than 5 years of age, as there is no experience in children less than 5 years of age with this disorder.
Ravimit RISPERDAL ei tohi kasutada alla 5- aastastel lastel, kuna puudub kogemus sellise häire ravi osas.
Renal and hepatic impairment
Neeru - ja maksakahjustus
Patients with renal impairment have less ability to eliminate the active antipsychotic fraction than in adults with normal renal function.
Neerukahjustusega patsientidel väljutatakse antipsühhootilist toimeainet organismist aeglasemalt kui normaalse neerufunktsiooniga täiskasvanutel.
Patients with impaired hepatic function have increases in plasma concentration of the free fraction of risperidone.
Maksafunktsiooni häirega patsientidel suureneb risperidooni vaba fraktsiooni sisaldus plasmas.
Irrespective of the indication, starting and consecutive dosing should be halved, and dose titration should be slower for patients with renal or hepatic impairment.
Neeru - ja maksakahjustusega patsientidel tuleb näidustusest olenemata kasutada poole väiksemaid alg - ja säilitusannuseid ning annust tuleb suurendada aeglasemalt.
RISPERDAL should be used with caution in these groups of patients.
Ravimit RISPERDAL tuleb nende patsientide rühmas kasutada ettevaatusega.
RISPERDAL is for oral use.
RISPERDAL on suukaudseks manustamiseks.
Food does not affect the absorption of RISPERDAL.
Toit ei mõjuta ravimi RISPERDAL imendumist.
Upon discontinuation, gradual withdrawal is advised.
Ravi on soovitatav ära jätta järk- järgult.
Acute withdrawal symptoms, including nausea, vomiting, sweating, and insomnia have very rarely been described after abrupt cessation of high doses of antipsychotic medicines (see section 4.8).
Väga harva on kirjeldatud ägedaid ärajäämanähte nagu iiveldus, oksendamine, higistamine ja unetus seoses suures annuses antipsühhootilise ravi järsu lõpetamisega (vt lõik 4. 8).
Recurrence of psychotic symptoms may also occur, and the emergence of involuntary movement disorders (such as akathisia, dystonia and dyskinesia) has been reported.
On kirjeldatud, et psühhootilised sümptomid ja tahtmatud liigutused (nagu akatiisia, düstoonia ja düskineesia) võivad taas tekkida.
56 Switching from other antipsychotics.
Üleminek teistelt antipsühhootikumidelt
When medically appropriate, gradual discontinuation of the previous treatment while RISPERDAL therapy is initiated is recommended.
Kui ravi seisukohast on õigustatud RISPERDAL, tuleb ravi alguses senine ravim järk- järgult ära jätta.
Also, if medically appropriate, when switching patients from depot antipsychotics, initiate RISPERDAL therapy in place of the next scheduled injection.
Kui patsient on seni kasutanud antipsühhootikumide depoovorme, tuleb järgmise süsti asemel alustada ravimi RISPERDAL manustamist.
The need for continuing existing anti-Parkinson medicines should be re-evaluated periodically.
Parkinsonismi- vastaste ravimite vajadust tuleb perioodiliselt üle hinnata.
RISPERDAL orodispersible tablets:
59 RISPERDAL suus dispergeeruvad tabletid:
Do not open the blister until ready to administer.
Avage blisterpakend vahetult enne ravimi manustamist.
Peel open the blister to expose the tablet.
Tõmmake blisterpakend lahti, et tablett ilmuks nähtavale.
Do not push the tablet through the foil because it may break.
Ärge suruge tabletti läbi fooliumi, sest see võib puruneda.
Remove the tablet from the blister with dry hands.
Võtke tablett välja kuivade kätega.
The tablet will begin disintegrating within seconds.
Asetage tablett kohe keelele, kus see hakkab mõne sekundiga lagunema.
Water may be used if desired.
Soovi korral võib kasutada vett.
RISPERDAL oral solution:
RISPERDAL suukaudne lahus:
For instructions on handling RISPERDAL oral solution see section 6.6.
RISPERDAL suukaudse lahuse käsitsemisjuhendit vt lõik 6. 6.
Elderly patients with dementia treated with atypical antipsychotics have an increased mortality compared to placebo in a meta-analysis of 17 controlled trials of atypical antipsychotics, including RISPERDAL.
Tuginedes atüüpiliste antipsühhootikumidega (sh RISPERDAL) tehtud 17 kontrollitud uuringu metaanalüüsile, on atüüpiliste antipsühhootikumidega ravitud dementsete eakate seas suremus kõrgem kui platseebo manustajatel.
In placebo-controlled trials with RISPERDAL in this population, the incidence of mortality was 4.0% for RISPERDAL-treated patients compared to 3.1% for placebo-treated patients.
Selles valimis oli platseebokontrollitud uuringutes suremus ravimi RISPERDAL rühmas 4% ja platseeborühmas 3, 1%.
In the RISPERDAL placebo-controlled trials in elderly patients with dementia, a higher incidence of mortality was observed in patients treated with furosemide plus risperidone (7.3%; mean age 89 years, range 75-97) when compared to patients treated with risperidone alone (3.1%; mean age 84 years, range 70-96) or furosemide alone (4.1%; mean age 80 years, range 67-90).
Ravimi RISPERDAL platseebokontrollitud uuringutes eakate dementsetega oli suremus suurem, kui patsiendid said samaaegset ravi furosemiidi ja risperidooniga (7, 3%; keskmine vanus 89 aastat, vahemik 75 - 97) võrreldes ainult risperidooni (3, 1%; keskmine vanus 84 aastat, vahemik 70- 96) või ainult furosemiidi (4, 1%; keskmine vanus 80 aastat, vahemik 67- 90) saanutega.
No pathophysiological mechanism has been identified to explain this finding, and no consistent pattern for cause of death observed.
Patofüsioloogiline mehhanism ei ole kindlaks tehtud ning ühtset surmapõhjust ei ole täheldatud.
57 Cerebrovascular Adverse Events (CVAE)
Ajuveresoonkonna kõrvaltoimed
The pooled data from six placebo-controlled studies in mainly elderly patients (> 65 years of age) with dementia showed that CVAEs (serious and non-serious, combined) occurred in 3.3% (33/ 1009) of patients treated with risperidone and 1.2% (8/ 712) of patients treated with placebo.
Peamiselt eakatel dementsetel patsientidel (> 65- aastastel) tehtud kuue kontrollitud uuringu ühendatud andmete põhjal tekkis risperidooni saanutel ajuveresoonkonna tüsistusi 3, 3% - l (33/ 1009) ja platseebot saanutel 1, 2% - l (8/ 712).
RISPERDAL should be used with caution in patients with risk factors for stroke.
Ravimit RISPERDAL tuleb kasutada ettevaatusega insuldi riskifaktoritega patsientidel.
The risk of CVAEs was significantly higher in patients with mixed or vascular type of dementia when compared to Alzheimer’ s dementia.
60 Ajuveresoonkonna kõrvaltoimete risk oli märkimisväärselt kõrgem kombineeritud või vaskulaarset tüüpi dementsusega patsientidel võrreldes Alzheimeri dementsusega patsientidega.
Therefore, patients with other types of dementias than Alzheimer’ s should not be treated with risperidone.
Seetõttu ei tohiks teist tüüpi dementsust kui Alzheimeri dementsus risperidooniga ravida.
Physicians are advised to assess the risks and benefits of the use of RISPERDAL in elderly patients with dementia, taking into account risk predictors for stroke in the individual patient.
Dementsetel eakatel on soovitatav hinnata ravimi RISPERDAL riskide ja kasu suhet, arvestades ka ajuinsulti soodustavaid faktoreid konkreetse patsiendi puhul.
Patients/ caregivers should be cautioned to immediately report signs and symptoms of potential CVAEs such as sudden weakness or numbness in the face, arms or legs, and speech or vision problems.
Patsiente/ hooldajaid tuleb hoiatada võimalikest ajuveresoonkonna tüsistuse sümptomitest (äkki tekkinud näo, käte ja jalgade nõrkus või tuimus ning kõne - ja nägemisprobleemid) ja vajadusest kohesest teavitamisest.
All treatment options should be considered without delay, including discontinuation of risperidone.
Kõikide ravimeetmete vajadust tuleb hinnata viivituseta, siia alla kuulub vajadusel risperidooni- ravi lõpetamine.
RISPERDAL should only be used short term for persistent aggression in patients with moderate to severe Alzheimer’ s dementia to supplement non-pharmacological approaches which have had limited or no efficacy and when there is potential risk of harm to self or others.
Mõõduka kuni raske Alzheimeri dementsusega patsientidel tuleks püsiva agressiooni korral ravimit RISPERDAL kasutada ainult lühiaegselt - täiendavalt mittemedikamentoossetele meetmetele, mis on olnud vähe - või mittetõhusad ning kui kaasneb oht vigastada ennast ja teisi.
Patients should be reassessed regularly, and the need for continuing treatment reassessed.
Patsientide seisundit ning ravi jätkamise vajadust tuleb regulaarselt üle hinnata.
Due to the alpha-blocking activity of risperidone, (orthostatic) hypotension can occur, especially during the initial dose-titration period.
Risperidooni alfa- blokeeriva toime tõttu võib tekkida (ortostaatiline) hüpotensioon, seda eelkõige annuse tiitrimise perioodis.
RISPERDAL should be used with caution in patients with known cardiovascular disease (e. g., heart failure, myocardial infarction, conduction abnormalities, dehydration, hypovolemia, or cerebrovascular disease), and the dosage should be gradually titrated as recommended (see section 4.2).
Südameveresoonkonna haigustega (nt südamepuudulikkus, müokardiinfarkt, südame juhtehäired, dehüdratsioon, hüpovoleemia, ajuveresoonkonna haigused) patsientidel tuleb ravimit RISPERDAL kasutada ettevaatusega ning annust suurendada järk- järgult vastavalt juhistele (vt lõik 4. 2).
A dose reduction should be considered if hypotension occurs.
Hüpotensiooni tekkides tuleb kaaluda väiksema annuse kasutamist.
Medicines with dopamine receptor antagonistic properties have been associated with the induction of tardive dyskinesia characterised by rhythmical involuntary movements, predominantly of the tongue and/ or face.
Dopamiini retseptoritesse antagonistilikult toimivaid ravimeid on seostatud tardiivdüskineesia tekkega, millele on iseloomulikud rütmilised tahtele allumatud liigutused peamiselt keeles ja/ või näopiirkonnas.
The onset of extrapyramidal symptoms is a risk factor for tardive dyskinesia.
Tardiivdüskineesia riskifaktoriks on ekstrapüramidaalsümptomite avaldumine.
In this event, all antipsychotics, including RISPERDAL, should be discontinued.
Sel juhul tuleb kõik antipsühhootikumid (sh RISPERDAL) ära jätta.
58 Parkinson’ s disease and dementia with Lewy bodies
Parkinsoni tõbi ja Lewy kehadega dementsus
Physicians should weigh the risks versus the benefits when prescribing antipsychotics, including RISPERDAL, to patients with Parkinson’ s Disease or Dementia with Lewy Bodies (DLB).
Kui antipsühhootikume (sh ravimit RISPERDAL) määratakse Parkinsoni tõve või Lewy kehadega dementsusega patsientidele, peab arst kaaluma riskide ja kasu suhet.
Parkinson’ s Disease may worsen with risperidone.
Risperidoon võib halvendada Parkinsoni tõbe.
Both groups may be at increased risk of Neuroleptic Malignant Syndrome as well as having an increased sensitivity to antipsychotic medicinal products; these patients were excluded from clinical trials.
Mõlemas rühmas on suurem võimalus maliigse neuroleptilise sündroomi tekkeks ning samuti on selle rühma patsiendid tundlikumad antipsühhootikumide suhtes; sellised patsiendid eemaldati kliinilistest uuringutest.
Manifestation of this increased sensitivity can include confusion, obtundation, postural instability with frequent falls, in addition to extrapyramidal symptoms.
Tundlikkus võib avalduda segasuse, nürimeelsuse, ebastabiilse kõnnakuna (sagedaste kukkumistega) ning ekstrapüramidaalnähtudena.
Hyperglycemia or exacerbation of pre-existing diabetes has been reported in very rare cases during treatment with RISPERDAL.
Väga harva on RISPERDAL- ravi ajal teatatud hüperglükeemia tekkest või suhkurtõve ägenemisest.
Hyperprolactinaemia
61 Hüperprolaktineemia
RISPERDAL should be used with caution in patients with pre-existing hyperprolactinaemia and in patients with possible prolactin-dependent tumours.
Ravimit RISPERDAL tuleb kasutada ettevaatusega eelneva hüperprolaktineemiaga ning võimaliku prolaktiin- sõltuva tuumoriga patsientidel.
QT prolongation
QT- intervalli pikenemine
QT prolongation has very rarely been reported postmarketing.
Turustamisejärgses perioodis on väga harva teatatud QT- intervalli pikenemisest.
RISPERDAL should be used cautiously in patients with a history of seizures or other conditions that potentially lower the seizure threshold.
Kui patsiendil on olnud krampe või on kõrge krambilävi, tuleb ravimit RISPERDAL kasutada ettevaatusega.
Priapism may occur with RISPERDAL treatment due to its alpha-adrenergic blocking effects.
Alfa- adrenergiliste toimete blokeerimise tõttu võib RISPERDAL- raviga seoses tekkida priapism.
Appropriate care is advised when prescribing RISPERDAL to patients who will be experiencing conditions which may contribute to an elevation in core body temperature, e. g., exercising strenuously, exposure to extreme heat, receiving concomitant treatment with anticholinergic activity, or being subject to dehydration.
Sellele tuleb tähelepanu pöörata, kui ravimit RISPERDAL määratakse patsientidele, kellel võib mingil põhjusel kehatemperatuur tõusta, nt tugev kehaline koormus, kõrge temperatuuriga keskkonnas viibimine, antikoliinergilisete ravimite manustamine või dehüdratsiooni seisund.
Before risperidone is prescribed to a child or adolescent with conduct disorder they should be fully assessed for physical and social causes of the aggressive behaviour such as pain or inappropriate environmental demands.
Enne risperidooni määramist üksindus- agressiivset tüüpi häirega lapsele või noorukile tuleb neid hinnata agressiivse käitumise füüsiliste ja sotsiaalsete põhjuste (nagu valu või sobimatud nõudmised ümbritsevatelt) suhtes.
59 The sedative effect of risperidone should be closely monitored in this population because of possible consequences on learning ability.
Selles patsientide rühmas tuleb hoolikalt monitoorida risperidooni sedatiivset toimet võimalike tagajärgede tõttu õpivõimele.
A change in the time of administration of risperidone could improve the impact of the sedation on attention faculties of children and adolescents.
Risperidooni manustamisaja muutus võib parandada sedatsiooni mõju laste ja noorukite tähelepanuvõimele.
Risperidone was associated with mean increases in body weight and body mass index (BMI).
Risperidooni seostatakse vähese kehakaalu ja kehamassiindeksi tõusuga.