natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In 5 Phase II clinical trials in patients with leukaemia, repeated baseline and on-treatment ECGs were obtained at pre-specified time points and read centrally for 865 patients receiving SPRYCEL 70 mg twice daily.
Viies II faasi kliinilises uuringus tehti leukeemiahaigetel korduvalt ravile eelnev ja raviaegsed EKG- d eelnevalt kindlaksmääratud aegadel ja hinnati tsentraalselt 865 haigel, kes said SPRYCEL' i 70 mg kaks korda ööpäevas.
QT interval was corrected for heart rate by Fridericia's method.
QT intervalli korrigeeriti hindamisel vastavalt südame löögisagedusele Fridericia meetodil.
At all post-dose time points on day 8, the mean changes from baseline in QTcF interval were 4 -6 msec, with associated upper 95% confidence intervals < 7 msec.
Kõigist ajavahemikest pärast ravi alustamist olid 8- ndal päeval QTcF intervalli keskmine muutus algnivoost 4… 6 msec ülemise 95% usaldusvahemikuga < 7 msec.
Of the 2,182 patients who received SPRYCEL in clinical trials, 18 had QTc prolongation reported as an adverse event.
SPRYCEL' i 2. ja 3. faasi kliinilistes uuringutes saanud 2182 patsiendist esines kõrvaltoimena teatatud QTc pikenemist 18 patsiendil.
Seventeen patients (< 1%) experienced a QTcF > 500 msec (see section 4.4).
Seitsmeteistkümnel patsiendil (< 1%) esines QTcF > 500 msec( vt lõik 4. 4).
Experience with overdose of SPRYCEL in clinical studies is limited to isolated cases.
Kliinilistes uuringutes on kogemused SPRYCEL' i üleannustamisega vähesed ning piirduvad üksikjuhtudega.
The highest reported dose ingested was 280 mg per day for one week with no associated clinical symptoms.
Suurim teatatud annus oli 280 mg ööpäevas ühe nädala jooksul ning see ei põhjustanud mingeid kliinilisi sümptome.
Since dasatinib is associated with severe myelosuppression (see section 4.4), patients who ingested more than the recommended dose should be closely monitored for myelosuppression and appropriate supportive treatment given.
Kuna dasatiniibi on seostatud raske müelosupressiooniga (vt 4. 4) patsiendil, kes kasutas soovitatust suuremaid annuseid, tuleb üleannustamise korral patsienti jälgida ja rakendada vastavat toetavat ravi.
Protein kinase inhibitor, ATC code:
Farmakoterapeutiline grupp: proteiinkinaasi inhibiitor, ATC- kood:
Dasatinib inhibits the activity of the BCR-ABL kinase and SRC family kinases along with a number of other selected oncogenic kinases including c-KIT, ephrin (EPH) receptor kinases, and PDGFβ receptor.
Dasatiniib pidurdab BRC- ABL kinaasi ja SRC perekonna kinaaside aktiivsust koos paljude teiste onkogeensete kinaasidega nagu c- KIT, efriin (EPH) - retseptori kinaasid ja PDGFβ retseptor.
Dasatinib is a potent, subnanomolar inhibitor of the BCR-ABL kinase with potency at concentration of 0.6-0.8 nM.
Dasatiniib on tugev BCR- ABL kinaasi subnanomolaarne inhibiitor toimega kontsentratsioonil 0, 6… 0, 8 nm.
It binds to both the inactive and active conformations of the BCR-ABL enzyme.
Ta seostub nii BCR- ABL ensüümi aktiivse kui ka inaktiivse konformatsiooniga.
In vitro, dasatinib is active in leukaemic cell lines representing variants of imatinib-sensitive and resistant disease.
In vitro on dasatiniib aktiivne leukeemiarakkude liinidel, mille seas on imatiniibitundlikke ja - resistentseid variante.
These non-clinical studies show that dasatinib can overcome imatinib resistance resulting from BCR-ABL overexpression, BCR-ABL kinase domain mutations, activation of alternate signaling pathways involving the SRC family kinases (LYN, HCK), and multidrug resistance gene overexpression.
Need mittekliinilised uuringud näitavad, et dasatiniib võib ületada imatiniibresistentsuse, mis on tingitud BCR- ABL tugevast ekspressioonist, BCR- ABL kinaasi domeeni mutatsioonidest, alternatiivse signaali ülekandetee aktiveerumisest, mis haarab SRC perekonna kinaasid (LYN, HCK), ja mitme ravimi suhtes resistentsuse geeni tugevast ekspressioonist.
Additionally, dasatinib inhibits SRC family kinases at subnanomolar concentrations.
Lisaks sellele pidurdab dasatiniib SRC perekonna kinaase subnanomolaarsetes kontsentratsioonides.
In vivo, in separate experiments using murine models of CML, dasatinib prevented the progression of chronic CML to blast phase and prolonged the survival of mice bearing patient-derived CML cell lines grown at various sites, including the central nervous system.
Erinevates in vivo katsetes CML hiirte mudelil takistas dasatiniib kroonilise CML progresseerumist blastide faasi ja pikendas elulemust hiirtel, kes kandsid patsientidelt saadud, erinevates kohtades, sh kesknärvisüsteemis, kasvanud CML rakuliine.
Clinical trials:
13 Kliinilised uuringud:
A total of 2,182 patients were evaluated in clinical trials; of these 25% were ≥ 65 years of age and 5% were ≥ 75 years of age.
Kliinilistes uuringutes analüüsiti kokku 2182 patsienti; neist 25% olid vanuses ≥ 65 aastat ja 5% vanuses ≥ 75 aastat.
Safety and efficacy of dasatinib have not yet been studied in paediatric patients.
Dasatiniibi ohutust ja efektiivsust lastel ei ole veel uuritud.
13 Phase II clinical trials in CML:
II faasi kliinilised uuringud CML korral:
Four single-arm, uncontrolled, open-label phase II clinical trials were conducted to determine the safety and efficacy of dasatinib in patients with CML in chronic, accelerated, or myeloid blast phase, who were either resistant or intolerant to imatinib.
Teostati neli ühe haruga mitte- võrdlevat avatud II faasi kliinilist uuringut, et hinnata dasatiniibi ohutust ja efektiivsust haigetel CML kroonilises, progresseeruvas või müeloblastses faasis, kes olid resistentsed või intolerantsed imatiniibi suhtes.
One randomized non-comparative trial was conducted in chronic phase patients who failed initial treatment with 400 or 600 mg imatinib.
Üks randomiseeritud mittevõrdlev uuring viidi läbi haigetel kroonilises faasis, kellel oli ebaõnnestunud esialgne ravi 400 või 600 mg imatiniibiga.
Dose modifications were allowed for improving activity or management of toxicity (see section 4.2).
Annuse muutmine oli lubatud, et suurendada ravimi aktiivsust või vähendada toksilisust (vt lõik 4. 2).
Chronic Phase CML:
CML krooniline faas:
Two clinical trials were conducted in patients resistant or intolerant to imatinib; the primary efficacy endpoint in these trials was Major Cytogenetic Response (MCyR).
Kaks kliinilist uuringut viidi läbi haigetel, kes olid resistentsed või intolerantsed imatiniibi suhtes; nende uuringute esmaseks tulemusnäitajaks oli oluline tsütogeneetiline ravivastus (MCyR):
1- An open-label, randomised, non-comparative multicenter study was conducted in patients who failed initial treatment with 400 or 600 mg imatinib.
1 - Patsientidega, kellel esialgne ravi imatiniibi annustega 400 või 600 mg oli ebaõnnestunud, viidi läbi avatud randomiseeritud mittevõrdlev multitsentriline uuring.
They were randomised (2:1) to either dasatinib (70 mg twice daily) or imatinib (400 mg twice daily).
Nad randomiseeriti (2: 1) kas dasatiniibi (70 mg 2 korda ööpäevas) või imatiniibi (400 mg 2 korda ööpäevas) rühma.
Crossover to the alternative treatment arm was allowed if patients showed evidence of disease progression or intolerance that could not be managed by dose modification.
Üleminek alternatiivsesse raviharusse oli lubatud, kui patsientidel ilmnes haiguse progresseerumine või talumatus, mida ei saanud reguleerida annuse kohandamisega.
Results are available for 150 patients:
Kättesaadavad on 150 patsiendi tulemused:
101 were randomised to dasatinib and 49 to imatinib (all imatinib-resistant).
101 randomiseeriti dasatiniibi rühma ja 49 imatiniibi rühma (kõik resistentsed imatiniibi suhtes).
All subjects were extensively pretreated.
Kõiki haigeid oli eelnevalt intensiivselt ravitud.
Prior complete haematologic response (CHR) to imatinib was achieved in 93% of the overall patient population.
Eelnev täielik hematoloogiline ravivastus (CHR) imatiniibile oli saadud 93% - l kõigist haigetest.
A prior MCyR to imatinib was achieved in 28% and 29% of the patients in the dasatinib and imatinib arms, respectively.
Eelnev oluline tsütogeneetiline ravivastus (MCyR) oli saadud 28% - l ja 29% - l vastavalt dasatiniibi ja imatiniibi rühmas.
Notably, 22% of patients reported a complete cytogenetic response (CCyR) in the dasatinib arm while only 8% achieved a CCyR in the imatinib arm.
Märkimisväärne on, et 22% - l patsientidest täheldati täielikku tsütogeneetilist ravivastust dasatiniibi rühmas, samal ajal kui ainult 8% - l saadi täielik tsütogeneetiline ravivastus imatiniibi rühmas.
With longer treatment and follow-up (median of 24 months), MCyR was achieved in 53% of the dasatinib-treated patients (CCyR in 44%) and 33% of the imatinib-treated patients (CCyR in 18%) prior to crossover.
Kestvama ravi ning jätkuravi korral (keskmiselt 24 kuud) saavutati MCyR enne üleminekut dasatiniibi rühmas 53% (CCyR 44%) ja imatiniibiga ravitud patsientidel 33% (CCyR 18%).
Based on the Kaplan-Meier estimates, the proportion of patients who maintained MCyR for 1 year was 92% (95% CI:
Kaplan- Meier' i hinnangufunktsiooni põhjal oli nende patsientide osakaal, kellel MCyR püsis ühe aasta 92% (95% CI:
[85%-100%]) for dasatinib (CCyR 97%, 95% CI:
[85% - 100%]) dasatiniibi (CCyR 97%, 95% CI:
[92%-100%]) and 74% (95% CI:
[92% - 100%]) ja 74% (95% CI:
[49%-100%]) for imatinib (CCyR 100%).
[49% - 100%]) imatiniibi rühmas (CCyR 100%).
The proportion of patients who maintained MCyR for 18 months was 90% (95% CI:
Patsientide osakaal, kelle MCyR püsis 18 kuud, oli 90% (95% CI:
[82%-98%]) for dasatinib (CCyR 94%, 95% CI:
[82% - 98%]) dasatiniibi (CCyR 94%, 95% CI:
[87%-100%]) and 74% (95% CI:
[87% - 100%]) ja 74% (95% CI:
Based on the Kaplan-Meier estimates, the proportion of patients who had progression-free survival (PFS) for 1 year was 91% (95% CI:
Kaplan- Meier' i hinnangufunktsiooni põhjal oli progressioonivaba elulemusega (PFS) patsientide osakaal 1 aasta jookusul 91% (95% CI:
[85%-97%]) for dasatinib and 73% (95% CI:
[85% - 97%]) dasatiniibi ja 73% (95% CI:
[54%-91%]) for imatinib.
[54% - 91%]) imatiniibi rühmas.
The proportion of patients who had PFS at 2 years was 86% (95% CI:
PFS- i 2 aastat saavutanud patsientide osakaal oli 86% (95% CI:
[78%-93%]) for dasatinib and 65% (95% CI:
[78% - 93%]) dasatiniibi ja 65% (95% CI:
[43%-87%]) for imatinib.
[43% - 87%]) imatiniibi rühmas.
A total of 43% of the patients in the dasatinib arm, and 82% in the imatinib arm had treatment failure, defined as disease progression or cross-over to the other treatment (lack of response, study drug intolerance, etc.).
14 Ravi ebaõnnestus kokku 43% - l patsientidest dasatiniibi rühmas ja 82% - l imatiniibi rühmas, mis ilmnes haiguse progresseerumisena või vajadusena üle minna teisele ravile (ravivastuse puudumine, ravimi talumatus jne).
The rate of major molecular response (defined as BCR-ABL/ control transcripts ≤ 0.1% by RQ-PCR in peripheral blood samples) prior to crossover was 29% for dasatinib and 12% for imatinib.
Olulise molekulaarse ravivastuse määr enne üleminekut oli dasatiniibi rühmas 29% ja imatiniibi rühmas 12% (määratletud kui BCR- ABL/ kontrolltranskriptid ≤ 0. 1% mõõdetuna RQ- PCR meetodil perifeerse vere proovis).
14 2- An open-label, single-arm, multicenter study was conducted in patients resistant or intolerant to imatinib (i. e. patients who experienced significant toxicity during treatment with imatinib that precluded further treatment).
2 - Imatiniibi suhtes resistentsete või talumatusega patsientidega viidi läbi avatud, ühe haruga multitsentriline uuring (patsiendid, kellel esines ravi ajal imatiniibiga märkimisväärne toksilisus välistades edasise ravi).
Thirty-eight percent of patients had baseline mutations known to confer imatinib resistance.
38% - l patsientidest esinesid enne ravi mutatsioonid, mis viitasid resistentsusele imatiniibi suhtes.
Median duration of treatment on dasatinib was 24 months with 51% of patients treated for > 24 months to date.
Dasatiniib- ravi keskmine kestus oli 24 kuud, kusjuures 51% patsientidest raviti > 24 kuu kuni tänaseni.
Efficacy results are reported in Table 5.
Ravi efektiivsuse tulemused on toodud tabelis 5.
With a minimum of 24 months follow-up, 21 of the 240 patients who had achieved a MCyR had progressed and the median duration of MCyR had not been reached.
Minimaalselt 24 kuulise jälgimise vältel progresseerus haigus ainult 21- l haigel 240- st haigest, kellel oli saavutatud oluline tsütogeneetiline ravivastus ja kellel ei saavutatud keskmist MCyR kestvust.
Based on the Kaplan-Meier estimates, 95% (95% CI:
Kaplan- Meier hinnangufunktsiooni põhjal saavutasid 95% (95% CI:
[92%-98%]) of the patients maintained MCyR for 1 year and 88% (95% CI:
[92% - 98%]) patsientidest MCyR üheks aastaks ja 88% (95% CI:
[83%-93%]) maintained MCyR for 2 years.
[83% - 93%]) saavutasid MCyR kaheks aastaks.
The proportion of patients who maintained CCyR for 1 year was 97% (95% CI:
Nende patsientide osakaal, kes saavutasid CCyR üheks aastaks, oli 97% (95% CI:
[94%-99%]) and for 2 years was 90% (95% CI:
[94% - 99%]) ja kaheks aastaks 90% (95% CI:
[86%-95%]).
[86% - 95%]).
Fifty-five percent of the imatinib-resistant patients with no prior MCyR to imatinib (n= 288) achieved a MCyR with dasatinib.
Imatiniibile resistentsetest patsientidest ilma varasema MCyR- ta imatiniibile saavutasid 55% (n= 288) MCyR dasatiniibi kasutamisel.
There were 45 different BCR-ABL mutations in 38% of patients enrolled in this trial.
38% - l sellesse uuringusse värvatud patsientidest esines 45 erinevat BCR- ABL mutatsiooni.
Complete haematologic response or MCyR was achieved in patients harboring a variety of BCR-ABL mutations associated with imatinib resistance except T315I.
Täielik hematoloogiline ravivastus või MCyR saavutati erinevate imatiniibile resistentseks peetavate BCR - ABL mutatsioonidega patsientidel, välja arvatud T315I.
The rates of MCyR at 2 years were similar whether patients had any baseline BCR-ABL mutation, P-loop mutation, or no mutation (63%, 61% and 62%, respectively).
MCyR määr 2 aastal oli sarnane vaatamata sellele, kas enne ravi esines BCR- ABL mutatsioon, P- loop mutatsioon või mutatsiooni ei esinenud (vastavalt 63%, 61% ja 62%,).
Among imatinib-resistant patients, the estimated rate of PFS was 88% (95% CI:
Imatiniibile resistentsete patsientide hulgas oli hinnanguline PFS määr esimeseks aastaks 88% (95% CI:
[84%-92%]) at 1 year and 75% (95% CI:
[84% - 92%]) ja teiseks aastaks 75% (95% CI:
[69%-81%]) at 2 years.
[69% - 81%]).
Among imatinib-intolerant patients, the estimated rate of PFS was 98% (95% CI:
Imatiniibi mittetalunud patsientide hinnanguline PFS määr oli esimeseks aastaks 98% (95% CI:
[95%-100%]) at 1 year and 94% (95% CI:
[95% - 100%]) ja teiseks aastaks 94% (95% CI:
[88%-99%]) at 2 years.
[88% - 99%]).
Accelerated Phase CML:
CML aktseleratsiooni faas:
An open-label, single-arm, multicenter study was conducted in patients intolerant or resistant to imatinib.
Patsientidel, kes olid intolerantsed või resistentsed imatiniibi suhtes, viidi läbi avatud, ühe haruga multitsentriline uuring.
Median duration of treatment on dasatinib was 14 months with 31% of patients treated for > 24 months to date.
Dasatiniib- ravi keskmine kestus oli 14 kuud, kusjuures 31% patsientidest raviti > 24 kuu kuni tänaseni.
Further efficacy results are reported in Table 5.
Ravi efektiivsuse edasised tulemused on toodud tabelis 5.
Myeloid Blast Phase CML:
CML müeloblastne faas:
An open-label, single-arm, multicenter study was conducted in patients intolerant or resistant to imatinib.
Patsientidel, kes olid intolerantsed või resistentsed imatiniibi suhtes, viidi läbi avatud, ühe rühma multitsentriline uuring.
Median duration of treatment on dasatinib was 3.5 months with 12% of patients treated for > 24 months to date.
Dasatiniib- ravi keskmine kestus oli 3, 5 kuud, kusjuures 12% patsientidest raviti > 24 kuu kuni tänaseni.
An open-label, single-arm, multicenter study was conducted in patients with lymphoid blast phase CML or Ph+ ALL who were resistant or intolerant to prior imatinib therapy.
15 Kliinilised uuringud CML lümfoblastses faasis ja Ph+ ALL korral CML lümfoblastse faasi või Ph+ ALL- ga patsientidel, kes olid resistentsed või intolerantsed eelneva imatiniibravi suhtes, viidi läbi avatud, ühe rühma multitsentriline uuring.
A total of 48 patients with lymphoid blast CML received dasatinib 70 mg twice daily (42 resistant and 6 intolerant to imatinib).
70 mg dasatiniibi 2 korda ööpäevas said kokku 48 patsienti lümfoblastse CML- ga (42 resistentset ja 6 intolerantset imatiniibi suhtes).
Median duration of treatment on dasatinib was 3 months with 2% treated for > 24 months to date.
Dasatiniib- ravi keskmine kestus oli 3 kuud, kusjuures 2% patsientidest raviti > 24 kuu kuni tänaseni.
In addition, 46 patients with Ph+ ALL received dasatinib 70 mg twice daily (44 resistant and 2 intolerant to imatinib).
Lisaks said 70 mg dasatiniibi 2 korda ööpäevas 46 patsienti Ph+ ALL- ga (44 resistentset ja 2 intolerantset imatiniibi suhtes).
Median duration of
Keskmine intervall haiguse diagnoosimisest ravi alustamiseni oli 18 kuud.
15 treatment on dasatinib was 3 months with 7% of patients treated for > 24 months to date.
Dasatiniib- ravi keskmine kestus oli 3 kuud, kusjuures 7% patsientidest raviti > 24 kuu kuni tänaseni.
Further efficacy results are reported in Table 5.
Tabel 5:
Table 5:
SPRYCEL' i
Efficacy in Phase II SPRYCEL Single-Arm
efektiivsus II faasi ühe haruga kliinilistes Aktseleratsio
Clinical Studiesa Myeloid Lymphoid
uuringutesa Lümfoblastn
Chronic
Kroonilin
Accelerated
e on Müeloblastne
Blast Blast
e
Ph+ ALL
Ph+ ALL
(n= 387)
(n= 387) b
(n= 174)
(n= 174)
(n= 109)
(n= 109)
(n= 48)
(n= 48)
Haematologic Response Rateb (%) MaHR (95% CI)
Hematoloogilise ravivastuse määr (%) MaHR (95% CI)
91% (88– 94) n/ a
(88– 94) n/ a
50% (42– 58) 14% (10 – 21)
50% (42– 58) 14% (10– 21)
26% (18– 35) 7% (3 – 14)
26% (18– 35) 7% (3– 14)
29% (17– 44) 6% (1 – 17)
29% (17– 44) 6% (1– 17)
35% (21– 50) 7% (1 – 18)
35% (21– 50) 7% (1– 18)
Duration of MaHR (%; Kaplan-Meier Estimates)
MaHR kestvus (%; Kaplan- Meier' i hinnangufunktsioon)
1 Year 2 Year
1 aasta 2 aasta
n/ a n/ a
n/ a n/ a c
79% (71-87) 60% (50-70)
79% (71- 87) 60% (50- 70)
71% (55-87) 41% (21-60)
71% (55- 87) 41% (21- 60)
29% (3-56) 10% (0-28)
29% (3- 56) 10% (0- 28)
32% (8-56) 24% (2-47)
32% (8- 56) 24% (2- 47)
Cytogenetic Response (%) MCyR (95% CI) CCyR (95% CI)
Tsütogeneetiline ravivastus (%) MCyR (95% CI) CCyR (95% CI)
62% (57– 67) 54% (48 – 59)
62% (57– 67) 54% (48– 59)
40% (33– 48) 33% (26 – 41)
40% (33– 48) 33% (26– 41)
34% (25– 44) 27% (19 – 36)
34% (25– 44) 27% (19– 36)
52% (37– 67) 46% (31 – 61)
52% (37– 67) 46% (31– 61)
57% (41 – 71) 54% (39 – 69)
57% (41– 71) 54% (39– 69)
Survival (%; Kaplan-Meier Estimates) Progression-Free
Elulemus (%; Kaplan- Meier' i hinnangufunktsioon) Progressioonivaba
1 Year 2 Year
1 aasta 2 aastat
91% (88-94) 80% (75-84)
91% (88- 94) 80% (75- 84)
64% (57-72) 46% (38-54)
64% (57- 72) 46% (38- 54)
35% (25-45) 20% (11-29)
35% (25- 45) 20% (11- 29)
14% (3-25) 5% (0-13)
14% (3- 25) 5% (0- 13)
21% (9-34) 12% (2-23)
21% (9- 34) 12% (2- 23)
Overall a
Üldine a
97% (95-99) 94% (91-97)
97% (95- 99) 94% (91- 97)
83% (77-89) 72% (64-79)
83% (77- 89) 72% (64- 79)
48% (38-59) 38% (27-50)
48% (38- 59) 38% (27- 50)
30% (14-47) 26% (10-42)
30% (14- 47) 26% (10- 42)
35% (20-51) 31% (16-47)
35% (20- 51) 31% (16- 47)
Numbers in bold font are the results of primary endpoints. b Haematologic response criteria (all responses confirmed after 4 weeks):
Rasvases kirjas on esmase tulemusnäitaja väärtused. b Hematoloogilise ravivastuse kriteeriumid (kõik pärast 4 nädalat kinnitatud ravivastused):
Major haematologic response:
Üldine hematoloogiline ravivastus:
(MaHR) = complete haematologic response (CHR) + no evidence of leukemia (NEL).
(MaHR) = täielik hematoloogiline ravivastus (CHR) + leukeemia tunnused puuduvad (NEL).
WBC ≤ institutional ULN, platelets < 450,000/ mm3, no blasts or promyelocytes in peripheral blood, < 5% myelocytes plus metamyelocytes in peripheral blood, basophils in peripheral blood < 20%, and no extramedullary involvement.
CHR (krooniline CML): leukotsüüdid (WBC) ≤ kehtestatud ULN, trombotsüüdid < 450000/ mm3, blastid või promüelotsüüdid puuduvad perifeerses veres, < 5% müelotsüüte + metamüelotsüüte perifeerses veres, < 20% basofiile perifeerses veres ja ekstramedullaarne osa pole haaratud.
WBC ≤ institutional ULN, ANC ≥ 1000/ mm3, platelets ≥ 100,000/ mm3, no blasts or promyelocytes in peripheral blood, bone marrow blasts ≤ 5%, < 5% myelocytes plus metamyelocytes in peripheral blood, basophils in peripheral blood < 20%, and no extramedullary involvement.
CHR (progresseeruv CML / Ph+ ALL): leukotsüüdid ≤ kehtestatud ULN, ANC≥ 1000 / mm3, trombotsüüdid ≥ 100000/ mm3, blastid ja promüelotsüüdid puuduvad perifeerses veres, luuüdis blaste ≤ 5%, < 5% müelotsüüte + metamüelotsüüte perifeerses veres, < 20% basofiile perifeerses veres ja ekstramedullaarne osa pole haaratud.
NEL: same criteria as for CHR but ANC ≥ 500/ mm3 and< 1000/mm3, or platelets ≥ 20,000/mm3 and ≤ 1 00,000/mm3. c Cytogenetic response criteria: complete (0% Ph+ metaphases) or partial (> 0%– 35%).
NEL: samad kriteeriumid nagu CHR korral, kuid ANC ≥ 500/ mm3 ja < 1000/ mm3, ja/ või trombotsüüte ≥ 20000 / mm3 ja ≤ 100000/ mm3. c Tsütogeneetilise ravivastuse kriteeriumid: täielik (0% Ph+ metafaase) või osaline (> 0%... 35%).
MCyR (0% – 35%) combines both complete and partial responses. n/ a = not applicable CI = confidence interval ULN = upper limit normal range.
Oluline tsütogeneetiline ravivastus (MCyR) (0%... 35%) ühendab täieliku ja osalise ravivastuse. n/ a = ei ole kohaldatav
Phase III Clinical Trials Two randomised, open-label studies were conducted to evaluate the efficacy of dasatinib administered once daily compared with dasatinib administered twice daily:
16 III faasi kliinilised uuringud Dasatiniibi efektiivsuse uurimiseks manustamisel üks kord ööpäevas võrrelduna dasatiniibi manustamisega kaks korda ööpäevas viidi läbi kaks randomiseeritud, avatud uuringut:
1- In the study of chronic phase CML, the primary endpoint was MCyR in imatinib-resistant patients.
CML kroonilise faasi uuringus oli esmaseks tulemusnäitajaks imatiniibile resistentsete patsientide MCyR.
Other secondary endpoints included duration of MCyR, progression-free survival, and overall survival.
Muud sekundaarsed tulemusnäitajad hõlmasid MCyR kestvuse, progressioonivaba elulemuse ja üldise elulemuse.
A total of 670 patients, of whom 498 were imatinib-resistant, were randomised to the dasatinib 100 mg once daily, 140 mg once daily, 50 mg twice daily, or 70 mg twice daily group.
Kokku 670 patsiendist, kellest 498 olid imatiniibile resistentsed, randomiseeriti vastavalt dasatiniibi annustele 100 mg üks kord ööpäevas, 140 mg üks kord ööpäevas, 50 mg kaks korda ööpäevas või 70 mg kaks korda ööpäevas.
Median duration of treatment was approximately 8 months (range < 1– 15 months).
Ravi kestis keskmiselt 8 kuud (vahemik < 1... 15 kuud).
16 Response rates are presented in Table 6.
Ravivastused on toodud tabelis 6.
Efficacy was achieved across all dasatinib treatment groups with the once daily schedule demonstrating comparable efficacy (non-inferiority) to the twice daily schedule on the primary efficacy endpoint (difference in MCyR 2.8%; 95% confidence interval [-6% - 11.6%]).
Efektiivsus saavutati kõikides dasatiniibi ravi gruppides, manustamisel üks kord ööpäevas oli efektiivsus võrreldav (non- inferiority) esmase tulemusnäitaja puhul manustamisega kaks korda ööpäevas (MCyR erinevus 2, 8%, 95% usaldusvahemik [- 6%... 11, 6%]).
The main secondary endpoint of the study also showed comparable efficacy (non-inferiority) between the 100 mg total daily dose and the 140 mg total daily dose (difference in MCyR -0.8%; 95% confidence interval [-9.6% - 8.0%]).
Peamine teisene tulemusnäitaja kinnitas võrreldavat efektiivsust (non- inferiority) ööpäevaste annuste 100 mg ja 140 mg korral (MCyR erinevus - 0, 8%, 95% usaldusvahemik [- 9, 6%... 8, 0%]).
Durations of MCyR, progression-free survival, and overall survival were similar across the four treatment groups.
MCyR kestvus, progressioonivaba elulemus ja üldine elulemus olid sarnased kõigis neljas rühmas.
The median overall survival had not been reached for any of the four treatment groups.
Keskmist üldist elulemust ei saavutatud üheski neist neljast rühmast.