natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Increased ASAT or ALAT levels > 2.5 ULN and/ or co-infection with hepatitis B and/ or C at the start of antiretroviral therapy is associated with greater risk of hepatic adverse reactions during antiretroviral therapy in general, including VIRAMUNE containing regimens.
Üldiselt on ASAT või ALAT kõrgenenud aktiivsust (> 2, 5 ULN) ja/ või kaasuvat B - või C- hepatiidi infektsiooni enne retroviirusvastast ravi seostatud suurema maksakõrvaltoimete tekke riskiga, erand pole ka VIRAMUNE’ i sisaldav teraapia.
Female gender and patients with higher CD4 counts are at increased risk of hepatic adverse events.
Maksaga seotud kõrvaltoimete oht on suurem naissoost isikutel ja suurema CD4- rakkude arvuga patsientidel.
Women have a three fold higher risk than men for symptomatic, often rash-associated, hepatic events (5.8% versus 2.2%), and patients with higher CD4 counts at initiation of VIRAMUNE therapy are at higher risk for symptomatic hepatic events with VIRAMUNE.
VIRAMUNE kasutamise ajal on sümptomaatiliste, sageli koos lööbega esinevate maksaga seotud kõrvaltoimete risk naistel kolm korda suurem kui meestel (5, 8 vs 2, 2%) ning ravi alguses suurema CD4 arvuga patsientidel on sümptomaatiliste maksa kõrvaltoimete oht suurem.
In a retrospective review, women with CD4 counts > 250 cells/ mm3 had a 12 fold higher risk of symptomatic hepatic adverse events compared to women with CD4 counts < 250 cells/ mm3 (11.0% versus 0.9%).
Retrospektiivsest ülevaatest selgus, et CD4 arvuga üle 250 raku/ mm3 naistel esines 12 korda suurem sümptomaatiliste maksaga seotud kõrvaltoimete oht kui alla 250 raku/ mm3 CD4 arvuga naistel (11, 0% vs 0, 9%).
An increased risk was observed in men with CD4 counts > 400 cells/ mm3 (6.3% versus 1,2% for men with CD4 counts < 400 cells/ mm3).
Suurem risk esines ka meestel, kel täheldati CD4 arvu üle 400 raku/ mm3 (6, 3% vs 1, 2% meestel CD4- rakkude arvuga alla 400 raku/ mm3).
Patients should be informed that hepatic reactions are a major toxicity of VIRAMUNE requiring close monitoring during the first 18 weeks.
Patsiente tuleb teavitada, et VIRAMUNE ravi esimese 18 nädala jooksul on maksareaktsioon peamine toksilisuse ilming, mis vajab hoolikat jälgimist.
They should be informed that occurrence of symptoms suggestive of hepatitis should lead them to discontinue VIRAMUNE and immediately seek medical evaluation, which should include liver function tests.
Neid tuleb informeerida, et hepatiidile viitavate sümptomite ilmnemisel peavad nad VIRAMUNE kasutamise lõpetama ning esimesel võimalusel pöörduma raviasutusse meditsiiniliseks läbivaatuseks, mis peaks sisaldama ka maksafunktsiooni analüüse.
Clinical chemistry tests, which include liver function tests, should be performed prior to initiating VIRAMUNE therapy and at appropriate intervals during therapy.
Maksafunktsiooni jälgimine Enne VIRAMUNE- ravi algust ja ravi jooksul sobivate intervallide järel tuleb teostada kliinilise keemia analüüsid, sh maksafunktsiooni testid.
Abnormal liver function tests have been reported with VIRAMUNE, some in the first few weeks of therapy.
VIRAMUNE’ i kasutamisel on kirjeldatud maksafunktsiooni analüüside ebanormaalseid tulemusi, mõningaid neist ka ravi esimeste nädalate jooksul.
Asymptomatic elevations of liver enzymes are frequently described and are not necessarily a contraindication to use VIRAMUNE.
Maksaensüümide aktiivsuse asümptomaatilist tõusu on kirjeldatud sageli ning see ei ole tingimata vastunäidustuseks VIRAMUNE’ i kasutamisele.
5 Monitoring of hepatic tests should be done every two weeks during the first 2 months of treatment, at the 3rd month and then regularly thereafter.
5 Ravi esimese 2 kuu jooksul tuleb teha maksafunktsiooni analüüse iga kahe nädala tagant, seejärel 3 - ndal kuul ning edaspidi regulaarselt.
Liver test monitoring should be performed if the patient experiences signs or symptoms suggestive of hepatitis and/ or hypersensitivity.
Maksafunktsiooni analüüse tuleb teha siis, kui patsiendil ilmnevad hepatiidile ja/ või ülitundlikkusele viitavad märgid või sümptomid.
If ASAT or ALAT > 2.5 ULN before or during treatment, then liver tests should be monitored more frequently during regular clinic visits.
Kui ASAT või ALAT aktiivsus on enne ravi alustamist või ravi ajal > 2, 5 ULN, tuleb maksafunktsiooni analüüse teha sagedamini regulaarsete arstikülastuste käigus.
VIRAMUNE must not be administered to patients with pre- treatment ASAT or ALAT > 5 ULN until baseline ASAT/ ALAT are stabilised < 5 ULN (see section 4.3).
VIRAMUNE ravi ei tohi määrata patsientidele, kelle ASAT või ALAT ravieelne aktiivsus on > 5 ULN, kuni ASAT/ ALAT väärtus on stabiliseerunud tasemel < 5 ULN (vt lõik 4. 3).
If ASAT or ALAT increase to > 5 ULN during treatment, VIRAMUNE should be immediately stopped.
Kui ASAT või ALAT aktiivsus on ravi jooksul tõusnud > 5 ULN, tuleks VIRAMUNE’ i võtmine koheselt lõpetada.
If ASAT and ALAT return to baseline values and if the patient had no clinical signs or symptoms of hepatitis, rash, constitutional symptoms or other findings suggestive of organ dysfunction, it may be possible to reintroduce VIRAMUNE, on a case by case basis, at the starting dosage regimen of 200 mg/ day for 14 days followed by 400 mg/ day.
Kui ASAT ja ALAT aktiivsus langeb tagasi algväärtuseni ja kui patsiendil ei ole hepatiidi kliinilisi märke või sümptomeid, lööbeid, üldsümptomeid või teisi organite düsfunktsioonile viitavaid ilminguid, siis võib VIRAMUNE ravi järkjärguliselt taas alustada, võttes esimese 14 päeva jooksul annuse 200 mg/ päevas, seejärel 400 mg/ päevas.
If liver function abnormalities recur, VIRAMUNE should be permanently discontinued.
Kui maksafunktsiooni ebanormaalsed näitajad ilmnevad uuesti, tuleb VIRAMUNE ravi alatiseks lõpetada.
If clinical hepatitis occurs, characterised by anorexia, nausea, vomiting, icterus AND laboratory findings (such as moderate or severe liver function test abnormalities (excluding GGT), VIRAMUNE must be permanently stopped.
Kliinilise hepatiidi ilmnemisel, mida iseloomustavad isutus, iiveldus, oksendamine, ikterus ja laboratoorsed näitajad, nagu maksafunktsiooni näitajate keskmised või rasked kõrvalekalded (välja arvatud GGT), tuleb VIRAMUNE ravi alatiseks lõpetada.
VIRAMUNE must not be readministered to patients who have required permanent discontinuation for clinical hepatitis due to nevirapine.
VIRAMUNE’ i ei tohi uuesti manustada patsientidele, kellel on nevirapiini toimel tekkinud hepatiidi tõttu ravi lõpetatud.
The safety and efficacy of VIRAMUNE has not been established in patients with significant underlying liver disorders.
Maksahaigused VIRAMUNE’ i ohutust ja efektiivsust oluliste maksahäiretega patsientidel ei ole kindlaks tehtud.
VIRAMUNE is contraindicated in patients with severe hepatic impairment (Child-Pugh C, see section 4.3).
VIRAMUNE on raske maksapuudulikkusega patsientidele vastunäidustatud (Child- Pugh ’ aste C, vt lõik 4. 3).
Pharmacokinetic results suggest caution should be exercised when VIRAMUNE is administered to patients with moderate hepatic dysfunction (Child-Pugh B).
Farmakokineetilised andmed osutavad, et VIRAMUNE’ i kasutamisel mõõduka maksakahjustusega (Child- Pugh ’ B) patsientide puhul tuleb olla ettevaatlik.
Patients with chronic hepatitis B or C and treated with combination antiretroviral therapy are at an increased risk for severe and potentially fatal hepatic adverse events.
Patsientidel, kellel on krooniline B - või C- hepatiit ja keda ravitakse kombineeritud retroviirusvastase teraapiaga, on suurenenud risk raskete ja potentsiaalselt fataalsete maksakahjustuste tekkeks.
Serious hepatotoxicity, including liver failure requiring transplantation, has been reported in HIV-uninfected individuals receiving multiple doses of VIRAMUNE in the setting of post-exposure-prophylaxis (PEP), an unapproved use.
Teised hoiatused On kirjeldatud tõsiste maksakahjustuste, sh maksa siirdamist vajava maksapuudulikkuse teket HIV nakkuseta indiviididel, kes on saanud VIRAMUNE’ i mitmekordseid annuseid viirus- ekspositsiooni järgse profülaktika (PEP - post- exposure- prophylaxis) raames, mis on antud ravimi heakskiitmata kasutamisviis.
The use of VIRAMUNE has not been evaluated within a specific study on PEP, especially in term of treatment duration and therefore, is strongly discouraged.
VIRAMUNE’ i kasutamist PEP- ks ei ole uuringus hinnatud, eelkõige ravi kestvuse seisukohast ning on seetõttu kindlalt mittesoovitav.
Combination therapy with VIRAMUNE is not a curative treatment of patients infected with HIV-1; patients may continue to experience illnesses associated with advanced HIV-1 infection, including opportunistic infections.
Kombineeritud ravi VIRAMUNE- ga ei ole HIV- 1 nakkusega patsiente tervendav ravi; patsientidel võivad jätkuda kaugelearenenud HIV- 1 infektsioonist tingitud haiguste juhud, kaasa arvatud oportunistlikud infektsioonid.
6 HIV-1 to others through sexual contact or contaminated blood.
Ei ole täheldatud, et kombineeritud teraapia VIRAMUNE- ga vähendaks HIV- 1 ülekande riski seksuaalse kontakti või nakatunud vere ülekandmise teel.
Hormonal methods of birth control other than DMPA should not be used as the sole method of contraception in women taking VIRAMUNE, since nevirapine might lower the plasma concentrations of these medications.
6 Hormonaalseid rasestumisvastaseid meetodeid peale DMPA (depoo- medroksüprogesteroonatsetaat) ei tohi VIRAMUNE’ i kasutavatel naistel ainsa kontratseptsioonimeetodina kasutada, kuna nevirapiin võib vähendada selliste preparaatide plasmakontsentratsiooni.
For this reason, and to reduce the risk of HIV transmission, barrier contraception (e. g., condoms) is recommended.
Sellel põhjusel ning ka HIV ülekande riski vähendamiseks soovitatakse kasutada kondoome või teisi barjäärmeetodeid.
Additionally, when postmenopausal hormone therapy is used during administration of VIRAMUNE, its therapeutic effect should be monitored.
Lisaks, kui VIRAMUNE- ravi ajal kasutatakse postmenopausaalset hormoonasendusravi, tuleb selle ravitoimet jälgida.
Combination antiretroviral therapy has been associated with the redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV infected patients.
Kombineeritud retroviirusevastase raviga kaasneb HIV- infitseeritud patsientidel keharasva ümberjaotumine (lipodüstroofia).
The long-term consequences of these events are currently unknown.
Nende juhtumite hilistagajärjed ei ole seni teada.
Knowledge about the mechanism is incomplete.
Selle mehhanismi kohta ei ole täielikku teavet.
A connection between visceral lipomatosis and PIs and lipoatrophy and NRTIs has been hypothesised.
On oletatud seost vistseraalse lipomatoosi ja PI- te ning lipoatroofia ja NPTI- te vahel.
A higher risk of lipodystrophy has been associated with individual factors such as older age, and with drug related factors such as longer duration of antiretroviral treatment and associated metabolic disturbances.
Lipodüstroofia suurem risk on kaasnenud selliste individuaalsete faktoritega nagu vanem iga ja ravimiga seotud faktoritega nagu retroviirusevastase ravi pikem kestus ja kaasuvad ainevahetushäired.
Clinical examination should include evaluation for physical signs of fat redistribution.
Kliiniline läbivaatus peab hõlmama rasva ümberjaotumise füüsiliste tunnuste hindamist.
Consideration should be given to the measurement of fasting serum lipids and blood glucose.
Tuleb kaaluda ka tühja kõhu lipiidide seerumitaseme ja vereglükoosi mõõtmise vajadust.
Lipid disorders should be managed as clinically appropriate (see section 4.8).
Lipiidide kõrvalekaldeid tuleb ravida, kui see on kliiniliselt näidustatud (vt lõik 4. 8).
Although the etiology is considered to be multifactorial (including corticosteroid use, alcohol consumption, severe immunosuppression, higher body mass index), cases of osteonecrosis have been reported particularly in patients with advanced HIV-disease and/ or long-term exposure to combination antiretroviral therapy (CART).
Osteonekroos: kuigi osteonekroosi etioloogiat peetakse multifaktoriaalseks (hõlmates kortikosteroidide kasutamise, alkoholi tarvitamise, raske immuunsupressiooni ja kõrge kehamassi indeksi), on teatatud haiguse esinemisest eriti kaugelearenenud HIV- haigusega ja/ või pikaajalist kombineeritud retroviirusevastast ravi saanud patsientidel.
The available pharmacokinetic data suggest that the concomitant use of rifampicin and VIRAMUNE is not recommended (please also refer to section 4.5).
Olemasolevad farmakokineetilised andmed näitavad, et rifampitsiini ja VIRAMUNE samaaegne kasutamine ei ole soovitatav (vt ka lõiku 4. 5).
VIRAMUNE tablets contain 636 mg of lactose per maximum recommended daily dose.
VIRAMUNE tabletid sisaldavad maksimaalse soovitusliku ööpäevase annuse kohta 636 mg laktoosi.
Patients with rare hereditary problems of galactose intolerance e. g. galactosaemia, the Lapp lactase deficiency or glucose-galactose malabsorption should not take this medicine.
Patsiendid, kel kaasnevad harvaesinevad pärilikud häired nagu galaktoositalumatus (nt galaktoseemia), Lapp laktaasi puudulikkus või glükoosi- galaktoosi imendumishäire, ei tohi seda ravimit kasutada.
Nevirapine is an inducer of CYP3A and potentially CYP2B6, with maximal induction occurring within 2-4 weeks of initiating multiple-dose therapy.
Nevirapiin on CYP3A ning võib- olla ka CYP2B6 indutseerija, kusjuures maksimaalne indutseerimine toimub 2... 4 nädalat pärast korduvate annustega ravi alustamist.
Compounds using this metabolic pathway may have decreased plasma concentrations when co- administered with VIRAMUNE.
Koos VIRAMUNE’ iga manustatuna võivad seda metaboolset rada kasutavatel ühenditel langeda kontsentratsioonid plasmas.
Careful monitoring of the therapeutic effectiveness of P450 metabolised medicinal products is recommended when taken in combination with VIRAMUNE.
Kombinatsioonis VIRAMUNE’ iga kasutamisel soovitatakse P450 abil metaboliseeruvatel ravimitel terapeutilist efektiivsust hoolikalt jälgida.
7 The interaction data is presented as geometric mean value with 90% confidence interval (90% CI) whenever these data were available.
7 Koostoime andmed on esitatud geomeetrilise keskmisena 90% usaldusintervalliga (90% UI), kui need andmed on kättesaadavad.
Medicinal products by therapeutic areas ANTI-INFECTIVES Antiretrovirals NRTIs
Ravimpreparaadid ravivaldkondade järgi INFEKTSIOONIVASTASED Retroviirusevastased
Didanosine 100-150 mg BID
NRTId (nukleosiidsed pöördtranskriptaasi inhibiitorid) Didanosiin 100... 150 mg 2 korda ööpäevas
Didanosine AUC ↔ 1.08 (0.92-1.27) Didanosine Cmin ND Didanosine Cmax ↔ 0.98 (0.79-1.21)
Didanosiini AUC ↔ 1, 08 (0, 92... 1, 27) Didanosiini Cmin MT Didanosiini Cmax ↔ 0, 98 (0, 79... 1, 21)
Didanosine and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
Didanosiini ja VIRAMUNE’ i võib kasutada kombinatsioonis ilma annuseid kohandamata.
Lamivudine and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
Lamivudiini ja VIRAMUNE’ i võib kasutada kombinatsioonis ilma annuseid kohandamata.
30/ 40 mg BID
30/ 40 mg 2 korda ööpäevas
Stavudine AUC ↔ 0.96 (0.89-1.03) Stavudine Cmin ND Stavudine Cmax ↔ 0.94 (0.86-1.03)
Stavudiini AUC ↔ 0, 96 (0, 89... 1, 03) Stavudiini Cmin MT Stavudiini Cmax ↔ 0, 94 (0, 86... 1, 03)
Stavudine and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
Stavudiini ja VIRAMUNE’ i võib kasutada kombinatsioonis ilma annuseid kohandamata.
Tenofovir plasma levels remain unchanged when co-administered with Nevirapine.
Tenofoviiri plasmakontsentratsioonid jäid nevirapiiniga koosmanustamisel muutumatuks.
Tenofovir and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
Tenofoviiri ja VIRAMUNE’ i võib kasutada kombinatsioonis ilma annuseid kohandamata.
Zidovudine 100-200 mg TID
Zidovudiin 100... 200 mg 3 korda ööpäevas
Zidovudine AUC ↓ 0.72 (0.60-0.96) Zidovudine Cmin ND Zidovudine Cmax ↓ 0.70 (0.49-1.04)
Zidovudiini AUC ↓ 0, 72 (0, 60... 0, 96) Zidovudiini Cmin MT Zidovudiini Cmax ↓ 0, 70 (0, 49... 1, 04)
Zidovudine and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments
Zidovudiini ja VIRAMUNE’ i võib kasutada kombinatsioonis ilma annuseid kohandamata.
Zidovudine had no effect on its pharmacokinetics.
Zidovudiin ei avaldanud toimet farmakokineetikale.
NNRTIs Efavirenz 600 mg QD
NNRTId (mittenukleosiidsed pöördtranskriptaasi inhibiitorid) Efavirens 600 mg üks kord ööpäevas
Efavirenz AUC ↓ 0.72 (0.66-0.86) Efavirenz Cmin ↓ 0.68 (0.65-0.81) Efavirenz Cmax ↓ 0.88 (0.77-1.01)
Efavirensi AUC ↓ 0, 72 (0, 66... 0, 86) Efavirensi ei soovitata koos Efavirensi Cmin ↓ 0, 68 (0, 65... 0, 81) VIRAMUNE’ iga manustada, kuna Efavirensi Cmax ↓ 0, 88 (0, 77... 1, 01) nende toksilisused summeeruvad ja efektiivsus ei ole parem kui
It is not recommended to co- administer efavirenz and VIRAMUNE, because of additive toxicity and no benefit in terms of efficacy over either NNRTI alone.
8 kummalgi NNRTI- l üksikuna.
Atazanavir/ ritonavir 300/ 100 mg QD 400/ 100 mg QD
PId (proteaasi inhibiitorid) Atasanaviir/ ritonaviir 300/ 100 mg üks kord ööpäevas 400/ 100 mg üks kord ööpäevas
Atazanavir/ r 300/ 100mg:
Atasanaviir/ r 300/ 100mg:
Atazanavir/ r AUC ↓ 0.58 (0.48-0.71) Atazanavir/ r Cmin ↓ 0.28 (0.20-0.40) Atazanavir/ r Cmax ↓ 0.72 (0.60-0.86)
Atasanaviir/ r AUC ↓ 0, 58 (0, 48... 0, 71) Atasanaviir/ r Cmin ↓ 0, 28 (0, 20... 0, 40) Atasanaviir/ r Cmax ↓ 0, 72 (0, 60... 0, 86)
It is not recommended to co- administer atazanavir/ ritonavir and VIRAMUNE.
Atasanaviiri/ ritonaviiri ei ole soovitav kasutada kombinatsioonis VIRAMUNE’ iga.
Atazanavir/ r AUC ↓ 0.81 (0.65-1.02) Atazanavir/ r Cmin ↓ 0.41 (0.27-0.60) Atazanavir/ r Cmax ↔ 1.02 (0.85– 1.24) (compared to 300/ 100mg without nevirapine)
Atasanaviir/ r 400/ 100mg Atasanaviir/ r AUC ↓ 0, 81 (0, 65... 1, 02) Atasanaviir/ r Cmin ↓ 0, 41 (0, 27... 0, 60) Atasanaviir/ r Cmax ↔ 1, 02 (0, 85... 1, 24) (võrreldes annusega 300/ 100mg ilma nevirapiinita)
Nevirapine AUC ↑ 1.25 (1.17-1.34) Nevirapine Cmin ↑ 1.32 (1.22– 1.43) Nevirapine Cmax ↑ 1.17 (1.09-1.25)
Nevirapiini AUC ↑ 1, 25 (1, 17... 1, 34) Nevirapiini Cmin ↑ 1, 32 (1, 22... 1,. 43) Nevirapiini Cmax ↑ 1, 17 (1, 09... 1, 25)
Darunavir/ ritonavir 400/ 100 mg BID
Darunaviir/ ritonaviir 400/ 100 mg 2 korda ööpäevas
Darunavir AUC ↑ 1.24 (0.97-1.57) Darunavir Cmin ↔ 1.02 (0.79-1.32) Darunavir Cmax ↑ 1.40 (1.14-1.73)
Darunaviiri AUC ↑ 1, 24 (0, 97... 1, 57) Darunaviiri Cmin ↔ 1, 02 (0, 79... 1, 32) Darunaviiri Cmax ↑ 1, 40 (1, 14... 1, 73)
Darunavir and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
Darunaviiri ja VIRAMUNE’ i võib kasutada kombinatsioonis ilma annuseid kohandamata.
Nevirapine AUC ↑ 1.27 (1.12-1.44) Nevirapine Cmin ↑ 1.47 (1.20-1.82) Nevirapine Cmax ↑ 1.18 (1.02-1.37)
Nevirapiini AUC ↑ 1, 27 (1, 12... 1, 44) Nevirapiini Cmin ↑ 1, 47 (1, 20... 1, 82) Nevirapiini Cmax ↑ 1, 18 (1, 02... 1, 37)
Fosamprenavir 1400 mg BID,
Fosamprenaviir 1400 mg 2 korda ööpäevas
Amprenavir AUC ↓ 0.67 (0.55-0.80) Amprenavir Cmin ↓ 0.65 (0.49-0.85) Amprenavir Cmax ↓ 0.75 (0.63-0.89) Nevirapine AUC ↑ 1.29 (1.19-1.40) Nevirapine Cmin ↑ 1.34 (1.21-1.49) Nevirapine Cmax ↑ 1.25 (1.14-1.37)
Amprenaviiri AUC ↓ 0, 67 (0, 55… 0,. 80) Amprenaviiri Cmin ↓ 0, 65 (0, 49… 0, 85) Amprenaviiri Cmax ↓ 0, 75 (0, 63… 0, 89)
It is not recommended to co- administer fosamprenavir and VIRAMUNE if fosamprenavir is not co-administered with ritonavir.
Fosamprenaviiri ei soovitata koos VIRAMUNE’ iga kasutada, kui fosamprenaviiri ei manustata koos ritonaviiriga.
Fosamprenavir/ ritona vir 700/ 100 mg BID
Fosamprenaviir/ ritona viir 700/ 100 mg 2 korda ööpäevas
Amprenavir AUC ↔ 0.89 (0.77- 1.03) Amprenavir Cmin ↓ 0.81 (0.69-0.96) Amprenavir Cmax ↔ 0.97 (0.85-1.10)
Amprenaviiri AUC ↔ 0, 89 (0, 77… 1, 03) Amprenaviiri Cmin ↓ 0, 81 (0, 69… 0, 96) Amprenaviiri Cmax ↔ 0, 97 (0, 85… 1, 10)
Fosamprenavir/ ritonavir and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments
Fosamprenaviiri/ ritonaviiri ja VIRAMUNE’ i võib kasutada kombinatsioonis ilma annuseid kohandamata.
Nevirapine AUC ↑ 1.14 (1.05-1.24) Nevirapine Cmin ↑ 1.22 (1.10-1.35) Nevirapine Cmax ↑ 1.13 (1.03-1.24)
Nevirapiini Cmin ↑ 1, 22 (1, 10… 1, 35) Nevirapiini Cmax ↑ 1, 13 (1, 03… 1, 24)
Lopinavir/ ritonavir (capsules) 400/ 100 mg BID
Lopinaviir/ ritonaviir (kapslid) 400/ 100 mg 2 korda ööpäevas
patients:
patsientidel:
Lopinavir AUC ↓ 0.73 (0.53-0.98) Lopinavir Cmin ↓ 0.54 (0.28-0.74) Lopinavir Cmax ↓ 0.81 (0.62-0.95)
Lopinaviiri AUC ↓ 0, 73 (0, 53… 0, 98) Lopinaviiri Cmin ↓ 0, 54 (0, 28… 0, 74) Lopinaviiri Cmax ↓ 0, 81 (0, 62… 0, 95)
An increase in the dose of lopinavir/ ritonavir to 533/ 133 mg (4 capsules) or 500/ 125 mg (5 tablets with 100/ 25 mg each) twice daily with food is recommended in combination with VIRAMUNE.
Kombinatsioonis VIRAMUNE’ iga soovitatakse suurendada lopinaviiri/ ritonaviiri annust kuni 533/ 133 mg (4 kapslini) või 500/ 125 mg (5 tabletini, tugevusega 100/ 25 mg iga tablett) kaks korda ööpäevas söögi ajal.
Dose adjustment of VIRAMUNE is not required when co-administered with lopinavir.
VIRAMUNE’ i annust ei ole vaja kohandada, kui kasutatakse koos lopinaviiriga.
9 Lopinavir/ ritonavir (oral solution) 300/ 75 mg/ m2 BID
Lopinaviir/ ritonaviir (suukaudne lahus) 300/ 75 mg/ m2 2 korda ööpäevas
Lopinavir AUC ↓ 0.78 (0.56-1.09) Lopinavir Cmin ↓ 0.45 (0.25-0.82) Lopinavir Cmax ↓ 0.86 (0.64-1.16)
Lopinaviiri AUC ↓ 0, 78 (0, 56… 1, 09) Lopinaviiri Cmin ↓ 0, 45 (0, 25… 0, 82) Lopinaviiri Cmax ↓ 0, 86 (0, 64... 1, 16)
For children, increase of the dose of lopinavir/ ritonavir to 300/ 75 mg/ m2 twice daily with food should be considered when used in combination with VIRAMUNE, particularly for patients in whom reduced susceptibility to lopinavir/ ritonavir is suspected.
Kasutades lastel kombinatsioonis VIRAMUNE’ iga, tuleb kaalutleda lopinaviiri/ ritonaviiri annuse suurendamist kuni 300/ 75 mg/ m2 kaks korda ööpäevas söögi ajal, eriti selliste patsientide puhul, kel võib kahtlustada tundlikkuse vähenemist lopinaviirile/ ritonaviirile.
Nelfinavir 750 mg TID
Nelfinaviir 750 mg 3 korda ööpäevas
Nelfinavir AUC ↔ 1.06 (0.78-1.14) Cmin ↔ 0.68 (0.50-1.5) Cmax ↔ 1.06 (0.92-1.22)
Nelfinaviiri AUC ↔ 1, 06 (0, 78… 1, 14) Cmin ↔ 0, 68 (0, 50… 1, 5) Cmax ↔ 1, 06 (0, 92… 1, 22)
Nelfinavir and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
Nelfinaviiri ja VIRAMUNE’ i võib kasutada kombinatsioonis ilma annuseid kohandamata.
Nelfinavir metabolite M8:
Nelfinaviiri metaboliidi M8:
AUC ↓ 0.38 (0.30– 0.47) Cmin ↓ 0.34 (0.26– 0.45) Cmax ↓ 0.41 (0.32– 0.52)
AUC ↓ 0, 38 (0, 30... 0, 47) Cmin ↓ 0, 34 (0, 26... 0, 45) Cmax ↓ 0, 41 (0, 32... 0, 52)
Nevirapine: compared to historical controls, levels appeared to be unchanged.
Nevirapiin: võrreldes kontrollrühmaga, ei nähtu kontsentratsioonides muutusi.
Ritonavir AUC↔ 0.92 (0.79-1.07) Ritonavir Cmin ↔ 0.93 (0.76-1.14) Ritonavir Cmax ↔ 0.93 (0.78-1.07)
Ritonaviiri AUC↔ 0, 92 (0, 79... 1, 07) Ritonaviiri Cmin ↔ 0, 93 (0, 76... 1, 14) Ritonaviiri Cmax ↔ 0, 93 (0, 78... 1, 07)
Ritonavir and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
Ritonaviiri ja VIRAMUNE’ i võib kasutada kombinatsioonis ilma annuseid kohandamata.
Co-administration of ritonavir does not lead to any clinically relevant change in nevirapine plasma levels.
Nevirapiin: samaaegse ritonaviiri manustamisega ei kaasne nevirapiini plasmakontsentratsioonide kliiniliselt olulisi muutusi.
Saquinavir/ ritonavir
Sakvinaviir/ ritonaviir
The limited data available with saquinavir soft gel capsule boosted with ritonavir do not suggest any clinically relevant interaction between saquinavir boosted with ritonavir and Nevirapine
Piiratud andmed, mis on olemas ritonaviiri abil võimendatud sakvinaviiri pehmete želatiinkapslite kohta, ei osuta mingile kliiniliselt olulisele koostoimele ritonaviiri abil võimendatud sakvinaviiri ja
Saquinavir/ ritonavir and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
Sakvinaviiri/ ritonaviiri ja VIRAMUNE’ i võib kasutada kombinatsioonis ilma annuseid kohandamata.
Tipranavir/ ritonavir 500/ 200 mg BID
Tipranaviir/ ritonaviir 500/ 200 mg 2 korda ööpäevas
The limited data available from a phase IIa study in HIV-infected patients have shown a clinically non significant 20% decrease of TPV Cmin.
Piiratud andmed, mis on saadud HIV- nakkusega patsientide IIa faasi uuringust, on näidanud kliiniliselt mitteolulist, 20% - list TPV Cmin langust
Tipranavir and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
Tipranaviiri ja VIRAMUNE’ i võib kasutada kombinatsioonis ilma annuseid kohandamata.