natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Sverige The Medicines Company UK Ltd Tfn: + 800 843 633 26 eller +41 61 564 1320 E-post:
Sverige The Medicines Company UK Ltd Tfn: + 800 843 633 26 eller +41 61 564 1320 E- post:
Latvija The Medicines Company UK Ltd Tālr. + 800 843 633 26 vai +41 61 564 1320 E-pasts:
Latvija The Medicines Company UK Ltd Tālr. + 800 843 633 26 vai +41 61 564 1320 E- pasts:
33 Lietuva The Medicines Company UK Ltd Tel.
Lietuva The Medicines Company UK Ltd Tel.
This leaflet was last approved in {MM/YYYY}.
Infoleht on viimati kooskõlastatud {kuupäev}
Apidra is a solution for injection.
Apidra on süstelahus.
It is available in a vial, in cartridges (standard or OptiClick) or in a pre-filled pen (OptiSet or SoloStar).
Seda turustatakse viaalides, kolbampullides (standardne kolbampull või Opticlick) või eelnevalt täidetud pensüstlites (OptiSet või SoloStar).
Apidra contains the active substance insulin glulisine.
Apidra sisaldab toimeainena glulisiininsuliini.
Apidra is used to treat adults, adolescents and children aged six years or over who have diabetes and need insulin treatment.
Apidrat kasutatakse suhkurtõbe põdevate ja insuliinravi vajavate täiskasvanute, noorukite ning kuueaastaste ja vanemate laste raviks.
Apidra is given subcutaneously (under the skin) by injection in the abdominal wall (tummy), the thigh, or the upper arm, or by continuous infusion using an insulin pump.
Apidrat süstitakse subkutaanselt (naha alla) kõhuseina, reide või deltalihase piirkonda või manustatakse insuliinipumpa kasutades pidevinfusioonina.
The patient ’ s blood glucose (sugar) levels should be regularly tested to find the lowest effective dose.
Madalaima efektiivse annuse leidmiseks tuleb patsiendi vere glükoosisisaldust regulaarselt kontrollida.
Apidra should be given up to 15 minutes before or just after a meal.
Apidrat tuleb manustada kuni 15 minutit enne või vahetult pärast sööki.
It may also be used in combination with antidiabetic medicines that are taken by mouth.
Apidra on lühiajalise toimega insuliin, mida kasutatakse koos keskmise või pika toimeajaga insuliinidega või insuliini analoogidega (insuliini modifitseeritud vormid), ning seda võib kasutada ka koos suukaudsete suhkurtõve ravimitega.
Diabetes is a disease in which the body does not produce enough insulin to control the level of glucose in the blood or when the body is unable to use insulin effectively.
Suhkurtõbi on haigus, mille puhul organism ei tooda vereglükoosi (veresuhkru) kontrolli all hoidmiseks piisavalt insuliini või organism ei suuda insuliini tõhusalt kasutada.
Apidra is a replacement insulin that is very similar to the insulin made by the body.
Apidra on asendusinsuliin, mis on organismi toodetava insuliiniga väga sarnane.
The active substance in Apidra, insulin glulisine, is produced by a method known as ‘ recombinant DNA technology’: it is made by a bacterium that has received a gene (DNA), which makes it able to produce insulin glulisine.
Apidra toimeainet glulisiininsuliini valmistatakse rekombinant- DNA- tehnikana tuntud meetodil: toimeainet toodab bakter, millesse on viidud glulisiininsuliini teket võimaldav geen (DNA).
The difference means that insulin glulisine acts more rapidly, and has a shorter duration of action than a short-acting human insulin.
Glulisiininsuliin erineb iniminsuliinist väga vähe, erinevus seisneb kiiremas toimes ning toime lühemas kestuses võrreldes kiiretoimelise iniminsuliiniga.
This helps to control the level of blood glucose, reducing the symptoms and complications of diabetes.
Vere glükoosisisalduse kontrolli all hoidmine vähendab diabeedi sümptomeid ja tüsistusi.
(44-20) 74 18 84 00 Fax (44-20) 74 18 84 16 E-mail: mail@emea. europa. eu http: / /www. emea. europa. eu
(44- 20) 74 18 84 00 Fax (44- 20) 74 18 84 16 E- mail: mail@ emea. eu. int http: // www. emea. eu. int
Apidra, used in combination with a long-acting insulin, has been studied in patients with type 1 diabetes (when the body cannot produce insulin) in two studies involving a total of 1,549 adults and in one study involving 572 children aged between four and 17 years.
Apidrat kasutatuna koos pikatoimelise insuliiniga uuriti I tüüpi suhkurtõvega (organism ei suuda toota insuliini) patsientidel kahes uuringus, milles osales 1549 patsienti, ning ühes uuringus, milles osales 572 last vanuses neli kuni 17 aastat.
In type 2 diabetes (when the body is unable to use insulin effectively), Apidra has been studied in one study involving 878 adults.
II tüüpi suhkurtõvega patsientidel, kelle organism ei suuda insuliini efektiivselt kasutada, uuriti Apidrat ühes uuringus, milles osales 878 täiskasvanud patsienti.
In this study, Apidra was used in combination with an intermediate-acting insulin and antidiabetic medicines taken by mouth.
Selles uuringus kasutati Apidrat koos keskmise toimega insuliini ja suukaudsete diabeediravimitega.
In all four studies, Apidra was compared with other insulins or insulin analogues (regular human insulin or insulin lispro).
Kõigis neljas uuringus võrreldi Apidrat teiste insuliinide või insuliini analoogidega (tavaline iniminsuliin või insuliin lispro).
The main measure of effectiveness was the change in the blood levels of a substance called glycosylated haemoglobin (HbA1c), which gives an indication of how well blood glucose is controlled.
Glükohemoglobiini mõõtmine näitab, kui hästi organism reguleerib vere glükoosisisaldust.
Blood glucose control with Apidra was at least as effective as that with the comparator insulins.
Vere glükoosisisalduse kontrolli all hoidmine Apidraga oli vähemalt sama tõhus kui võrdlusaluste insuliinidega.
In all studies, the change in the level of HbA1c observed with Apidra was similar to that seen with the comparator insulins.
Apidra puhul vaadeldud HbA1c taseme muutus oli kõikides uuringutes samalaadne võrdlusaluste insuliinide kasutamisest tingitud taseme muutusega.
In the first study of adults with type 1 diabetes, there was a decrease of 0.14% (from 7.60% to 7.46%) after six months, compared with a decrease of 0.14% for insulin lispro.
Esimeses uuringus langes kuue kuu järel I tüüpi suhkurtõvega täiskasvanud patsientidel HbA1c tase Apidra mõjul 0, 14% (7. 60% - lt 7. 46% - le) ja insuliin lispro mõjul 0, 14%.
Similar reductions were seen in the second study in adults, which compared Apidra with regular human insulin.
Samasugune tulemus saadi ka teises täiskasvanute uuringus, kus Apidrat võrreldi iniminsuliiniga.
In the study in children, Apidra and insulin lispro produced similar changes in HbA1c after six months.
Uuringus lastega saadi kuue kuu järel Apidra ja insuliin lispro mõjul tulemuseks samane HbA1c taseme muutus.
However, there was not enough information to show whether Apidra was effective in children aged below six years.
Samas ei olnud piisavalt teavet, et näidata Apidra tõhusust alla kuue aastastel lastel.
In adults with type 2 diabetes, there was a decrease in HbA1c of 0.46% after six months of Apidra, compared with 0.30% for regular human insulin.
II tüüpi suhkurtõvega täiskasvanud patsientidel oli kuue kuu järel Apidra mõjul HbA1c taseme langus 0, 46% ja iniminsuliini mõjul 0, 30%.
The most common side effect with Apidra (seen in more than 1 patient in 10) is hypoglycaemia (low blood glucose levels).
Apidra kasutamisega kaasnev kõige sagedam kõrvalnäht (täheldatud rohkem kui ühel patsiendil kümnest) on hüpoglükeemia (vere madal glükoosisisaldus).
Apidra should not be used in people who may be hypersensitive (allergic) to insulin glulisine or any of the other ingredients, or in patients who already have hypoglycaemia.
Apidrat ei tohi kasutada patsientidel, kes võivad olla glulisiininsuliini või ravimi mõne muu koostisaine suhtes ülitundlikud (allergilised) ning hüpoglükeemiaga patsientidel.
Apidra doses might need to be adjusted when given with some other medicines that may have an effect on blood glucose levels.
Samuti võib osutuda vajalikuks kohandada Apidra annust, kui seda võetakse koos mõne muu ravimiga, mis võib mõjutada vere glükoosisisaldust.
The full list of these medicines is available in the Package Leaflet.
Selliste ravimite täieliku loetelu leiate pakendi infolehelt.
The Committee for Medicinal Products for Human Use (CHMP) decided that Apidra’ s benefits are greater than its risks for the treatment of adults, adolescents and children six years or older with diabetes mellitus, where treatment with insulin is required.
Inimravimite komitee otsustas, et Apidra kasulikkus suhkurtõbe põdevate ja insuliinravi vajavate täiskasvanute, noorukite ning vähemalt kuueaastaste ja vanemate laste raviks on suurem kui ravimiga kaasnevad riskid.
The Committee recommended that Apidra be given marketing authorisation.
Komitee soovitas anda Apidrale müügiloa.
The European Commission granted a marketing authorisation valid throughout the European Union for Apidra to Sanofi-Aventis Deutschland GmbH on 27 September 2004.
Muu teave Apidra kohta Euroopa Komisjon andis Apidra müügiloa, mis kehtib kogu Euroopa Liidu territooriumil, ettevõttele Sanofi- Aventis Deutschland GmbH 27. septembril 2004.
The full EPAR for Apidra can be found here.
Euroopa avaliku hindamisaruande täisteksti Apidra kohta leiate siit.
This summary was last updated in 06-2008.
06- 2008.
100 Units/ ml
100 Ühikut/ ml
cartridge (glass)
Kolbampull (klaas)
1/ 2 EU/ 1/ 04/ 285/ 019
1/ 2 EU/ 1/ 04/ 285/ 019
cartridge (glass) for OptiClik
Kolbampull (klaas) OptiClik’ i jaoks
Apidra 100 Units/ ml, solution for injection in a vial
Apidra 100 Ühikut/ ml süstelahus viaalis.
Each ml contains 100 Units insulin glulisine (equivalent to 3.49 mg).
Iga ml sisaldab 100 Ühikut insuliinglulisiini (vastab 3, 49 mg- le).
Insulin glulisine is produced by recombinant DNA technology in Escherichia coli.
Insuliinglulisiini toodetakse rekombinantse DNA tehnoloogia abil kasutades Escherichia coli’ t.
Treatment of adults, adolescents and children, 6 years or older with diabetes mellitus, where treatment with insulin is required.
Insuliinravi vajava suhkurtõve ravi täiskasvanutel, noorukitel ja 6 aastastel või vanematel lastel.
These units are exclusive to Apidra and are not the same as IU or the units used to express the potency of other insulin analogues.
Need ühikud kehtivad ainult Apidra kohta ning ei ole samad, mis IU (RÜ) või ühikud, mis väljendavad teiste insuliinanaloogide tugevust.
See section 5.1 (Pharmacodynamics).
Vt lõik 5. 1 (Farmakodünaamilised omadused).
Apidra should be given shortly (0-15 min) before or soon after meals.
Apidra’ t tuleb manustada vahetult (0… 15 minutit) enne või pärast sööki.
Apidra should be used in regimens that include an intermediate or long acting insulin or basal insulin analogue and can be used with oral hypoglycaemic agents.
Apidra’ t tuleb kasutada raviskeemides, mis sisaldavad keskmise või pika toimeajaga insuliini või basaalinsuliini analoogi ja teda võib kasutada koos suukaudsete antidiabeetiliste ravimitega.
The dosage of Apidra should be individually adjusted.
Apidra annus tuleb individuaalselt kohandada.
Apidra should be given by subcutaneous injection or by continuous subcutaneous pump infusion.
Apidra’ i manustatakse subkutaanse süste või pideva subkutaanse pumpinfusioonina.
Apidra should be administered subcutaneously in the abdominal wall, thigh or deltoid or by continuous infusion in the abdominal wall.
Apidra’ t manustatakse subkutaanselt kõhuseina, reide või deltalihase piirkonda, või püsiinfusioonina kõhuseina.
Injection sites and infusion sites within an-injection area (abdomen, thigh or deltoid) should be rotated from one injection to the next.
Süste - ja infusioonikohti tuleb süstepiirkonna piires (kõht, reis, deltalihas) iga süstekorraga roteerivalt vahetada.
The rate of absorption, and consequently the onset and duration of action, may be affected by the injection site, exercise and other variables.
Süstekoht, füüsiline tegevus ja muud faktorid võivad mõjutada absorptsioonikiirust ning sellest tulenevalt toime algust ja kestust.
Subcutaneous injection in the abdominal wall ensures a slightly faster absorption than other injection sites (see section 5.2).
Subkutaanselt kõhuseina süstituna imendub ravim veidi kiiremini kui teistest süstekohtadest (vt lõik 5. 2).
2 Mixing with insulins
2 Sobivusuuringute puudumise tõttu ei tohi insuliinglulisiini segada teiste ravimitega, välja arvatud NPH (Neutral Protamine Hagedorn) iniminsuliin.
Continuous subcutaneous infusion pump
Subkutaanne püsiinfusioonipump
When used with an insulin infusion pump, Apidra must not be mixed with diluents or any other insulin.
Insuliini infusioonipumbas kasutades ei tohi Apidra’ t segada lahjendajatega ega ühegi teise insuliiniga.
For further details on handling, see section 6.6.
Täpsemate kasutamisjuhendite osas vt lõik 6. 6.
Renal impairment The pharmacokinetic properties of insulin glulisine are generally maintained in patients with renal impairment.
Neerukahjustus Üldjuhul insuliinglulisiini farmakokineetilised omadused neerukahjustusega patsientidel ei muutu.
However, insulin requirements may be reduced in the presence of renal impairment (see section 5.2).
Siiski võib insuliinivajadus neerukahjustuse korral väheneda (vt lõik 5. 2).
Hepatic impairment The pharmacokinetic properties of insulin glulisine have not been investigated in patients with decreased liver function.
Maksakahjustus Puuduliku maksafunktsiooniga patsientidel ei ole insuliinglulisiini farmakokineetilisi omadusi uuritud.
In patients with hepatic impairment, insulin requirements may be diminished due to reduced capacity for gluconeogenesis and reduced insulin metabolism.
Maksakahjustusega patsientidel võib insuliinivajadus väheneda puuduliku glükoneogeneesivõime ja insuliini metabolismi vähenemise tõttu.
Elderly Limited pharmacokinetic data are available in elderly patients with diabetes mellitus.
Eakad patsiendid Farmakokineetika kohta eakatel suhkurtõvega patsientidel on andmed piiratud.
Deterioration of renal function may lead to a decrease in insulin requirements.
Puudulik neerufunktsioon võib vähendada insuliinivajadust.
Children and adolescents There is insufficient clinical information on the use of Apidra in children younger than the age of 6 years.
Lapsed ja noorukid Apidra kasutamise kohta alla 6 aastastel lastel ei ole piisavalt kliinilist informatsiooni.
Transferring a patient to a new type or brand of insulin should be done under strict medical supervision.
Patsiendi üleviimine uut tüüpi või uue tootenimega insuliinile peab toimuma range meditsiinilise järelvalve all.
Changes in strength, brand (manufacturer), type (regular, NPH, lente, etc.), species (animal) and/ or method of manufacturing may result in a change in dosage.
Muutused tugevuses, tootenimes (tootjas), tüübis (lühikese toimeajaga insuliin, NPH, pika toimeajaga insuliin jne), liigis (loomne) ja/ või tootmismeetodis võivad viia annuse muutmisele.
The use of inadequate dosages or discontinuation of treatment, especially in insulin-dependent diabetic, may lead to hyperglycaemia and diabetic ketoacidosis; conditions which are potentially lethal.
Ebapiisavate annuste kasutamine või ravi lõpetamine, eriti insuliinsõltuva suhkurtõve korral, võib viia hüperglükeemia ja diabeetilise ketoatsidoosini, mis on potentsiaalselt eluohtlikud seisundid.
Switching a patient to another type or brand of insulin should be done under strict medical supervision and may require change in dose.
Patsiendi üleviimine teist tüüpi või marki insuliinile peab toimuma hoolika meditsiinilise järelevalve all ning võib osutuda vajalikuks annuse muutmine.
Hypoglycaemia The time of occurrence of hypoglycaemia depends on the action profile of the insulins used and may, therefore, change when the treatment regimen is changed.
Hüpoglükeemia Hüpoglükeemia esinemise aeg sõltub kasutatavate insuliinide toimekõverast ja võib sellest tulenevalt ravirežiimi muutmisel muutuda.
3 Conditions which may make the early warning symptoms of hypoglycaemia different or less pronounced include long duration of diabetes, intensified insulin therapy, diabetic nerve disease, medicinal products such as beta blockers or after transfer from animal-source insulin to human insulin.
Seisundid, mis võivad muuta hüpoglükeemia varaseid hoiatavaid sümptomeid või muuta need vähem väljendunuks, on järgmised: suhkurtõve pikk kestus, insuliinravi intensiivistamine, diabeetiline närvikahjustus, ravimid nagu β- adrenoblokaatorid või üleminek loomselt insuliinilt iniminsuliinile.
Adjustment of dosage may be also necessary if patients undertake increased physical activity or change their usual meal plan.
Annuse kohandamine võib samuti olla vajalik kui patsiendi kehaline aktiivsus tõuseb või muutuvad tavapärased söömisharjumused.
When compared with soluble human insulin, if hypoglycaemia occurs after an injection with rapid acting analogues, it may occur earlier.
3 Kui hüpoglükeemia tekib pärast lühikese toimega insuliini analoogi süstimist, võib see esineda iniminsuliinidega võrreldes varem.
Studies on pharmacokinetic interactions have not been performed.
Farmakokineetiliste koostoimete uuringuid pole tehtud.
Based on empirical knowledge from similar medicinal products, clinically relevant pharmacokinetic interactions are unlikely to occur.
Empiiriliste teadmiste põhjal teiste sarnaste ravimite kohta võib öelda, et kliiniliselt oluliste farmakokineetiliste koostoimete esinemine on vähetõenäoline.
A number of substances affect glucose metabolism and may require dose adjustment of insulin glulisine and particularly close monitoring.
Mitmed ained mõjutavad glükoosi ainevahetust ja nende kasutamine võib tingida insuliinglulisiini annuse muutmise ja tiheda jälgimise vajaduse.
Substances that may enhance the blood-glucose-lowering activity and increase susceptibility to hypoglycaemia include oral antidiabetic agents, angiotensin converting enzyme (ACE) inhibitors, disopyramide, fibrates, fluoxetine, monoamide oxidase inhibitors (MAOIs), pentoxifylline, propoxyphene, salicylates and sulfonamide antibiotics.
Aineteks, mis võivad võimendada hüpoglükeemilist efekti ja suurendada kalduvust hüpoglükeemiale, on suukaudsed antidiabeetilised ravimid, angiotensiini konverteeriva ensüümi (AKE) inhibiitorid, disopüramiid, fibraadid, fluoksetiin, monoamiini oksüdaasi inhibiitorid (MAOI), pentoksüfülliin, propoksüfeen, salitsülaadid ja sulfonamiidrea antibiootikumid.
Substances that may reduce the blood-glucose-lowering activity include corticosteroids, danazol, diazoxide, diuretics, glucagon, isoniazid, phenothiazine derivatives, somatropin, sympathomimetic agents (e. g. epinephrine [adrenaline], salbutamol, terbutaline), thyroid hormones, estrogens, progestins (e. g. in oral contraceptives), protease inhibitors and atypical antipsychotic medicinal products (e. g. olanzapine and clozapine).
Aineteks, mis võivad nõrgendada hüpoglükeemilist efekti, on kortikosteroidid, danasool, diasoksiid, diureetikumid, glükagoon, isoniasiid, fenotiasiini derivaadid, somatropiin, sümpatomimeetilised ained (nt epinefriin [adrenaliin], salbutamool, terbutaliin), türeoidhormoonid, östrogeenid, progestogeenid (nt suukaudsed kontratseptiivid), proteaasi inhibiitorid ja atüüpilised antipsühhootilised ravimid (nt olansapiin ja klosapiin).
Beta-blockers, clonidine, lithium salts or alcohol may either potentiate or weaken the blood-glucose- lowering activity of insulin.
Beeta- blokaatorid, klonidiin, liitiumi soolad või alkohol võivad insuliini hüpoglükeemilist efekti nii tugevdada kui nõrgendada.
In addition, under the influence of sympatholytic medicinal products such as beta-blockers, clonidine, guanethidine and reserpine, the signs of adrenergic counter-regulation may be reduced or absent.
Lisaks võivad sümpatolüütiliste ravimite nagu beeta- blokaatorite, klonidiini, guanetidiini ja reserpiini mõjul adrenergilise vastureaktsiooni nähud nõrgeneda või üldse puududa.
There are no adequate data on the use of insulin glulisine in pregnant women.
Insuliinglulisiini kasutamise kohta rasedatel ei ole piisavalt andmeid.
Animal reproduction studies have not revealed any differences between insulin glulisine and human insulin regarding pregnancy, embryonal/ foetal development, parturition or postnatal development (see section 5.3).
Loomkatsete põhjal ei erine insuliinglulisiin ja iniminsuliin oma mõjult tiinusele, embrüonaalsele/ loote arengule, sünnitusele või postnataalsele arengule (vt lõik 5. 3).
Insulin requirements may decrease during the first trimester and generally
Insuliini vajadus võib langeda esimese trimestri jooksul ja tavaliselt tõusta teise ja kolmanda trimestri jooksul.
It is unknown whether insulin glulisine is excreted in human milk, but in general insulin does not pass into breast milk and is not absorbed after oral administration.
Pole teada, kas insuliinglulisiin eritub rinnapiima, kuid üldiselt insuliin ei eritu rinnapiima ega imendu pärast suukaudset manustamist.
Breast-feeding mothers may require adjustments in insulin dose and diet.
Rinnaga toitvatel naistel võivad insuliiniannus ja dieet vajada korrigeerimist.
4.7 Effects on ability to drive and use machines
4 4. 7 Toime reaktsioonikiirusele
The patient's ability to concentrate and react may be impaired as a result of hypoglycaemia or hyperglycaemia or, for example, as a result of visual impairment.
Patsiendi kontsentreerumis - ja reaktsioonivõime võivad väheneda hüpoglükeemia või hüperglükeemia tagajärjel, samuti näiteks nägemiskahjustuse tulemusena.
This may constitute a risk in situations where these abilities are of special importance (e. g. driving a car or operating machinery).
See võib olla riskfaktoriks olukorras, kus need võimed omavad erilist tähtsust (nt autojuhtimisel või masinatega töötamisel).
Hypoglycaemia, the most frequent undesirable effect of insulin therapy, may occur if the insulin dose is too high in relation to the insulin requirement.
Insuliinravi kõige sagedasem kõrvaltoime on hüpoglükeemia, mis võib esineda, kui insuliini annus on liiga suur võrreldes insuliini vajadusega.
The following related adverse reactions from clinical investigations were listed below by system organ class and in order of decreasing incidence (very common: ≥ 1/ 10; common: ≥ 1/ 100 to < 1/ 10; uncommon: ≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100; rare: ≥ 1/ 10,000 to < 1/ 1,000; very rare: < 1/ 10,000), not known (cannot be estimated from the available data).
Järgnevad kliinilistes uuringutes esinenud ravimiga seotud kõrvaltoimed on loetletud organsüsteemide kaupa ja väheneva esinemissageduse järgi (väga sage: ≥1/ 10; sage: ≥1/ 100 kuni < 1/ 10; aeg- ajalt: ≥ 1/ 1000 kuni < 1/ 100; harv: ≥1/ 10000 kuni < 1/ 1000; väga harv: < 1/ 10000), teadmata (ei saa hinnata olemasolevate andmete alusel).
Hypoglycaemia Symptoms of hypoglycaemia usually occur suddenly.
Ainevahetus - ja toitumishäired Väga sage: hüpoglükeemia Hüpoglükeemia sümptomid tekivad tavaliselt äkki.
Hypoglycaemia can become severe and may lead to unconsciousness and/ or convulsions and may result in temporary or permanent impairment of brain function or even death.
Hüpoglükeemia võib süveneda ja viia teadvusekao ja/ või krampideni ning lõppeda ajutise või püsiva ajukahjustuse või isegi surmaga.
Skin and subcutaneous tissue disorders Common: injection site reactions and local hypersensitivity reactions.
Naha ja nahaaluskoe kahjustused Sage: süstekoha reaktsioonid ja kohalikud ülitundlikkuse reaktsioonid.
Lipodystrophy Lipodystrophy may occur at the injection site as a consequence of failure to rotate injection sites within an area.
Harv: lipodüstroofia Süstekohal võib esineda lipodüstroofia, kui süstekohti süstepiirkonnas ei vahetata roteerivalt.
Systemic hypersensitivity reactions Systemic hypersensitivity reactions may include urticaria, chest tightness, dyspnea, allergic dermatitis and pruritus.
Üldised häired Aeg- ajalt: süsteemsed ülitundlikkusreaktsioonid Süsteemsed ülitundlikkusreaktsioonidena võivad muuhulgas tekkida urtikaaria, pigistustunne rinnus, düspnoe, alleriline dermatiit ja sügelus.
Severe cases of generalized allergy, including anaphylactic reaction, may be life- threatening.
Generaliseerunud allergia raskekujulised juhud, sh anafülaktiline reaktsioon, võivad olla eluohtlikud.
Hypoglycaemia may occur as a result of an excess of insulin activity relative to food intake and energy expenditure.
Hüpoglükeemia võib esineda juhul, kui insuliini aktiivsus on suurem, võrreldes manustatud toidu ja energia kulutamisega.