natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Rifampicin in combination with Kaletra causes large decreases in lopinavir concentrations which may in turn significantly decrease the lopinavir therapeutic effect.
Iiveldus, okendamine, kõhuvalu, väljaheite muutused, seedehäired, flatulents, seedetrakti häire
Therefore, this co-administration should be avoided unless judged strictly necessary (see section 4.5).
Kõhupuhitus, kõhukinnisus,
Other
Aeg- ajalt
Kaletra is not a cure for HIV infection or AIDS.
Maksa ja sapiteede häired
It does not reduce the risk of passing HIV to others through sexual contact or blood contamination.
Koletsüstiit, hepatiit, hepatomegaalia, rasvadeposiit maksas, maksa tundlikkus
Appropriate precautions should be taken.
Naha ja nahaaluskoe kahjustused
People taking Kaletra may still develop infections or other illnesses associated with HIV disease and AIDS.
Lööve, lipodüstroofia, akne
Concomitant use of Kaletra and fluticasone or other glucocorticoids that are metabolised by CYP3A4 is not recommended unless the potential benefit of treatment outweighs the risk of systemic corticosteroid effects, including Cushing’ s syndrome and adrenal suppression (see section 4.5).
Alopeetsia, kuiv nahk, ekseem, eksofoliatiivne dermatiit, makulopapuloosne lööve, küünte muutused, kihelus, seborröa, naha värvuse muutused, haavandid nahal, näo turse, higistamine, nahastriia
4.5 Interaction with other medicinal products and other forms of interaction
Lihas- skeleti ja sidekoe kahjustused
Kaletra contains lopinavir and ritonavir, both of which are inhibitors of the P450 isoform CYP3A in vitro.
Artralgia, artroos, müalgia, seljavalu, liigeshäire
Co-administration of Kaletra and medicinal products primarily metabolised by CYP3A may result in increased plasma concentrations of the other medicinal product, which could increase or prolong its therapeutic and adverse reactions.
Aeg- ajalt
Kaletra does not inhibit CYP2D6, CYP2C9, CYP2C19, CYP2E1, CYP2B6 or CYP1A2 at clinically relevant concentrations (see section 4.3).
Neerukivid, uriini muutused, albuminuuria, hüperkaltsinuuria, nefriit, hüperurikeemia
This may result in lowered plasma concentrations and potential decrease of efficacy of co-administered medicinal products.
Reproduktiivsüsteemi ja rinnanäärmete häired
Medicinal products that are contraindicated specifically due to the expected magnitude of interaction and potential for serious adverse events are listed in section 4.3.
Ejakulatsiooni häired, amenorröa, rindade suurenemine, günekomastia, impotentsus, menorraagia
All interaction studies, when otherwise not stated, were performed using Kaletra capsules, which gives an approximately 20% lower exposure of lopinavir than the 200/ 50 mg tablets.
Valu rinnus või rinnaku all, külmavärinad, palavik, gripi - laadne sündroom, nõrkus, perifeersed tursed, ravimite koostoime
Antiretroviral agents
Väga sage (järk 3 või 4)
Nucleoside/ Nucleotide reverse transcriptase inhibitors (NRTIs):
Sage (järk 3 või 4)
Stavudine and Lamivudine: no change in the pharmacokinetics of lopinavir was observed when Kaletra was given alone or in combination with stavudine and lamivudine in clinical studies.
Glükoosi tõus, amülaasi aktiivsuse tõus, SGOT/ ASAT ja SGPT/ ALAT aktiivsuse tõus, hälbed maksafunktsioonitestide tulemustes
68 Didanosine: it is recommended that didanosine be administered on an empty stomach; therefore, didanosine may be co-administered with Kaletra tablets without food.
Glükoosi tolerantsuse tõus, kaalu suurenemine või alanemine, bilirubiini tõus, hormoonitaseme muutused, hälbed laboritestide tulemustes
Zidovudine and Abacavir:
Lapsed:
Kaletra induces glucuronidation; therefore Kaletra has the potential to reduce zidovudine and abacavir plasma concentrations.
Ohutuse aspektist ei erine ravimi kasutamine 2- aastastel ja vanematel lastel ravimi kasutamisest täiskasvanutel.
The clinical significance of this potential interaction is unknown.
Infektsioonid ja nakkused Närvisüsteemi häired Seedetrakti häired
Tenofovir: when tenofovir disoproxil fumarate was co-administered with Kaletra, tenofovir concentrations were increased by approximately 30% with no changes noted in lopinavir or ritonavir concentrations.
Viirusinfektsioon Maitsmishäired Kõhukinnisus, oksendamine, pankreatiit *
Higher tenofovir concentrations could potentiate tenofovir associated adverse events, including renal disorders.
Maksa ja sapiteede häired Naha ja nahaaluskoekahjustused Üldised häired ja manustamiskoha reaktsioonid
Non-nucleoside reverse transcriptase inhibitors (NNRTIs):
Sage (kraad 3 või 4)
In a study performed in healthy volunteers to explore the interaction between Kaletra tablets (400/ 100 mg twice daily) and efavirenz (600 mg once daily), efavirenz has been shown to decrease the lopinavir concentrations by 30 - 40%.
Pikenenud aktiveeritud osaline tromboplastiiniaeg, hemoglobiini langus, vereliistakute arvu langus, naatriumi, kaaliumi ja kaltsiumi tõus, bilirubiini tõus, SGPT/ ALAT ja SGOT/ ASAT aktiivsuse tõus, ülkolesterooli tõus, amülaasi aktiivsuse tõus, kusihappe tõus, naatriumi, kaaliumi või kaltsiumi langus, netrofiilide arvu vähenemine
When Kaletra tablet dosages were increased to 500/ 125 mg twice daily during co-administration of efavirenz 600 mg once daily in healthy volunteers, lopinavir pharmacokinetic parameters were similar to those obtained with Kaletra tablets 400/ 100 mg twice daily administered alone.
Kaletra- ravi saanud patsientidel on esinenud hepatiiti ja harva kollatõbe, seda patsientidel kindlate hepatiidi riskifaktoritega kui ka ilma nendeta.
Therefore, the Kaletra tablets dosage should be increased to 500/ 125 mg twice daily when co-administered with efavirenz 600 mg once daily.
Teatatud on Stevens- Johnson’ i sündroomist ja multiformsest erüteemist.
Similar pharmacokinetic interactions are expected for the co-administration of Kaletra tablets with the NNRTI nevirapine and with the protease inhibitors nelfinavir and amprenavir.
79 Teatatud on osteonekroosi juhtumitest, eriti patsientidel, kel esinevad üldtunnustatud riskifaktorid, kaugelearenenud HIV- haigus või kes on pikka aega kasutanud kombineeritud retroviirusevastast ravi.
The same recommendations for monitoring apply in these cases of co-administration.
Kõrvaltoimete esinemise sagedus pole teada (vt lõik 4. 4).
Co-administration with other HIV protease inhibitors (PIs):
Praeguseks on andmeid Kaletra üleannustamise kohta inimestel vähe.
Kaletra (400/ 100 mg twice daily) has been studied in combination with reduced doses of amprenavir, indinavir, nelfinavir and saquinavir in steady-state controlled healthy volunteer studies relative to clinical doses of each HIV protease inhibitor in the absence of ritonavir.
Koertel täheldatud kliinilised nähud olid: suurenenud süljeeritus, oksendamine ja kõhulahtisus/ väljaheite muutused.
Comparisons to published pharmacokinetic data with ritonavir-enhanced amprenavir and saquinavir regimens are also described.
Hiirtel, rottidel ja koertel täheldatud toksilisussümptomiteks olid aktiivsuse langus, ataksia, kõhnumine, dehüdratatsioon ja treemor.
Additionally, the effect of additional ritonavir on the pharmacokinetics of lopinavir are discussed.
Spetsiifiline antidoot puudub.
Note that the historical comparisons to ritonavir-enhanced protease inhibitor regimens should be interpreted with caution (see details of combinations below).
Kaletra üleannustamise ravi seisneb üldistes toetavates meetmetes, sealhulgas tuleb jälgida elulisi funktsioone ning patsiendi kliinilist seisundit.
Appropriate doses of HIV-protease inhibitors in combination with Kaletra with respect to safety and efficacy have not been established.
Samuti võib manustada aktiveeritud sütt.
Therefore, the concomitant administration of Kaletra with PIs requires close monitoring.
Kuna Kaletra seondub suures ulatuses proteiinidega, on tema oluline eritumine dialüüsil vähetõenäoline.
Amprenavir: see recommendations described for Kaletra tablets co-administration with efavirenz.
J05AE06.
Fosamprenavir: co-administration of standard doses of lopinavir/ ritonavir with fosamprenavir results in a significant reduction in amprenavir concentrations.
Lopinaviir on HIV- 1 ja HIV- 2 proteaaside inhibiitor.
Therefore, concomitant administration of these medicinal products is not recommended.
HIV proteaaside inhibeerimise tulemusel takistatakse polüproteiini gag- pol lahtilõikamist, mistõttu tekib ebaküps, mitte- infektsioosne viirus.
Indinavir: indinavir 600 mg twice daily in combination with Kaletra produces similar indinavir AUC, higher Cmin (by 3.5-fold) and lower Cmax relative to indinavir 800 mg three times daily alone.
Kõrge annuse lopinaviir/ ritonaviiri (800/ 200 mg kaks korda ööpäevas) esilekutsutud QRS intervalli pikenemine 6 millisekundilt 9, 5 millisekundile põhjustab QT pikenemist.
Furthermore, concentrations of lopinavir do not appear to be affected when both medicinal products, Kaletra and indinivir, are combined, based on historical comparison with Kaletra alone.
Mitte ühelgi uuringus osalenul ei esinenud, võrreldes algtasemega, QTcF intervalli ≥ 60ms pikenemist, mis oleks ületanud potentsiaalset kliiniliselt olulist 500 ms piiri.
Nelfinavir: see recommendations described for Kaletra tablets co-administration with efavirenz.
Keskmine PR muutus algtasemega võrreldes oli 11, 6... 24, 4 ms 12 tunni jooksul pärast manustamist.
Saquinavir: saquinavir 800 mg twice daily co-administered with Kaletra produces an increase of saquinavir AUC by 9.6-fold relative to saquinavir 1200 mg three times daily given alone.
Maksimaalne PR intervall oli 286 ms, ning ei täheldatud teise või kolmanda astme atrioventrikulaarse blokaadi esinemist (vt lõik 4. 4).
69 Saquinavir 800 mg twice daily co-administered with Kaletra resulted in an increase of saquinavir AUC by approximately 30% relative to saquinavir/ ritonavir 1000/ 100 mg twice daily, and produces similar exposure to those reported after saquinavir/ ritonavir 400/ 400 mg twice daily.
Lopinaviiri in vitro viirusvastast toimet laboratoorsete HIV tüvede suhtes uuriti ägedalt infitseeritud lümfoblastilise rea rakkudel ning kliiniliste HIV tüvede suhtes perifeersest verest pärit lümfotsüütidel.
When saquinavir 1200 mg twice daily was combined with Kaletra, no further increase of concentrations was noted.
Lopinaviiri keskmine IC50 viie erineva laboratoorse HIV- 1 tüve vastu oli inimese seerumi puudumisel 19 nM.
Furthermore, concentrations of lopinavir do not appear to be affected when both medicinal products, Kaletra and saquinavir, are combined, based on historical comparison with Kaletra alone.
Erinevate HIV- 1 kliiniliste isolaatide suhtes oli lopinaviiri keskmine IC50 inimese seerumi puudumisel 6, 5 nM.
Ritonavir:
80 Resistentsus:
Other medicinal products:
In vitro resistentsuse valik:
Acid reducing agents (omeprazole, ranitidine): in a study performed in healthy volunteers, no clinically relevant interaction has been observed when Kaletra tablets 400/ 100 mg twice daily was co-administered with omeprazole or with ranitidine.
HIV- 1 on in vitro kultiveeritud koos lopinaviiriga ning lopinaviiri ja ritonaviiri kombinatsiooniga sellistes kontsentratsioonides, mis jäljendavad Kaletra- ravi ajal esinevat plasmakontsentratsioonisuhete vahemikku.
Kaletra can be co-administered with acid reducing agents with no dose adjustment.
Kokkuvõtteks näitas in vitro fenotüüpide iseloomustamine ristuva resistentsuse esinemist lopinaviiri ja teiste proteaasi inhibiitorite vahel.
(bepridil, systemic lidocaine and quinidine): concentrations may be increased when co-administered with Kaletra.
Resistentsuse analüüs patsientidel, kellel AIDS- iga seotud viirusi (ARV) ei esinenud:
Anticancer agents (eg vincristine, vinblastine): these agents may have their serum concentrations increased when co-administered with lopinavir/ ritonavir resulting in the potential for increased adverse events usually associated with these anticancer agents.
II faasi uuringus (M97- 720), milles patsiendid said ravi 204 nädala jooksul, ei leitud isoleeritud viiruste genotüübi analüüsi käigus, mis viidi edukalt läbi 11- l patsiendil 16- st (neil leiti HIV RNA- d suuremas koguses kui 400 koopiat/ ml), primaarseid ega aktiivtsentri punktmutatsioone (aminohapped positsioonides 8, 30, 32, 46, 47, 48, 50, 82, 84 ja 90) ega ka proteaasi inhibiitori fenotüüpilist resistentsust.
Anticoagulants: warfarin concentrations may be affected when co-administered with Kaletra.
Resistentsuse uuringuteks õnnestus neist viirus isoleerida ja amplifitseerida 96- l nelfinaviiri saanud patsiendil ja 51- l lopinaviiri/ ritonaviiri saanud patsiendil.
It is recommended that INR (international normalised ratio) be monitored.
Resistentsust nelfinaviiri suhtes, mida määratleti proteaaside D30N või L90M mutatsioonide olemasolu järgi, täheldati 41/ 96 (43%) patsientidest.
Anticonvulsants (phenobarbital, phenytoin, carbamazepine): will induce CYP3A4 and may decrease lopinavir concentrations.
Resistentsust lopinaviiri suhtes, mida määratleti kõigi proteaaside primaarsete või aktiivtsentri mutatsioonide olemasolu järgi (vt eespool), täheldati 0/ 51 (0%) patsientidest.
Phenytoin levels should be monitored when co-administering with lopinavir/ ritonavir.
Resistentsuse analüüs proteaasi inhibiitoriga (PI) ravitud patsientidel:
Bupropion: in healthy volunteers, the AUC and Cmax of bupropion and of its active metabolite, hydroxybupropion, were decreased by about 50% when co-administered with lopinavir/ ritonavir capsules 400/ 100 mg twice daily at steady-state.
Täiendav resistentsus tekkis kõige sagedamini patsientidel, kellelt enne ravi isoleeritud viirustel esines mitmeid proteaasi inhibiitoritega seotud mutatsioone, kuid tundlikkus lopenaviiri suhtes oli enne ravi vähenenud < 40 korda.
This effect may be due to induction of bupropion metabolism.
Kõige sagedamini ilmnesid mutatsioonid V82A, I54V ja M46I.
Therefore, if the co-administration of lopinavir/ ritonavir with bupropion is judged unavoidable, this should be done under close clinical monitoring for bupropion efficacy, without exceeding the recommended dosage, despite the observed induction.
19- ne isolaadi IC50 oli võrreldes enne ravi täheldatuga suurenenud 4, 3 korda (6, 2- kordsest 43 - kordseks, võrreldes metsikut tüüpi viirusega).
Trazodone: in a pharmacokinetic study performed in healthy volunteers, concomitant use of low dose ritonavir (200 mg twice daily) with a single dose of trazodone led to an increase in plasma concentrations of trazodone (AUC increased by 2.4 fold).
Genotüübilised iseärasused korreleeruvad teiste proteaasi inhibiitorite abil välja selekteeritud viiruste fenotüübis ilmneva tundlikkuse nõrgenemisena lopinaviiri suhtes.
Adverse events of nausea, dizziness, hypotension and syncope were observed following co-administration of trazodone and ritonavir in this study.
Uuriti lopinaviiri viirusvastast toimet in vitro 112 kliinilisel isolaadil, mis olid võetud patsientidelt, kelle puhul ravi ühe või mitme proteaasi inhibiitoriga oli ebaõnnestunud.
However, it is unknown whether the combination of lopinavir/ ritonavir causes a similar increase in trazodone exposure.
Sellest paneelist olid HIV- proteaasis toimunud mutatsioonidest seotud in vitro tundlikkuse langusega lopinaviiri suhtes järgmised mutatsioonid:
The combination should be used with caution and a lower dose of trazodone should be considered.
L10F/ I/ R/ V, K20M/ R, L24I, M46I/ L, F53L, I54L/ T/ V, L63P, A71I/ L/ T/ V, V82A/ F/ T, I84V ja L90M.
Digoxin: plasma concentrations of digoxin may be increased when co-administered with Kaletra.
81 HIV algviirustüvede vastu.
Caution is warranted and therapeutic drug monitoring of digoxin concentrations, if available, is recommended in case of co-administration of Kaletra and digoxin.
Kõigil 16 viirusel, millel esines enam kui 20- kordne tundlikkuse muutus, olid toimunud mutatsioonid positsioonides 10, 54, 63 pluss 82 ja/ või 84.
Particular caution should be used when prescribing Kaletra in patients taking digoxin as the acute inhibitory effect of ritonavir on Pgp is
Lisaks sellele kandsid nad keskmiselt 3 mutatsiooni aminohapete positsioonides 20, 24, 46, 53, 71 ja 90.
The increased digoxin level may lessen over time as Pgp induction develops.
Lisaks ülalkirjeldatud mutatsioonidele on pärast infektsiooni taasteket Kaletra- ravi saavatelt patsientidelt isoleeritud viirustel, mille tundlikkus lopinaviiri suhtes oli langenud, täheldatud ka mutatsioone I47A ja L76V.
Initiation of digoxin in patients already taking Kaletra is expected to result in lower increase of digoxin concentrations.
Järeldused teatud mutatsioonide või mutatsioonide mustrite olulisuse kohta muutuvad lisainformatsiooni ilmnemisel, alati on soovitatav vaadata järgi kehtivatest resistentsuse määramise andmete analüüsi interpretatsioonisüsteemidest.
Dihydropyridine calcium channel blockers:
Kaletra viirusvastane aktiivsus patsientidel, kellel ravi proteaasi inhibiitoritega ebaõnnestus:
(e. g. felodipine, nifedipine, nicardipine): may have their serum concentrations increased by Kaletra.
Uuringus ei olnud kontrollrühma, kus oleks kombinatsioonist puudunud Kaletra.
Lipid lowering agents:
Ristuv resistentsus:
HMG-CoA reductase inhibitors which are highly dependent on CYP3A4 metabolism, such as lovastatin and simvastatin, are expected to have markedly increased plasma concentrations when co-administered with Kaletra.
Teiste proteaasi inhibiitorite toime eelnevalt proteaasi inhibiitoreid saanud patsientidelt isoleeritud viirustesse, millel tekkis täiendav resistentsus lopinaviiri suhtes pärast Kaletra - ravi:
Atorvastatin is less dependent on CYP3A for metabolism.
Ristuva resistentsuse olemasolu teiste proteaasi inhibiitorite suhtes analüüsiti 18- lt eelnevalt proteaasi inhibiitoreid saanud patsiendilt (kellel viirusinfektsioon tekkis uuesti) isoleeritud viirusel, mille resistentsuse areng ilmnes kolmes Kaletra II faasi uuringus ja ühes Kaletra III faasi uuringus.
When atorvastatin was given concurrently with Kaletra, a mean 4.7-fold and 5.9-fold increase in atorvastatin Cmax and AUC, respectively, was observed.
Nende 18- ne isolaadi puhul oli lopenaviiri keskmine IC50 vastavalt 6, 9- kordne (enne ravi) ja 63 - kordne (taastekkinud infektsioonide puhul), võrreldes metsikut tüüpi viirusega.
Rosuvastatin is not dependent on CYP3A.
Üldiselt uuesti tekkinud infektsioonide korral isoleeritud viirused kas säilitasid oma esialgse ristuva resistentsuse või arenes neil märkimisvääre ristuv resistentsus indinaviiri, sakvinaviiri ja atasanaviiri suhtes.
However, when given concurrently with Kaletra a mean 5-fold and 2-fold increase in rosuvastatin Cmax and AUC, respectively, was observed.
Täheldati ka amprenaviiri toime tagasihoidlikku nõrgenemist – keskmine IC50 suurenes vastavalt 3, 7 (enne ravi) kuni 8 korda (taastekkinud infektsioonide puhul isoleeritud viirustel).
Results from an interaction study with Kaletra and pravastatin reveal no clinically significant interaction.
Enne ravi isoleeritud viirused säilitasid oma tundlikkuse tipranaviiri suhtes – keskmine IC50 suurenes vastavalt 1, 9 korda (enne ravi isoleeritud viirustel) ja 1, 8 korda (taastekkinud infektsioonide puhul isoleeritud viirustel), võrreldes metsikut tüüpi viirusega.
If treatment with a HMG-CoA reductase inhibitor is indicated, pravastatin or fluvastatin is recommended.
Täiendava info saamiseks tipranaviiri kasutamise kohta lopinaviir - resistentsete HIV- 1 infektsioonide ravis, sealhulgas eeldatavalt tundlike viiruste genotüüpide kohta, vt Aptivis’ e ravimi omaduste kokkuvõtet.
Dexamethasone: may induce CYP3A4 and may decrease lopinavir concentrations.
Kliinilise farmakodünaamika andmed:
Co-administration of vardenafil with rtionavir containing regimens including Kaletra is expected to result in 49-fold increase in vardenafil AUC.
Kaletra toimet (kombinatsioonis teiste retroviirusvastaste preparaatidega) bioloogilistele markeritele (HIV RNA tasemele plasmas ja CD4 arvule) on uuritud 48- nädalase kestusega kontrollitud kliinilises Kaletra- uuringus ja 360- nädalases Kaletra- uuringus.
The use of vardenafil with Kaletra is contraindicated (see section 4.3).
Patsiendid, kes pole retroviirusvastast ravi varem saanud
Cyclosporin, sirolimus (rapamycin) and tacrolimus: concentrations may be increased when co-administered with Kaletra.
Uuring M98- 863 on randomiseeritud, topelt- pime uuring 653- l varasemat retroviirusvastast ravi mitte - saanud patsiendil, milles uuritavaks ravimiks oli Kaletra (400/ 100 mg kaks korda ööpäevas) ja võrdlusravimiks nelfinaviir (750 mg kolm korda ööpäevas) koos nukleosiidse pöördtranskriptaasi inhibiitoriga.
More frequent therapeutic concentration monitoring is recommended until plasma levels of these products have been stabilised.
Kõiki randomiseeritud uuritavaid hõlmava (Intent- to- treat) analüüsi käigus arvestati puuduvate väärtustega patsiendid viroloogiliselt mitteparanenuiks.
Ketoconazole and itraconazole: may have serum concentrations increased by Kaletra.
Patsientide osakaal, kellel 48. nädalaks HIV RNA tase oli alla 400 koopia/ ml oli Kaletra- rühmas 75% ja nelfinaviiri rühmas 63%.
High doses of ketoconazole and itraconazole (> 200 mg/ day) are not recommended.
Keskmine CD4 rakkude arv oli 259 rakku/ mm3 (vahemikus 2... 949 rakku/ mm3) ja keskmine vereplasma HIV- 1 RNA tase oli 4, 9 log10 koopiat/ ml (vahemikuks 2, 6... 6, 8 log10 koopiat/ ml).
Voriconazole: due to the potential for reduced voriconazole concentrations, co-administration of voriconazole and low dose ritonavir (100 mg twice daily) as contained in Kaletra should be avoided unless an assessment of the benefit/ risk to patient justifies the use of voriconazole.
48 - nädalase ravi kestel oli Kaletra- rühma patsientide osakaal, kellel oli plasmas RNA hulk < 50 koopia/ ml 67% ning nelfinaviiri rühmas 52%.
Clarithromycin: moderate increases in clarithromycin AUC are expected when co-administered with Kaletra.
Keskmine CD4 rakkude arvu suurenemine võrreldes algväärtustega oli 207 rakku/ mm3 Kaletra- rühmas ja 195 rakku/ mm3 nelfinaviiri rühmas.
For patients with renal or hepatic impairment dose reduction of clarithromycin should be considered (see section 4.4).
Kogu 48 nädalat kestnud uuringu vältel oli nende patsientide osakaal, kelle HIV RNA tase oli < 50 koopia/ ml, statistiliselt oluliselt suurem Kaletra- rühmas kui nelfinaviiri- rühmas.
Buprenorphine: buprenorphine (dosed at 16 mg daily) co-administered with lopinavir/ ritonavir (dosed at 400/ 100 mg twice daily) showed no clinically significant interaction.
Uuringus raviti algselt Kaletra’ ga sadat patsienti (sealhulgas sai 51 patsienti 400/ 100 mg kaks korda ööpäevas ja 49 patsienti kas 200/ 100 mg kaks korda ööpäevas või 400/ 200 mg kaks korda ööpäevas).
Kaletra can be co-administered with buprenorphine with no dose adjustment.
Kõik patsiendid viidi üle avatud uuringule Kaletra annusega 400/ 100 mg kaks korda ööpäevas 48. ja 72. nädala vahel.
Monitoring plasma concentrations of methadone is recommended.
Patsiendid, kes on varem retroviirusvastast ravi saanud
71 Contraceptives: levels of ethinyl oestradiol were decreased when oestrogen-based oral contraceptives were co-administered with Kaletra.
Intent- to- treat- analüüsi käigus loeti puuduvate väärtustega patsiendid viroloogiliselt mitteparanenuiks.
In case of co-administration of Kaletra with contraceptives containing ethinyl oestradiol (whatever the contraceptive formulation e. g. oral or patch), alternative methods of contraception are to be used.
36 patsiendil, kes said Kaletra’ t annuses 400/ 100 mg, oli 24. nädalaks HIV RNA < 400 (< 50) koopia/ ml 75% (58%) ja CD4 rakkude algväärtuse keskmine tõus oli 174 rakku/ mm3.
Rifabutin: when rifabutin and Kaletra were co-administered for 10 days, rifabutin (parent substance and active 25-O-desacetyl metabolite) Cmax and AUC were increased by 3.5- and 5.7-fold, respectively.
Uuring M98- 957 on randomiseeritud, avatud uuring, milles 57 patsiendil, kes olid varem saanud ravi mitme proteaasi inhibiitoriga ja keda ei olnud ravitud mitte- nukleosiidsete pöördtranskriptaasi inhibiitoritega, uuriti Kaletra- ravi kahel annusetasemel (400/ 100 mg ja 533/ 133 mg, mõlemad kaks korda ööpäevas) koos efavirensiga (600 mg üks kord ööpäevas) ja nukleosiidse pöördtranskriptaasi inhibiitoriga.
On the basis of these data, a rifabutin dose reduction of 75% (i. e.
Keskmine CD4 rakkude algtase oli 220 rakku/ mm3 (vahemikus 13... 1030 rakku/ mm3).