natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Patients with moderate or severe renal impairment require a dose adjustment of emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate that cannot be achieved with the combination tablet (see sections 4.2 and 5.2).
Mõõduka või raske neerukahjustusega patsientidel peab korrigeerima emtritsitabiini ja tenofoviirdisoproksiilfumaraadi annust, mida ei saa teha kombinatsioontableti kasutamisel (vt lõigud 4. 2 ja 5. 2).
If concomitant use of Atripla and nephrotoxic agents (e. g. aminoglycosides, amphotericin B, foscarnet, ganciclovir, pentamidine, vancomycin, cidofovir, interleukin-2) is unavoidable, renal function must be monitored weekly (see section 4.5).
Kui Atripla kasutamine koos nefrotoksiliste ravimitega (nt aminoglükosiidid, amfoteritsiin B, foskarnet, gantsikloviir, pentamidiin, vankomütsiin, tsidofoviir, interleukiin- 2) on vältimatu, tuleb neerufunktsiooni kontrollida kord nädalas (vt lõik 4. 5).
Renal failure, renal impairment, elevated creatinine, hypophosphataemia and proximal tubulopathy (including Fanconi syndrome) have been reported with the use of tenofovir disoproxil fumarate in clinical practice (see section 4.8).
Kliinilises praktikas on tenofoviirdisoproksiilfumaraadi kasutamisel täheldatud neerupuudulikkust, neerufunktsiooni häireid, suurenenud kreatiniini kontsentratsiooni, hüpofosfateemiat ja proksimaalset tubulopaatiat (sh Fanconi sündroomi) (vt lõik 4. 8).
It is recommended that creatinine clearance is calculated in all patients prior to initiating therapy with Atripla and renal function (creatinine clearance and serum phosphate) is also monitored every four weeks during the first year and then every three months.
Enne ravi alustamist Atripla’ ga on soovitatav kõikidel patsientidel arvutada kreatiniini kliirens ja jälgida ka neerufunktsiooni (kreatiniini kliirensit ja seerumi fosfaadisisaldust) esimesel aastal iga nelja nädala järel ning edaspidi iga kolme kuu järel.
In patients with a history of renal dysfunction or in patients who are at risk for renal dysfunction, consideration must be given to more frequent monitoring of renal function.
Neerufunktsiooni häire anamneesi või tekkeohuga patsientidel tuleks neerufunktsiooni kontrollida sagedamini.
If serum phosphate is < 1.5 mg/ dl (0.48 mmol/ l) or creatinine clearance is decreased to < 50 ml/ min in any patient receiving Atripla, renal function must be re-evaluated within one week, including measurements of blood glucose, blood potassium and urine glucose concentrations (see section 4.8, proximal tubulopathy).
Kui seerumi fosfaadikontsentratsioon on < 1, 5 mg/ dl (0, 48 mmol/ l) või kreatiniini kliirens langeb < 50 ml/ min ükskõik millisel Atripla’ t saaval patsiendil, tuleb neerufunktsiooni uuesti kontrollida ühe nädala jooksul, sealhulgas määrata veresuhkur, vere kaaliumisisaldus ja glükoosi kontsentratsioon uriinis (vt lõik 4. 8, proksimaalne tubulopaatia).
Since Atripla is a combination product and the dosing interval of the individual components cannot be altered, treatment with Atripla must be interrupted in patients with confirmed creatinine clearance < 50 ml/ min or decreases in serum phosphate to < 1.0 mg/ dl (0.32 mmol/ l).
Kuna Atripla on kombinatsioonpreparaat ning selle üksikkomponentide manustamisintervalli ei ole võimalik muuta, tuleb Atripla- ravi katkestada patsientidel, kelle kreatiniini kliirens on < 50 ml/ min või seerumi fosfaadisisaldus < 1, 0 mg/ dl (0, 32 mmol/ l).
Skin reactions: mild-to-moderate rash has been reported with the individual components of Atripla.
Atripla üksikkomponentide kasutamisel on kirjeldatud kerget kuni mõõdukat nahalöövet.
Appropriate antihistamines and/ or corticosteroids may improve tolerability and hasten the resolution of rash.
Vähem kui 1% - l efavirensiga ravitud haigetest on kirjeldatud raskekujulise lööbe teket (villide, mädase ketenduse ja haavanditega) (vt lõik 4. 8).
Severe rash associated with blistering, moist desquamation or ulceration has been reported in less than 1% of patients treated with efavirenz (see section 4.8).
Multiformse erüteemi ja Stevens- Johnsoni sündroomi esinemissagedus oli 0, 1%.
Patients who discontinued treatment with other non-nucleoside reverse transcriptase inhibitors due to rash may be at higher risk of developing rash during treatment with Atripla.
Patsientidel, kes lõpetasid lööbe tõttu ravi teiste mittenukleosiid- pöördtranskriptaasi inhibiitoritega, võib olla suurem risk lööbe tekkeks Atripla- ravi ajal.
Lipodystrophy and metabolic abnormalities: combination antiretroviral therapy has been associated with the redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV patients.
Lipodüstroofia ja metaboolsed häired: retroviirusevastast kombineeritud ravi on seostatud organismi rasvkoe ümberjaotumisega (lipodüstroofia) HIV- infektsiooniga patsientidel.
Knowledge about the mechanism is incomplete.
Teadmised selle tekkemehhanismi kohta on mittetäielikud.
A connection between visceral lipomatosis and protease inhibitors (PI) and lipoatrophy and nucleoside reverse transcriptase inhibitors (NRTIs) has been hypothesised.
Hüpoteesina on esitatud seost vistseraalse lipomatoosi ja proteaasi inhibiitorite ning lipoatroofia ja nukleosiid- pöördtranskriptaasi inhibiitorite vahel.
A higher risk of lipodystrophy has been associated with individual factors such as older age, and with drug-related factors such as longer duration of antiretroviral treatment and associated metabolic disturbances.
Suuremat lipodüstroofia riski on seostatud individuaalsete teguritega, nagu kõrgem iga ja ravimitega seotud tegurid (näiteks retroviirusevastase ravi pikem kestus ja sellega seotud metaboolsed häired).
Clinical examination should include evaluation for physical signs of fat redistribution.
Arstlik läbivaatus peab hõlmama keha rasvkoe ümberjaotumise hindamist.
Consideration should be given to the measurement of fasting serum lipids and blood glucose.
Kaaluda tuleb vajadust tühja kõhuga seerumi lipiidide ja veresuhkru määramise järele.
6 Effect of food: the administration of Atripla with food may increase efavirenz exposure (see section 5.2) and may lead to an increase in frequency of adverse reactions (see section 4.8).
Atripla manustamisel koos toiduga võib suureneda efavirensi ekspositsioon (vt lõik 5. 2), mis võib põhjustada kõrvaltoimete sagenemist (vt lõik 4. 8).
It is recommended that Atripla be taken on an empty stomach, preferably at bedtime.
Atripla’ t soovitatakse võtta tühja kõhuga, eelistatavalt magamaminekuajal.
Mitochondrial dysfunction: nucleoside and nucleotide analogues have been demonstrated in vitro and in vivo to cause a variable degree of mitochondrial damage.
Mitokondriaalne düsfunktsioon: in vivo ja in vitro on demonstreeritud, et nukleosiidi ja nukleotiidi analoogid põhjustavad erineva raskusega mitokondrite kahjustust.
There have been reports of mitochondrial dysfunction in HIV negative infants exposed in utero and/ or postnatally to nucleoside analogues.
Mitokondriaalset düsfunktsiooni on kirjeldatud HIV- negatiivsetel imikutel, kes puutusid nukleosiidi analoogidega kokku in utero ja/ või postnataalselt.
The main adverse events reported are haematological disorders (anaemia, neutropenia), metabolic disorders (hyperlactataemia, hyperlipasaemia).
Põhilised kirjeldatud kõrvaltoimed on muutused verepildis (aneemia, neutropeenia), metaboolsed häired (hüperlaktateemia, hüperlipaseemia).
Some late-onset neurological disorders have been reported (hypertonia, convulsion, abnormal behaviour).
Kirjeldatud on ka hilise tekkega närvisüsteemi häireid (hüpertoonia, krambid, käitumishäired).
Any child exposed in utero to nucleoside and nucleotide analogues, even HIV negative children, should have clinical and laboratory follow-up and should be fully investigated for possible mitochondrial dysfunction in case of relevant signs or symptoms.
Kõikidele lastele, kes puutuvad nukleosiidi ja nukleotiidi analoogidega kokku in utero (isegi HIV- negatiivsed lapsed), tuleks teha kliinilised ja laboratoorsed uuringud ning vastavate sümptomite ilmnemisel uurida neid igakülgselt võimaliku mitokondriaalse düsfunktsiooni suhtes.
These findings do not affect current national recommendations to use antiretroviral therapy in pregnant women to prevent vertical transmission of HIV.
Need leiud ei mõjuta retroviirusevastase ravi kasutamise riiklikke soovitusi rasedatel naistel, et vältida HIV ülekannet.
Immune Reactivation Syndrome: in HIV infected patients with severe immune deficiency at the time of institution of combination antiretroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic pathogens may arise and cause serious clinical conditions, or aggravation of symptoms.
Immuunsüsteemi reaktivatsiooni sündroom: raskekujulise immuunpuudulikkusega HIV- infektsiooniga patsientidel võib kombineeritud retroviirusevastase ravi alustamise ajal tekkida põletikuline reaktsioon asümptomaatilistele või residuaalsetele oportunistlikele patogeenidele ja põhjustada tõsist kliinilise seisundi või sümptomite halvenemist.
Relevant examples are cytomegalovirus retinitis, generalised and/ or focal mycobacterial infections, and pneumonia caused by Pneumocystis jiroveci (formerly known as Pneumocystis carinii).
Vastavad näited on tsütomegaloviiruse poolt põhjustatud retiniit, generaliseerunud ja/ või fokaalsed mükobakteriaalsed infektsioonid ja Pneumocystis jiroveci (eelnevalt nimetatud Pneumocystis carinii) pneumoonia.
Osteonecrosis: although the etiology is considered to be multifactorial (including corticosteroid use, alcohol consumption, severe immunosuppression, higher body mass index), cases of osteonecrosis have been reported particularly in patients with advanced HIV disease and/ or long term exposure to combination antiretroviral therapy (CART).
Osteonekroos: kuigi osteonekroosi etioloogiat peetakse multifaktoriaalseks (hõlmates kortikosteroidide kasutamise, alkoholi tarvitamise, raske immunosupressiooni ja kõrge kehamassi indeksi), on teatatud haiguse esinemisest eriti kaugelearenenud HIV- haigusega ja/ või pikaajalist kombineeritud retroviirusevastast ravi saanud patsientidel.
Bone: in a 144-week controlled clinical study that compared tenofovir disoproxil fumarate with stavudine in combination with lamivudine and efavirenz in antiretroviral-naïve patients, small decreases in bone mineral density of the hip and spine were observed in both treatment groups.
144 nädalat kestnud kontrollrühmaga kliinilises uuringus, mis võrdles tenofoviirdisoproksiilfumaraati stavudiiniga kombinatsioonis lamivudiini ja efavirensiga retroviirusevastast ravi varem mitte saanud patsientidel, täheldati mõlemas ravigrupis puusa ja lülisamba luu mineraalse tiheduse vähest langust.
Bone abnormalities (infrequently contributing to fractures) may be associated with proximal renal tubulopathy (see section 4.8).
Luude väärareng (põhjustab harva luumurde) võib olla seotud neeru proksimaalse tubulopaatiaga (vt lõik 4. 8).
Other antiretroviral agents: no data are available on the safety and efficacy of Atripla in combination with other antiretroviral agents.
Muud retroviirusevastased ravimid: puuduvad andmed Atripla ohutuse ja efektiivsuse kohta kombinatsioonis teiste retroviirusevastaste ravimitega.
Didanosine: co-administration of Atripla and didanosine is not recommended since exposure to didanosine is significantly increased following co-administration with tenofovir disoproxil fumarate (see section 4.5).
Atripla ja didanosiini koosmanustamine ei ole soovitatav, sest koos tenofoviirdisoproksiilfumaraadiga manustamisel suureneb oluliselt didanosiini ekspositsioon (vt lõik 4. 5).
Patients with HIV-1 harbouring mutations:
Mutatsioonidega HIV- 1 infektsiooniga patsiendid:
Atripla should be avoided in patients with HIV-1 harbouring the K65R, M184V/ I or K103N mutation (see sections 4.1 and 5.1).
Atripla kasutamisest tuleb hoiduda patsientidel, kelle HIV- 1 viirusel esineb K65R, M184V/ I või K103N mutatsioon (vt lõigud 4. 1 ja 5. 1).
Excipients: this medicinal product contains 1 mmol (23.6 mg) of sodium per dose which should be taken into consideration by patients on a controlled sodium diet.
Abiained: see ravimpreparaat sisaldab 1 mmol (23, 6 mg) naatriumit annuse kohta, millega tuleb arvestada patsientide puhul, kes on piiratud naatriumisisaldusega dieedil.
7 4.5 Interaction with other medicinal products and other forms of interaction
7 4. 5 Koostoimed teiste ravimitega ja muud koostoimed
No drug interaction studies have been conducted using Atripla.
Atripla’ ga ei ole koostoimete uuringud läbi viidud.
As a fixed combination, Atripla should not be administered concomitantly with other medicinal products containing any of the components, efavirenz, emtricitabine or tenofovir disoproxil as fumarate.
Kuna Atripla on fikseeritud kombinatsioonpreparaat, ei tohi seda manustada samaaegselt teiste samu toimeaineid – efavirensi, emtritsitabiini või tenofoviirdisoproksiilfumaraati – sisaldavate ravimpreparaatidega.
Due to similarities with emtricitabine, Atripla should not be administered concomitantly with other cytidine analogues, such as lamivudine.
Sarnasuse tõttu emtritsitabiiniga ei tohi Atripla’ ga samaaegselt manustada teisi tsütidiini analooge, näiteks lamivudiini.
Efavirenz is an inducer of CYP3A4 and an inhibitor of some CYP450 isoenzymes including CYP3A4 (see section 5.2).
Efavirens on CYP3A4 indutseerija ja mõningate CYP450 isoensüümide, k. a CYP3A4 inhibiitor (vt lõik 5. 2).
Other compounds that are substrates of CYP3A4 may have decreased plasma concentrations when co-administered with efavirenz.
Teiste CYP3A4 substraatide plasmakontsentratsioonid võivad efavirensiga koosmanustamisel väheneda.
Efavirenz exposure may also be altered when given with medicinal products or food (for example, grapefruit juice) which affect CYP3A4 activity.
Efavirensi ekspositsioon võib muutuda tema koosmanustamisel CYP3A4 aktiivsust mõjutavate ravimite või toiduga (nt greibimahlaga).
In vitro and clinical pharmacokinetic interaction studies have shown the potential for CYP450- mediated interactions involving emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate with other medicinal products is low.
Farmakokineetiliste koostoimete uuringutes in vitro ja kliinilistes katsetes on näidatud, et võimalus CYP450 poolt vahendatud koostoimeteks emtritsitabiini ja tenofoviirdisoproksiilfumaraadi ning teiste ravimite vahel on väike.
Contraindications of concomitant use Atripla must not be administered concurrently with terfenadine, astemizole, cisapride, midazolam, triazolam, pimozide, bepridil, or ergot alkaloids (for example, ergotamine, dihydroergotamine, ergonovine, and methylergonovine), since inhibition of their metabolism may lead to serious, life-threatening events (see section 4.3).
Samaaegne kasutamine vastunäidustatud Atripla’ t ei tohi manustada samaaegselt terfenadiini, astemisooli, tsisapriidi, midasolaami, triasolaami, pimosiidi, bepridiili või tungaltera alkaloididega (nt ergotamiin, dihüdroergotamiin, ergonoviin ja metüülergonoviin), kuna nende ravimite metabolismi inhibeerimine võib esile kutsuda raskeid, eluohtlikke kõrvaltoimeid (vt lõik 4. 3).
Voriconazole: co-administration of standard doses of efavirenz and voriconazole is contraindicated.
Vorikonasool: efavirensi ja vorikonasooli tavaliste annuste koosmanustamine on vastunäidustatud.
Since Atripla is a fixed-dose combination product, the dose of efavirenz cannot be altered; therefore, voriconazole and Atripla must not be co-administered (see section 4.3 and Table 1).
Kuna Atripla on toimeaineid fikseeritud annustes sisaldav kombinatsioonpreparaat, ei saa efavirensi annust muuta, mistõttu ei tohi vorikonasooli ja Atripla’ t samaaegselt manustada (vt lõik 4. 3 ja tabel 1).
John’ s wort (Hypericum perforatum): co-administration of Atripla and St.
Naistepuna ürt (Hypericum perforatum):
John’ s wort is contraindicated (see section 4.3).
Atripla ja naistepuna ürdi või naistepuna ürti sisaldavate taimsete preparaatide samaaegne manustamine on vastunäidustatud (vt lõik 4. 3).
Concomitant use not recommended Atazanavir/ ritonavir: insufficient data are available to make a dosing recommendation for atazanavir/ ritonavir in combination with Atripla.
Samaaegne kasutamine ei ole soovitatav Atazanaviir/ ritonaviir: puuduvad piisavad andmed, et anda annustamissoovitust atazanaviiri/ ritonaviiri kasutamisel kombinatsioonis Atripla’ ga.
Therefore co-administration of atazanavir/ ritonavir and Atripla is not recommended (see Table 1).
Seetõttu ei ole atazanaviiri/ ritonaviiri ja Atripla samaaegne manustamine soovitatav (vt tabel 1).
Didanosine: co-administration of Atripla and didanosine is not recommended (see section 4.4 and Table 1).
Atripla ja didanosiini koosmanustamine ei ole soovitatav (vt lõik 4. 4 ja tabel 1).
Renally eliminated medicinal products: since emtricitabine and tenofovir are primarily eliminated by the kidneys, co-administration of Atripla with medicinal products that reduce renal function or compete for active tubular secretion (e. g. cidofovir) may increase serum concentrations of emtricitabine, tenofovir and/ or the co-administered medicinal products.
Neerude kaudu erituvad ravimid: kuna emtritsitabiin ja tenofoviir erituvad neerude kaudu, võib Atripla manustamisel koos neerufunktsiooni vähendavate või aktiivse tubulaarsekretsiooni pärast konkureerivate ravimitega (nt tsidofoviir) suureneda emtritsitabiini, tenofoviiri ja/ või samaaegselt manustatud ravimite kontsentratsioon seerumis.
Some examples include, but are not limited to, aminoglycosides, amphotericin B, foscarnet, ganciclovir, pentamidine, vancomycin, cidofovir or interleukin-2 (see section 4.4).
Mõned näited (kuid mitte ainult) on aminoglükosiidid, amfoteritsiin B, foskarnet, gantsikloviir, pentamidiin, vankomütsiin, tsidofoviir või interleukiin- 2 (vt lõik 4. 4).
Other interactions Interactions between the components of Atripla and protease inhibitors, antiretroviral agents other than protease inhibitors and other non-antiretroviral medicinal products are listed in Table 1 below (increase is indicated as “↑”, decrease as “↓”, no change as “↔”, twice daily as “ b. i. d.”, once daily as “ q. d.” and once every 8 hours as “ q8h”).
Muud koostoimed Alljärgnevas tabelis 1 on toodud Atripla toimeainete koostoimed proteaasi inhibiitorite, retroviirusevastaste ravimite (peale proteaasi inhibiitorite) ja teiste mitte- retroviirusevastaste ravimitega (tõus on näidatud kui “ ↑ ”, langus kui “ ↓ ”, muutusteta kui “ ↔ ”, kaks korda ööpäevas kui “ b. i. d. ”, üks kord ööpäevas kui “ q. d. ” ja iga 8 tunni järel kui “ q8h ”).
8 Table 1:
8 Tabel 1:
Interactions between the individual components of Atripla and other medicinal products
Koostoimed Atripla üksikute toimeainete ja teiste ravimite vahel
Medicinal product by therapeutic
Ravim terapeutilise
Recommendation
Soovitus Atripla’ ga
Mean percent change in AUC, Cmax, Cmin
kategooria järgi (annus mg- des)
(dose in mg)
AUC,
with 90%
Cmax, Cmin keskmine protsentuaalne muutus, võimalusel koos 90% usaldusvahemikega (mehhanism)
co-administration with Atripla (efavirenz 600 mg, emtricitabine 200 mg, tenofovir disoproxil fumarate 300 mg)
koosmanustamise kohta (efavirens 600 mg, emtritsitabiin 200 mg, tenofoviirdisoproksiil - fumaraat 300 mg)
ANTI-INFECTIVES Antiretrovirals Protease inhibitors Amprenavir/ Efavirenz (1,200 b. i. d. / 600 q. d.)
INFEKTSIOONIVASTASED RAVIMID Retroviirusevastased ravimid Proteaasi inhibiitorid Amprenaviir/ efavirens (1200 b. i. d. / 600 q. d.)
AUC: ~↓ 40% Cmax: ~↓ 40% Cmin: ~↓ 40% (CYP3A4 induction, the effect of efavirenz is compensated by the pharmacokinetic booster effect of ritonavir) For co-administration of efavirenz with low-dose ritonavir in combination with a protease inhibitor, see section on ritonavir below.
AUC: ~↓ 40% Cmax: ~↓ 40% Cmin: ~↓ 40% (CYP3A4 indutseerimine, efavirensi toimet kompenseerib ritonaviiri farmakokineetikat potentseeriv toime) Efavirensi manustamine koos väikeses annuses ritonaviiri ja proteaasi inhibiitori kombinatsiooniga, vt lõik ritonaviiri kohta allpool.
Co-administration of amprenavir/ ritonavir and Atripla is not recommended.
Amprenaviiri/ ritonaviiri ja Atripla koosmanustamist ei soovitata.
Amprenavir/ Emtricitabine Amprenavir/ Tenofovir disoproxil fumarate
Amprenaviir/ emtritsitabiin Amprenaviir / tenofoviirdisoproksiilfumaraat
Atazanavir/ Ritonavir/ Tenofovir disoproxil fumarate (300 q. d. / 100 q. d. / 300 q. d.)
Atazanaviir/ ritonaviir / tenofoviirdisoproksiilfumaraat (300 q. d. / 100 q. d. / 300 q. d.)
AUC: ↓ 25% (↓ 42 to ↓ 3) Cmax: ↓ 28% (↓ 50 to ↑ 5) Cmin: ↓ 26% (↓ 46 to ↑ 10) Co-administration of atazanavir/ ritonavir with tenofovir resulted in increased exposure to tenofovir.
AUC: ↓ 25% (↓ 42... ↓ 3) Cmax: ↓ 28% (↓ 50... ↑ 5) Cmin: ↓ 26% (↓ 46... ↑ 10) Atazanaviiri/ ritonaviiri manustamisel koos tenofoviiriga suurenes tenofoviiri ekspositsioon.
Higher tenofovir concentrations could potentiate tenofovir- associated adverse events, including renal disorders.
Tenofoviiri suurema kontsentratsiooniga võivad kaasneda tenofoviiriga seotud kõrvaltoimed, sh neerufunktsiooni häired.
Co-administration of atazanavir/ ritonavir and Atripla is not recommended.
Atazanaviiri/ ritonaviiri ja Atripla koosmanustamist ei soovitata.
Atazanavir/ Ritonavir/ Efavirenz
Atazanaviir/ ritonaviir/ efavirens
Co-administration of efavirenz with atazanavir in combination with low-dose ritonavir resulted in substantial decreases in atazanavir exposure due to CYP3A4 induction, necessitating dosage adjustment of atazanavir (refer to the Summary of Product Characteristics for the medicinal product containing atazanavir).
Efavirensi manustamine koos atazanaviiri ja väikeses annuses ritonaviiriga viis atazanaviiri ekspositsiooni olulise vähenemiseni CYP3A4 indutseerimise tõttu, mis vajab atazanaviiri annuse korrigeerimist (vt atazanaviiri sisaldava preparaadi ravimi omaduste kokkuvõte).
Co-administration of efavirenz and atazanavir in combination with ritonavir may lead to increases in efavirenz exposure which may worsen the tolerability profile of efavirenz.
Efavirensi ja atazanaviiri manustamine kombinatsioonis ritonaviiriga võib viia efavirensi ekspositsiooni suurenemiseni, mille tagajärjel võib halveneda efavirensi talutavus.
Atazanavir/ Ritonavir/ Emtricitabine
Atazanaviir/ ritonaviir / emtritsitabiin
9 Indinavir/ Efavirenz (800 q8h/ 200 q. d.)
Indinaviir/ efavirens (800 q8h/ 200 q. d.)
Insufficient data are available to make a dosing recommendation for indinavir when dosed with
Puuduvad piisavad andmed, et anda annustamissoovitust indinaviiri kasutamisel
Indinavir/ Efavirenz (1,000 q8h/ 600 q. d.)
Indinaviir/ efavirens (1000 q8h/ 600 q. d.)
Morning AUC: ↓ 33%* (↓ 26 to ↓ 39) Afternoon AUC: ↓ 37%* (↓ 26 to ↓ 46) Evening AUC: ↓ 46%* (↓ 37 to ↓ 54) Morning Cmax: ↔ * Afternoon Cmax: ↔ * Evening Cmax: ↓ 29%* (↓ 11 to ↓ 43) Morning Cmin: ↓ 39%* (↓ 24 to ↓ 51) Afternoon Cmin: ↓ 52%* (↓ 47 to ↓ 57) Evening Cmin: ↓ 57%* (↓ 50 to ↓ 63) * when compared to indinavir 800 q8h alone (CYP3A4 induction) For co-administration of efavirenz with low-dose ritonavir in combination with a protease inhibitor, see section on ritonavir below.
Hommikune AUC: ↓ 33% * (↓ 26... ↓ 39) Pärastlõunane AUC: ↓ 37% * (↓ 26... ↓ 46) Õhtune AUC: ↓ 46% * (↓ 37... ↓ 54) Hommikune Cmax: ↔ * Pärastlõunane Cmax: ↔ * Õhtune Cmax: ↓ 29% * (↓ 11... ↓ 43) Hommikune Cmin: ↓ 39% * (↓ 24... ↓ 51) Pärastlõunane Cmin: ↓ 52% * (↓ 47... ↓ 57) Õhtune Cmin: ↓ 57% * (↓ 50... ↓ 63) * võrreldes ainult indinaviiriga annuses 800 q8h (CYP3A4 indutseerimine) Efavirensi manustamine koos väikeses annuses ritonaviiri ja proteaasi inhibiitori kombinatsiooniga, vt lõik ritonaviiri kohta allpool.
Atripla.
koos Atripla’ ga.
Indinavir/ Emtricitabine (800 q8h/ 200 q. d.)
Indinaviir/ emtritsitabiin (800 q8h/ 200 q. d.)
AUC: ↔ Cmax: ↔ Emtricitabine:
AUC: ↔ Cmax: ↔ Emtritsitabiin:
Indinavir/ Tenofovir disoproxil fumarate (800 q8h/ 300 q. d.)
Indinaviir / tenofoviirdisoproksiilfumaraat (800 q8h/ 300 q. d.)
AUC: ↔ Cmax: ↔ Tenofovir:
AUC: ↔ Cmax: ↔ Tenofoviir:
Lopinavir/ Ritonavir/ Tenofovir disoproxil fumarate (400 b. i. d. / 100 b. i. d. / 300 q. d.)
Lopinaviir/ ritonaviir / tenofoviirdisoproksiilfumaraat (400 b. i. d. / 100 b. i. d. / 300 q. d.)
Lopinavir/ Ritonavir:
Lopinaviir/ ritonaviir:
AUC: ↔ Cmax: ↔ Cmin: ↔ Tenofovir:
AUC: ↔ Cmax: ↔ Cmin: ↔ Tenofoviir: