natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Emerging Genotypic Entecavir Resistance Through Year 5, Nucleoside-Naive Studies a
Genotüübilise entekaviir- resistentsuse kujunemine 5 aasta jooksul nukleosiidravi mittesaanud patsientide uuringutes. a Ravi saanud ja resistentsuse suhtes jälgitud patsienteb Patsientide arv aastas, kellel ilmnes:
663
1. aasta 663
278
2. aasta 278
149
3.
121
4. aasta a 121
108
5. aasta a 108
c - emerging genotypic ETVr
- kujunenud genotüübiline genotüübiline ETVr koos
1
ETVrc c d
1
1 1 0 1
c - genotypic ETVr with virologic d breakthrough Cumulative probability of:
0 0
1
0 0
1
viroloogilise läbimurdega Esinemise kumulatiivne tõenäosus:
- emerging genotypic ETVr
- kujunenud genotüübiline ETVrc
0.2%
0, 2%
0.5%
0, 5%
1.2%
1, 2% 1, 2%
1.2%
1, 2%
1.2%
a
c - genotypic ETVr with virologic d breakthrough a
c - genotüübiline ETVr koos d viroloogilise läbimurdega
0.8%
0, 2%
0.8%
0, 8% 0, 8%
0.8%
0, 8%
Results reflect use of a 1-mg dose of entecavir for 147 of 149 patients in Year 3 and all patients in Years 4 and 5 and of combination entecavir-lamivudine therapy (followed by long-term entecavir therapy) for a median of 20 weeks for 130 of 149 patients in Year 3 and for 1 week for 1 of 121 patients in Year 4 in a rollover study. b Includes patients with at least one on-therapy HBV DNA measurement by PCR at or after week 24 through week 58 (Year 1), after week 58 through week 102 (Year 2), after week 102 through week 156 (Year 3), after week 156 through week 204 (Year 4), or after week 204 through week 252 (Year 5). c Patients also have LVDr substitutions. d ≥ 1 log10 increase above nadir in HBV DNA by PCR, confirmed with successive measurements or at the end of the windowed time point.
Tulemused kajastavad 1 mg entekaviiri kasutamist 147 patsiendil 149- st 3. aastal ja kõikidel patsientidel 4. ja 5. aastal ning entekaviir- lamivudiin kombinatsioonravis (millele järgnes pika- ajaline ravi entekaviiriga) keskmiselt 20. nädalat 130 patsiendil 149- st 3. aastal ja 1 nädal 1 patsiendil 121- st 4. aastal ravimi asendamise uuringus (rollover study). b Hõlmab patsiente vähemalt ühe raviaegse HBV DNA määramisega PCR- meetodil 24 nädalal või hiljem kuni nädalani 58 (1. aasta), nädalatel 58... 102 (2. aasta), nädalatel 102... 156 (3. aasta), nädalatel 156... 204 (4. aasta) või nädalatel 204... 252 (5. aasta). c Patsientidel olid samuti LVDr asendused. d HBV DNA ≥ 1 log10 tõus PCR- meetodil üle saavutatud madalaima väärtuse, mis kinnitus kontrollvisiidil või kokkuleppelise uuringuperioodi lõpus.
ETVr substitutions (in addition to LVDr substitutions rtM204V/ I ± rtL180M) were observed at baseline in isolates from 10/ 187 (5%) lamivudine-refractory patients treated with entecavir and monitored for resistance, indicating that prior lamivudine treatment can select these resistance substitutions and that they can exist at a low frequency before entecavir treatment.
See osutab, et eelnev lamivudiin- ravi võib selekteerida selliseid resistentsust põhjustavaid asendusi ning, et need võivad esineda madala sagedusega ka enne entekaviir- ravi.
Through Week 240, 3 of the 10 patients experienced virologic breakthrough (≥ 1 log10 increase above nadir).
Nädalaks 240 ilmnes viroloogiline läbimurre (≥ 1 log10 tõus üle madalaima väärtuse) 3 patsiendil 10- st.
Emerging entecavir resistance in lamivudine-refractory studies through Week 240 is summarized in the table.
Entekaviir- resistentsuse kujunemine lamivudiinile resistentsetel patsientidel teostatud uuringutes 240 nädala jooksul on kokkuvõtlikult esitatud järgnevas tabelis.
11 Genotypic Entecavir Resistance Through Year 5, Lamivudine-Refractory Studies
12 Genotüübilise entekaviir- resistentsuse kujunemine 5 aasta jooksul lamivudiinile resistentsete patsientide uuringutes
Year 2
2.
Year 3a
aasta
Year 4 a
3. aasta a 4. aasta a
Patients treated and monitored for b resistance Patients in specific year with:
Ravi saanud ja resistentsuse suhtes jälgitud patsienteb Patsientide arv aastas, kellel ilmnes:
- emerging genotypic ETVr
- kujunenud genotüübiline ETVrc c - genotüübiline ETVr koos d viroloogilise läbimurdega Esinemise kumulatiivne tõenäosus:
11
11 e 2
12
12 e 14
16
16 13
6
6 e 9
c - genotypic ETVr with virologic d breakthrough Cumulative probability of:
- kujunenud genotüübiline ETVrc c
e
6, 2%
c
e
15%
15% e
36.3%
36, 3% e
46.6%
46, 6% e
51.45%
51, 45%
c - genotypic ETVr with virologic d breakthrough a
- genotüübiline ETVr koos
1.1%
d
e
1, 1%
e 10.7%
10, 7%
e 27%
27%
e 41.3%
41, 3%
e
43, 6%
Results reflect use of combination entecavir-lamivudine therapy (followed by long-term entecavir therapy) for a median of 13 weeks for 48 of 80 patients in Year 3, a median of 38 weeks for 10 of 52 patients in Year 4, and for 16 weeks for 1 of 33 patients in Year 5 in a rollover study. b Includes patients with at least one on-therapy HBV DNA measurement by PCR at or after week 24 through week 58 (Year 1), after week 58 through week 102 (Year 2), after week 102 through week 156 (Year 3), after week 156 through week 204 (Year 4), or after week 204 through week 252 (Year 5). c Patients also have LVDr substitutions. d ≥ 1 log10 increase above nadir in HBV DNA by PCR, confirmed with successive measurements or at the end of the windowed time point. e ETVr occurring in any year; virologic breakthrough in specified year.
viroloogilise läbimurdega a Tulemused kajastavad entekaviir- lamivudiin kombinatsioonravi (millele järgnes pikaajaline ravi entekaviiriga) keskmiselt 13 nädalat 48 patsiendil 80- st 3. aastal, keskmiselt 38 nädalat 10 patsiendil 52- st 4. aastal ja 16 nädalat 1 patsiendil 33- st 5. aastal ravimi asendamise uuringus (rollover study). b Hõlmab patsiente vähemalt ühe raviaegse HBV DNA määramisega PCR- meetodil 24 nädalal või hiljem kuni nädalani 58 (1. aasta), nädalatel 58... 102 (2. aasta), nädalatel 102... 156 (3. aasta), nädalatel 156... 204 (4. aasta) või nädalatel 204... 252 (5. aasta). c Patsientidel olid ka LVDr asendused. d HBV DNA ≥ 1 log10 tõus PCR- meetodil üle saavutatud madalaima väärtuse, mis kinnitus kontrollvisiidil või kokkuleppelise uuringuperioodi lõpus. e ETVr esinemine mistahes aastal; viroloogiline läbimurre esitatud aastal.
Among lamivudine-refractory patients with baseline HBV DNA < 107 log10 copies/ ml, 64% (9/ 14) achieved HBV DNA < 300 copies/ ml at Week 48.
Lamivudiinresistentsetest patsientidest, kellel ravi alguses oli HBV DNA < 107 log10 koopiat/ ml, saavutasid 48. nädalaks 64% (9/ 14) HBV DNA < 300 koopiat/ ml.
These 14 patients had a lower rate of genotypic entecavir resistance (cumulative probability 18.8% through 5 years of follow-up) than the overall study population (see table).
Nendel 14 patsiendil oli entekaviiri genotüübilise resistentsuse määr madalam (kumulatiivne tõenäosus 18, 8% jälgimisel 5 aasta jooksul) kui uuringus osalenud populatsioonil (vt tabel).
Also, lamivudine-refractory patients who achieved HBV DNA < 104 log10 copies/ ml by PCR at Week 24 had a lower rate of resistance than those who did not (5-year cumulative probability 17.6% [n=50] versus 60.5% [n=135], respectively).
Ka lamivudiinile resistentsetel patsientidel, kellel nädalaks 24 oli HBV DNA < 104 log10 koopiat/ ml PCR, oli resistentsuse määr väiksem kui neil, kes seda ei seda ei saavutanud (5 aasta kumulatiivne tõenäosus 17, 6% [n=50] võrreldes vastavalt 60, 5% [n=135]).
Absorption: entecavir is rapidly absorbed with peak plasma concentrations occurring between 0.5-1.5 hours.
Imendumine: entekaviir imendub kiiresti, maksimaalne plasmakontsentratsioon saavutatakse 0, 5… 1, 5 tundi pärast manustamist.
There is a dose- proportionate increase in Cmax and AUC values following multiple doses ranging from 0.1-1 mg.
Maksimaalse plasmakontsentratsiooni (Cmax) ja kontsentratsioonikõvera aluse pindala (AUC) väärtused suurenevad proportsionaalselt annusega annuste 0, 1... 1 mg korduval manustamisel.
Steady-state is achieved between 6-10 days after once daily dosing with ≈ 2 times accumulation.
Tasakaalukontsentratsioon saavutatakse ühekordse ööpäevase manustamise korral 6... 10 päeval umbes kahekordse akumulatsiooniga.
Cmax and Cmin at steady-state are 4.2 and 0.3 ng/ ml, respectively, for a dose of 0.5 mg, and 8.2 and 0.5 ng/ ml, respectively, for 1 mg.
Tasakaaluseisundis on Cmax ja Cmin vastavalt 4, 2 ja 0, 3 ng/ ml 0, 5 mg annuse korral ja 8, 2 ja 0, 5 ng/ ml 1 mg annuse korral.
0.75 hour fasted), a decrease in Cmax of 44-46%, and a decrease in AUC of 18-20%.
0, 5 mg entekaviiri manustamine standardse kõrge rasvasisaldusega toidukorra ajal (945 kcal, 54, 6 g rasva) või kerge eine ajal (379 kcal, 8, 2 g rasva) põhjustas minimaalse viivituse imendumises (1... 1, 5 tundi pärast sööki, 0, 75 tühja kõhuga), 44... 46% - se Cmax vähenemise ja 18... 20% - se AUC vähenemise.
The lower Cmax and AUC when taken with food is not considered to be of clinical relevance in nucleoside-naive patients but could affect efficacy in lamivudine-refractory patients (see section 4.2).
Väiksem Cmax ja AUC toiduga manustamisel on nukleosiide varem mitte saanud patsientidel kliinilise tähtsuseta, kuid võib mõjutada efektiivsust lamivudiinravile resistentsetel patsientidel (vt lõik 4. 2).
Distribution: the estimated volume of distribution for entecavir is in excess of total body water.
13 Jaotumine: arvestuslik entekaviiri jaotusruumala on suurem kui kogu keha vedeliku maht.
Metabolism: entecavir is not a substrate, inhibitor or inducer of the CYP450 enzyme system.
Metabolism: entekaviir ei ole CYP450 ensüümsüsteemi substraat, inhibiitor ega indutseerija.
Following administration of 14C-entecavir, no oxidative or acetylated metabolites and minor amounts of the phase II metabolites, glucuronide and sulfate conjugates, were observed.
Pärast 14 C- entekaviiri manustamist ei täheldatud oksüdatiivseid ega atsetüülitud metaboliite, väikestes kogustes täheldati II faasi metaboliite, glükuroniid - ja sulfaatkonjugaate.
12 Elimination: entecavir is predominantly eliminated by the kidney with urinary recovery of unchanged drug at steady-state of about 75% of the dose.
Eliminatsioon: entekaviir elimineerub peamiselt neerude kaudu, kusjuures tasakaaluseisundis imendub umbes 75% annusest muutumatul kujul tagasi.
Renal clearance is independent of dose and ranges between 360-471 ml/ min suggesting that entecavir undergoes both glomerular filtration and net tubular secretion.
Renaalne kliirens on annusest sõltumatu ja varieerub vahemikus 360... 471 ml/ min, mis osutab, et entekaviir eritub nii glomerulaarfiltratsiooni kui tubulaarsekretsiooni teel.
After reaching peak levels, entecavir plasma concentrations decreased in a bi-exponential manner with a terminal elimination half-life of ≈ 128-149 hours.
Pärast maksimaalse taseme saavutamist langeb entekaviiri plasmakontsentratsioon bieksponentsiaalselt lõpliku eliminatsiooni poolväärtusajaga ≈ 128... 149 tundi.
A 4 hour period of haemodialysis removed ≈ 13% of the dose, and 0.3% was removed by CAPD.
4- tunnine hemodialüüs kõrvaldas ≈ 13% ja ambulatoorne pidev peritoneaaldialüüs (CAPD) 0, 3% annusest.
Baseline Creatinine Clearance (ml/ min)
Kreatiniini kliirens enne ravimi manustamist (ml/ min) Raske,
Severe Severe
hemodialüüsi
Severe
peritoneaal -
> 50;
>
Managed with
50; ≤ 80
Managed
30... 50
< 30
20... < 30
Haemodialysis
saavad
with CAPD
dialüüsi saavad
(n = 4)
(n = 4)
Cmax (ng/ ml) (CV%)
Cmax (ng/ ml) (CV%)
8.1 (30.7)
8, 1 (30, 7)
10.4 (37.2)
10, 4 (37, 2)
10.5 (22.7)
10, 5 (22, 7)
15.3 (33.8)
15, 3 (33, 8)
15.4 (56.4)
15, 4 (56, 4)
16.6 (29.7)
16, 6 (29, 7)
AUC(0-T) (ng·h / ml)
AUC( 0- T) (ng· h / ml)
27.9
27, 9
51.5
51, 5
69.5
69, 5
145.7
145, 7
233.9
233, 9
221.8
221, 8
(25.6)
(25, 6)
(22.8)
(22, 8)
(22.7)
(22, 7)
(31.5)
(31, 5)
(28.4)
(28, 4)
(11.6)
(11, 6)
383.2
383, 2
197.9
197, 9
135.6
135, 6
40.3
40, 3
NA
Ei määratud
(101.8)
(101, 8)
(78.1)
(78, 1)
(31.6)
(31, 6)
(10.1)
(10, 1)
588.1
588, 1
309.2
309, 2
226.3
226, 3
100.6
100, 6
50.6
50, 6
35.7
35, 7
(153.7)
(153, 7)
(62.6)
(62, 6)
(60.1)
(60, 1)
(29.1)
(29, 1)
(16.5)
(16, 5)
(19.6)
(19, 6)
Post-Liver transplant: entecavir exposure in HBV-infected liver transplant recipients on a stable dose of cyclosporine A or tacrolimus (n = 9) was ≈ 2 times the exposure in healthy subjects with normal renal function.
Maksasiirdamise järgselt: stabiilsetes annustes tsüklosporiin A- d või takroliimust saavate HBV - infektsiooniga maksatransplantaadi retsipientide (n = 9) ekspositsioon entekaviirile oli ≈ 2 korda kõrgem kui normaalse neerufunktsiooniga tervete inimeste ekspositsioon.
Altered renal function contributed to the increase in entecavir exposure in these patients (see section 4.4).
Muutunud neerufunktsioon aitas kaasa entekaviiri ekspositsiooni suurenemisele neil patsientidel (vt lõik 4. 4).
Elderly: the effect of age on the pharmacokinetics of entecavir was evaluated comparing elderly subjects in the age range 65-83 years (mean age females 69 years, males 74 years) with young subjects in the age range 20-40 years (mean age females 29 years, males 25 years).
14 Eakad: vanuse mõju entekaviiri farmakokineetikale hinnati, võrreldes eakaid uuritavaid vanuses 65... 83 eluaastat (keskmine vanus naistel 69 aastat, meestel 74 aastat) noorematega vanuses 20... 40 eluaastat (keskmine vanus naistel 29 aastat, meestel 25 aastat).
After adjusting for differences in creatinine clearance and body weight, elderly subjects had a 12.5% higher AUC than young subjects. The population pharmacokinetic analysis covering patients in the age range 16-75 years did not identify age as significantly influencing entecavir pharmacokinetics.
Populatsiooni farmakokineetiline analüüs, mis hõlmas patsiente vanuses 16... 75 eluaastat, ei näidanud et vanus oleks entekaviiri farmakokineetikat oluliselt mõjutav tegur.
13 5.3 Preclinical safety data
5. 3 Prekliinilised ohutusandmed
In repeat-dose toxicology studies in dogs, reversible perivascular inflammation was observed in the central nervous system, for which no-effect doses corresponded to exposures 19 and 10 times those in humans (at 0.5 and 1 mg respectively).
Koertega läbiviidud korduvannusega toksikoloogilistes uuringutes täheldati pöörduvat perivaskulaarset põletikku kesknärvisüsteemis – sellist efekti ei oma annused, mis on vastavalt 19 ja 10 korda suuremad inimesel kasutatavatest annustest (vastavalt 0, 5 ja 1 mg).
In pregnant rats and rabbits administered entecavir, no effect levels for embryotoxicity and maternal toxicity corresponded to exposures ≥ 21 times those in humans.
Tiinetel rottidel ja küülikutel, kellele manustati entekaviiri, ei ilmnenud toksilisust loote ega ema suhtes ekspositsiooni korral, mis ületas ≥ 21- kordselt inimesel kasutatava.
In rats, maternal toxicity, embryo- foetal toxicity (resorptions), lower foetal body weights, tail and vertebral malformations, reduced ossification (vertebrae, sternebrae, and phalanges), and extra lumbar vertebrae and ribs were observed at high exposures.
Rottidel täheldati kõrge ekspositsiooni korral ema toksilisuse nähte, loote toksilisuse nähte (resorptsioone), loote kehamassi vähenemist, saba ja lülisamba väärarenguid, vähenenud luustumist (lülid, rinnakuluu, faalanksid) ja lisalumbaallülisid ning - roideid.
In a peri-postnatal study in rats, no adverse effects on offspring were observed.
Peri - ja postnataalses uuringus rottidel kahjulikke toimeid järglastele ei täheldatud.
In a separate study wherein entecavir was administered to pregnant lactating rats at 10 mg/ kg, both foetal exposure to entecavir and secretion of entecavir into milk were demonstrated.
Eraldiseisvas uuringus, mille käigus manustati tiinetele imetavatele rottidele entekaviiri 10 mg/ kg, tuvastati nii loote eksponeeritus entekaviirile kui entekaviiri sekretsioon rinnapiima.
No evidence of genotoxicity was observed in an Ames microbial mutagenicity assay, a mammalian- cell gene mutation assay, and a transformation assay with Syrian hamster embryo cells.
Ames' i mikrobiaalse mutageensuse testis, imetajarakkude geenmutatsiooni katses ega süüria hamstri embrüo rakkude transformatsioonitestis genotoksilisust ei täheldatud.
A micronucleus study and a DNA repair study in rats were also negative.
Mikrotuuma ja DNA - parandamise uuringud rottidel olid samuti negatiivsed.
Two-year carcinogenicity studies: in male mice, increases in the incidences of lung tumours were observed at exposures ≥ 4 and ≥ 2 times that in humans at 0.5 mg and 1 mg respectively.
Isastel hiirtel täheldati kopsukasvajate sageduse tõusu annuste juures, mis olid ≥ 4 ja ≥ 2 korda suuremad inimese vastavalt 0, 5 ja 1 mg annustest.
Crospovidone Lactose monohydrate Magnesium stearate Cellulose, Microcrystalline Povidone
15 Krospovidoon Laktoosmonohüdraat Magneesiumstearaat Mikrokristalne tselluloos Povidoon
Titanium dioxide Hypromellose Macrogol 400 Polysorbate 80 (E433)
Titaandioksiid Hüpromelloos Makrogool 400 Polüsorbaat 80 (E433)
14 6.2 Incompatibilities
6. 2 Sobimatus
Bottles:
Purgid:
30 x 1 film-coated tablets; 3 blister cards of 10 x 1 film-coated tablets each in Alu/ Alu perforated unit dose blisters, or 90 x 1 film-coated tablets; 9 blister cards of 10 x 1 film-coated tablets each in Alu/ Alu perforated unit dose blisters.
30 x 1 õhukese polümeerikattega tabletti; 3 blisterlehte, igas Al/ Al perforeeritavas üheannuselises blistris on 10 x 1 õhukese polümeerikattega tabletti, või 90 x 1 õhukese polümeerikattega tabletti; 9 blisterlehte, igas Al/ Al perforeeritavas üheannuselises blistris on 10 x 1 õhukese polümeerikattega tabletti.
High-density polyethylene (HDPE) bottle with child resistant polypropylene closure containing 30 film-coated tablets.
Kõrgtihedusega polüetüleenist (HDPE) purk lapsekindla polüpropüleenist korgiga, milles sisaldub 30 õhukese polümeerikattega tabletti.
Each carton contains one bottle.
Karbis on üks purk.
BRISTOL-MYERS SQUIBB PHARMA EEIG Uxbridge Business Park Sanderson Road Uxbridge UB8 1DH United Kingdom
BRISTOL- MYERS SQUIBB PHARMA EEIG Uxbridge Business Park Sanderson Road Uxbridge UB8 1DH Ühendkuningriik
Blister packs:
Blisterpakend:
Bottle packs:
Purgid:
26 June 2006
26. juuni 2006
Excipients: each tablet contains 241 mg lactose.
Abiained: iga tablett sisaldab 241 mg laktoosi.
Pink and triangular-shaped tablet with “ BMS ” debossed on one side and “ 1612” on the other.
Roosa ja kolmnurkse kujuga tablett, mille ühel küljel on märgistus “ BMS ” ja teisele küljele on sisse pressitud “ 1612 ”.
Patients with cirrhosis may be at a higher risk for hepatic decompensation following hepatitis exacerbation, and therefore should be monitored closely during therapy.
19 patsientidel võib olla risk suurem hepatiidi ägenemise järgseks maksafunktsiooni dekompenseerumiseks ja seetõttu tuleb neid patsiente ravi ajal tähelepanelikult jälgida.
18 Acute exacerbation of hepatitis has also been reported in patients who have discontinued hepatitis B therapy.
Patsientidel, kes on B- hepatiidi ravi katkestanud, on täheldatud ka ägedalt kulgevat hepatiidi ägenemist.
Human immunodeficiency virus (HIV)/ HBV co-infected patients not receiving concomitant antiretroviral therapy: entecavir has not been evaluated in HIV/ HBV co-infected patients not
20 Inimese immuunpuudulikkuse viiruse (HIV) / HBV koinfektsiooniga patsiendid, kes ei saa samaaegselt antiretroviirusravi: entekaviiri ei ole uuritud HIV/ HBV koinfektsiooniga patsientidel, kes ei saanud samal ajal tõhusat HIV vastast ravi.
Lactose: this medicinal product contains 241 mg of lactose in each 1 mg daily dose.
Laktoos: see ravim sisaldab 241 mg laktoosi iga 1 mg ööpäevase annuse kohta.
4.7 Effects on ability to drive and use machines
21 4. 7 Toime reaktsioonikiirusele
20 4.8 Undesirable effects
4. 8 Kõrvaltoimed
common: fatigue
väsimus
common: insomnia
unetus
21 Treatment beyond 48 weeks: continued treatment with entecavir for a median duration of 96 weeks did not reveal any new safety signals.
Üle 48 nädala kestev ravi: keskmiselt 96 nädalat väldanud ravi entekaviiriga ei toonud esile ühtki uut ohusignaali.
4.9 Overdose
23 4. 9 Üleannustamine
22 ATC code:
ATC- kood:
Clinical experience: the demonstration of benefit is based on histological, virological, biochemical, and serological responses after 48 weeks of treatment in active-controlled clinical trials of 1,633 adults with chronic hepatitis B infection and evidence of viral replication.
24 Kliiniline kogemus: aktiivse kontrolliga kliinilised uuringud 1633 täiskasvanud viiruse replitseerumise tunnustega kroonilise hepatiit B infektsiooniga patsiendil näitasid, et 48 nädalat kestva ravi järel toimus paranemine nii histoloogiliste, viroloogiliste, biokeemiliste kui seroloogiliste näitajate osas.
23 (LVD) in HBeAg positive (022) and HBeAg negative (027) patients are presented in the table.
Nukleosiide eelnevalt mittesaanud patsiendid
Lamivudine-refractory HBeAg positive (study 026) ETV 1.0 mg once daily LVD 100 mg once daily n
25 Lamivudiinravile resistentsed patsiendid HBeAg- positiivsed (uuring 026)
25 HIV/ HBV co-infected patients not receiving concomitant HAART: entecavir has not been evaluated in HIV/ HBV co-infected patients not concurrently receiving effective HIV treatment.
Samaaegselt HAART- ravi mitte- saavad HIV/ HBV koinfektsiooniga patsiendid: entekaviiri ei ole uuritud HIV/ HBV koinfektsiooniga patsientidel, kes ei saanud samaaegselt tõhusat HIV vastast ravi.
26 Genotypic Entecavir Resistance Through Year 5, Lamivudine-Refractory Studies
28 Genotüübilise entekaviir- resistentsuse kujunemine 5 aasta jooksul lamivudiinile resistentsete patsientide uuringutes
Distribution: the estimated volume of distribution for entecavir is in excess of total body water.
29 Jaotumine: arvestuslik entekaviiri jaotusruumala on suurem kui kogu keha vedeliku maht.
27 Elimination: entecavir is predominantly eliminated by the kidney with urinary recovery of unchanged drug at steady-state of about 75% of the dose.
Eliminatsioon: entekaviir elimineerub peamiselt neerude kaudu, kusjuures tasakaaluseisundis imendub umbes 75% annusest muutumatul kujul tagasi.
Elderly: the effect of age on the pharmacokinetics of entecavir was evaluated comparing elderly subjects in the age range 65-83 years (mean age females 69 years, males 74 years) with young subjects in the age range 20-40 years (mean age females 29 years, males 25 years).
30 Eakad: vanuse mõju entekaviiri farmakokineetikale hinnati, võrreldes eakaid uuritavaid vanuses 65... 83 eluaastat (keskmine vanus naistel 69 aastat, meestel 74 aastat) noorematega vanuses 20... 40 eluaastat (keskmine vanus naistel 29 aastat, meestel 25 aastat).
28 5.3 Preclinical safety data
5. 3 Prekliinilised ohutusandmed
Crospovidone Lactose monohydrate Magnesium stearate Cellulose, Microcrystalline Povidone
31 Krospovidoon Laktoosmonohüdraat Magneesiumstearaat Mikrokristalne tselluloos Povidoon
Titanium dioxide Hypromellose Macrogol 400 Iron oxide red
Titaandioksiid Hüpromelloos Makrogool 400 Punane raudoksiid
29 6.2 Incompatibilities
6. 2 Sobimatus
Baraclude 0.05 mg/ ml oral solution
Baraclude 0, 05 mg/ ml suukaudne lahus
Each ml oral solution contains 0.05 mg entecavir (as monohydrate).
Iga ml suukaudset lahust sisaldab 0, 05 mg entekaviiri (monohüdraadina).
650 mg maltitol liquid/ ml 2 mg methylhydroxybenzoate/ ml 0.28 mg propylhydroxybenzoate/ ml
650 mg vedelat maltitooli/ ml 2 mg metüülhüdroksübensoaati/ ml 0, 28 mg propüülhüdroksübensoaati/ ml
of excipients, see section 6.1.
Abiainete täielik loetelu vt lõik 6. 1.
In HBeAg negative patients, treatment should be administered at least until HBs seroconversion or there is evidence of loss of efficacy.
34 HBeAg- negatiivsetel patsientidel tuleb ravi jätkata vähemalt HBs serokonversioonini või kuni ilmneb, et ravi ei ole enam efektiivne.
32 reassessment is recommended to confirm that continuing the selected therapy remains appropriate for the patient.
Üle 2 aasta kestva pikaajalise ravi korral on regulaarselt vajalik hinnata, kas valitud raviviis on jätkuvalt konkreetsele patsiendile sobiv.
0.5 mg once daily 0.25 mg once daily OR
kord ööpäevas või
0.5 mg every 48 hours
0, 5 mg iga 48 tunni möödudes
0.15 mg once daily OR
kord ööpäevas või
0.3 mg
0, 3 mg üks
once daily OR
kord ööpäevas või
0.5 mg every 72 hours
0, 5 mg iga 72 tunni möödudes
0.05 mg once daily
0, 05 mg üks kord ööpäevas
0.1 mg once daily
0, 1 mg üks kord ööpäevas
Haemodialysis or
hemodialüüs
OR
või või
OR
või
CAPD**
peritoneaaldialüüs (JAPD) **
0.5 mg every 5-7 days
0, 5 mg 5... 7 päevase intervalliga