natgillin/translations-raw huggingface dataset:
of toremifene.
- südame elektrofüsioloogias QT pikenemise kujul.
- Hypersensitivity to toremifene or to any of the excipients.
Ravimiohutuse seisukohast on toremifeen
- Both in preclinical investigations and in humans, changes in cardiac electrophysiology have been
- vastunäidustatud patsientidele, kellel esineb:
observed following exposure to toremifene, in the form of QT prolongation.
- kongenitaalne või diagnoositud omandatud QT pikenemine
Congenital or documented acquired QT prolongation Electrolyte disturbances, particularly in uncorrected hypokalaemia Clinically relevant bradycardia Clinically relevant heart failure with reduced left-ventricular ejection fraction
- elektrolüütide häired, eriti ravimata hüpokaleemia
-
4. 4 Hoiatused ja ettevaatusabinõud kasutamisel
Gynaecological examination should be performed before treatment administration, closely looking at pre-existing endometrial abnormality.
Enne ravi alustamist oleks vajalik patsiendi günekoloogiline läbivaatlus, pöörates erilist tähelepanu endomeetriumi staatusele.
Afterwards gynaecological examination should be repeated at least once a year.
Pärast ravi alustamist peaks haiget günekoloogiliselt uurima vähemalt kord aastas.
Patients with additional risk of endometrial cancer, e. g. patients suffering from hypertension or diabetes, having high BMI (> 30) or history of hormone replacement therapy should be closely monitored (see also section 4.8).
Hoolikalt peaks jälgima neid haigeid, kellel endomeetriumi vähi tekke risk on kõrgenenud (hüpertensioon, diabeet, kõrge BMI (> 30), hormoonasendusteraapia) (vt. ka lõik 4. 8).
Patients with a history of severe thromboembolic disease should generally not be treated with toremifene (see also section 4.8).
Raskekujuline trombemboolia eelnevas anamneesis on suhteliseks vastunäidustuseks toremifeeni manustamisele (vt. ka lõik 4. 8).
Fareston has been shown to prolong the QTc interval on the electrocardiogram in some patients in a dose- related manner.
Fareston pikendab sõltuvalt annusest mõnedel patsientidel elektrokardiogrammi QTc intervalli.
The following information regarding QT-prolongation is of special importance (for contraindications see section 4.3).
Alljärgnev informatsioon, mis puudutab QT pikenemist, on eriliselt oluline (vastunäidustuste suhtes vt. lõiku 4. 3)
A QT clinical study with a 5-arm parallel design (placebo, moxifloxacin 400 mg, toremifene 20 mg, 80 mg, and 300 mg) has been performed in 250 male patients to characterize the effects of toremifene on the QTc interval duration.
QT kliiniline uuring 5 paralleelse preparaadiga (platseebo, moksifloksatsiin 400 mg, toremifeen 20 mg, 80 mg ja 300 mg) teostati 250 meessoost patsiendi osavõtul, et uurida toremifeeni mõju QTc intervalli kestusele.
The results of this study show a clear positive effect of toremifene in the 80 mg group with mean prolongations of 21 - 26 ms.
Mainitud uuringu tulemused toovad selgelt esile toremifeeni positiivse toime 80 mg rühmas, kus keskmine pikenemine oli 21- 26 ms.
Regarding the 20 mg group, this effect is significant as well, according to ICH guidelines, with upper confidence interval of 10 - 12 ms.
Samuti on toime märgatav 20 mg rühmas vastavalt ICH juhenditele ning usaldusväärsuse ülempiiriga 10- 12 ms.
As women tend to have a longer baseline QTc interval compared with men, they may be more sensitive to QTc-prolonging medications.
Kuna naistel on üldiselt meestega võrreldes pikem võrdlusaluseks olev QTc intervall, võivad nad olla tundlikumad QTc pikendavate ravimite suhtes.
Elderly patients may also be more susceptible to drug- associated effects on the QT interval.
Eakamad patsiendid võivad samuti olla vastuvõtlikumad ravimite toimetele QT intervalli suhtes.
If signs or symptoms that may be associated with cardiac arrhythmia occur during treatment with Fareston, treatment should be stopped and an ECG should be performed.
Farestoni tuleb kasutada ettevaatlikult patsientidel, kellel on proarütmiline seisund (eriti eakamatel patsientidel) nagu ägeda müokardi isheemia või QT pikenemisega patsiendid, kuna ravim võib suurendada ventrikulaarsete arütmiate riski (kaasa arvatud Torsade de pointes) ja südameseisak (vt. ka lõiku 4. 3) Kui Farestoniga ravi ajal tekivad tunnused või sümptomid, mida saab seostada südamearütmiaga, tuleb ravi katkestada ja teha EKG.
If the QTc interval is > 500 ms, Fareston should not be used.
Kui QTc intervall on > 500 ms, ei tohi Farestoni kasutada.
Patients with non-compensated cardiac insufficiency or severe angina pectoris should be closely monitored.
Hoolikalt tuleks jälgida neid haigeid, kellel on mittekompenseeritud südamepuudulikkus ja ebastabiilne angina pectoris.
Hypercalcemia may occur at the beginning of toremifene treatment in patients with bone metastasis and thus these patients should be closely monitored.
Luumetastaaside olemasolu korral võib ravi alguses patsiendil ilmneda hüperkaltseemiat ja neid haigeid tuleks jälgida hoolikalt.
There are no systematic data available from patients with labile diabetes, from patients with severely altered performance status or from patients with cardiac failure.
Kliinilised uuringutulemused toremifeeni kasutamisest patsientidel, kellel on labiilne diabeet, tõsiselt nõrgenenud üldseisund või südamepuudulikkus puuduvad.
Fareston tablets contain lactose (30 mg/ tablet).
Fareston sisaldab laktoosi (30 mg ühes tabletis).
Patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, the Lapp lactase deficiency or glucose-galactose malabsorption should not take this medicine.
Patsiendid, kellel on harva esinevad pärilik galaktoosi intolerantsus, Lapp´i laktoosi puudulikkus või glükoosi- galaktoosi imendumishäire, ei tohiks ravimit võtta.
4.5 Interaction with other medicinal products and other forms of interaction
4. 5 Koostoimed teiste ravimitega
An additive effect on QT interval prolongation between Fareston and the following drugs and other medicinal products that may prolong the QTc interval cannot be excluded.
Lisatoime QT/ QTc intervalli pikenemisele Farestoni ja järgnevate ravimite või muude meditsiiniliste toodete samaaegsel kasutamisel ei ole välistatud.
This might lead to an increased risk of ventricular arrhythmias, including Torsade de pointes.
See võib suurendada ventrikulaarsete arütmiate, kaasa arvatud Torsade de pointes tekkimise riski.
Therefore co-administration of Fareston with any of the following medicinal products is contraindicated (see also section 4.3):
Farestoni manustamine samaaegselt alljärgnevate meditsiiniliste toodetega on seetõttu vastunäidustatud (vt. ka lõik 4. 3):
- certain antimicrobials agents (moxifloxacin, erythromycin IV, pentamidine, antimalarials particularly
- neuroleptikumid (nt. fenotiasiinid, pimotsiid, sertindool, haloperidol, sultopriid)
halofantrine),
- tritsüklilised antidepressandid
- certain antihistaminics (terfenadine, astemizole, mizolastine),
- teatud antibiootikumid (moksifloksatsiin, erütromütsiin IV, pentamidiin, malaariaravimid, eriti
- others (cisapride, vincamine IV, bepridil, diphemanil).
- muud ravimid (tsisapriid, vinkamiin IV, bepridiil, difenamiil).
Drugs which decrease renal calcium excretion, e. g. thiazide diuretics, may increase the risk of hypercalcaemia.
Neerude kaudu kaltsiumi eritamist vähendavad ravimid (näit. tiasiidrühma diureetikumid) võivad lisada hüperkaltseemia ohtu.
Enzyme inducers, like phenobarbital, phenytoin and carbamazepine, may increase the rate of toremifene metabolism thus lowering the steady-state concentration in serum.
Ensüüminduktorid, nagu fenobarbitaal, fenütoiin ja karbamasepiin, võivad kiirendada toremifeeni ainevahetust ja seeläbi langetada selle kontsentratsiooni seerumis.
In such cases doubling of the daily dose may be necessary.
Niisugusel juhul võib olla vajalik ööpäevase annuse kahekordistamine.
There is a known interaction between anti-estrogens and warfarin-type anticoagulants leading to a seriously increased bleeding time.
On teada koostoimest antiöstrogeenide ja varfariin- tüüpi antikoagulantide vahel, mistõttu võib hüübimisaeg ohtlikult pikeneda.
Theoretically the metabolism of toremifene is inhibited by drugs known to inhibit the CYP 3A enzyme system which is reported to be responsible for its main metabolic pathways.
Toremifeeni ainevahetust põhiliselt reguleeriva, CÜP 3A ensüümsüsteemi inhibeerivad ravimid võivad teoreetiliselt pidurdada toremifeeni ainevahetust.
Examples of such drugs are ketoconazole and similar antimycotics, erythromycin and troleandomycin.
Näitena sellistest ravimitest on ketokonasool ja muud sarnased seentevastased ained, erütromütsiin ja troleandomütsiin.
Concomitant use of those drugs with toremifene should be carefully considered.
Nende ravimite samaaegset kasutamist koos toremifeeniga peab vaagima hoolikalt.
Toremifene is recommended for postmenopausal patients.
Toremifeen on näidustatud postmenopausis patsientidel.
There are no adequate data from the use of Fareston in pregnant women.
Piisavate uuringuandmete puudumise tõttu ei tuleks toremifeeni rasedate ravis kasutada.
Studies in animals have shown reproductive toxicity (see section 5.3).
Loomkatsed on näidanud reproduktiivset toksilisust (vt. lõik 5. 3).
Fareston should not be used during pregnancy.
Farestoni ei tohiks raseduse ajal tarvitada.
In rats, decreased body weight gain of the offspring during lactation was observed.
Rottidel põhjustas toremifeen imetamise ajal rotipoegade kaaluiibe langust.
Fareston should not be used during lactation.
Farestoni ei tohiks imetamise ajal kasutada.
Toremifene has no influence on the ability to drive and use machines.
Fareston ei oma mingit toimet autojuhtimis ja masinate käsitsemise võimele.
The most frequent adverse reactions are hot flushes, sweating, uterine bleeding, leukorrhea, fatigue, nausea, rash, itching, dizziness and depression.
Sagedamini esinevad kõrvaltoimed on kuumatunne, higistamine, emakaverejooks, valgevoolus, väsimus, iiveldus, nahalööve, nahasügelus, pearinglus ja depressioon.
The reactions are usually mild and mostly due to the hormonal action of toremifene.
Kõrvaltoimed on üldiselt tagasihoidlikud ja johtuvad enamasti toremifeeni hormonaalsest toimest.
The frequencies of the adverse reactions are classified as follows:
Kõrvaltoimed on klassifitseeritud organsüsteemi klasside järgi ja esinemissageduste järgi.:
Very common (≥ 1/ 10) Common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10) Uncommon (≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100) Rare (≥ 1/ 10,000 to < 1/ 1,000) Very rare (< 1/ 10,000), not known (cannot be estimated from the available data).
Väga sage (≥1/ 10) Sage (≥1/ 100 kuni < 1/ 10) Aeg- ajalt (≥1/ 1, 000 kuni < 1/ 100)
System organ class
Organsüsteemi de klassid
Neoplasms beningn, malignant and unspecified
Hea -, pahaloomulise d ja täpsustamata kasvajad( sealh ulgastsüstid ja polüübid)
endometrial cancer
endo - meetriumi vähk
(including cysts and polyps)
Ainevahetus ja toitumishäired
4
isutus
Metabolism and nutrition disorders
Psühhiaatri - lised häired
loss of appetite
depressioon
Psychiatric disorders
Närvisüsteemi häired
depression
pearinglus
insomnia
peavalu
Nervous system disorders
transitoorne sarvkesta tuhmumine
dizziness
Kõrva ja labürindi kahjustused
headache
peapöörit us
Eye disorders
Vaskulaarsed häired
transient corneal opacity
trombembools ed tüsistused
Ear and labyrinth disorders
Respiratoorsed, rindkere ja mediastiinumi häired
vertigo
düspnoe
Vascular disorders Respiratory, thoracic and mediastinal disorders
häired Maksa ja sapiteede häired
hot flushes
oksendamine
thromboembolic events dyspnoea
kõhukinnisus
Gastrointestinal disorders
trans - aminaasid e aktiivsuse tõus
nausea, vomiting
kollasus
constipation
Naha - ja nahaaluskoe kahjustused
Hepatobiliary disorders
higistamine
increase of transaminases
nahalööve, nahasügelus
jaundice
alopeetsia
Skin and subcutaneous tissue disorders
Reproduktiiv -
sweating
endo -
rash, itching
5 se süsteemi ja
alopecia
meetriumi
Reproductive system and breast disorders
rinnanäärmehä ired
uterine bleeding leukorrhea
emakaverejooks, valgevoolus
endometrial hypertrophy
endomeetriumi hüpertroofia
endometrial polyps
endo - meetriumi polüpoos
endometrial hyperplasia,
hüperplaasia,
fatigue oedema
väsimus tursed
weight increase,
kaalu tõus,
Thromboembolic events include deep venous thrombosis, thrombophlebitis and pulmonary embolism (see also section 4.4).
Trombemboolsete tüsistuste hulka kuuluvad süvaveenide tromboos, tromboflebiit ja kopsuarteri trombemboolia (vt. ka lõik 4. 4).
Toremifene treatment has been associated with changes in liver enzyme levels (increases of transaminases) and in very rare occasions with more severe liver function abnormalities (jaundice).
Toremifeenravi ajal on täheldatud maksaensüümide aktiivsuse tõusu seerumis (transaminaasid) ja väga harva raskemaid maksafunktsiooni häireid (kollasus).
A few cases of hypercalcaemia have been reported in patients with bone metastases at the beginning of toremifene treatment.
Toremifeenravi algperioodil on raporteeritud üksikutest hüperkaltseemia juhtudest luumetastaasidega haigetel.
Endometrial hypertrophy may develop during the treatment due to the partial estrogenic effect of toremifene.
Toremifeeni osaliselt östrogeense toime tõttu võib patsiendil areneda endomeetriumi hüpertroofia.
There is a risk of increased endometrial changes including hyperplasia, polyps and cancer.
Emaka limaskestamuutuste nagu hüperplaasia, polüüpide ja vähktõve tekke risk on lisandunud.
This may be due to the underlying mechanism/ estrogenic stimulation (see also section 4.4).
See võib johtuda toremifeeni farmakoloogilisest toimemehhanismist/ östrogeensest stimulatsioonist (vt. ka lõik) Fareston pikendab sõltuvalt annusest mõnedel patsientidel QT intervalli (vaata lõik 4. 4)
Fareston increases the QTc interval in a dose-related manner (see also section 4.4).
4. 9 Üleannustamine
4.9 Overdose
Üleannustamisest ei ole teatatud.
Vertigo, headache and dizziness were observed in healthy volunteer studies at daily dose of 680 mg.
Terveid vabatahtlikke uurides, põhjustas 680 mg ööpäevane annus peapööritust, peavalu ja uimasust.
The dose-related QTc interval prolongation potential of Fareston should also be taken into account in cases of overdose.
Fareston pikendab sõltuvalt annusest mõnedel patsientidel QTc intervalli, seda peab võtma arvesse ka üleannustamises.
There is no specific antidote and the treatment is symptomatic.
Spetsiifilist vastumürki ei ole ja mürgistuse ravi on sümptomaatiline.
Anti-estrogens, ATC code:
Farmakoterapeutiline grupp: antiöstrogeenid, ATC kood:
Toremifene is a nonsteroidal triphenylethylene derivative.
Toremifeen on mittesteroidaalne trifenüületüleeni derivaat.
As other members of this class, e. g. tamoxifen and clomifene, toremifene binds to estrogen receptors and may produce estrogenic, anti-estrogenic or both effects, depending upon the duration of treatment, animal species, gender, target organ and variable selected.
Nii nagu ka teised selle rühma ravimid, näit. tamoksifeen ja klomifeen, seondub toremifeen östrogeenretseptoritega ja võib esile kutsuda nii östrogeenset, antiöstrogeenset või mõlemat toimet, sõltuvalt ravikuuri pikkusest, loomaliigist, soost, konkreetsest elundist ja valitud uurimismeetodist või - objektist.
In general, however, nonsteroidal triphenylethylene derivatives are predominantly anti-estrogenic in rats and man and estrogenic in mice.
Enamasti mõjuvad mittesteroidsed trifenüületüleeni derivaadid rottidel ja inimestel eelkõige antiöstrogeenselt ja hiirtel östrogeenselt.
In post-menopausal breast cancer patients, toremifene treatment is associated with modest reductions in both total serum cholesterol and low density lipoprotein (LDL).
Postmenopausaalsetel rinnanäärmevähi haigetel on täheldatud ravi ajal seerumi üld - ja LDL - kolesteroolitaseme mõningast langust.
Toremifene binds specifically to estrogen receptors, competitively with oestradiol, and inhibits estrogen- induced stimulation of DNA synthesis and cell replication.
Toremifeen seondub spetsiifiliselt östrogeenretseptoritega, konkureerides östradiooliga ja pärsib seeläbi östrogeenide poolt indutseeritud DNA sünteesi ja rakkude replikatsiooni.
The anti-tumour effect of toremifene in breast cancer is mainly due to the anti-estrogenic effect, although other mechanisms (changes in oncogene expression, growth factor secretion, induction of apoptosis and influence on cell cycle kinetics) may also be involved in the anti-tumour effect.
6 Toremifeeni rinnanäärmevähi kasvu pidurdav toime tuleneb peamiselt selle antiöstrogeensusest kuid võimalikud on ka muud mehhanismid (onkogeenide tekke regulatsioon, kasvufaktorite sekretsioon, apoptoosi induktsioon ja mõju rakutsükli kineetikale).
Peak concentrations in serum are obtained within 3 (range 2 - 5) hours.
Maksimaalne kontsentratsioon seerumis saabub 3 (2 - 5) tunni möödudes.
The changes due to food intake are not clinically significant.
Manustamisel pärast sööki, imenduva ravimi hulk ei muutu kuid selle maksimaalne kontsentratsioon seerumis saabub 1, 5 - 2 t võrra hiljem, ent sellel puudub kliiniline tähtsus.
The serum concentration curve can be described by a biexponential equation.
Kontsentratsiooni kõverat seerumis võib kirjeldada bieksponentsiaalse võrrandi abil.
The half-life of the first (distribution) phase is 4 (range 2 - 12) hours, and of the second (elimination) phase 5 (range 2 - 10) days.
Keskmiselt 4- tunnise (2- 12 t) poolväärtusajaga kiirele jaotumisfaasile järgneb 5- päevase (2- 10 p) poolväärtusajaga aeglane elliminatsioonifaas.
The basal disposition parameters (CL and V) could not be estimated due to the lack of intravenous study.
Intravenoosse manustamise võimaluse puududes, ei ole võimalik kliirensit ja jaotusfaasi kui kliiniliselt olulisi parameetreid täpselt hinnata.
Toremifene binds extensively (> 99.5%) to serum proteins, mainly to albumin.
Toremifeen seondub aktiivselt (99, 5%) seerumi proteiinidega, peamiselt albumiiniga.
Toremifene obeys linear serum kinetics at oral daily doses between 11 and 680 mg.
Toremifeen järgib lineaarset seerumi kineetikat annustel 11- 680 mg ööpäevas suu kaudu manustatuna.
The mean concentration of toremifene at steady- state is 0.9 (range 0.6 - 1.3) µg/ ml at the recommended dose of 60 mg per day.
Tavalise annuse, 60 mg 1 kord ööpäevas, puhul on toremifeeni püsikontsentratsioon vereplasmas keskmiselt 0, 9 (0, 6- 1, 3) ug/ ml.
Metabolism
Metaboliseerumine
Toremifene is extensively metabolised.
Toremifeen metaboliseerub mitmel viisil.
In human serum the main metabolite is N-demethyltoremifene with mean half-life of 11 (range 4 - 20) days.
Toremifeeni peamise aktiivse metaboliidi N - demetüültoremifeeni poolväärtusaeg inimese seerumis on umbes 11 (4- 20) päeva.
Its steady-state concentrations are about twice compared to those of the parent compound.
Selle püsikontsentratsioonid toremifeeniga võrreldes on umbes kaks korda suuremad.
It has similar anti-estrogenic, albeit weaker anti-tumour activity than the parent compound.
N- demetüültoremifeenil on samasugune antiöstrogeenne toime kui toremifeenil, ehkki kasvajavastane toime on vähem väljendunud.
It is bound to plasma proteins even more extensively than toremifene, the protein bound fraction being > 99.9%.
N- demetüültoremifeen seondub plasma proteiinidega veelgi aktiivsemalt kui toremifeen, isegi > 99, 9%.
(deaminohydroxy)toremifene, 4- hydroxytoremifene, and N, N-didemethyltoremifene.
Vähemolulisemateks metaboliitideks on (deaminohüdroksü) toremifeen, 4- hüdroksütoremifeen ja N, N - didemetüültoremifeen.
Although they have theoretically interesting hormonal effects, their concentrations during toremifene treatment are too low to have any major biological importance.
Omades teoreetiliselt huvitavaid hormonaalseid toimeid, jäävad siiski nende seerumi kontsentratsioonid toremifeenravi ajal madalateks omamaks bioloogilist tähtsust.
Enterohepatic circulation can be expected.
Toremifeen elimineeritakse organismist peamiselt metaboliitidena sapiga väljaheitesse.
About 10% of the administered dose is eliminated via urine as metabolites.
Umbes 10% annusest eritub metaboliittidena uriini.
Owing to the slow elimination, steady-state concentrations in serum are reached in 4 to 6 weeks.
Aeglasest eritumisest tulenevalt saavutatakse püsikontsentratsioonid seerumis 4- 6 nädala möödudes.
Characteristics in patients
Omadused haigetel
Clinical anti-tumour efficacy and serum concentrations have no positive correlation at the recommended daily dose of 60 mg.
Tavalise annuse, 60 mg 1 kord ööpäevas, korral ei ole täheldatud positiivset korrelatsiooni kliinilise kasvajavastase toime ja seerumi kontsentratsiooni vahel.
No information is available concerning polymorphic metabolism.
Polümorfset metabolismi hõlmavat informatsiooni ei ole olemas.
Enzyme complex, known to be responsible for the metabolism of toremifene in humans, is cytochrome P450-dependent hepatic mixed function oxidase.
Ensüümkompleks, mis arvatakse reguleerivat toremifeeni ainevahetust inimesel, on tsütokroom P450- st sõltuv maksa segafunktsiooniga oksüdaas.
The main metabolic pathway, N-demethylation, is mediated mainly by CYP 3A.
Peamine metaboliseerumise tee, N- demetülatsioon, on vahendatud peamiselt CÜP 3A poolt.
Pharmacokinetics of toremifene were investigated in an open study with four parallel groups of ten subjects: normal subjects, patients with impaired (mean AST 57 U/ L - mean ALT 76 U/ L - mean gamma GT 329 U/ L) or activated liver function (mean AST 25 U/ L - mean ALT 30 U/ L - mean gamma GT 91 U/ L - patients treated with antiepileptics) and patients with impaired renal function (creatinine:
Toremifeeni farmakokineetikat on uuritud avatud 4 paralleelrühma (rühma suurus 10 inimest) uuringus: tervetel, maksapuudulikkusega haigetel (ASAT 57 U/ L, ALAT 76 U/ L, gammaGT 329, keskmiselt) või aktiveerunud maksafunktsiooniga haigetel (ASAT 25 U/ L, ALAT 30 U/ L, gammaGT 91 U/ L, keskmiselt
176 µmol/ L).
7 – epilepsiaravimeid tarvitavatel) ja neerupuudulikkusega haigetel (kreatiniin 176 um/ l).
In this study the kinetics of toremifene in patients with impaired renal function were not significantly altered as compared to normal subjects.
Uuringu tulemusena neerupuudulikkuse korral toremifeeni farmakokineetika võrreldes tervetega ei muutunud.
The elimination of toremifene and its metabolites was significantly increased in patients with activated liver function and decreased in patients with impaired liver function.
Toremifeeni ja selle metaboliitide eliminatsioon oli märkimisväärselt kiirenenud kõrgenenud maksa aktiivsusega haigetel ja aeglustunud maksapuudulikkusega haigetel.
The acute toxicity of toremifene is low with LD-50 in rats and mice of more than 2000 mg/ kg.
Toremifeeni akuutne toksilisus on tagasihoidlik, LD- 50 on rottidel ja hiirtel üle 2000 mg/ kg.
In repeated toxicity studies the cause of death in rats is gastric dilatation.
Korduvates toksilisust käsitlevates uuringutes on surma põhjuseks rottidel olnud ventrikkeli dilatatsioon.
The other findings are not toxicologically significant.
Rottidel tehtud uuringus on leitud, et toremifeen ei ole genotoksiline ega kartsinogeenne.
Toremifene has not shown any genotoxicity and has not been found to be carcinogenic in rats.
Hiirtel tekitavad östrogeenid munasarja - ja munandikasvajaid, samuti hüperostoosi (luukoe liigkasvu) ja luusarkoome.
In mice, estrogens induce ovarian and testicular tumours as well as hyperostosis and osteosarcomas.
Toremifeenil on hiirtesse tüüpiline östrogeenisarnane toime ja see põhjustab samasuguseid kasvajaid.
These findings are postulated to be of little relevance for the safety in man, where toremifene acts mainly as an anti-estrogen.
Inimese ohutust silmas pidades on need uuringud tõenäoliselt vähetähtsad, kuna inimese organismis mõjub toremifeen peamiselt antiöstrogeenina.
Non clinical in vitro and in vivo studies have evidenced the potential of toremifene and its metabolite to prolong cardiac repolarisation and this can be attributed to the blockade of hERG channels.
Mittekliinilised in vitro ning samuti in vivo uuringud on tõestanud toremifeeni ja selle metaboliitide võimet pikendada südame repolarisatsiooni ning selle võib panna hERG kanalite blokaadi arvele.
In vivo, high plasma concentrations in monkeys caused a 24% prolongation in QTc, which is in line with QTc findings in humans.
In vivo põhjustasid suured annused ahvidel QTc pikenemist 24%, mis kattub inimese QTc leidudega.