natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Therefore, men treated with Busilvex are advised not to father a child during and up to 6 months after treatment and to seek advice on cryo-conservation of sperm prior to treatment because of the possibility of irreversible infertility due to therapy with Busilvex.
Seetõttu soovitatakse meestel, keda ravitakse Busilvex’ iga, mitte sigitada last ravi ajal ja kuni 6 kuud pärast seda ning küsida nõu sperma ravieelse krüokonserveerimise kohta, kuna Busilvex’ iga ravimise tulemusel võib tekkida pöördumatu viljatus.
Busulfan treatment in a pre-adolescent girl prevented the onset of puberty due to ovarian failure.
Busulfaan- ravi noorukiikka jõudmata tüdrukul takistas munasarjade kahjustuse tõttu puberteedi algust.
DMA decreases fertility in male and female rodents (see sections 4.6 and 5.3)
DMA vähendab isas - ja emasnäriliste fertiilsust (vt lõigud 4. 6 ja 5. 3).
From published studies, in adults administration of itraconazole to patients receiving high-dose busulfan may result in reduced busulfan clearance.
Avaldatud uurimuste kohaselt täiskasvanutega võib itrakonasooli manustamine patsientidele, kes saavad suures annuses busulfaani, kaasa tuua busulfaani kliirensi vähenemise.
A reduced incidence of Hepatic Veino Occlusive Disease (HVOD) and other regimen- related toxicity have been observed in patients when the lag time between the last dose of oral busulfan and the first dose of cyclophosphamide is > 24hours.
Patsientide puhul on täheldatud maksaveenide oklusioonitõve (HVOD) ja muude režiimiga seotud toksikooside väiksemat esinemist, kui viitaeg suukaudselt manustatava busulfaani viimase annuse ja tsüklofosfamiidi esimese annuse vahel on > 24 tundi.
In paediatric patients, for the BuMel regimen it has been reported that the administration of melphalan less than 24 hours after the last oral busulfan administration may influence the development of toxicities.
Pediaatriliste patsientide puhul on BuMel režiimi kohta teatatud, et melfalaani manustamine vähem kui 24 tundi pärast busulfaani viimast suukaudset manustamist võib mõjutada toksikooside kujunemist.
Paracetamol is described to decrease glutathione levels in blood and tissues, and may therefore decrease busulfan clearance when used in combination (see section 4.4).
Kirjeldatakse, et paratsetamool vähendab glutatiooni sisaldust veres ja kudedes ning võib seetõttu kombineeritud kasutamise korral vähendada busulfaani kliirensit (vt lõik 4. 4).
5 Phenytoin or benzodiazepines were administered for seizure prophylaxis in all patients in the clinical trials conducted with intravenous busulfan.
Fenütoiini või bensodiasepiine manustati intravenoosse busulfaaniga tehtud kliinilistes uuringutes krambiprofülaktikaks kõigile patsientidele.
The concomitant systemic administration of phenytoin to patients receiving high-dose busulfan has been reported to increase busulfan clearance, due to induction of glutathion-S-transferase.
On teatatud, et fenütoiini samaaegne süstemaatiline manustamine suures annuses busulfaani saavatele patsientidele suurendas glutatioon- S- transferaasi tekke tõttu busulfaani kliirensit.
However no evidence of this effect has been seen in intravenous data. (see section 4.4) No interaction has been reported when benzodiazepines such as diazepam, clonazepam or lorazepam have been used to prevent seizures with high-dose busulfan (see sections 4.2 and 4.4).
Andmed koostoime kohta bensodiasepiinide, nt diasepaam, klonasepaam või lorasepaam, kasutamise korral krampide vältimiseks koos busulfaani suurte annustega puuduvad (vt lõigud 4. 2 ja 4. 4).
No interaction was observed when busulfan was combined with fluconazole (antifungal agent) or 5 HT3 antiemetics such as ondansetron or granisetron.
5 Pole täheldatud koostoimeid busulfaani kombineerimisel flukonasooliga (seenhaiguste vastane preparaat) või 5- HT3 antiemeetikutega, nt ondansetroon või granisetroon.
Pregnancy HPCT is contraindicated in pregnant women; therefore, Busilvex is contraindicated during pregnancy.
Rasedus Rasedate naiste puhul on HPTC vastunäidustatud, seetõttu on Busilvex raseduse ajal vastunäidustatud.
Busulfan has caused embryofoetal lethality and malformations in pre-clinical studies. (see section 5.3)
Prekliinilistes uuringutes on busulfaan põhjustanud embrüo/ loote surma ja väärarenguid (vt lõik 5. 3).
There are no adequate data from the use of either busulfan or DMA in pregnant woman.
Piisavad uuringud busulfaani või DMA kasutamise kohta rasedate naiste osas puuduvad.
Women of childbearing potential have to use effective contraception during and up to 6 months after treatment.
Fertiilsed naised peavad kasutama efektiivseid rasestumisvastaseid vahendeid ravi ajal ja kuni 6 kuud pärast seda.
Because of the potential for tumorigenicity shown for busulfan in human and animal studies, breast-feeding should be discontinued at the start of therapy.
Imetamine Busulfaani inim - ja loomkatsetes ilmnenud kasvajate tekitamise ohu tõttu tuleb ravi alustades rinnaga toitmine lõpetada.
Fertility Busulfan and DMA can impair fertility in man or woman.
Viljakus Busulfan ja DMA võivad kahjustada nii mehe kui naise viljakust.
Therefore it is advised not to father child during the treament and up to 6 months after treatment and to seek advice on cryo-conservation of sperm prior to treatment because of the possibility of irreversible infertility (see section 4.4).
Seetõttu pole soovitatav last eostada ravi ajal ja 6 kuud pärast ravi ning võimaliku pöördumatu viljatuse tõttu kaaluda sperma krüokonserveerimist enne ravi (vt lõik 4. 4).
Not relevant
Pole asjakohane.
Averse events in adults Adverse events information is derived from two clinical trials (n=103) of Busilvex.
Kõrvaltoimed täiskasvanutel Informatsiooni kõrvaltoimete kohta on saadud kahest Busilvex’ i kliinilisest uuringust (n = 103).
Serious toxicities involving the haematologic, hepatic and respiratory systems were considered as expected consequences of the conditioning regimen and transplant process.
Tõsiseid vereloome -, maksa - ja hingamiselundkonna toksikoose peeti ettevalmistava režiimi ja siirdamisprotsessi eeldatud tagajärgedeks.
These include infection and Graft-versus host disease (GVHD) which although not directly related, were the major causes of morbidity and mortality, especially in allogeneic HPCT.
Nende hulgas on infektsioon ja siiriku- peremehe- vastu reaktsioon (GVHD), mis pole küll otseselt seotud, kuid olid haigestumuse ja suremuse peamiseks põhjusteks eriti allogeense HPCT puhul.
Myelo-suppression and immuno-suppression were the desired therapeutic effects of the conditioning regimen.
Vere ja lümfisüsteemi häired Ettevalmistava režiimi soovitud terapeutilisteks toimeteks olid müelosupressioon ja immunosupressioon.
Therefore all patients experienced profound cytopenia: leukopenia 96%, thrombocytopenia 94%, and anemia 88%.
Seetõttu kogesid kõik patsiendid tugevat tsütopeeniat: leukopeeniat 96%, trombotsütopeeniat 94% ja aneemiat 88%.
6 The incidence of acute graft versus host disease (a-GVHD) data was collected in OMC-BUS-4 study(allogeneic)(n=61).
Immuunsüsteemi häired Ägeda siiriku- peremehe vastu- reaktsiooni (a- GVHD) esinemisandmeid koguti OMC- BUS- 4 uuringus (allogeenne) (n = 61).
A total of 11 patients (18%) experienced a-GVHD.
Kokku koges a- GVHD- d 11 patsienti (18%).
The incidence of a- GVHD grades I-II was 13% (8/ 61), while the incidence of grade III-IV was 5% (3/ 61).
I- II astme a- GVHD esines 13% - l (8/ 61) ja III- IV astet 5% - l (3/ 61).
Acute GVHD was rated as serious in 3 patients.
Ägedat siiriku- peremehe- vastu reaktsiooni peeti tõsiseks 3 patsiendi puhul.
Chronic GVHD (c-GVHD) was reported if serious or the cause of death, and was reported as the cause of death in 3 patients.
Kroonilisest siiriku- peremehe- vastu reaktsioonist (c- GVHD) teatati siis, kui see oli tõsine või surma põhjuseks, ning surma põhjusena märgiti seda 3 patsiendi puhul.
39% of patients (40/ 103) experienced one or more episodes of infection, of which 83% (33/ 40) were rated as mild or moderate.
Infektsioonid ja infestatsioonid 39% patsientidest (40/ 103) koges üht või enamat infektsiooniepisoodi, millest 83% (33/ 40) hinnati kergeks või mõõdukaks.
Pneumonia was fatal in 1% (1/ 103) and life-threatening in 3% of patients.
Kopsupõletik lõppes surmaga 1% (1/ 103) ja oli eluohtlik 3% patsientidest.
Fever was reported in 87% of patients and graded as mild/ moderate in 84% and severe in 3%.
6 hinnati kergeks/ mõõdukaks 84% - l ja raskeks 3% - l.
47% of patients experienced chills which were mild/ moderate in 46% and severe in 1%.
47% patsientidest koges külmatunnet, mis oli kerge/ mõõdukas 46% - l ja raske 1% - l.
15% of SAEs involved liver toxicity.
Maksa - ja sapiteede häired 15% SAE- dega kaasnes maksatoksikoos.
Six of 103 patients (6%) experienced HVOD.
Kuus patsienti 103- st (6%) kogesid HVOD- d.
8.2% (5/ 61) allogeneic patients (fatal in 2 patients) and 2.5% (1/ 42) of autologous patients.
HVOD ilmnes 8, 2% (5/ 61) allogeensetest (lõppes surmaga 2 patsiendi puhul) ja 2, 5% (1/ 42) autoloogsetest patsientidest.
Elevated bilirubine (n=3) and elevated AST (n=1) were also observed.
Täheldati ka kõrgenenud bilirubiini (n = 3) ja kõrgenenud AST- d (n = 1).
Two of the above four patients with serious serum hepatotoxicity were among patients with diagnosed HVOD.
Kaks ülalmainitud neljast tõsise seerumi hepatotoksikoossusega patsiendist olid nende patsientide hulgas, kellel diagnoositi HVOD- d.
One patient experienced a fatal case of acute respiratory distress syndrome with subsequent respiratory failure associated with interstitial pulmonary fibrosis in the Busilvex studies.
Respiratoorsed, rindkere ja mediastiinumi häired Ühel patsiendil esines surmaga lõppenud äge hingamispuudulikkuse sündroom koos järgneva hingamisseiskusega, mida Busilvex’ i uuringuis seostati interstitsiaalse kopsufibroosiga.
In addition the literature review reports alterations of cornea and lens of the eye with oral busulfan.
Lisaks sellele teatab kirjandus silma sarvkesta ja läätse muudatustest suukaudse busulfaani puhul.
Adverse events in paediatric patients Adverse events information are derived from the clinical study in paediatrics (n=55).
Informatsiooni kõrvaltoimete kohta on saadud pediaatriaalasest kliinilisest uuringust (n = 55).
Serious toxicities involving the hepatic and respiratory systems were considered as expected consequences of the conditioning regimen and transplant process.
Tõsiseid maksa - ja hingamiselundkonna toksikoose peeti ettevalmistava režiimi ja siirdamisprotsessi eeldatud tagajärgedeks.
The incidence of acute graft versus host disease (a-GVHD) data was collected in allogeneic patients (n=28).
Ägeda siiriku- peremehe vastu- reaktsiooni (a- GVHD) esinemisandmeid koguti allogeensetelt patsientidelt (n = 28).
A total of 14 patients (50%) experienced a-GVHD.
Kokku koges a- GVHD- d 14 patsienti (50%).
The incidence of a-GVHD grades I-II was 46.4% (13/ 28), while the incidence of grade III-IV was 3.6% (1/ 28).
I- II astme a- GVHD esines 46, 4% - l (13/ 28) ja III- IV astet 3, 6% - l (1/ 28).
Chronic GVHD was reported only if it is the cause of death: one patient died 13 months post-transplant.
Kroonilisest siiriku- peremehe- vastu reaktsioonist (c- GVHD) teatati siis, kui see oli surma põhjuseks: üks patsient suri 13 kuud pärast siirdamist.
Infections (documented and non documented febrile neutropenia) were experienced in 89% of patients (49/ 55).
89% - l patsientidest (49/ 55) esines infektsioone (dokumenteeritud või dokumenteerimata palavikuga neutropeeniat).
Mild/ moderate fever was reported in 76% of patients.
76% - l patsientidest hinnati seda kergeks või mõõdukaks.
Grade 3 elevated transaminases were reported in 24% of patients.
Maksa ja sapiteede häired 3. astme transaminaaside taseme tõusu esines 24% - l patsientidest.
Veino occlusive disease (VOD) was reported in 15% (4/ 27) and 7% (2/ 28) of the autologous and allogenic transplant respectively.
Veene okluseeriv haigus (Veno occlusive disease, VOD) ilmnes 15% (4/ 27) autoloogsetest ja 7% (2/ 28) allogeensetest patsientidest.
Adverse reactions reported both in adults and paediatric patients as more than an isolated case are listed below, by system organ class and by frequency.
Nii täiskasvanutel kui ka pediaatrilistel patsientidel esinenud kõrvaltoimed, millest on teatatud enam kui ühel üksikjuhul, on alljärgnevalt loetletud organisüsteemi klasside ja esinemissageduse alusel.
Within each frequency grouping, adverse events are presented in order of decreasing seriousness.
Igas esinemissageduse grupis on kõrvaltoimed toodud tõsiduse vähenemise järjekorras.
Frequencies are defined as: very common (≥ 1/ 10), common (≥ 1/ 100, < 1/ 10), uncommon (≥ 1/ 1,000, < 1/ 100).
Esinemissagedus on määratletud järgmiselt: väga sage (≥ 1/ 10), sage ≥ 1/ 100, < 1/ 10), aeg- ajalt esinev (≥ 1/ 1000, < 1/ 100).
System organ class
Organisüsteemi klass Infektsioonid ja infestatsioonid
Very common
Väga sage Riniit Farüngiit
7 Infections and infestations
7 Vere ja lümfisüsteemi häired
Confusion
Segasus
Arrhythmia Atrial fibrillation Cardiomegaly Pericardial effusion Pericarditis
Arütmia Kodade virvendus Kardiomegaalia Perikardi efusioon Perikardiit
Hyperventilation Respiratory failure Alveolar haemorrhages Asthma Atelectasis Pleural effusion
Hüperventilatsioon Hingamisseiskus Alveolaar - verejooksud Astma Atelektaas Pleura efusioon
Stomatitis Diarrhoea Abdominal pain Nausea Vomiting Dyspepsia Ascites
Stomatiit Kõhulahtisus Kõhuvalu Iiveldus Oksendamine Düspepsia Astsiit Kõhukinnisus Pärakuvaevus
Constipation
Maksa ja sapiteede häired
Anus discomfort
Hepatomegaalia Kollatõbi
8 Hepato-biliary disorders
8 Neeru - ja kuseteede häired
Hepatomegaly Jaundice
Düsuuria Oliguuria
Skin and subcutaneous tissue disorders
Hematuuria Mõõdukas neerupuudulikkus
Musculoskeletal and connective tissue disorders
Üldised häired ja manustamiskoha Palavik reaktsioonid
General disorders and administration site conditions
Asteenia Külmatunne Rindkere valu Turse Üldine turse Valu Valu või põletik süstimiskohas Mukosiit
Pain
Uuringud
Transaminases increased Bilirubin increased GGT increased Alkaline phosphatases increased Weight increased
Transaminaaside taseme tõus Bilirubiini taseme tõus GGT tõus Alkaalse fosfataasi tõus Kehakaalu tõus Ebanormaalsed hingamiskahinad Kreatiniini tõus
There is no known antidote to Busilvex other than haematopoietic progenitor cell transplantation.
Muid Busilvex’ i antidoote peale vereloome eellasrakkude siirdamise pole teada.
In the absence of haematopoietic progenitor cell transplantation, the recommended dosage of Busilvex would constitute an overdose of busulfan.
Vereloome eellasrakkude siirdamise puudumisel kujutab Busilvex’ i soovitatav annus endast busulfaani üledoosi.
9 It must be considered that overdose of Busilvex will also increase exposure to DMA.
Tuleb arvestada, et Busilvex’ i üleannustamine suurendab ka DMA ohtu.
Alkyl sulfonates, ATC code:
Farmakoterapeutiline rühm: tsütotoksilised preparaadid (alküülsulfonaadid), ATC- kood:
L01AB01.
L01AB01
Clinical trials in adults Documentation of the safety and efficacy of Busilvex in combination with cyclophosphamide in the BuCy2 regimen prior to conventional allogeneic and/ or autologous HPCT derive from two clinical trials (OMC-BUS-4 and OMC-BUS-3).
9 Andmed Busilvex’ i ohutuse ja efektiivsuse kohta kombineerituna tsüklofosfamiidiga BuCy2 režiimis enne tavapärast allogeenset ja/ või autoloogset HPTC- d pärinevad kahest kliinilisest uuringust (OMC- BUS- 4 ja OMC- BUS- 3).
Diseases included were acute leukemia past first remission, in first or subsequent relapse, in first remission (high risk), or induction failures; chronic melogenous leukemia in chronic or advanced phase; primary refractory or resistant relapsed Hodgkin’ s disease or non-Hodgkin’ s lymphoma, and myelodysplastic syndrome.
Hõlmatud haiguste hulgas oli äge leukeemia pärast esimest remissiooni, esimeses või järgnevas retsidiivis, esimeses remissioonis (suur risk) või induktsioonihäiretes; krooniline müoloidne laukeemia kroonilises või hilises staadiumis; esmane ravile raskesti alluv või resistentne retsidiivne Hodgkini tõbi või mitte- Hodgkini lümfoom ning müolodüsplastiline sündroom.
Patients received doses of 0.8 mg/ kg busulfan every 6 hours infusion for a total 16 doses followed by cyclophosphamide at 60 mg/ kg once per day for two days (BuCy2 regimen).
Patsiendid said kokku 16 annust busulfaani infusioonina annuses 0, 8 mg/ kg iga 6 tunni järel, millele järgnes tsüklofosfamiid annusega 60 mg/ kg üks kord päevas kahe päeva jooksul (ByCy2 režiim).
In both studies, all patients received a 16/ 16 dose regimen of Busilvex.
Mõlema uuringu puhul said kõik patsiendid 16/ 16 annuselisel režiimil Busilvex’ i.
No patients were discontinued from treatment due to adverse reactions related to Busilvex.
Ühegi patsiendi ravi ei katkestatud Busilvex’ iga seotud kõrvaltoimete tõttu.
The time to Absolute Neutrophil Count (ANC) greater than 0.5x109 / l was 13 days (range 9-29 days) in allogenic patients (OMC-BUS 4), and 10 days (range 8-19 days) in autologous patients (OMC-BUS 3).
Aeg, mis kulus suurema kui 0, 5x109/ l absoluutse neutrofiilide arvu (ANC) saamiseks, oli 13 päeva (vahemikus 9… 29 päeva) allogeensete patsientide puhul (OMC- BUS 4) ja 10 päeva (vahemikus 8… 19 päeva) autoloogsete patsientide puhul (OMC- BUS 3).
Overall mortality and non- relapse mortality at more than 100 days post-transplant was (8/ 61) 13% and (6/ 61) 10% in allotransplanted patients, respectively.
Üldine suremus ja mitteretsidiivne suremus enam kui 100 päeva pärast siirdamist oli 13% (8/ 61) ja allogeense siirdamise patsientide puhul 10% (6/ 61).
Clinical trials in paediatric patients Documentation of the safety and efficacy of Busilvex in combination with cyclophosphamide in the BuCy4 or with melphalan in the BuMel regimen prior to conventional allogeneic and/ or autologous HPCT derives from clinical trial F60002 IN 101 G0.
Kliinilised uuringud pediaatriliste patsientidega Andmed Busilvex’ i ohutuse ja efektiivsuse kohta kombineerituna tsüklofosfamiidiga BuCy4 režiimis või melfalaaniga BuMeli režiimis enne tavapärast allogeenset ja/ või autoloogset HPTC- d pärinevad kliinilisest uuringust F60002 IN 101 G0.
The patients received the dosing mentioned in section 4.2.
Patsientidel kasutati lõigus 4. 2 mainitud annuseid.
The time to Absolute Neutrophil Count (ANC) greater than 0.5x109/ l was 21 days (range 12-47 days) in allogenic patients, and 11 days (range 10-15 days) in autologous patients.
Aeg, mis kulus suurema kui 0, 5x109/ l absoluutse neutrofiilide arvu (ANC) saamiseks, oli 21 päeva (vahemikus 12… 47 päeva) allogeensete patsientide puhul ja 11 päeva (vahemikus 10… 15 päeva) autoloogsete patsientide puhul.
93% of allogeneic patients showed complete chimerism.
93% - l allogeensetest patsientidest ilmnes täielik kimäärsus.
10 The pharmacokinetics of Busilvex has been investigated.
Uuritud on Busilvex’ i farmakokineetikat.
The information presented on metabolism and elimination is based on oral busulfan.
Metabolismi kohta esitatud informatsioon rajaneb suukaudselt manustataval busulfaanil.
Pharmacokinetics in adults Absorption The pharmacokinetics of intravenous busulfan was studied in 124 evaluable patients following a 2- hour intravenous infusion for a total of 16 doses over four days.
Farmakokineetika täiskasvanutel Imendumine Intravenoosse busulfaani farmakokineetikat uuriti 124 hinnatava patsiendi puhul pärast kokku 16 annuse 2- tunniseid intravenoosseid infusioone nelja päeva jooksul.
Similar blood exposure was observed when comparing plasma concentrations in adult patients receiving oral and intravenous busulfan at 1 mg/ kg and 0.8 mg/ kg respectively.
Samasugust verepilti võis näha siis, kui võrreldi suukaudset ja intravenoosset busulfaani (vastavalt 1 mg/ kg ja 0, 8 mg/ kg) saavate täiskasvanud patsientide plasmakontsentratsioone.
Low inter (CV=21%) and intra (CV=12%) patient variability on busulfan exposure was demonstrated through a population pharmacokinetic analysis, performed on 102 patients.
Rahvastiku farmakokineetilise analüüsi puhul, mida teostati 102 patsiendi suhtes, nähtus busulfaani suhtes madal patsientide vaheline (CV = 21%) ja – sisene (CV = 12%) variaablus.
Distribution Terminal volume of distribution Vz ranged between 0.62 and 0.85 l/ kg.
Jaotumine Jaotumise lõppkogus Vz oli vahemikus 0, 62… 0, 85 l/ kg.
Busulfan concentrations in the cerebrospinal fluid are comparable to those in plasma although these concentrations are probably insufficient for anti-neoplastic activity.
10 Busulfaani kontsentratsioonid seljaajuvedelikus on võrreldavad kontsentratsioonidega plasmas, kuigi sellised kontsentratsioonid on tõenäoliselt antineoplastiliseks toimeks ebapiisavad.
Metabolism Busulfan is metabolised mainly through conjugation with glutathione (spontaneous and glutathione-S- transferase mediated).
Metabolism Busulfaani metabolism toimub peamiselt konjugatsioonis glutatiooniga (spontaanselt ja glutatioon- S - transferaasi vahendusel).
Elimination Total clearance in plasma ranged 2.25 - 2.74 ml/ minute/ kg.
Eritumine Kogukliirens plasmas jääb vahemikku 2, 25… 2, 74 ml/ minutis/ kg.
The terminal half-life ranged from 2.8 to 3.9 hours.
Lõplik poolväärtusaeg on vahemikus 2, 8… 3, 9 tundi.
Pharmacokinetic linearity The dose proportional increase of busulfan exposure was demonstrated following intravenous busulfan up to 1 mg/ kg.
Farmakokineetiline lineaarsus Annusega proportsionaalne ravimiga kokkupuute kasv ilmnes pärast intravenoosset busulfaani kuni 1 mg/ kg.
Pharmacokinetic/ pharmacodynamic relationships The literature on busulfan suggests a therapeutic window between 900 and 1500 µMol. minute for AUC.
Farmakokineetilised/ farmakodünaamilised seosed Busulfaani käsitlev kirjandus viitab AUC terapeutilisele aknale vahemikus 900… 1500 µmol/ min.
During clinical trials with intravenous busulfan, 90% of patients AUCs were below the upper AUC limit (1500 µMol. minute) and at least 80% were within the targeted therapeutic window (900- 1500 µMol. minute).
Kliinilistes katsetes intravenoosse busulfaaniga oli 90% patsientide AUC allpool AUC ülemist piiri (1500 µmol/ min) ja vähemalt 80% jäi eesmärgiks seatud terapeutilisse aknasse (900… 1500 µmol/ min).
Special populations The effects of renal dysfunction on intravenous. busulfan disposition have not been assessed.
Erivajadustega patsiendid Neeru talitlushäire mõju intravenoosse busulfaani toimele pole hinnatud.
No age effect on busulfan clearance was evidenced from available intravenous busulfan data in patients over 60 years.
Olemasolevatest andmetest intravenoosse busulfaani kohta ei ilmne vanuse mõju busulfaani kliirensile üle 60- aastaste patsientide puhul.
Pharmacokinetics in paediatric patients A continuous variation of clearance ranging from 2.49 to 3.92 ml/ minute/ kg has been established in children from < 6 months up to 17 years old.
Farmakokineetika pediaatrilistel patsientidel Lastel vanuses < 6 kuud kuni 17 aastat on täheldatud kliirensi pidevat varieerumist vahemikus 2, 49 kuni 3, 92 ml/ minutis/ kg kohta.
The terminal half life ranged from 2.26 to 2.52 h.
Lõplik poolväärtusaeg oli vahemikus 2, 26 kuni 2, 52 tundi.
The dosing recommended in section 4.2. allows to achieve a similar AUC whatever the children's age, the targeted range of AUCs being the one used for adults.
Lõigus 4. 2 soovitatud annus võimaldab saavutada ühesuguse AUC olenemata lapse vanusest, kusjuures AUC sihtvahemikku kasutatakse täiskasvanute puhul.
11 Pharmacokinetic/ pharmacodynamic relationships:
Farmakokineetilised/ farmakodünaamilised seosed:
PK/ PD relationship was observed between stomatitis and AUCs in autologous patients and between bilirubin increase and AUCs in a combined autologous and allogeneic patient analysis.
Farmakokineetika ja farmakodünaamika vahelist suhet täheldati stomatiidi ja AUC vahel autoloogilistel patsientidel ning bilirubiini tõusu ja AUC vahel autoloogiliste ja allogeensete patsientide kombineeritud analüüsis.
Busulfan was mutagenic in Salmonella typhimurium, Drosophila melanogaster and barley.
Busulfaan oli mutageenne Salmonella typhimurium’ i, Drosophila melanogaster’ i ja odra puhul.
On the basis of human data, busulfan has been classified by the IARC as a human carcinogen.
Maailma