natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is recommended, therefore, that patients treated with Competact undergo periodic monitoring of liver enzymes.
Seetõttu on soovitatav Competact’ i ravi saavatel patsientidel periooditi jälgida maksaensüüme.
Liver enzymes should be checked prior to the initiation of therapy with Competact in all patients.
Maksaensüüme tuleb määrata kõikidel patsientidel enne Competact’ i ravi määramist.
Therapy with Competact should not be initiated in patients with increased baseline liver enzyme levels (ALT > 2.5 X upper limit of normal) or with any other evidence of liver disease.
Competact’ i ravi ei tohi alustada neil patsientidel, kellel maksaensüümi väärtused on tõusnud (ALAT > 2, 5 korda üle normi) või esineb mõni muu maksahaigusele viitav näitaja.
Following initiation of therapy with Competact, it is recommended that liver enzymes be monitored periodically according to clinical judgement.
Määratud Competact’ i ravi korral oleks soovitatav maksaensüüme kontrollida perioodiliselt, olenevalt kliinilisest vajadusest.
If ALT levels are increased to 3 X upper limit of normal during Competact therapy, liver enzyme levels should be reassessed as soon as possible.
Kui Competact’ i ravi ajal tõusevad ALAT väärtused 3 korda üle normväärtuse, tuleb maksaensüümi väärtusi taaskontrollida nii ruttu kui võimalik.
The decision whether to continue the patient on therapy with Competact should be guided by clinical judgement pending laboratory evaluations.
Kliiniline otsus Competact’ i ravi jätkamise osas tuleb teha laboratoorsetele näitajatele toetudes.
In clinical trials with pioglitazone there was evidence of dose related weight gain, which may be due to fat accumulation and in some cases associated with fluid retention.
Kehakaalu tõus Kliinilistes uuringutes esines pioglitasoonravi korral annusega seotud kehakaalu tõus, mis võib olla põhjustatud rasva akumulatsioonist ja mõnedel juhtudel vedeliku retentsioonist.
There was a small reduction in mean haemoglobin (4% relative reduction) and haematocrit (4.1% relative reduction) during therapy with pioglitazone, consistent with haemodilution.
Hematoloogia Pioglitasoonravi korral esines hemoglobiinisisalduse kerge vähenemine (4% suhteline vähenemine) ja hematokriti vähenemine (4, 1% suhteline vähenemine), mis on kooskõlas hemodilutsiooniga.
Similar changes were seen in metformin (haemoglobin 3 - 4% and haematocrit 3.6 – 4.1% relative reductions) treated patients in comparative controlled trials with pioglitazone.
4, 1% suhteline langus) ravitud patsientidel.
Hypoglycaemia Patients receiving pioglitazone in dual oral therapy with a sulphonylurea may be at risk for dose- related hypoglycaemia, and a reduction in the dose of the sulphonylurea may be necessary.
Hüpoglükeemia Suukaudse kaksikravi korral sulfonüüluureatega pioglitasooni saavatel patsientidel esineb oht annusest tingitud hüpoglükeemia tekkimisele ja vajalikuks võib osutuda sulfonüüluurea annuse vähendamine.
Post-marketing reports of new-onset or worsening diabetic macular oedema with decreased visual acuity have been reported with thiazolidinediones, including pioglitazone.
Silmahaigused Turule tuleku järgselt on tiasolidiindioonide, sh pioglitasooni kasutamisel teatatud diabeetilise maakula turse esmakordsest tekkest või süvenemisest koos vähenenud nägemisteravusega.
It is unclear whether or not there is a direct association between pioglitazone and macular oedema but prescribers should be alert to the possibility of macular oedema if patients report disturbances in visual acuity; an appropriate ophthalmological referral should be considered.
Pole selge, kas pioglitasooni ja maakula turse vahel on otsest seost, kuid ravimit väljakirjutanud arstid peaksid olema valvsad maakula turse tekkimise võimaluse suhtes, kui patsiendid teatavad nägemisteravuse häiretest; ning tuleks arvestada asjakohase oftalmoloogilise konsultatsiooniga.
As Competact contains metformin hydrochloride, the treatment should be discontinued 48 hours before elective surgery with general anaesthesia and should not be usually resumed earlier than 48 hours afterwards.
Operatsioon Kuna Competact sisaldab metformiinvesinikkloriidi, tuleb ravi katkestada 48 tundi enne plaanilist operatsiooni üldanesteesias ning seda ei tohi tavaliselt uuesti alustada enne 48 tunni möödumist operatsioonist.
The intravascular administration of iodinated contrast agents in radiological studies can lead to renal failure.
4 Jodeeritud kontrastaine manustamine Jodeeritud kontrastainete intravaskulaarne manustamine radioloogiliste uuringute ajal võib põhjustada neerupuudulikkust.
Therefore, due to the metformin active substance, Competact should be discontinued prior to, or at the time of the test and not reinstituted until 48 hours afterwards, and only after renal function has been re-evaluated and found to be normal (see section 4.5).
Metformiinisisalduse tõttu tuleb Competact ära jätta enne vastavat uuringut või selle ajal; ravi tohib uuesti alustada 48 tunni möödumisel uuringust ning alles pärast kindlakstegemist, et neerufunktsioon on normaalne (vt. lõik 4. 5).
As a consequence of enhancing insulin action, pioglitazone treatment in patients with polycystic ovarian syndrome may result in resumption of ovulation.
Polütsüstiliste munasarjade sündroom Insuliini toime suurendamise tagajärjel võib pioglitasoonravi põhjustada polütsüstilise munasarja sündroomiga patsientidel ovulatsiooni.
Patients should be aware of the risk of pregnancy and if a patient wishes to become pregnant or if pregnancy occurs, the treatment should be discontinued (see section 4.6).
Patsiendid peaksid olema teadlikud võimalikust rasestumisest ning kui patsient soovib rasestuda või kui rasestumine on toimunud, tuleb ravi lõpetada (vt. lõik 4. 6).
An increased incidence in bone fractures in women was seen in a pooled analysis of adverse event reports of bone fracture from randomised, controlled, double blind clinical trials in over 8100 pioglitazone and 7400 comparator treated patients, on treatment for up to 3.5 years.
Teised Üle 8100 pioglitasooniga ravitud ja 7400 võrdlusravimiga ravitud patsiendiga läbiviidud randomiseeritud, kontrollitud, topelt- pimedad, kuni 3, 5 aastat kestnud kliinilised uuringud, näitasid naiste seas suurenenud luumurdude esinemise riski ühises luumurru kõrvaltoimete analüüsis.
Fractures were observed in 2.6% of women taking pioglitazone compared to 1.7% of women treated with a comparator.
Luumurdude esinemist vaadeldi 2, 6% pioglitasooni saanud naistel, võrreldes 1, 7% võrdlusravimit saanud naisega.
No increase in fracture rates was observed in men treated with pioglitazone (1.3%) versus comparator (1.5%).
Pioglitasooniga ravitud meestel (1, 3%) ei uuritud luumurdude esinemissageduse suurenemist võrreldes võrdlusravimiga (1, 5%).
The fracture incidence calculated was 1.9 fractures per 100 patient years in women treated with pioglitazone and 1.1 fractures per 100 patient years in women treated with a comparator.
Arvutatud luumurru juhud olid 1, 9 murdu 100 patsiendiaasta kohta pioglitasooniga ravitud naistel ja 1, 1 juhtu 100 patsiendiaasta kohta võrdlusravimiga ravitud naistel.
The observed excess risk of fractures for women in this dataset on pioglitazone is therefore 0.8 fractures per 100 patient years of use.
Seega on selles pioglitasooni andmekogumis uuritud murdude ületusrisk naistel 0, 8 murdu 100 patsiendiaasta kohta.
In the 3.5 year cardiovascular risk PROactive study, 44/ 870 (5.1%; 1.0 fractures per 100 patient years) of pioglitazone-treated female patients experienced fractures compared to 23/ 905 (2.5%; 0.5 fractures per 100 patient years) of female patients treated with comparator.
3, 5 aastat kestnud kardiovaskulaarse riski hindamise PRO- aktiivses uuringus esines 44/ 870 juhtu (5, 1%; 1, 0 murdu 100 patsiendiaasta kohta) pioglitasooniga ravitud naistel, võrreldes 23/ 905 juhtu (2, 5%; 0, 5 murdu 100 patsiendiaasta kohta) võrdlusravimiga ravitud naistel.
No increase in fracture rates was observed in men treated with pioglitazone (1.7%) versus comparator (2.1%).
Pioglitasooniga ravitud meestel (1, 7%) võrreldes võrdlusravimiga (2, 1%) ei vaadeldud luumurdude esinemissageduse suurenemist.
Pioglitazone should be used with caution during concomitant administration of cytochrome P450 2C8 inhibitors (e. g. gemfibrozil) or inducers (e. g. rifampicin).
Pioglitasooni tuleks ettevaatusega kasutada samaaegsel manustamisel tsütokroom P450 2C8 inhibiitoritega (nt gemfibrosiil) või indutseerijatega (nt rifampitsiin).
Glycaemic control should be monitored
Veresuhkru tasemeid tuleks hoolikalt jälgida.
Pioglitazone dose adjustment within the recommended posology or changes in diabetic treatment should be considered (see section 4.5).
4. 5 Koostoimed teiste ravimitega ja muud koostoimed
There have been no formal interaction studies for Competact.
Competact’ iga ei ole nõuetekohaseid koostoimeuuringuid läbi viidud.
Interaction studies have shown that pioglitazone has no relevant effect on either the pharmacokinetics or pharmacodynamics of digoxin, warfarin, phenprocoumon and metformin.
Koostoime uuringud on näidanud, et pioglitasoon ei mõjuta oluliselt digoksiini, varfariini, fenprokumooni ja metformiini farmakokineetikat ega farmakodünaamikat..
Interactions with substances metabolised by these enzymes, e. g. oral contraceptives, cyclosporin, calcium channel blockers, and HMGCoA reductase inhibitors are not to be expected.
Seega ei ole oodata mingeid koostoimeid nende ensüümide poolt metaboliseeritavate ainetega, nt. suukaudsete kontratseptiivide, tsüklosporiini, kaltsiumikanali blokaatorite ja HMG- CoA reduktaasi inhibiitoritega.
Co-administration of pioglitazone with rifampicin (an inducer of cytochrome P450 2C8) is reported to result in a 54% decrease in AUC of pioglitazone.
On teada, et pioglitasooni samaegne manustamine rifampitsiiniga (tsütokroom P450 2C8
There is increased risk of lactic acidosis in acute alcohol intoxication (particularly in the case of fasting, malnutrition or hepatic insufficiency) due to the metformin active substance of Competact (see section 4.4).
Competact’ i metformiinisisalduse tõttu on ägeda alkoholimürgistuse korral (eriti kaasneva nälgimise, alatoitumuse või maksapuudulikkuse puhul) suurenenud oht laktatsidoosi tekkeks (vt. lõik 4. 4).
Cationic drugs that are eliminated by renal tubular secretion (e. g. cimetidine) may interact with metformin by competing for common renal tubular transport systems.
Katioonsed ravimid, mis elimineeritakse renaalse tubulaarsekretsiooni teel (nt. tsimetidiin) võivad omada koostoimet metformiiniga, võisteldes ühiste neerutorukestest koosnevate transpordisüsteemide pärast.
A study conducted in seven normal healthy volunteers showed that cimetidine, administered as 400 mg twice daily, increased metformin systemic exposure (AUC) by 50% and Cmax by 81%.
Seitsmel tervel vabatahtlikul läbi viidud uurimus tõestas, et 400 mg tsimetidiini manustamine kaks korda päevas suurendas metformiini süsteemset ekspositsiooni (AUC) 50% ja Cmax- i 81% võrra.
Therefore, close monitoring of glycaemic control, dose adjustment within the recommended posology and changes in diabetic treatment should be considered when cationic drugs that are eliminated by renal tubular secretion are co-administered.
Seetõttu peaks renaalse tubulaarsekretsiooni teel elimineeritavate katioonsete ravimite koosmanustamisel arvesse võtma glükeemilise kontrolli põhjalikku jälgimist, doosi korrigeerimist soovitatava annustamise piires ja muudatusi diabeedi ravis.
Combinations requiring precautions for use Glucocorticoids (given by systemic and local routes), beta-2-agonists, and diuretics have intrinsic hyperglycaemic activity.
Kombinatsioonid, mille puhul on vajalik ettevaatusabinõude rakendamine Glükokortikosteroidid (nii süsteemsed kui lokaalsed), beeta- 2- adrenomimeetikumid ja diureetikumid omavad nn. sisemist hüperglükeemilist aktiivsust.
6 Risk related to pioglitazone:
4. 6 Rasedus ja imetamine
There are no adequate human data from the use of pioglitazone in pregnant women.
Prekliinilised või kliinilised andmed Competact’ i kasutamise kohta raseduse või imetamise ajal puuduvad.
Animal studies have not shown teratogenic effects but have shown foetotoxicity related to the pharmacologic action (see section 5.3).
Pioglitasooniga seotud risk Pioglitasooni kasutamise kohta rasedatel ei ole piisavalt andmeid inimestel läbiviidud uuringute kohta.
Risk related to metformin:
Loomkatsed ei ole tõestanud teratogeenseid toimeid, kuid esinenud on farmakoloogilise toimega seotud fetotoksilisust (vt. lõik 5. 3).
Animal studies have not revealed teratogenic effects.
Metformiiniga seotud risk Loomkatsed ei ole esile toonud teratogeenseid toimeid.
However, Competact should not be used during pregnancy and in women of child-bearing age not using contraceptive measures.
Siiski, Competact’ i ei tohi kasutada raseduse ajal ja reproduktiivses eas naiste puhul, kes ei kasuta rasestumisvastaseid abinõusid.
If a patient wishes to become pregnant or if a pregnancy occurs, treatment with Competact should be discontinued.
Kui patsient soovib rasestuda või rasestub, tuleb ravi Competact’ iga lõpetada.
Competact must therefore not be used in women who are breast-feeding (see section 4.3).
Seetõttu ei tohi Competact’ i kasutada ka rinnaga toitmise ajal (vt. lõik 4. 3).
4.8 Undesirable effects
6 4. 8 Kõrvaltoimed
There have been no therapeutic clinical trials conducted with Competact tablets however bioequivalence of Competact with co-administered pioglitazone and metformin has been demonstrated (see section 5.2).
Competact’ i tablettidega ei ole kliinilisi uuringuid läbi viidud, ent Competact’ i ja samaaegselt manustatud pioglitasooni ja metformiini bioekvivalentsus on tõestatud (vt. lõik 5. 2).
Adverse reactions reported in excess (> 0.5%) of placebo and as more than an isolated case in patients receiving pioglitazone in combination with metformin in double-blind studies are listed below as MedDRA preferred term by system organ class and absolute frequency.
Allpool on loetletud (MedDRA poolt soovitatud termineid kasutades) organsüsteemi klasside ja absoluutse esinemissageduse järgi kõrvaltoimed, mida on registreeritud topelt- pimedates uuringutes pioglitasooni kombinatsioonis metformiiniga saavatel patsientidel sagedamini kui platseebo korral (> 0, 5%) ja sagedamini kui üksikjuhtudel.
Frequencies are defined as: common (> 1/ 100 ,< 1/10); uncommon (> 1/1000 ,< 1/100); rare (> 1/ 10000 ,< 1/1000); very rare (< 1/10000); isolated reports; not known (cannot be estimated from the available data).
Esinemissagedused on määratletud järgnevalt: sage (1/ 100, < 1/ 10); aeg- ajalt (> 1/ 1000, < 1/ 100); harva (> 1/ 10000, < 1/ 1000); väga harva (< 1/ 10000); üksikud andmed; ei ole teada (pole võimalik hinnata kasutada olevate andmete põhjal).
PIOGLITAZONE IN COMBINATION THERAPY WITH METFORMIN
PIOGLITASOON KOMBINATSIOONRAVIS METFORMIINIGA
Blood and lymphatic system disorders
Vere - ja lümfisüsteemi häired Sage: aneemia
Eye disorders
Silmakahjustused Sage: nägemishäired
Gastrointestinal disorders
Seedetrakti häired Aeg- ajalt: meteorism
Uncommon:
Uuringud Sage: kehakaalu tõus
Metabolism and nutrition disorders
Lihas- skeletisüsteemi ja sidekoe häired Sage: liigesvalud
Renal and urinary disorders
Neeru - ja kuseteede häired Sage: hematuuria
and breast disorders
Reproduktiivse süsteemi ja rinnanäärme häired Sage: erektsioonihäired
In active comparator controlled trials oedema was reported in 6.3% of patients treated with metformin and pioglitazone, whereas the addition of sulphonylurea to metformin treatment resulted in oedema in 2.2% of patients.
Kontrollitud kliinilistes uuringutes täheldati turseid 6, 3% patsientidest, keda raviti metformiini ja pioglitasooniga ühe aasta jooksul, kuid tursete esinemissagedus, võrreldes kontrollgrupiga (sulfonüüluurea, metformiin), oli 2, 2% patsientidest.
In combination trials pioglitazone added to metformin resulted in mean weight increase over one year of 1.5 kg.
Kombineeritud uuringutes, kus pioglitasoonile lisati metformiini, oli keskmiseks kaalutõusuks 1, 5 kg ühe aasta jooksul.
Rare cases of elevated liver enzymes and hepatocellular dysfunction have occurred in post-marketing experience.
Müügijärgselt on harva teatatud maksaensüümide aktiivsuse tõusust ja hepatotsellulaarsest
Additional information on the individual active substances of the fixed dose combination
Lisainformatsioon fikseeritud kombinatsiooni üksikkomponentide kohta
In double blind placebo controlled clinical trials with pioglitazone upper respiratory tract infection and hypoaesthesia were common; sinusitis and insomnia were uncommon.
Pioglitasooni kliinilistes topeltpimeuuringutes esines ülemiste hingamisteede infektsiooni ja vähenenud tundlikkust sageli; urkepõletikku ja unetust aeg- ajalt.
POST-MARKETING DATA
TURULE TULEKU JÄRGSED ANDMED
Macular oedema: not known
Silmahaigused Maakula turse: pole teada
8 Metformin
Metformiin
Decrease of vitamin B12 absorption with decrease of serum levels during long-term use of metformin.
Ainevahetus - ja toitumishäired Väga harva: vitamiini B12 imendumise vähenemine ja selle sisalduse langus seerumis metformiini pikaajalisel kasutamisel.
Lactic acidosis (see 4.4 Special warnings and precautions for use).
4. 4 Hoiatused ja ettevaatusabinõud kasutamisel).
Gastrointestinal disorders:
Närvisüsteemihäired Sage: maitsmishäired
Gastrointestinal disorders such as nausea, vomiting, diarrhoea, abdominal pain and loss of appetite.
Seedetrakti häired Väga sage: seedetrakti häired, nagu iiveldus, oksendamine, kõhulahtisus, kõhuvalu ja isutus.
These undesirable effects occur most frequently during initiation of therapy and resolve spontaneously in most cases.
Need kõrvaltoimed esinevad kõige sagedamini ravi alguses ja taanduvad enamikel juhtudel spontaanselt.
Hepatobiliary disorders:
Maksa- sapiteede häired:
Liver function tests abnormalities or hepatitis resolving upon metformin discontinuation.
Üksikud andmed: maksa funktsioonide häired või hepatiit, mis mööduvad metformiini ravi katkestamisel.
Skin reactions such as erythema, pruritis, urticaria.
Naha ja nahaaluskoe kahjustused Väga harva: naha reaktsioonid, nagu nahapunetus, kihelus, nõgeslööve.
No increase in fracture rates was observed in men treated with pioglitazone (1.3%) versus comparator (1.5%).
Pioglitasooniga ravitud meestel (1, 3%) ei vaadeldud murdude esinemissagedust, võrreldes võrdlusravimiga (1, 5%).
No increase in fracture rates was observed in men treated with pioglitazone (1.7%) versus comparator (2.1%).
Pioglitasooniga ravitud meestel (1, 7%) ei vaadeldud murdude esinemissagedust, võrreldes võrdlusravimiga (2, 1%).
4.9 Overdose
8 4. 9 Üleannustamine
No data are available with regard to overdose of Competact.
Competact’ i üleannustamisest ei ole teatatud.
Combinations of oral blood glucose lowering drugs, ATC code:
Peroraalsete vere glükoosisisaldust vähendavate ainete kombinatsioonid, ATC- kood:
Competact combines two antihyperglycaemic agents with complementary mechanisms of action to improve glycaemic control in patients with type 2 diabetes: pioglitazone, a member of the thiazolidinedione class and metformin hydrochloride, a member of the biguanide class.
Nendeks on tiasolidiindioonide rühma kuuluv pioglitasoon ja biguaniidide rühma kuuluv metformiinvesinikkloriid.
Thiazolidinediones act primarily by reducing insulin resistance and biguanides act primarily by decreasing endogenous hepatic glucose production..
Tiasolidiindioonid vähendavad insuliiniresistentsust ja biguaniidid vähendavad endogeenset glükoosi produktsiooni maksas.
In a two-year study of combination therapy comparing pioglitazone with gliclazide when added to metformin, glycaemic control measured as mean change from baseline in HbA1c was similar between treatment groups after one year.
2 - aastases uuringus, milles võrreldi pioglitasooni ja gliklasiidi, lisatuna metformiinile, oli glükeemiline kontroll, mida mõõdeti HbA1c keskmise muutusena algväärtusest, ühe aasta pärast mõlema ravigrupi puhul samasugune.
In a placebo controlled trial, patients with inadequate glycaemic control despite a three month insulin optimisation period were randomised to pioglitazone or placebo for 12 months.
Platseebo- kontrollitud uuringus, randomiseeriti ebaadekvaatse glükeemilise kontrolliga patsiendid hoolimata kolmekuulisest optimeeritud insuliinravist pioglitasooni või platseebo gruppi 12 kuuks.
In one year clinical trials, pioglitazone consistently gave a statistically significant reduction in the albumin/ creatinine ratio compared to baseline.
9 Üheaastastes kliinilistes uuringutes kutsus pioglitasoon järjekindlalt esile albumiini/ kreatiniini suhte statistiliselt olulise vähenemise, võrreldes ravieelsega.
In most clinical trials, reduced total plasma triglycerides and free fatty acids, and increased HDL- cholesterol levels were observed as compared to placebo, with small, but not clinically significant increases in LDL-cholesterol levels.
Enamustes kliinilistes uuringutes vähenes plasma üldine triglütseriidide ja vabade rasvhapete tase ning tõusis HDL- kolesterooli tase, võrreldes platseeboga, ning LDL- kolesterooli taseme väike, kuid kliiniliselt ebaoluline tõus.
In clinical trials of up to two years duration, pioglitazone reduced total plasma triglycerides and free fatty acids, and increased HDL-cholesterol levels, compared with placebo, metformin or gliclazide.
Kuni kaheaastase kestusega kliinilistes uuringutes vähendas pioglitasoon plasma üldist triglütseriidide ja vabade rasvhapete taset ning suurendas HDL- kolesterooli taset olulisemal määral kui platseebo, metformiin või gliklasiid.
Pioglitazone did not cause statistically significant increases in LDL- cholesterol levels compared with placebo, whilst reductions where observed with metformin and gliclazide.
Pioglitasoon ei põhjustanud LDL- kolesterooli taseme statistiliselt olulist tõusu, võrreldes platseeboga, kuid metformiini ja gliklasiidiga täheldati selle langust.
In a 20-week study, as well as reducing fasting triglycerides, pioglitazone reduced postprandial hypertriglyceridaemia through an effect on both absorbed and hepatically synthesised
20- nädalase kestusega uuringus täheldati, et pioglitasoon vähendab triglütseriidide taset tühja kõhu seisundis ning ka söömisjärgset hüpertriglütserideemiat, kuna toimib nii imendunud kui maksas sünteesitud triglütseriididele.
These effects were independent of pioglitazone’ s effects on glycaemia and were statistically significantly different to glibenclamide.
Need toimed ei olenenud pioglitasooni toimest veresuhkru tasemele ning erinesid statistiliselt olulisel määral glibenklamiidi toimetest.
In PROactive, a cardiovascular outcome study, 5238 patients with type 2 diabetes mellitus and pre- existing major macrovascular disease were randomised to pioglitazone or placebo in addition to existing antidiabetic and cardiovascular therapy, for up to 3.5 years.
Kardiovaskulaarseid kaugtulemusi hindavas PROactive uuringus randomiseeriti 5238 II tüüpi diabeedi ja eelneva makrovaskulaarse haigusega patsienti lisaks antidiabeetilisele ja kardiovaskulaarsele ravile kuni 3, 5 aastaks pioglitasooni või platseebo rühma.
The study population had an average age of 62 years; the average duration of diabetes was 9.5 years.
Uuringus osalenute keskmine vanus oli 62 aastat ja diabeedi keskmine kestus oli 9, 5 aastat.
Approximately one third of patients were receiving insulin in combination with metformin and/ or a sulphonylurea.
Ligikaudu üks kolmandik patsientidest sai insuliini kombinatsioonis metformiini ja/ või sulfonüüluureaga.
To be eligibile patients had to have had one or more of the following: myocardial infarction, stroke, percutaneous cardiac intervention or coronary artery bypass graft, acute coronary syndrome, coronary artery disease, or peripheral arterial obstructive disease.
Uuringusse sobimiseks pidi patsiendi anamneesis olema üks või enam järgmistest seisunditest: müokardiinfarkt, insult, perkutaanne koronaarinterventsioon või AKŠ, äge koronaarsündroom, koronaartõbi või perifeersete arterite obstruktiivne haigus.