natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The company also presented the results of four studies from the scientific literature that looked at the effects of taking Crixivan in combination with ritonavir.
Ettevõte esitas ka teaduskirjandusest nelja sellise uuringu tulemused, mis käsitlesid Crixivani toimet manustamisel koos ritonaviiriga.
One study involved 20 patients who had already been taking Crixivan without ritonavir, and three involved a total of 123 patients who had not taken treatment for HIV infection before.
Ühes uuringus osales 20 patsienti, kes võtsid varem Crixivani ilma ritonaviirita, ja ülejäänud kolmes uuringus osales kokku 123 patsienti, kes ei olnud HIV- vastast ravi varem saanud.
Crixivan, taken in combination with other antiviral medicines but without ritonavir, was more effective than comparator medicines in reducing viral loads.
Koos teiste viiruseravimitega, kuid ilma ritonaviirita manustatud Crixivan oli viiruskoormuse vähendamisel võrdlusravimitest efektiivsem.
In the first study, more patients taking Crixivan with zidovudine had a 99% reduction in viral load after 24 weeks, than those taking Crixivan alone.
Esimeses uuringus oli Crixivani koos sidovudiiniga manustanud patsientide hulgas pärast 24 nädalat neid, kelle viiruskoormus oli vähenenud 99%, rohkem kui ainult Crixivani saanute rühmas.
In the second study, 53% of the patients taking Crixivan with two other antiviral medicines had reductions in viral load of at least 99%, compared with around 20% of those taking Crixivan alone or taking zidovudine and didanosine.
Teises uuringus saavutas Crixivani koos kahe teise viiruseravimiga saanud patsientidest 53% viiruskoormuse alanemise vähemalt 99%, samas kui ainult Crixivani või sidovudiini ja didanosiini manustanud patsientidest jõudis samasuguse viiruskoormuse vähenemiseni vaid ligikaudu 20%.
The third study had similar results:
Kolmandas uuringu tulemused olid samalaadsed:
90% of those taking three medicines including Crixivan had viral loads below 500 copies/ ml, compared with 43% of those taking Crixivan alone and 0% of those taking two antiviral medicines.
90% patsientidest, kes võtsid kolme ravimit (sealhulgas Crixivani), alanes viiruskoormus alla väärtuse 500 koopiat/ ml; ainult Crixivani saanud patsientide rühmas oli sama tulemus 43% ning kahte viiruseravimit võtnud patsientide rühmas 0% patsientidel.
Around half of the children tested had viral loads below 50 copies/ ml after 24 weeks of taking Crixivan with two other antiviral medicines.
Ligikaudu poolel lastest vähenes viiruskoormus alla väärtuse 50 koopiat/ ml pärast 24- nädalast ravi Crixivani ja kahe muu viiruseravimiga.
The studies of Crixivan taken with ritonavir showed that the combination produced similar blood levels of indinavir to Crixivan taken without ritonavir.
Koos ritonaviiriga võetud Crixivani uuringud näitasid, et nende ravimite kombinatsioon tekitas indinaviiri samasuguse sisalduse veres kui ilma ritonaviirita võetud Crixivan.
What is the risk associated with Crixivan?
Mis riskid kaasnevad Crixivaniga?
The most common side effects when taking Crixivan (seen in more than 1 patient in 10) are headache, dizziness, nausea (feeling sick), vomiting, diarrhoea, dyspepsia (heartburn), rash, dry skin, asthenia (weakness), fatigue (tiredness), taste perversion (an unusual taste in the mouth), and abdominal (tummy) pain.
Crixivani kõige sagedamad kõrvalnähud (esinenud enam kui ühel patsiendil kümnest) on peavalu, peapööritus, iiveldus, oksendamine, kõhulahtisus, düspepsia (kõrvetised), lööve, nahakuivus, asteenia (nõrkus), väsimus, maitsehäired (ebaharilik maitse suus) ja kõhuvalu.
Nephrolithiasis has been seen very commonly in children aged three years and older.
Vähemalt kolmeaastastel lastel esineb väga sageli nefrolitiaasi (neerukive).
For a more complete list of all side effects reported with Crixivan, see the Package Leaflet.
Crixivani kohta teatatud kõrvalnähtude täieliku loetelu leiate pakendi infolehelt.
Crixivan should not be used in people who may be hypersensitive (allergic) to indinavir or any of the other ingredients.
Crixivani ei tohi kasutada patsiendid, kes võivad olla indinaviiri või ravimi mõne muu koostisaine suhtes ülitundlikud (allergilised).
Crixivan should not be used in patients who are taking any of the following medicines: • medicines that are broken down in the same way as Crixivan and are harmful at high levels in the blood; • amiodarone (used to correct irregular heartbeat); • terfenadine, astemizole (commonly used to treat allergy symptoms – these medicines may be available without a prescription); • cisapride (used to treat certain stomach problems); • alprazolam, triazolam, midazolam taken by mouth (used to treat anxiety or difficulty sleeping); • pimozide (used to treat mental illness); • ergot derivatives (used to treat migraine headache); • simvastatin, lovastatin (used to lower cholesterol in the blood); • rifampicin (used to treat tuberculosis); • St John ’ s wort (a herbal preparation used to treat depression).
Crixivani ei tohi kasutada patsiendid, kes kasutavad mis tahes järgmist ravimit: • ravimid, mis lagunevad samal viisil kui Crixivan ning mille suur sisaldus veres on kahjulik; • amiodaroon (südame rütmihäirete ravim); • terfenadiin, astemisool (allergiasümptomite levinud ravimid – võivad olla käsimüügiravimid); • tsisapriid (teatud maohäirete ravim); • suukaudne alprasolaam, triasolaam, midasolaam (ärevuse ja unehäirete ravim); • pimosiid (vaimuhaiguste ravim); • tungalteraalkaloidid (migreeniravimid); • simvastatiin, lovastatiin (vere kolesteroolitaseme vähendamise ravimid); • rifampitsiin (tuberkuloosiravim); • naistepuna (taimne depressiooniravim).
2/ 3 Caution is needed when Crixivan is taken at the same time as other medicines.
Ettevaatlik peab olema Crixivani võtmisel samal ajal koos teiste ravimitega.
See the Package Leaflet provided with ritonavir for the full list.
Piirangute täielik loetelu on esitatud ritonaviiri pakendi infolehel.
As with other anti-HIV medicines, patients taking Crixivan may also be at risk of lipodystrophy (changes in the distribution of body fat), osteonecrosis (death of bone tissue) or immune reactivation syndrome (symptoms of infection caused by the recovering immune system).
Maksaprobleemidega
Patients who have problems with their liver (including hepatitis B or C infection) may be at an elevated risk of liver damage when taking Crixivan.
2/ 3 (sealhulgas B - või C- hepatiidi nakkusega) patsientidel võib Crixivani kasutamisel suureneda maksakahjustuse risk.
The Committee for Medicinal Products for Human Use (CHMP) decided that Crixivan’ s benefits are greater than its risks in combination with antiretroviral nucleoside analogues for the treatment of HIV-1 infected adults, adolescents, and children four years of age and older.
Inimravimite komitee jõudis otsusele, et koos retroviirusevastaste nukleosiidide analoogidega manustatava Crixivani kasulikkus HIV- nakkusega täiskasvanutele, noorukitele ja vähemalt 4 - aastastele lastele on suurem kui sellega kaasnevad riskid.
The Committee recommended that Crixivan be given marketing authorisation.
Komitee soovitas anda Crixivanile müügiloa.
Crixivan was originally authorised under ‘ Exceptional Circumstances’, because, for scientific reasons, limited information was available at the time of approval.
Crixivanile anti müügiluba esialgu erandkorras, sest teaduslikel põhjustel ei olnud ravimi heakskiitmise ajal olemas selle kohta piisavalt teavet.
As the company had supplied the additional information requested, the ‘ Exceptional Circumstances ’ ended on 8 April 1998.
Et ettevõte esitas vajaliku lisateabe, tühistati müügiloa erandkorras väljastatus 8. aprillil 1998.
The European Commission granted a marketing authorisation valid throughout the European Union for Crixivan to Merck Sharp & Dohme Limited on 4 October 1996.
Muu teave Crixivani kohta Euroopa Komisjon andis Crixivani müügiloa, mis kehtib kogu Euroopa Liidu territooriumil, ettevõttele Merck Sharp & Dohme Limited 4. oktoobril 1996.
The marketing authorisation was renewed on 4 October 2001 and on 4 October 2006.
Müügiluba pikendati 4. oktoobril 2001 ja 4. oktoobril 2006.
The full EPAR for Crixivan can be found here.
Euroopa avaliku hindamisaruande täisteksti Crixivani kohta leiate siit.
Capsule, hard Capsule, hard Capsule, hard Capsule, hard Capsule, hard Capsule, hard Capsule, hard
Kõvakapsel Kõvakapsel Kõvakapsel Kõvakapsel Kõvakapsel Kõvakapsel Kõvakapsel
Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use
suukaudne suukaudne suukaudne suukaudne suukaudne suukaudne suukaudne
bottle (HDPE) bottle (HDPE) bottle (HDPE) bottle (HDPE) bottle (HDPE) bottle (HDPE) bottle (HDPE)
pudel (HDPE) pudel (HDPE) pudel (HDPE) pudel (HDPE) pudel (HDPE) pudel (HDPE) pudel (HDPE)
328.1 mg 328.1 mg 328.1 mg 656.1 mg 656.1 mg 656.1 mg 164.0 mg
328. 1 mg 328. 1 mg 328. 1 mg 656. 1 mg 656. 1 mg 656. 1 mg 164. 0 mg
CRIXIVAN 100 mg hard capsules
CRIXIVAN 100 mg kõvakapslid
Each hard capsule contains indinavir sulphate corresponding to 100 mg of indinavir.
Kõvakapsel sisaldab indinaviirsulfaati koguses, mis vastab 100 mg indinaviirile.
Each 100 mg capsule contains 37.4 mg lactose.
Abiaine: üks 100 mg kapsel sisaldab 37, 4 mg laktoosi.
The capsules are semi– translucent white and coded CRIXIVAN™ 100 mg in green.
Kapslid on valged, poolläbipaistvad, rohelise kirjaga CRIXIVAN™ 100 mg.
CRIXIVAN is indicated in combination with antiretroviral nucleoside analogues for the treatment of HIV– 1 infected adults, adolescents, and children 4 years of age and older.
HIV- 1 infektsiooni ravi täiskasvanutel, noorukitel ja üle 4- aastastel lastel kombinatsioonis retroviirusevastaste nukleosiidi analoogidega.
In adolescents and children, the benefit of indinavir therapy versus the increased risk of nephrolithiasis should particularly be considered (see section 4.4).
Lastel ja noorukitel tuleb kaaluda, kas indinaviir- ravist saadav kasu ületab suurenenud neerukivitõve ohtu (vt lõik 4. 4).
CRIXIVAN should be administered by physicians who are experienced in the treatment of HIV infection.
CRIXIVAN’ i tohib määrata ainult HIV- infektsiooni ravi kogemusega arst.
When indinavir is administered as monotherapy resistant viruses rapidly emerge (see section 5.1).
Olemasolevate farmakodünaamika andmete alusel tuleb indinaviiri kasutada kombinatsioonis teiste retroviirusevastaste preparaatidega, kuna monoteraapia korral kujuneb kiiresti välja viiruse resistentsus (vt lõik 5. 1).
Adults The recommended dosage of CRIXIVAN is 800 mg orally every 8 hours.
Täiskasvanud CRIXIVAN’ i soovitatav annus on 800 mg suu kaudu iga 8 tunni järel.
Data from published studies suggest that CRIXIVAN 400 mg in combination with ritonavir 100 mg, both administered orally twice daily, may be an alternative dosing regimen.
Andmed avaldatud uuringutest näitavad, et alternatiivseks annustamiskeemiks võib olla CRIXIVAN 400 mg kombinatsioonis 100 mg ritonaviiriga, mida mõlemat manustatakse suu kaudu kaks korda päevas.
The suggestion is based on limited published data (see section 5.2).
See soovitus põhineb vähestel avaldatud andmetel (vt lõik 5. 2).
If co-administered with ritonavir, CRIXIVAN may be administered with or without food.
Koos ritonaviiriga manustamisel võib CRIXIVAN’ i manustada koos toiduga või ilma.
Children and adolescents (4 to 17 years of age) The recommended dosage of CRIXIVAN for patients 4 to 17 years of age is 500 mg/ m2 (dose adjusted from calculated body surface area [BSA] based on height and weight) orally every 8 hours (see table below).
Lapsed ja noorukid vanuses 4… 17 eluaastat CRIXIVAN’ i soovitatav annus on 500 mg/ m2 (annus määratakse pikkuse ja kehakaalu järgi arvutatud kehapinna põhjal) suu kaudu iga 8 tunni järel (vt alljärgnevat tabelit).
This dose should not exceed the equivalent of the adult dose of 800 mg every 8 hours.
See annus ei tohi ületada täiskasvanu annust 800 mg iga 8 tunni järel.
CRIXIVAN hard capsules should only be given to children who are able to swallow hard capsules.
CRIXIVAN’ i kõvakapsleid tohib anda ainult lastele, kes on võimelised kõvakapsleid alla neelama.
CRIXIVAN has not been studied in children under the age of 4 years (see section 5.1 and 5.2).
CRIXIVAN’ i kasutamist alla 4- aastastel lastel ei ole uuritud (vt lõik 5. 1 ja 5. 2).
2 Paediatric dose (500 mg/ m2) to be administered every 8 hours
2 Laste annus (500 mg/ m2), mis manustatakse iga 8 tunni järel
Body Surface Area (m2)
Keha pindala (m2)
CRIXIVAN dose Every 8 hours (mg)
manustatakse iga 8 tunni järel (mg)
0.50 0.75 1.00 1.25 1.50
0, 50 0, 75 1, 00 1, 25 1, 50
General administration recommendations The hard capsules should be swallowed whole.
Üldised soovitused annustamiseks Kõvakapslid tuleb tervelt alla neelata.
Since CRIXIVAN must be taken at intervals of 8 hours, a schedule convenient for the patient should be developed.
CRIXIVAN’ i peab võtma 8- tunniste intervallidega, seetõttu tuleks raviskeemi koostamisel arvestada patsiendi mugavusega.
For optimal absorption, CRIXIVAN should be administered without food but with water 1 hour before or 2 hours after a meal.
Optimaalse imendumise tagamiseks tuleks CRIXIVAN’ i manustada ilma toiduta, kuid koos veega 1 tund enne või 2 tundi pärast sööki.
Alternatively, CRIXIVAN may be administered with a low– fat, light meal.
Kui see ei ole võimalik, võib CRIXIVAN’ i võtta madala rasvasisaldusega kerge einega.
To ensure adequate hydration, it is recommended that adults drink at least 1.5 litres of liquids during the course of 24 hours.
Piisava hüdratatsiooni tagamiseks on soovitatav, et täiskasvanud patsiendid jooks 24 tunni jooksul vähemalt 1, 5 liitrit vedelikku.
It is also recommended that children who weigh less than 20 kg drink at least 75 ml/ kg/ day and that children who weigh 20 to 40 kg drink at least 50 ml/ kg/ day.
Alla 20 kg kaaluvad lapsed peaksid jooma vähemalt 75 ml/ kg ja 20... 40 kg kaaluvad lapsed vähemalt 50 ml/ kg ööpäevas.
Medical management in patients with one or more episodes of nephrolithiasis must include adequate hydration and may include temporary interruption of therapy (e. g., 1 to 3 days) during the acute episode of nephrolithiasis or discontinuation of therapy (see section 4.4).
Patsiendile, kellel on esinenud üks või enam neerukivitõve episoodi, tuleb tagada piisav hüdratatsioon ning vajadusel kaaluda ravi ajutist katkestamist (nt 1… 3 päevaks) neerukivitõve ägedal perioodil või ravi lõpetamist (vt lõik 4. 4).
Special dosing considerations in adults A dosage reduction of CRIXIVAN to 600 mg every 8 hours should be considered when administering itraconazole or ketoconazole concurrently (see section 4.5).
Indinaviiri kontsentratsiooni suurenemise tõttu plasmas tuleb CRIXIVAN’ i annust vähendada 600 mg- ni iga 8 tunni järel, kui seda manustatakse üheaegselt itrakonasooli või ketokonasooliga (vt lõik 4. 5).
In patients with mild– to– moderate hepatic impairment due to cirrhosis, the dosage of CRIXIVAN should be reduced to 600 mg every 8 hours.
Patsientidel, kellel esineb tsirroosist tingitud maksafunktsiooni kerge või keskmise raskusega häire, tuleb CRIXIVAN’ i annust vähendada 600 mg- ni iga 8 tunni järel.
The recommendation is based on limited pharmacokinetic data (see section 5.2).
See soovitus baseerub piiratud farmakokineetilistel andmetel (vt lõik 5. 2).
Patients with severe hepatic impairment have not been studied; therefore, no dosing recommendations can be made (see section 4.4).
Maksafunktsiooni raske häirega patsiente ei ole uuritud, seetõttu ei saa anda annustamise kohta soovitusi (vt lõik 4. 4).
Safety in patients with impaired renal function has not been studied; however, less than 20% of indinavir is excreted in the urine as unchanged drug or metabolites (see section 4.4).
Vähem kui 20% indinaviirist eritub uriiniga muutumatul kujul või metaboliitidena (vt lõik 4. 4).
Inhibition of CYP3A4 by both CRIXIVAN and ritonavir could result in elevated plasma concentrations of these medicines, potentially causing serious or life-threatening reactions.
CYP3A4 inhibeerimine nii CRIXIVAN’ i kui ritonaviiri poolt võib põhjustada nende ravimite plasmakontsentratsiooni suurenemist, mille tagajärjel võivad tekkida tõsised või eluohtlikud kõrvaltoimed.
CRIXIVAN with or without ritonavir should not be administered concurrently with amiodarone, terfenadine, cisapride, astemizole, alprazolam, triazolam, midazolam administered orally (for caution on parenterally administered midazolam, see section 4.5), pimozide, ergot derivatives, simvastatin or lovastatin (see section 4.4).
CRIXIVAN’ i koos ritonaviiriga või ilma ei tohi manustada samaaegselt amiodarooni, terfenadiini, tsisapriidi, astemisooli, alprasolaami, triasolaami, suukaudse midasolaami (ettevaatus parenteraalselt manustatava midasolaami puhul vt lõik 4. 5), pimosiidi, ergotamiini derivaatide, simvastatiini või lovastatiiniga (vt lõik 4. 4).
Combination of rifampicin with CRIXIVAN with or without concomitant low-dose ritonavir is contraindicated (see section 4.5).
Vastunäidustatud on rifampitsiini kombineerimine CRIXIVAN’ iga, mida manustatakse koos väikeses annuses ritonaviiriga või ilma (vt lõik 4. 5).
Concurrent use of indinavir with herbal preparations containing St John’ s wort (hypericum perforatum) is contraindicated (see section 4.5).
Indinaviiri samaaegne manustamine koos naistepunaürti (Hypericum perforatum) sisaldavate taimsete preparaatidega on vastunäidustatud (vt lõik 4. 5).
3 In addition, indinavir with ritonavir should not be administered with alfuzosin, meperidine, piroxicam, propoxyphene, bepridil, encainide, flecanide, propafenone, quinidine, fusidic acid, clozapine, clorazepate, diazepam, estazolam and flurazepam.
3 Lisaks ei tohi indinaviiri ja ritonaviiri manustada koos alfusosiini, meperidiini, piroksikaami, propoksüfeeni, bepridiili, enkainiidi, flekainiidi, propafenooni, kinidiini, fusidiinhappe, klosapiini, klorasepaadi, diasepaami, estasolaami ja flurasepaamiga.
Ritonavir should not be given with indinavir to patients with decompensated liver disease as ritonavir is principally metabolized and eliminated by the liver (see section 4.4).
Ritonaviiri ei tohi koos indinaviiriga manustada patsientidele, kellel on kompenseerimata maksahaigus, sest ritonaviir metaboliseerub ja elimineeritakse peamiselt maksa kaudu (vt lõik 4. 4).
When CRIXIVAN is used with ritonavir, consult the Summary of Product Characteristics of ritonavir for additional contraindications.
CRIXIVAN’ i kasutamisel koos ritonaviiriga: täiendavad vastunäidustused vt ritonaviiri ravimi omaduste kokkuvõte.
Nephrolithiasis and tubulointerstitial nephritis Nephrolithiasis has occurred with indinavir therapy in adult and paediatric patients.
Neerukivitõbi ja tubulointerstitsiaalne nefriit Indinaviiri kasutamisel võib täiskasvanud ja lapspatsientidel tekkida neerukivitõbi.
The frequency of nephrolithiasis is higher in paediatric patients than in adult patients.
Selle esinemissagedus on lastel suurem kui täiskasvanutel.
If signs and symptoms of nephrolithiasis, including flank pain with or without haematuria (including microscopic haematuria) occur, temporary interruption of therapy (e. g. for 1– 3 days) during the acute episode of nephrolithiasis or discontinuation of therapy may be considered.
Neerukivitõve ilmingute ja sümptomite tekkimisel, sh küljevalud koos hematuuriaga (ka mikrohematuuria) või ilma, tuleks mõelda ravi lühiajalisele katkestamisele (nt 1… 3 päevaks) haiguse ägedas perioodis, või ravi lõpetamisele.
Paediatric patients who experience flank pain should be evaluated for the possibility of nephrolithiasis.
Küljevaludega lapspatsiente tuleb uurida võimaliku neerukivitõve suhtes.
Evaluation may consist of urinalysis, serum BUN and creatinine, and ultrasound of the bladder and kidneys.
Uuringud sisaldavad uriinianalüüsi, seerumi uurea - ja kreatiniinisisalduse määramist ning kusepõie ja neerude ultraheliuuringut.
The long– term effects of nephrolithiasis in paediatric patients are unknown.
Neerukivitõve pikaajalised tagajärjed lastel ei ole teada.
Adequate hydration is recommended in all patients on indinavir (see section 4.2 and 4.8).
Adekvaatset hüdratatsiooni soovitatakse kõigile patsientidele, kes saavad indinaviiri (vt lõik 4. 2 ja 4. 8).
Cases of interstitial nephritis with medullary calcification and cortical atrophy have been observed in patients with asymptomatic severe leucocyturia (> 100 cells/ high power field).
Asümptomaatilise raske leukotsütuuriaga (> 100 raku/ suure suurenduse vaateväljas) patsientidel on täheldatud medullaarse kaltsifikatsiooni ja kortikaalse atroofiaga interstitsiaalse nefriidi juhtusid.
In patients at increased risk such as children, urinary screening should be considered.
Kõrge riskiga patsientidel, nt lastel, tuleb teha korduvaid uriinianalüüse.
Medicinal product interactions Indinavir should be used cautiously with other medicinal products that are potent inducers of CYP3A4.
Ravimite koostoimed Indinaviiri tuleb kasutada ettevaatlikult koos tugevatoimeliste CYP3A4 indutseerivate preparaatidega.
Co– administration may result in decreased plasma concentrations of indinavir and as a consequence an increased risk for suboptimal treatment and facilitation of development of resistance (see section 4.5).
Nendega koos manustamine võib põhjustada indinaviiri kontsentratsiooni vähenemist plasmas ja kujutada riski suboptimaalseks raviks, mis soodustab resistentsuse teket (vt lõik 4. 5).
Based on an interaction study with lopinavir/ ritonavir, combination of rosuvastatin and protease inhibitors is not recommended.
Lopinaviiri/ ritonaviiri koostoimeuuringu põhjal ei ole soovitatav kombineeritud ravi rosuvastatiini ja proteaasi inhibiitoritega.
The interaction of indinavir or indinavir/ ritonavir with pravastatin or fluvastatin is not known (see section 4.5).
Indinaviiri või indinaviiri/ ritonaviiri koostoimed pravastatiini või fluvastatiiniga ei ole teada (vt lõik 4. 5).
Co– administration of CRIXIVAN with sildenafil, tadalafil and vardenafil (PDE5 inhibitors) are expected to substantially increase the plasma concentrations of these compounds and may result in an increase in PDE5 inhibitor– associated adverse events, including hypotension, visual changes, and priapism (see section 4.5).
CRIXIVAN’ i manustamisel koos sildenafiili, tadalafiili ja vardenafiiliga (PDE5 inhibiitorid) võib oluliselt suureneda nende ravimite plasmakontsentratsioon, millega kaasneb PDE5 inhibiitoriga seotud kõrvaltoimete, sh hüpotensiooni, nägemishäirete ja priapismi esinemissageduse suurenemine (vt lõik 4. 5).
Acute haemolytic anaemia Acute haemolytic anaemia has been reported which in some cases was severe and progressed rapidly.
Äge hemolüütiline aneemia On kirjeldatud ägedat hemolüütilist aneemiat, mis on mõnel juhul olnud raske ja kiiresti progresseeruv.
Once a diagnosis is apparent, appropriate measures for the treatment of haemolytic anaemia should be instituted which may include discontinuation of indinavir.
Kui diagnoos on selge, tuleb rakendada sobivaid meetmeid hemolüütilise aneemia raviks, millega võib kaasneda ka indinaviir- ravi katkestamine.
4 Hyperglycaemia New onset diabetes mellitus, hyperglycaemia or exacerbation of existing diabetes mellitus has been reported in patients receiving protease inhibitors (PIs).
Mõningatel juhtudel oli
In some of these the hyperglycaemia was severe and in some cases also associated with ketoacidosis.
4 hüperglükeemia raske ja mõnel juhul seotud ka ketoatsidoosiga.
Many patients had confounding medical conditions, some of which required therapy with agents that have been associated with the development of diabetes mellitus or hyperglycaemia.
Paljudel patsientidel esinesid kaasnevad haigused, mis mõningatel juhtudel vajasid ravi preparaatidega, mille kasutamist seostatakse suhkurtõve või hüperglükeemia tekkimisega.
Fat redistribution Combination antiretroviral therapy has been associated with the redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV patients.
Rasva ümberjaotumine Kombineeritud retroviirusevastast ravi on seostatud keha rasva ümberjaotumisega (lipodüstroofia) HIV patsientidel.
The long term consequences of these events are currently unknown.
Selle pikaajalised tagajärjed ei ole hetkel teada.