natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the pivotal phase III trial versus doxorubicin, 58/ 509 (11.4%) randomized subjects (10 treated with Caelyx at a dose of 50 mg/ m2/ every 4 weeks versus 48 treated with doxorubicin at a dose of 60 mg/ m2/ every 3 weeks) met the protocol-defined criteria for cardiac toxicity during treatment and/ or follow-up.
III faasi kliinilises uuringus Caelyx vs standardne doksorubitsiin vastas 58/ 509 (11, 4%) randomiseeritud patsienti (kellest 10 sai Caelyx’ it annuses 50 mg/ m2 iga 4 nädala tagant ja 48 standardset doksorubitsiini annuses 60 mg/ m2 iga 3 nädala tagant) ravi ja/ või jälgimisperioodi vältel uuringuprotokollis defineeritud kardiotoksilisuse kriteeriumitele.
None of the 10 Caelyx subjects who had cardiac toxicity by LVEF criteria developed signs and symptoms of CHF.
Mitte ühelgi kümnest Caelyx’ it saanud patsiendist, kellel eelpool mainitud vasema vatsakese väljutusfraktsiooni kriteeriumite alusel kardiotoksilisust registreeriti, ei esinenud kongestiivse südamepuudulikkuse sümptomeid.
In contrast, 10 of 48 doxorubicin subjects who had cardiac toxicity by LVEF criteria also developed signs and symptoms of CHF.
Seevastu 10- l 48- st standardset doksorubitsiini saanud haigest, kellel südame vasema vatsakese väljutusmahu kriteeriumite alusel kardiotoksilisust registreeriti, esinesid ka kongestiivse südamepuudulikkuse sümptomid.
In patients with solid tumours, including a subset of patients with breast and ovarian cancers, treated at a dose of 50 mg/ m2/ cycle with lifetime cumulative anthracycline doses up to 1,532 mg/ m2, the incidence of clinically significant cardiac dysfunction was low.
Soliidtuumoritega patsientidel, sh rinnanäärme - ja munasarjavähiga haigetel, kes said Caelyx’ it annuses 50 mg/ m2/ ravitsükli kohta (kumulatiivses antratsükliini annuses kuni 1532 mg/ m2), oli kliiniliselt oluliste südametegevuse häirete esinemissagedus väike.
Of the 418 patients treated with Caelyx 50 mg/ m2/ cycle, and having a baseline measurement of left ventricular ejection fraction (LVEF) and at least one follow-up measurement assessed by MUGA scan, 88 patients had a cumulative anthracycline dose of > 400 mg/ m2, an exposure level associated with an increased risk of cardiovascular toxicity with conventional doxorubicin.
418- st Caelyx’ iga ravitud patsiendist, ravimi annuses 50 mg/ m2/ ravitsükli kohta, kellel oli enne ravi alustamist määratud südame vasema vatsakese väljutusfraktsioon ning jälgimisperioodil vähemalt ühel korral teostatud MUGA skaneerimine, oli 88- l patsiendil kumulatiivne antratsükliini annus > 400 mg/ m2, st ekspositsioonitase, mis konventsionaalse doksorubitsiini korral on seotud suurenenud kardiovaskulaarse toksilisusega.
Only 13 of these 88 patients (15%) had at least one clinically significant change in their LVEF, defined as an LVEF value less than 45% or a decrease of at least 20 points from baseline.
Üksnes 13- l patsiendil 88- st (15%) täheldati vähemalt ühte kliiniliselt olulist südame vasema vatsakese väljutusfraktsiooni muutuse episoodi, mis oli defineeritud kui väljutusfraktsiooni langus alla 45% või vähemalt 20- punktiline vähenemine võrreldes lähtetasemega.
Furthermore, only 1 patient (cumulative anthracycline dose of 944 mg/ m2), discontinued study treatment because of clinical symptoms of congestive heart failure.
Ainult üks patsient (kumulatiivse antratsükliini annusega 944 mg/ m2) oli sunnitud ravi kongestiivse südamepuudulikkuse sümptomite tõttu katkestama.
Although local necrosis following extravasation has been reported very rarely, Caelyx is considered to be an irritant.
Ehkki lokaalset koenekroosi on Caelyx’ i infusioonilahuse ekstravasatsiooni järgselt täheldatud väga harva, tuleb Caelyx’ it siiski pidada koeärritust põhjustavaks preparaadiks.
If any signs or symptoms of extravasation occur (e. g., stinging, erythema) terminate the infusion immediately and restart in another vein.
Juhul, kui Caelyx’ i manustamisel tekivad ekstravasatsiooni sümptomid (nt kipitamine, erüteem), tuleb infusioon koheselt katkestada ja jätkata seda teise veeni kaudu.
Caelyx must not be given by the intramuscular or subcutaneous route.
Intramuskulaarselt või subkutaanselt ei tohi Caelyx’ it manustada.
Recall of skin reaction due to prior radiotherapy has rarely occurred with Caelyx administration.
Harva on Caelyx’ i manustamisel täheldatud varasemast kiiritusravist tingitud nahareaktsioonide taastekkimist.
Following the marketing of Caelyx, serious skin conditions including erythema multiforme, Stevens Johnson syndrome and toxic epidermal necrolysis have been reported very rarely.
Caelyx’ i turustamisjärgselt on väga harva esinenud teateid raskekujulistest nahareaktsioonidest, sh multiformne erüteem, Stevensi- Johnsoni sündroom ja toksiline epidermaalne nekrolüüs.
In patients treated with Caelyx, cases of venous thromboembolism, including thrombophlebitis, venous thrombosis and pulmonary embolism have been seen uncommonly.
21 Caelyx ravi saavatel patsientidel on aeg- ajalt esinenud venoosset trombembooliat, sealhulgas tromboflebiiti, veenitromboosi ja kopsuembooliat.
However, because patients with cancer are at increased risk for thromboembolic disease, a causal relationship cannot be determined.
Kuna vähki põdevatel patsientidel esineb kõrgenenud risk trombemboolilise haiguse tekkeks, ei ole põhjuslik seos kindel.
20 Acute overdosing with doxorubicin hydrochloride worsens the toxic effects of mucositis, leukopaenia and thrombocytopaenia.
Doksorubitsiinvesinikkloriidi akuutne üleannustamine raskendab selle toksilisi toimeid nagu mukosiiti, leukopeeniat ja trombotsütopeeniat.
Cytotoxic agents (anthracyclines and related substances), ATC code:
Farmakoterapeutiline grupp: tsütotoksilised ained (antratsükliinid ja nende sarnased ained), ATC - kood:
L01DB.
L01DB
The active ingredient of Caelyx is doxorubicin hydrochloride, a cytotoxic anthracycline antibiotic obtained from Streptomyces peucetius var. caesius.
Caelyx’ i toimeaineks on doksorubitsiinvesinikkloriid, Streptomyces peucetius var. caesius’ est saadav tsütotoksiline antratsükliinide gruppi kuuluv antibiootikum.
A phase III randomized study of Caelyx versus doxorubicin in patients with metastatic breast cancer was completed in 509 patients.
509 patsiendil viidi läbi randomiseeritud III faasi kliiniline uuring, milles Caelyx’ it võrreldi standardse doksorubitsiiniga metastaatilise rinnavähiga patsientide ravis.
The protocol-specified objective of demonstrating non-inferiority between Caelyx and doxorubicin was met, the hazard ratio (HR) for progression-free survival (PFS) was 1.00 (95% CI for HR=0.82 - 1.22).
Protokollis sätestatud uuringu eesmärgiks oli näidata, et Caelyx ei ole vähem efektiivne kui standardne doksorubitsiin, mis ka saavutati: haiguse progressioonivaba elulemuse riski määr Caelyx’ it saanud patsientidel oli 1, 00 (95% usaldusvahemikus 0, 82... 1, 22).
The primary analysis of cardiac toxicity showed the risk of developing a cardiac event as a function of cumulative anthracycline dose was significantly lower with Caelyx than with doxorubicin (HR=3.16, p < 0.001).
Kardiotoksilisuse esmane analüüs näitas, et kardiaalsete kõrvaltoimete risk kumulatiivse antratsükliiniannuse suurenemisel oli Caelyx’ i korral oluliselt madalam kui standardse doksorubitsiini korral (riski määr = 3, 16, p < 0, 001).
At cumulative doses greater than 450 mg/ m2 there were no cardiac events with Caelyx.
Caelyx’ it saanud haigetel ei täheldatud 450 mg/ m2 ületava kumulatiivse annuse korral mitte ühtegi kardiaalse kõrvaltoime juhtu.
There was a benefit in overall survival (OS) for Caelyx-treated patients over topotecan-treated patients as indicated by a hazard ratio (HR) of 1.216 (95% CI; 1.000, 1.478), p=0.050.
III faasi võrdlevas kliinilises uuringus Caelyx vs topotekaan 474– l epiteliaalse munasarjavähiga patsiendil, kellel esmavaliku keemiaravi plaatinat sisaldava preparaadiga oli ebaõnnestunud, leiti, et Caelyx’ iga ravitud patsientide üldine elulemus ületas topotekaaniga ravitud patsientide üldist elulemust, riski määraga 1, 216 (95% usaldusvahemikus; 1, 000... 1, 478), p=0, 050.
The survival rates at 1, 2 and 3 years were 56.3%, 34.7% and 20.2% respectively on Caelyx, compared to 54.0%, 23.6% and 13.2% on topotecan.
1 -, 2 - ja 3- aastane elulemus Caelyx’ iga oli vastavalt 56, 3%, 34, 7% ja 20, 2%, võrreldes topotekaaniga 54, 0%, 23, 6% ja 13, 2%.
HR of 1.432 (95% CI; 1.066, 1.923), p=0.017.
Plaatinale tundliku haigusega patsientide alarühmas oli erinevus suurem: riski määr 1, 432 (95% usaldusvahemikus; 1, 066... 1, 923), p=0, 017.
The survival rates at 1, 2 and 3 years were 74.1%, 51.2% and 28.4% respectively on Caelyx, compared to 66.2%, 31.0% and 17.5% on topotecan.
1 -, 2 - ja 3- aastane elulemus Caelyx’ iga oli vastavalt 74, 1%, 51, 2% ja 28, 4%, võrreldes topotekaaniga 66, 2%, 31, 0% ja 17, 5%.
HR of 1.069 (95% CI; 0.823, 1.387), p=0.618.
Plaatinale mitte- tundliku haigusega patsientide alarühmas olid ravitulemused sarnased: riski määr 1, 069 (95% usaldusvahemikus; 0, 823... 1, 387), p=0, 618.
The survival rates at 1, 2 and 3 years were 41.5%, 21.1% and 13.8% respectively on Caelyx, compared to 43.2%, 17.2% and 9.5% on topotecan.
1 -, 2 - ja 3- aastane elulemus Caelyx’ iga oli vastavalt 41, 5%, 21, 1% ja 13, 8%, võrreldes topotekaaniga 43, 2%, 17, 2% ja 9, 5%.
A phase III randomized, parallel-group, open-label, multicentre study comparing the safety and efficacy of Caelyx plus bortezomib combination therapy with bortezomib monotherapy in patients with multiple myeloma who have received at least 1 prior therapy and who did not progress while receiving anthracycline-based therapy, was conducted in 646 patients.
646 patsiendiga viidi läbi III faasi randomiseeritud avatud mitmekeskuseline paralleelgruppidega uuring, milles võrreldi Caelyx’ i ja bortesomiibi kombinatsioonravi ohutust ja tõhusust bortesomiibi
There was a significant improvement in the primary endpoint of time to progression (TTP) for patients treated with combination therapy of Caelyx plus bortezomib compared to patients treated with bortezomib monotherapy as indicated by a risk reduction (RR) of 35% (95% CI; 21-47%), p < 0.0001, based on 407 TTP events.
Seda näitas riski vähenemine (RR) 35% (95% CI; 21- 47%), p < 0, 0001, mis põhines 407 TTP juhtumil.
The median TTP was 6.9 months for the bortezomib monotherapy patients compared with 8.9 months for the Caelyx plus bortezomib combination therapy patients.
Keskmine TTP bortesomiibi monoteraapiat saanud patsientidel oli 6, 9 kuud võrreldes Caelyx’ i ja bortesomiibiga kombinatsioonravi saanud patsientide 8, 9 kuuga.
This interim analysis showed a TTP risk reduction of 45% (95% CI; 29-57%), p < 0.0001.
See vaheanalüüs näitas TTP riski vähenemist 45% (95% CI; 29- 57%), p < 0, 0001.
The median TTP was 6.5 months for the bortezomib monotherapy patients compared with 9.3 months for the Caelyx plus
Keskmine TTP bortesomiibiga monoteraapiat saanud patsientidel oli 6, 5 kuud võrreldes Caelyx’ i ja bortesomiibiga kombinatsioonravi saanud patsientide 9, 3 kuuga.
These linear MPEG groups extend from the liposome surface creating a protective coating that reduces interactions between the lipid bilayer membrane and the plasma components.
Need lineaarsed MPEG- rühmad eenduvad liposoomi pinnast, moodustades kaitsekihi, mis vähendab kahekihilise lipiidmembraani ja vereplasma komponentide vahelisi koostoimeid.
This allows the Caelyx liposomes to circulate for prolonged periods in the blood stream.
Nimetatud omadused võimaldavad Caelyx’ i liposoomidel pikema aja vältel tsirkulatsioonis püsida.
Evidence of penetration of pegylated liposomes from blood vessels and their entry and accumulation in tumours has been seen in mice with C-26 colon carcinoma tumours and in transgenic mice with KS-like lesions.
Pegüleeritud liposoomide penetreerumine läbi veresoonte seina ja akumuleerumine kasvajakoes on leidnud kinnitust C- 26 jämesoolevähiga hiirtel ja Kaposi sarkoomi taoliste kasvajatega transgeensetel hiirtel.
The plasma pharmacokinetics of Caelyx in humans differ significantly from those reported in the literature for standard doxorubicin hydrochloride preparations.
Caelyx’ i farmakokineetika inimesel erineb olulisel määral standardse doksorubitsiini preparaatide farmakokineetikast.
At lower doses (10 mg/ m2 – 20 mg/ m2) Caelyx displayed linear pharmacokinetics.
Väiksemate annuste korral (10 mg/ m2… 20 mg/ m2) on Caelyx’ i farmakokineetika lineaarne.
Over the dose range of 10 mg/ m2 – 60 mg/ m2 Caelyx displayed non-linear pharmacokinetics.
Annusevahemikus 10 mg/ m2… 60 mg/ m2 oli Caelyx’ i farmakokineetika mittelineaarne.
Standard doxorubicin hydrochloride displays extensive tissue distribution (volume of distribution:
Standardsele doksorubitsiinvesinikkloriidile on iseloomulik intensiivne jaotumine kudedesse (jaotusruumala:
700 to 1,100 l/ m2) and a rapid elimination clearance (24 to 73 l/ h/ m2).
700… 1100 l/ m2) ja kiire eliminatsioon (kliirens 24… 73 l/ t/ m2).
In contrast, the pharmacokinetic profile of Caelyx indicates that Caelyx is confined mostly to the vascular fluid volume and that the clearance of doxorubicin from the blood is dependent upon the liposomal carrier.
Seevastu Caelyx’ i farmakokineetiline profiil näitab eelkõige intravaskulaarses vedelikuruumis püsimist ja liposomaalsest kandjast sõltuvat doksorubitsiini kliirensit.
At equivalent doses, the plasma concentration and AUC values of Caelyx which represent mostly pegylated liposomal doxorubicin hydrochloride (containing 90% to 95% of the measured doxorubicin) are significantly higher than those achieved with standard doxorubicin hydrochloride preparations.
Ekvivalentsete annuste juures on Caelyx’ i, mis sisaldab valdavalt pegüleeritud liposomaalset doksorubitsiinvesinikkloriidi (90% … 95% preparaadis sisalduvast doksorubitsiinist), plasmakontsentratsioon ja kontsentratsioonikõvera alune pindala (AUC) oluliselt kõrgemad kui standardse doksorubitsiinvesinikkloriidi preparaatide kasutamisel.
Caelyx should not be used interchangeably with other formulations of doxorubicin hydrochloride.
Caelyx’ it ei tohi kasutada vaheldumisi teiste doksorubitsiinvesinikkloriidi sisaldavate preparaatidega.
Population pharmacokinetics The pharmacokinetics of Caelyx was evaluated in 120 patients from 10 different clinical trials using the population pharmacokinetic approach.
Populatsioonifarmakokineetika Caelyx’ i farmakokineetikat hinnati populatsioonifarmakokineetika meetodiga 10 erinevas kliinilises uuringus osalenud 120 patsiendil.
The pharmacokinetics of Caelyx over the dose range of 10 mg/ m2 to 60 mg/ m2 was best described by a two compartment non-linear model with zero order input and Michaelis-Menten elimination.
Caelyx’ i farmakokineetika oli annusevahemikus 10 mg/ m2 kuni 60 mg/ m2 kõige paremini kirjeldatav kahekambrilise mittelineaarse mudeliga null- järgu sisendi ja Michaelis- Menteni eliminatsiooni kineetikaga.
The mean intrinsic clearance of Caelyx was 0.030 l/ h/ m2 (range 0.008 to 0.152 l/ h/ m2) and the mean central volume of distribution was 1.93 l/ m2 (range 0.96 – 3.85 l/ m2) approximating the plasma volume.
Caelyx’ i keskmine sisemine kliirens oli 0, 030 l/ t/ m2 (vahemik 0, 008... 0, 152 l/ t/ m2) ja keskmine tsentraalne jaotusruumala 1, 93 l/ m2 (vahemik 0, 96... 3, 85 l/ m2), mis vastab enam- vähem vereplasma mahule.
The apparent half-life ranged from 24 – 231 hours, with a mean of 73.9 hours.
Caelyx’ i poolväärtusaeg oli keskmiselt 73, 9 tundi (vahemik 24... 231 tundi).
Breast cancer patients The pharmacokinetics of Caelyx determined in 18 patients with breast carcinoma were similar to the pharmacokinetics determined in the larger population of 120 patients with various cancers.
Caelyx’ i keskmine sisemine kliirens oli
The mean intrinsic clearance was 0.016 l/ h/ m2 (range 0.008 - 0.027 l/ h/ m2), the mean central volume of distribution was 1.46 l/ m2 (range 1.10 - 1.64 l/ m2).
23 0, 016 l/ t/ m2 (vahemik 0, 008… 0, 027 l/ t/ m2) ja keskmine tsentraalne jaotusruumala 1, 46 l/ m2 (vahemik 1, 10… 1, 64 l/ m2).
The mean apparent half-life was 71.5 hours (range 45.2 - 98.5 hours).
Caelyx’ i keskmine poolväärtusaeg oli 71, 5 tundi (vahemik 45, 2… 98, 5 tundi).
Ovarian cancer patients The pharmacokinetics of Caelyx determined in 11 patients with ovarian carcinoma were similar to the pharmacokinetics determined in the larger population of 120 patients with various cancers.
Munasarjavähiga patsiendid Caelyx’ i farmakokineetika oli sarnane 11- l rinnanäärmevähiga patsiendil ning 120- st erinevate kasvajatega patsiendist koosnevas suuremas populatsioonis.
The mean intrinsic clearance was 0.021 l/ h/ m2 (range 0.009 – 0.041 l/ h/ m2), the mean central volume of distribution was 1.95 l/ m2 (range 1.67 – 2.40 l/ m2).
Caelyx’ i keskmine sisemine kliirens oli 0, 021 l/ t/ m2 (vahemik 0, 009… 0, 041 l/ t/ m2) ja keskmine tsentraalne jaotusruumala 1, 95 l/ m2 (vahemik 1, 67… 2, 40 l/ m2).
The mean apparent half-life was 75.0 hours (range 36.1 – 125 hours).
Caelyx’ i keskmine poolväärtusaeg oli 75, 0 tundi (vahemik 36, 1… 125 tundi).
22 AIDS-KS patients The plasma pharmacokinetics of Caelyx were evaluated in 23 patients with KS who received single doses of 20 mg/ m2 administered by a 30-minute infusion.
AIDS- iga seotud Kaposi sarkoomiga patsiendid Caelyx’ i farmakokineetikat hinnati 23- l Kaposi sarkoomiga haigel, kes said Caelyx’ it ühekordsete 20 mg/ m2 annustena, mida manustati 30- minutilise intravenoosse infusioonina.
The pharmacokinetic parameters of Caelyx (primarily representing pegylated liposomal doxorubicin hydrochloride and low levels of unencapsulated doxorubicin hydrochloride) observed after the 20 mg/ m2 doses are presented in Table 8.
Caelyx’ i (mis sisaldab eelkõige pegüleeritud liposomaalset doksorubitsiinvesinikkloriidi ja üksnes vähesel määral “ kapseldamata ” doksorubitsiinvesinikkloriidi) farmakokineetilised parameetrid 20 mg/ m2 annuse manustamise järgselt AIDS- iga seotud Kaposi sarkoomiga patsientidele on kokku võetud tabelis 8.
Pharmacokinetic Parameters in Caelyx-Treated AIDS-KS
Farmakokineetilised parameetrid Caelyx’ iga ravitud AIDS- iga seotud Kaposi sarkoomiga patsientidel
Mean + Standard Error
Keskmine + standardviga
20
20 mg/ m2 (n=23)
mg/ m2 (n=23)
8, 34 ± 0, 49
Maximum Plasma Concentration* (µg/ ml)
Plasma kliirens (l/ t/ m2) Jaotusruumala (l/ m2)
8.34 ± 0.49
0, 041 ± 0, 004 2, 72 ± 0, 120
Plasma Clearance (l/ h/ m2) Volume of Distribution (l/ m2) AUC (µg/ ml⋅ h) λ 1 half-life (hours) λ 2 half-life (hours) *Measured at the end of a 30-minute infusion
AUC (µg/ ml⋅t) λ1 poolväärtusaeg (tundi) λ2 poolväärtusaeg (tundi) * Määratud 30- minutilise infusiooni lõpus
0.041 ± 0.004 2.72 ± 0.120 590.00 ± 58.7 5.2 ± 1.4 55.0 ± 4.8
590, 00 ± 58, 7 5, 2 ± 1, 4 55, 0 ± 4, 8
In repeat dose studies conducted in animals, the toxicity profile of Caelyx appears very similar to that reported in humans who receive long-term infusions of standard doxorubicin hydrochloride.
Katseloomadel läbi viidud korduva manustamisega uuringutes täheldatud Caelyx’ i toksilisuse profiil on väga sellele, mida on kirjeldatud inimestel, kes on pika aja vältel saanud ravi standardse doksorubitsiinvesinikkloriidiga.
With Caelyx, the encapsulation of doxorubicin hydrochloride in pegylated liposomes results in these effects having a differing strength, as follows.
Siiski on Caelyx’ i kui pegüleeritud liposoomidesse inkapsuleeritud doksorubitsiinvesinikkloriidi kasutamisel nimetatud toimed mõnevõrra vähem väljendunud, nagu allpool kirjeldatud.
Studies in rabbits have shown that the cardiotoxicity of Caelyx is reduced compared with conventional doxorubicin hydrochloride preparations.
Küülikutega läbi viidud uuringud on näidanud, et võrreldes konventsionaalsete doksorubitsiinvesinikkloriidi preparaatidega on Caelyx’ i kardiotoksilisus väiksem.
Dermal toxicity:
Nahatoksilisus:
In studies performed after the repeated administration of Caelyx to rats and dogs, serious dermal inflammations and ulcer formations were observed at clinically relevant dosages.
Caelyx’ i korduva manustamisega uuringutes rottide ja koertega on kliiniliselt oluliste annuste puhul täheldatud tõsist nahapõletikku ja haavandeid.
In the study in dogs, the occurrence and severity of these lesions was reduced by lowering the dose or prolonging the intervals between doses.
Koertega läbi viidud uuringus vähenes nimetatud kahjustuste esinemissagedus ja raskusaste Caelyx’ i annuse vähendamisel või manustamiste vaheliste intervallide pikendamisel.
Similar dermal lesions, which are described as palmar-plantar erythrodysesthesia were also observed in patients after long-term intravenous infusion (see section 4.8).
Sarnaseid nahakahjustusi, mida nimetatakse palmaar- plantaarseks erütrodüsesteesiaks, on pikaaegse intravenoosse ravi korral täheldatud ka inimestel (vt lõik 4. 8).
Anaphylactoid response:
Anafülaktoidsed reaktsioonid:
A similar, but less severe response was also noted in dogs treated with Caelyx and standard doxorubicin.
Analoogset, kuid vähem väljendunud reaktsiooni on kirjeldatud koertel ka Caelyx’ i ning standardse doksorubitsiini manustamise korral.
The hypotensive response was reduced in magnitude by pretreatment with antihistamines.
24 Hüpotensiivse reaktsiooni intensiivsus vähenes, kui eelnevalt manustati antihistamiinikumi.
Local toxicity:
Lokaalne toksilisus:
Subcutaneous tolerance studies indicate that Caelyx, as against standard doxorubicin hydrochloride, causes slighter local irritation or damage to the tissue after a possible extravasation.
Subkutaanse manustamise taluvuse uuringud näitavad, et võrreldes standardse doksorubitsiiniga põhjustab Caelyx ekstravastasiooni korral väiksema koeärrituse või – kahjustuse.
Mutagenicity and carcinogenicity:
Mutageensus ja kartsinogeensus:
Although no studies have been conducted with Caelyx, doxorubicin hydrochloride, the pharmacologically active ingredient of Caelyx, is mutagenic and carcinogenic.
Kuigi vastavaid uuringuid ei ole Caelyx’ iga läbi viidud, on Caelyx’ i toimeaine doksorubitsiinvesinikkloriid mutageense ja kantserogeense toimega.
Pegylated placebo liposomes are neither mutagenic nor genotoxic.
Pegüleeritud platseebo - liposoomidel mutageensed ja genotoksilised omadused puuduvad.
23 Reproductive toxicity:
Reproduktsioonitoksilisus:
Caelyx resulted in mild to moderate ovarian and testicular atrophy in mice after a single dose of 36 mg/ kg.
Caelyx’ i ühekordne manustamine hiirtele annuses 36 mg/ kg kutsus esile kergekujulise kuni mõõduka munasarjade ja munandite atroofia.
Decreased testicular weights and hypospermia were present in rats after repeat doses ≥ 0.25 mg/ kg/ day and diffuse degeneration of the seminiferous tubules and a marked decrease in spermatogenesis were observed in dogs after repeat doses of 1 mg/ kg/ day (see section 4.6).
Rottidel täheldati Caelyx’ i korduval manustamisel annuses ≥ 0, 25 mg/ kg/ ööpäevas munandite kaalu vähenemist ja hüpospermiat ning koertel annuse 1 mg/ kg/ ööpäevas korduval manustamisel seemnetorukeste difuusset degeneratsiooni ning spermatogeneesi olulist pärssumist (vt lõik 4. 6).
Nephrotoxicity:
Neerutoksilisus:
A study has shown that Caelyx at a single intravenous dose of over twice the clinical dose produces renal toxicity in monkeys.
Uuringust selgus, et Caelyx’ i ühekordne kliinilisest annusest kaks korda suurema annuse intravenoosne manustamine põhjustab ahvidel neerutoksilisust.
Renal toxicity has been observed with even lower single doses of doxorubicin HCl in rats and rabbits.
Neerutoksilisust on rottidel ja küülikutel täheldatud isegi madalamate doksorubitsiin- HCl ühekordsete annuste manustamise järgselt.
Since an evaluation of the post-marketing safety database for Caelyx in patients has not suggested a significant nephrotoxicity liability of Caelyx, these findings in monkeys may not have relevance to patient risk assessment.
Caelyx’ i turuletulekujärgse ohutusalase andmebaasi hindamisel ei täheldatud märkimisväärse neerutoksilisuse ilmnemist patsientidel, mistõttu ei pruugi ahvidel ilmnenu omada tähtsust patsientide riski hindamisel.