natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The European Commission granted a marketing authorisation valid throughout the European Union for Aloxi to Helsinn Birex Pharmaceuticals Ltd. on 22 March 2005.
22. märtsil 2005.
The full EPAR for Aloxi is available here.
Euroopa avaliku hindamisaruande täisteksti Aloxi kohta leiate siit.
This summary was last updated in 01-2009.
01- 2009
Route of
Ravimvorm
Content
Pakendi iseloomustus
administration
Pakendi suurus
One ml of solution contains 50 micrograms palonosetron (as hydrochloride).
Lahuse üks ml sisaldab 50 mikrogrammi palonosetrooni (vesinikkloriidina).
Each vial of 5 ml of solution contains 250 micrograms palonosetron (as hydrochloride).
Lahuse üks 5 ml viaal sisaldab 250 mikrogrammi palonosetrooni (vesinikkloriidina).
Aloxi is indicated for: the prevention of acute nausea and vomiting associated with highly emetogenic cancer chemotherapy and the prevention of nausea and vomiting associated with moderately emetogenic cancer chemotherapy
Aloxi on näidustatud: ägeda iivelduse ja oksendamise ennetamiseks tugevalt oksendamist põhjustava vähivastase keemiaravi korral ja iivelduse ja oksendamise ennetamiseks mõõdukalt oksendamist põhjustava vähivastase keemiaravi korral.
The efficacy of Aloxi in the prevention of nausea and vomiting induced by highly emetogenic chemotherapy may be enhanced by the addition of a corticosteroid administered prior to chemotherapy.
Aloxi iivelduse - ja oksendamisevastast efektiivsust tugevalt oksendamist tekitava keemiaravi ajal võib suurendada kortikosteroidi täiendav manustamine enne keemiaravi.
No dosage adjustment is necessary for the elderly.
Eakatel patsientidel ei ole vaja annust korrigeerida.
Aloxi is not recommended for use in children below age 18 due to insufficient data.
Aloxit ei soovitata kasutada lastel vanuses alla 18 aasta ebapiisavate andmete tõttu.
2 No dose adjustment is necessary for patients with impaired renal function.
2 Maksakahjustusega patsiendid
No data are available for patients with end stage renal disease undergoing haemodialysis.
Neerufunktsiooni kahjustusega patsientidel ei ole vaja annust korrigeerida.
A specific thorough QT/ QTc study was conducted in healthy volunteers for definitive data demonstrating the effect of palonosetron on QT/ QTc.
Tervete vabatahtlikega viidi läbi spetsiaalne põhjalik QT/ QTc uuring kindlate andmete saamiseks palonosetrooni toime kohta QT/ QTc- le.
Please refer to 5.1 Pharmacodynamics properties.
Vt 5. 1 „ Farmakodünaamilised omadused “.
However, as for other 5-HT3 antagonists, caution should be exercised in the concomitant use of palonosetron with medicinal products that increase the QT interval or in patients who have or are likely to develop prolongation of the QT interval.
Kuid nagu teistegi 5- HT3 antagonistide puhul, tuleb olla ettevaatlik palonosetrooni samaaegsel kasutamisel QT- intervalli pikendavate ravimitega ja patsientidel, kellel QT- intervall on pikenenud või võib pikeneda.
Chemotherapeutic agents: in preclinical studies, palonosetron did not inhibit the antitumour activity of the five chemotherapeutic agents tested (cisplatin, cyclophosphamide, cytarabine, doxorubicin and mitomycin C).
Keemiaravi ained: palonosetroon ei inhibeerinud kliinilistes uuringutes viie testitud keemiaraviaine (tsisplatiin, tsüklofosfamiid, tsütarabiin, doksorubitsiin ja mitomütsiin C) kasvajavastast aktiivsust.
Metoclopramide: in a clinical study, no significant pharmacokinetic interaction was shown between a single intravenous dose of palonosetron and steady state concentration of oral metoclopramide, which is a CYP2D6 inhibitor.
Metoklopramiid: kliinilises uuringus ei ilmnenud palonosetrooni ühekordse intravenoosse annuse ja suukaudse metoklopramiidi kui CYP2D6 inhibiitori tasakaalukontsentratsiooni vahel olulist farmakokineetilist koostoimet.
CYP2D6 inducers and inhibitors: in a population pharmacokinetic analysis, it has been shown that there was no significant effect on palonosetron clearance when co-administered with CYP2D6 inducers (dexamethasone and rifampicin) and inhibitors (including amiodarone, celecoxib, chlorpromazine, cimetidine, doxorubicin, fluoxetine, haloperidol, paroxetine, quinidine, ranitidine, ritonavir, sertraline or terbinafine).
CYP2D6 indutseerijad ja inhibiitorid: populatsiooni farmakokineetilises analüüsis näidati, et palonosetrooni kliirensit ei mõjutanud oluliselt selle manustamine koos CYP2D6 indutseerijatega (deksametasoon ja rifampitsiin) ja inhibiitoritega (kaasa arvatud amiodaroon, tselekoksiib, kloorpromasiin, tsimetidiin, doksorubitsiin, fluoksetiin, haloperidool, paroksetiin, kinidiin, ranitidiin, ritonaviir, sertraliin ja terbinafiin).
Corticosteroids: palonosetron has been administered safely with corticosteroids.
Kortikosteroidid: palonosetrooni on manustatud ohutult koos kortikosteroididega.
Other medicinal products: palonosetron has been administered safely with analgesics, antiemetic/ antinauseants, antispasmodics and anticholinergic medicinal products.
Muud ravimid: palonosetrooni on manustatud ohutult koos valuvaigistite, oksendamis - ja iiveldamisvastaste ainete, spasmolüütikumide ja antikolinergiliste ravimitega.
4.6 Pregnancy and lactation
3 4. 6 Rasedus ja imetamine
Animal studies do not indicate direct or indirect harmful effects with respect to pregnancy, embryonal/ foetal development, parturition or postnatal development.
Loomkatsed ei näita otsest või kaudset kahjulikku toimet rasedusele, embrüo/ loote arengule, sünnitusele või postnataalsele arengule.
Only limited data from animal studies are available regarding the placental transfer (see section 5.3).
Platsentaarbarjääri läbitavuse kohta on saadud loomkatsetest piiratud andmeid (vt lõik 5. 3).
3 There is no experience of palonosetron in human pregnancy so palonosetron should not be used in pregnant women unless it is considered essential by the physician.
Palonosetrooni kasutamise kohta rasedatel naistel kogemused puuduvad, mistõttu palonosetrooni ei tohiks rasedatel kasutada, kui arst ei pea seda tingimata vajalikuks.
In clinical studies at a dose of 250 micrograms (total 633 patients) the most frequently observed adverse reactions, at least possibly related to Aloxi, were headache (9%) and constipation (5%).
Kliinilistes uuringutes annusega 250 mikrogrammi (kokku 633 patsienti) kõige sagedamini täheldatud kõrvaltoimed, mis vähemalt võisid olla Aloxiga seotud, olid peavalu (9%) ja kõhukinnisus (5%).
These were classified as common (between 1% and 10%) or uncommon (between 0.1% and 1%).
Need liigitati sagedasteks (1% kuni 10%) või aeg- ajalt esinevateks (0, 1% kuni 1%).
Common ARs
Sagedased
Uncommon ARs
Aeg- ajalt esinevad kõrvaltoimed
(> 1/ 100 to < 1/ 10)
kõrvaltoimed (> 1/ 100 kuni < 1/ 10)
(> 1/ 1,000 to < 1/ 100)
(> 1/ 1000 kuni < 1/ 100)
Headache Dizziness
Peavalu
Somnolence, insomnia, paraesthesia, hypersomnia, peripheral sensory neuropathy
Unisus, unetus, paresteesia,
Eye disorders Ear and labyrinth disorders Cardiac disorders
Silma kahjustused Kõrva ja labürindi kahjustused Südame häired
Eye irritation, amblyopia Motion sickness, tinnitus Tachycardia, bradycardia, extrasystoles, myocardial ischaemia, sinus tachycardia, sinus arrhythmia, supraventricular extrasystoles
hüpersomnia, perifeerne neuropaatia Silmade ärritus, amblüoopia Sõidu ajal tekkiv iiveldus, tinnitus Tahhükardia, bradükardia,
Vascular disorders
ekstrasüstolid, südamelihase isheemia, siinustahhükardia, siinusarütmia, supraventrikulaarsed ekstrasüstolid Vaskulaarsed häired
Hiccups
Luksumine
Gastrointestinal disorders Hepato-biliary disorders Skin and subcutaneous tissue disorders Musculoskeletal and connective tissue disorders
Seedetrakti häired Maksa ja sapiteede häired Naha ja nahaaluskoe kahjustused Lihas- skeleti ja sidekoe kahjustused Neerude ja kuseteede häired Üldised häired ja manustamiskoha reaktsioonid Uuringud
Urinary retention, glycosuria Asthenia, pyrexia, fatigue, feeling hot, influenza like illness Elevated transaminases,, electrocardiogram QT prolonged
Düspepsia, kõhuvalu, ülakõhuvalu, suukuivus, kõhupuhitus Hüperbilirubineemia Allergiline dermatiit, pruritus Artralgia Kusepeetus, glükosuuria Asteenia, palavik, väsimus, kuumatunne, gripitaoline haigus Transaminaaside taseme tõus, EKG- l QT- intervalli pikenemine
Very rare cases (< 1/ 10,000) of hypersensitivity reactions and injection site reactions (burning, induration, discomfort and pain) were reported from post-marketing experience.
Müügijärgsete kogemuste põhjal teatati väga harva (< 1/ 10 000) ülitundlikkusreaktsioonide ja süstekoha reaktsioonide (põletustunne, kõvenemine, ebamugavustunne ja valu) juhtudest.
The highest dose group showed a similar incidence of adverse events compared to the other dose groups and no dose response effects were observed.
Suurima annusega rühmas täheldatud kõrvaltoimete sagedus oli sama kui teiste annustega rühmades ning annusest sõltuvaid ilminguid ei täheldatud.
Antiemetics and antinauseants, serotonin (5HT3) antagonists.
Farmakoterapeutiline grupp: antiemeetikumid ja iiveldusvastased ained, serotoniini (5HT3) antagonistid.
A04AA05
A04AA05.
5 Palonosetron is a selective high-affinity receptor antagonist of the 5HT3 receptor.
Palonosetroon on selektiivne kõrge afiinsusega 5HT3 retseptori antagonist.
In two randomised, double-blind studies with a total of 1,132 patients receiving moderately emetogenic chemotherapy that included cisplatin ≤ 50 mg/ m2, carboplatin, cyclophosphamide ≤ 1,500 mg/ m2 and doxorubicin > 25 mg/ m2, palonosetron 250 micrograms and 750 micrograms were compared with ondansetron 32 mg (half-life 4 hours) or dolasetron 100 mg (half-life 7.3 hours) administered intravenously on Day 1, without dexamethasone.
5 Kahes randomiseeritud topeltpimedas uuringus osalenud kokku 1132 patsienti said mõõdukalt oksendamist põhjustavat keemiaravi, mis sisaldas tsisplatiini ≤ 50 mg/ m2, karboplatiini, tsüklofosfamiidi ≤ 1500 mg/ m2 ja doksorubitsiini > 25 mg/ m2; võrreldi palonosetrooni 250 mikrogrammi ja 750 mikrogrammi ondansetrooniga 32 mg (poolväärtusaeg 4 tundi) või dolasetrooniga 100 mg (poolväärtusaeg 7, 3 tundi), mida manustati intravenoosselt 1. päeval ilma deksametasoonita.
In a randomised, double-blind study with a total of 667 patients receiving highly emetogenic chemotherapy that included cisplatin ≥ 60 mg/ m2, cyclophosphamide > 1,500 mg/ m2 and dacarbazine, palonosetron 250 micrograms and 750 micrograms were compared with ondansetron 32 mg administered intravenously on Day 1.
Randomiseeritud topeltpimedas uuringus osalenud kokku 667 patsienti said tugevalt oksendamist põhjustavat keemiaravi, mis sisaldas tsisplatiini ≥ 60 mg/ m2, tsüklofosfamiidi > 1500 mg/ m2 ja dakarbasiini; võrreldi palonosetrooni 250 mikrogrammi ja 750 mikrogrammi ondansetrooniga 32 mg, mida manustati intravenoosselt 1. päeval.
Dexamethasone was administered prophylactically before chemotherapy in 67% of patients.
67% - le patsientidest manustati profülaktiliselt enne keemiaravi deksametasooni.
The antiemetic activity was observed during 0-24 hours, 24-120 hours and 0-120 hours.
Oksendamisvastast toimet jälgiti 0- 24 tunni, 24- 120 tunni ja 0- 120 tunni jooksul.
Although comparative efficacy of palonosetron in multiple cycles has not been demonstrated in controlled clinical trials, 875 patients enrolled in the three phase 3 trials continued in an open label safety study and were treated with palonosetron 750 micrograms for up to 9 additional cycles of chemotherapy.
Kuigi kontrollitud kliinilistes uuringutes ei ole tõendatud palonosetrooni võrreldavat efektiivsust mitmes tsüklis, osalesid kolmes 3. faasi uuringus osalenud 875 patsienti ka neile järgnenud avatud ohutuseuuringus ja neid raviti palonosetrooniga 750 mikrogrammi veel kuni 9 keemiaravi tsükli jooksul.
Table 1:
6 Tabel 1:
Percentage of patients a responding by treatment group and phase in the Moderately Emetogenic Chemotherapy study versus ondansetron
Mõõdukalt oksendamist põhjustava keemiaravi uuringus ravile reageerinud patsientide a osakaal ravigrupi ja faasi kaupa, võrreldes ondansetrooni kasutamisega
micrograms (n= 189)%
250 mikrogrammi (n= 189)%
32 milligrams (n= 185)%
milligrammi (n= 185)%
97.5% CI b
12, 4 19, 0 19, 0
81.0
76, 2
68.6
65, 4
12.4
10, 8
[1.8%, 22.8%]
mitteoluline
24 – 120 hours 0 – 120 hours
24 – 120 tundi 0 – 120 tundi
74.1 69.3
66, 7 63, 0
55.1 50.3
50, 3 44, 9
19.0 19.0
16, 4 18, 1
[7.5%, 30.3%] [7.4%, 30.7%]
0, 001 0, 001
Complete Control (Complete Response and No More Than Mild Nausea)
Ilma iivelduseta (Likerti skaala)
p-value c
p- väärtusc
0 – 24 hours 76.2 65.4 24 – 120 hours 66.7 50.3 0 – 120 hours 63.0 44.9 No Nausea (Likert Scale)
0 – 24 tundi
10.8 16.4 18.1
60, 3
NS 0.001 0.001 p-value c
56, 8
3.5 12.4
3, 5
NS NS
mitteoluline
a b
a
0 – 120 hours Intent-to-treat cohort.
24 – 120 tundi 0 – 120 tundi
45.0
51, 9 45, 0
36.2
39, 5 36, 2
8.8
12, 4 8, 8
NS
mitteoluline mitteoluline
The study was designed to show non-inferiority.
Kohort, keda kavatseti ravida b Uuringu eesmärk oli näidata mittehalvemust.
A lower bound greater than – 15% demonstrates non-inferiority between Aloxi and comparator. c Chi-square test.
Aloxi mittehalvemust võrreldava aine suhtes näitab alampiir üle – 15%. c Hii- ruut- test.
Significance level at α =0.05.
Olulisuse tase α=0, 05.
6 Table 2:
7 Tabel 2:
Percentage of patients a responding by treatment group and phase in the Moderately Emetogenic Chemotherapy study versus dolasetron
Mõõdukalt oksendamist põhjustava keemiaravi uuringus ravile reageerinud patsientide a osakaal ravigrupi ja faasi kaupa, võrreldes dolasetrooni kasutamisega
100 milligrams (n= 191)%
Aloxi Dolasetroon 250 mikrogrammi 100 milligrammi Delta (n= 185) (n= 191)%%%
[-1.7%, 21.9%]
97, 5% usaldusvahemikb
24 – 120 hours 0 – 120 hours
0 – 24 tundi 63, 0 52, 9 24 – 120 tundi 54, 0 38, 7 0 – 120 tundi 46, 0 34, 0 Täielik kontroll (täielik reageerimine ja vaid kerge iiveldus)
15.3 12.0
10, 1 15, 3 12, 0
[3.4%, 27.1%] [0.3%, 23.7%]
[- 1, 7%, 21, 9%] [3, 4%, 27, 1%] [0, 3%, 23, 7%] p- väärtusc
57.1
57, 1
47.6
47, 6
9.5
9, 5
NS
mitteoluline
48.1 41.8
48, 1 41, 8
36.1 30.9
36, 1 30, 9
12.0 10.9
12, 0 10, 9
0.018 0.027
0, 018 0, 027
48.7
48, 7
41.4
41, 4
7.3
7, 3
41.8 33.9
41, 8 33, 9
26.2 22.5
26, 2 22, 5
15.6 11.4
15, 6 11, 4
0.001 0.014
0, 001 0, 014
Intent-to-treat cohort. b The study was designed to show non-inferiority.
Kohort, keda kavatseti ravida b Uuringu eesmärk oli näidata mittehalvemust.
Table 3:
8 Tabel 3:
Percentage of patients a responding by treatment group and phase in the Highly Emetogenic Chemotherapy study versus ondansetron
Tugevalt oksendamist põhjustava keemiaravi uuringus ravile reageerinud patsientide a osakaal ravigrupi ja faasi kaupa, võrreldes ondansetrooni kasutamisega
(n= 221)%
Aloxi Ondansetroon 250 mikrogrammi 32 milligrammi Delta (n= 223) (n= 221)%%%
97.5% CI b
97, 5% usaldusvahemikb
0 – 24 hours 59.2 57.0 24 – 120 hours 45.3 38.9
0 – 24 tundi 59, 2 57, 0 24 – 120 tundi 45, 3 38, 9 0 – 120 tundi 40, 8 33, 0 Täielik kontroll (täielik reageerimine ja vaid kerge iiveldus)
2.2 6.4
2, 2 6, 4 7, 8
[-8.8%, 13.1%] [-4.6%, 17.3%]
[- 8, 8%, 13, 1%] [- 4, 6%, 17, 3%] [- 2, 9%, 18, 5%] p- väärtusc
0 – 120 hours
0 – 24 tundi
40.8
56, 5
33.0
51, 6
7.8
4, 9
[-2.9%, 18.5%]
mitteoluline
Complete Control (Complete
24 – 120 tundi 0 – 120 tundi
Response and No More
mitteoluline mitteoluline
Than Mild Nausea)
Ilma iivelduseta (Likerti skaala)
0 – 24 hours 24 – 120 hours 0 – 120 hours No Nausea (Likert Scale)
0 – 24 tundi
56.5 40.8 37.7
53, 8
51.6 35.3 29.0
49, 3
4.9 5.5 8.7
4, 5
NS NS NS p-value c
mitteoluline
0 – 24 hours 24 – 120 hours 0 – 120 hours a
24 – 120 tundi 0 – 120 tundi
53.8 35.4 33.6
35, 4 33, 6
49.3 32.1 32.1
32, 1 32, 1
4.5 3.3 1.5
3, 3 1, 5
NS NS NS
mitteoluline mitteoluline
7 The effect of palonosetron on blood pressure, heart rate, and ECG parameters including QTc were comparable to ondansetron and dolasetron in CINV clinical trials.
Palonosetrooni toime vererõhule, südame löögisagedusele ja EKG parameetritele, kaasa arvatud QTc, olid keemiaravi põhjustatud iivelduse ja oksendamise kliinilistes uuringutes võrreldavad ondansetrooni ja dolasetrooni toimega.
In non-clinical studies palonosetron possesses the ability to block ion channels involved in ventricular de- and re-polarisation and to prolong action potential duration.
Mittekliinilistes uuringutes on palonosetroonil võime blokeerida ventrikulaarse de - ja repolarisatsiooni puhul ioonikanaleid ja pikendada aktsioonipotentsiaali kestust.
The effect of palonosetron on QTc interval was evaluated in a double blind, randomised, parallel, placebo and positive (moxifloxacin) controlled trial in adult men and women.
Palonosetrooni toimet QTc- intervallile hinnati topeltpimedas randomiseeritud paralleelrühmadega, platseebo ja positiivse kontrolliga (moksifloksatsiin) uuringus täiskasvanud meeste ja naistega.
The objective was to evaluate the ECG effects of IV administered palonosetron at single doses of 0.25, 0.75 or 2.25 mg in 221 healthy subjects.
Eesmärk oli hinnata ühekordsetes i. v. annustes 0, 25, 0, 75 või 2, 25 mg manustatud palonosetrooni toimet EKG- le 221 tervel uuringus osalejal.
The study demonstrated no effect on QT/ QTc interval duration as well as any other ECG interval at doses up to 2.25 mg.
Uuring ei näidanud toimet QT/ QTc- intervalli ega muu EKG- intervalli kestusele annustel kuni 2, 25 mg.
Absorption Following intravenous administration, an initial decline in plasma concentrations is followed by slow elimination from the body with a mean terminal elimination half-life of approximately 40 hours.
Imendumine Intravenoosse manustamise järgsele plasma kontsentratsioonide algsele langusele järgneb aeglane elimineerumine kehast keskmise eliminatsiooni poolväärtusajaga ligikaudu 40 tundi.
Mean maximum plasma concentration (Cmax) and area under the concentration-time curve (AUC0-∞) are generally dose-proportional over the dose range of 0.3– 90 μ g/ kg in healthy subjects and in cancer patients.
Keskmine maksimaalne plasma kontsentratsioon (Cmax) ja kontsentratsioonikõvera alune pindala (AUC0- ∞) on tervetel isikutel ja vähihaigetel üldiselt annusega proportsionaalsed annuse vahemikus 0, 3– 90 μg/ kg.
Following intravenous administration of palonosetron 0.25 mg once every other day for 3 doses in 11 testicular cancer patients, the mean (± SD) increase in plasma concentration from Day 1 to Day 5 was 42 ± 34%.
Pärast palonosetrooni 0, 25 mg intravenoosset manustamist üks kord päevas üle päeva 3 annusena 11 munandivähiga patsiendile suurenes plasmakontsentratsioon keskmiselt (± standardhälve) 1. päevast 5. päevani 42 ± 34%.
After intravenous administration of palonosetron 0.25 mg once daily for 3 days in 12 healthy subjects, the mean (± SD) increase in plasma palonosetron concentration from Day 1 to Day 3 was 110 ± 45%.
Pärast palonosetrooni 0, 25 mg intravenoosset manustamist üks kord päevas 3 päeva jooksul 12 tervele uuringus osalejale suurenes palonosetrooni plasmakontsentratsioon 1. päevast 3. päevani 110 ± 45%.
Pharmacokinetic simulations indicate that the overall exposure (AUC0-∞) of 0.25 mg intravenous palonosetron administered once daily for 3 consecutive days was similar to a single intravenous dose of 0.75 mg, although Cmax of the 0.75 mg single dose was higher.
9 Farmakokineetilise modelleerimise tulemusena oli palonosetrooni 0, 25 mg intravenoossel manustamisel üks kord päevas 3 järjestikusel päeval üldine ekspositsioon (AUC0– ∞) samasugune kui ühekordse intravenoosse annuse 0, 75 mg puhul, kuigi ühekordse annuse 0, 75 mg Cmax oli suurem.
Distribution Palonosetron at the recommended dose is widely distributed in the body with a volume of distribution of approximately 6.9 to 7.9 l/ kg.
Jaotumine Soovituslikus annuses palonosetroon jaotub kehas laialdaselt jaotusruumalaga ligikaudu 6, 9 – 7, 9 l/ kg.
Approximately 62% of palonosetron is bound to plasma proteins.
Ligikaudu 62% palonosetroonist seondub plasma proteiinidega.
Metabolism Palonosetron is eliminated by dual route, about 40% eliminated through the kidney and with approximately 50% metabolised to form two primary metabolites, which have less than 1% of the 5HT3 receptor antagonist activity of palonosetron.
Metabolism Palonosetroonil on kaks elimineerumisteed – ligikaudu 40% elimineerub neerude kaudu ja ligikaudu 50% metaboliseerub kaheks primaarseks metaboliidiks, millel on vähem kui 1% palonosetrooni 5HT3 retseptori antagonisti toimest.
Elimination After a single intravenous dose of 10 micrograms/ kg [14C]-palonosetron, approximately 80% of the dose was recovered within 144 hours in the urine with palonosetron representing approximately 40% of the administered dose, as unchanged active substance.
Elimineerimine Pärast ühekordset intravenoosset annust 10 mikrogrammi/ kg [14C] - palonosetrooni väljus ligikaudu 80% annusest 144 tunni jooksul uriiniga, kusjuures palonosetroon kui toimeaine muutumatul kujul moodustas ligikaudu 40% manustatud annusest.
After a single intravenous bolus administration in healthy subjects the total body clearance of palonosetron was 173 ± 73 ml/ min and renal clearance was 53 ± 29 ml/ min.
Pärast ühekordse intravenoosse booluse manustamist tervetele isikutele oli palonosetrooni kliirens kogu kehas 173 ± 73 ml/ min ja neerukliirens 53 ± 29 ml/ min.
Elderly: age does not affect the pharmacokinetics of palonosetron.
Eakad: vanus palonosetrooni farmakokineetikat ei mõjuta.
8 Gender: gender does not affect the pharmacokinetics of palonosetron.
Sugu: sugu palonosetrooni farmakokineetikat ei mõjuta.
Paediatric patients: no pharmacokinetic data are available in patients below 18 years of age.
Pediaatrilised patsiendid: alla 18- aastaste patsientide kohta farmakokineetilised andmed puuduvad.
Renal impairment: mild to moderate renal impairment does not significantly affect palonosetron pharmacokinetic parameters.
Neerukahjustus: kerge kuni mõõdukas neerukahjustus palonosetrooni farmakokineetilisi parameetreid oluliselt ei mõjuta.
Hepatic impairment: hepatic impairment does not significantly affect total body clearance of palonosetron compared to the healthy subjects.
Maksakahjustus: maksakahjustus ei mõjuta oluliselt palonosetrooni kogu keha kliirensit võrreldes tervete isikutega.
Effects in non-clinical studies were observed only at exposures considered sufficiently in excess of the maximum human exposure indicating little relevance to clinical use.
Prekliinilistes uuringutes täheldati toimeid vaid maksimaalsetest soovitatud kliinilistest annustest tunduvalt suuremate annuste manustamisel.
Nonclinical studies indicate that palonosetron, only at very high concentrations, may block ion channels involved in ventricular de- and re-polarisation and prolong action potential duration.
Mittekliinilised uuringud näitavad, et palonosetroon võib ainult väga suurtes kontsentratsioonides blokeerida vatsakeste de - ja repolarisatsioonis osalevaid ioonikanaleid ja pikendada aktsioonipotentsiaali kestust.
Only limited data from animal studies are available regarding the placental transfer (see section 4.6).
Platsentaarbarjääri läbimise kohta on saadud loomkatsetest piiratud andmeid (vt lõik 4. 6).
High doses of palonosetron (each dose causing at least 30 times the human therapeutic exposure) applied daily for two years caused an increased rate of liver tumours, endocrine neoplasms (in thyroid, pituitary, pancreas, adrenal medulla) and skin tumours in rats but not in mice.
10 maksakasvajate, endokriinsete neoplasmade (kilpnäärmes, ajuripatsis, pankreases, neerupealiste säsis) ja nahakasvajate sagedust rottidel, kuid mitte hiirtel.
Mannitol Disodium edetate Sodium citrate Citric acid monohydrate Water for injections Sodium hydroxide solution Hydrochloric acid solution
Mannitool Dinaatriumedetaat Naatriumtsitraat Sidrunhappe monohüdraat Süstevesi Naatriumhüdroksiidi lahus Vesinikkloriidhappe lahus
Upon opening of the vial, any unused solution should be discarded.
Pärast viaali avamist kasutamata jäänud lahus tuleb kõrvaldada.
9 Available in packs of 1 vial containing 5 ml of solution.
Saadaval 1 viaaliga pakendites, mis sisaldavad 5 ml lahust.
6.6 Special Precautions for disposal
6. 6 Erihoiatused ravimi hävitamiseks ja käsitlemiseks
Damastown Mulhuddart Dublin 15 Republic of Ireland
Damastown Mulhuddart Dublin 15 Iirimaa
22 March 2005
22 Märts 2005
11 A MANUFACTURING AUTHORISATION HOLDER RESPONSIBLE FOR BATCH RELEASE
13 A TOOTMISLOA HOIDJA, KES VASTUTAB RAVIMIPARTII VABASTAMISE EEST