natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Immune Reactivation Syndrome: in HIV-infected patients with severe immune deficiency at the time of institution of combination antiretroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic pathogens may arise and cause serious clinical conditions, or aggravation of symptoms.
Immuunsüsteemi reaktivatsiooni sündroom: raskekujulise immuunpuudulikkusega HIV- infektsiooniga patsientidel võib kombineeritud retroviirusevastase ravi alustamise ajal tekkida põletikuline reaktsioon asümptomaatilistele või residuaalsetele oportunistlikele patogeenidele ja põhjustada tõsist kliinilise seisundi või sümptomite halvenemist.
Opportunistic infections: patients should be advised that Kivexa or any other antiretroviral therapy does not cure HIV infection and that they may still develop opportunistic infections and other complications of HIV infection.
Oportunistlikud infektsioonid: patsiente tuleb hoiatada, et Kivexa või muu retroviirusevastane ravi ei ravi HIV- infektsioonist terveks ning et neil võivad jätkuvalt tekkida oportunistlikud infektsioonid ja muud HIV- infektsiooni tüsistused.
Therefore patients should remain under close clinical observation by physicians experienced in the treatment of these associated HIV diseases.
Seetõttu peavad patsiendid olema HIV- infektsiooniga seotud haiguste ravile spetsialiseerunud arstide hoolika järelevalve all.
Transmission of HIV: patients should be advised that current antiretroviral therapy, including Kivexa, has not been proven to prevent the risk of transmission of HIV to others through sexual contact or blood contamination.
HIV ülekanne: patsiente tuleb hoiatada, et käimasolev retroviirusevastane ravi (sh Kivexa) ei vähenda HIV levikut sugulisel teel või vereülekande kaudu.
Appropriate precautions should continue to be taken.
Selle vältimiseks peab tarvitama vastavaid ettevaatusabinõusid.
Therefore, there is little potential for interactions with antiretroviral protease inhibitors, non-nucleosides and other medicinal products metabolised by major P450 enzymes.
Seetõttu võimalus koostoimete tekkeks retroviirusevastaste proteaasi inhibiitorite, mitte- nukleosiidide ja teiste põhiliste P450 ensüümide kaudu metaboliseeruvate ravimitega on väike.
The interactions listed below should not be considered exhaustive but are representative of the classes of medicinal products where caution should be exercised.
Järgnevalt loetletud koostoimed on iseloomulikud vastavatele ravimgruppidele, mille kasutamisel peab olema ettevaatlik.
Interactions relevant to abacavir
Abakaviirile omased koostoimed
Potent enzymatic inducers such as rifampicin, phenobarbital and phenytoin may via their action on UDP-glucuronyltransferases slightly decrease the plasma concentrations of abacavir.
Tugevad ensüüme indutseerivad ravimid nagu rifampitsiin, fenobarbitaal ja fenütoiin võivad toime kaudu UDP- glükuronüültransferaasile kergelt vähendada abakaviiri plasmakontsentratsiooni.
The metabolism of abacavir is altered by concomitant consumption of ethanol resulting in an increase in AUC of abacavir of about 41%.
Samaaegne etanooli kasutamine mõjutab abakaviiri metabolismi, mille tulemusena suureneb abakaviiri AUC umbes 41% võrra.
Retinoid compounds are eliminated via alcohol dehydrogenase.
Retinoidühendid elimineeritakse alkoholdehüdrogenaasi abil.
7 a 35% reduction in abacavir Cmax and a 1 hour delay in tmax, but the AUC was unchanged.
7 Farmakokineetika uuringus, mille käigus manustati metadooni koos abakaviiriga annuses 600 mg kaks korda päevas, täheldati abakaviiri Cmax vähenemist 35% ja tmax pikenemist ühe tunni võrra, kuid AUC jäi muutumatuks.
In this study, abacavir increased the mean methadone systemic clearance by 22%.
Samas uuringus suurenes abakaviiri toimel metadooni keskmine süsteemne kliirens 22% võrra.
The induction of metabolizing enzymes cannot therefore be excluded.
Seetõttu ei saa välistada ravimit metaboliseerivate ensüümide indutseerimist.
Interactions relevant to lamivudine
Lamivudiinile omased koostoimed
The likelihood of metabolic interactions with lamivudine is low due to limited metabolism and plasma protein binding, and almost complete renal clearance.
Kuna lamivudiin metaboliseerub ja seondub plasmavalkudega vähesel määral ning eritub peaaegu täielikult neerude kaudu, on koostoimed teiste ravimitega ebatõenäolised.
The possibility of interactions with other medicinal products administered concurrently with Kivexa should be considered, particularly when the main route of elimination is active renal secretion, especially via the cationic transport system e. g. trimethoprim.
Oht võimalikeks koostoimeteks on peamiselt juhul, kui samaaegselt manustatav ravim eritub samuti põhiliselt neerude kaudu, eriti läbi katioonse transportsüsteemi, nagu nt trimetoprim.
Other medicinal products (e. g. ranitidine, cimetidine) are eliminated only in part by this mechanism and were shown not to interact with lamivudine.
Teiste ravimitega (nt ranitidiin, tsimetidiin), mis ainult osaliselt erituvad samasugusel teel, ei ole ohtu koostoimete tekkeks.
The nucleoside analogues (e. g. zidovudine and didanosine) are not metabolised by this mechanism and are unlikely to interact with lamivudine.
Nukleosiidi analoogid (nt zidovudiin ja didanosiin) ei metaboliseeru selle mehhanismi kaudu ja koostoimed lamivudiiniga ei ole tõenäolised.
Administration of trimethoprim/ sulfamethoxazole 160 mg/ 800 mg results in a 40% increase in lamivudine exposure, because of the trimethoprim component.
Trimetoprimi/ sulfametoksasooli manustamisel annuses 160 mg/ 800 mg suureneb trimetoprimi tõttu lamivudiini plasmakontsentratsioon 40%.
However, unless the patient has renal impairment, no dosage adjustment of lamivudine is necessary (see section 4.2).
Normaalse neerufunktsiooniga patsientidel ei ole lamivudiini annuse kohandamine vajalik (vt lõik 4. 2).
The pharmacokinetics of trimethoprim or sulfamethoxazole are not affected.
Lamivudiin ei mõjuta trimetoprimi ega sulfametoksasooli farmakokineetikat.
When concomitant administration with co- trimoxazole is warranted, patients should be monitored clinically.
Koosmanustamisel kotrimoksasooliga on vajalik patsiendi kliiniline jälgimine.
Co-administration of Kivexa with high doses of co-trimoxazole for the treatment of Pneumocystis carinii pneumonia (PCP) and toxoplasmosis should be avoided.
Vältida tuleb Kivexa manustamist koos kotrimoksasooli suurte annustega, mida kasutatakse Pneumocystis carinii pneumoonia (PCP) ja toksoplasmoosi raviks.
Co-administration of lamivudine with intravenous ganciclovir or foscarnet is not recommended until further information is available.
Lamivudiini ja intravenoosse gantsükloviiri või foskarneti koosmanustamist ei soovitata enne täiendava informatsiooni saamist.
Lamivudine may inhibit the intracellular phosphorylation of zalcitabine when the two medicinal products are used concurrently.
Lamivudiin võib inhibeerida zaltsitabiini rakusisest fosforüülimist, kui neid ravimeid kasutatakse üheaegselt.
Kivexa is therefore not recommended to be used in combination with zalcitabine.
Seetõttu ei soovitata Kivexa’ t kasutada koos zaltsitabiiniga.
Kivexa is not recommended during pregnancy.
Kivexa’ t ei soovitata rasedatel kasutada.
The safety of abacavir and lamivudine in human pregnancy has not been established.
Inimestel ei ole abakaviiri ja lamivudiini raseduse ajal kasutamise ohutus kindlaks tehtud.
Studies with abacavir and lamivudine in animals have shown reproductive toxicity (see section 5.3).
Abakaviiri ja lamivudiini loomkatsetest on ilmnenud reproduktsioonitoksilisus (vt lõik 5. 3).
It is recommended that HIV-infected women do not breast-feed their infants under any circumstances in order to avoid transmission of HIV.
HIV ülekande vältimiseks ei soovitata HIV- infektsiooniga naistel mingil tingimusel lapsi rinnaga toita.
Lamivudine is excreted in human milk at similar concentrations to those found in serum.
Lamivudiin eritub rinnapiima sarnastes kontsentratsioonides nagu seda leidub seerumis.
It is expected that abacavir will also be secreted into human milk, although this has not been confirmed.
Arvatakse, et abakaviir eritub samuti rinnapiima, kuigi see ei ole kinnitust leidnud.
It is therefore recommended that mothers do not breast-feed their babies while receiving treatment with Kivexa.
Seetõttu ei soovitata Kivexa’ ga ravi saavatel naistel lapsi rinnaga toita.
The clinical status of the patient and the adverse event profile of Kivexa should be borne in mind when considering the patient’ s ability to drive or operate machinery.
Patsiendi autojuhtimise või masinatega töötamise võime hindamisel tuleb arvesse võtta patsiendi kliinilist seisundit ja Kivexa kõrvaltoimete profiili.
8 unclear whether they are related to the active substance, the wide range of other medicinal products used in the management of HIV infection, or whether they are a result of the underlying disease process.
4. 8 Kõrvaltoimed
Abacavir hypersensitivity (see also section 4.4)
8 Abakaviiri ülitundlikkus (vt ka lõik 4. 4)
In clinical studies, approximately 5% of subjects receiving abacavir developed a hypersensitivity reaction.
Kliinilistes uuringutes tekkis umbes 5% abakaviiri saanud patsientidest ülitundlikkusreaktsioon.
In clinical studies with abacavir 600 mg once daily the reported rate of hypersensitivity remained within the range recorded for abacavir 300 mg twice daily.
Kliinilistes uuringutes, kus abakaviiri manustati 600 mg üks kord päevas, jäi ülitundlikkuse kirjeldatud esinemissagedus samasse vahemikku nagu 300 mg abakaviiri kaks korda päevas manustamisel.
Some of these hypersensitivity reactions were life-threatening and resulted in fatal outcome despite taking precautions.
Mõned neist ülitundlikkusreaktsioonidest olid eluohtlikud ja lõppesid surmaga vaatamata ettevaatusabinõude rakendamisele.
This reaction is characterised by the appearance of symptoms indicating multi- organ/ body-system involvement.
Seda reaktsiooni iseloomustab sümptomite ilmnemine, mis viitavad paljude organsüsteemide haaratusele.
Almost all patients developing hypersensitivity reactions will have fever and/ or rash (usually maculopapular or urticarial) as part of the syndrome, however reactions have occurred without rash or fever.
Peaaegu kõigi ülitundlikkusreaktsioonide puhul esinevad osana sündroomist palavik ja/ või lööve (tavaliselt makulopapuloosne või urtikaarne), kuid on esinenud ka ilma lööbe või palavikuta reaktsioone.
The signs and symptoms of this hypersensitivity reaction are listed below.
Järgnevalt on toodud ülitundlikkusreaktsiooni nähud ja sümptomid.
These have been identified either from clinical studies or post marketing surveillance.
Neid on täheldatud kliinilistes uuringutes või müügiletuleku järgsel perioodil.
Those reported in at least 10% of patients with a hypersensitivity reaction are in bold text.
Tumedas kirjas on kõrvaltoimed, mida kirjeldati vähemalt 10% ülitundlikkusreaktsiooniga patsientidest.
Skin Rash (usually maculopapular or urticarial)
Nahk Lööve (tavaliselt makulopapuloosne või urtikaarne)
Neurological/ Psychiatry
Närvisüsteem/ psüühika
Haematological
Verepilt
Liver/ pancreas
Maks/ pankreas
Musculoskeletal
Skeletilihassüsteem
Some patients with hypersensitivity reactions were initially thought to have gastroenteritis, respiratory disease (pneumonia, bronchitis, pharyngitis) or a flu-like illness.
Mõnel ülitundlikkusreaktsiooniga patsiendil diagnoositi esialgu gastroenteriiti, hingamisteede haigust (pneumoonia, bronhiit, farüngiit) või gripilaadset haigust.
This delay in diagnosis of hypersensitivity has resulted in abacavir being continued or re-introduced, leading to more severe hypersensitivity reactions or death.
Ülitundlikkuse diagnoosi hilinemise tagajärjeks on olnud abakaviirravi jätkamine või taasalustamine, mis on viinud raskemate ülitundlikkusreaktsioonide tekke või surmani.
Therefore, the diagnosis of hypersensitivity reaction should be carefully considered for patients presenting with symptoms of these diseases.
Seetõttu tuleb nende haiguste sümptomitega patsientide puhul kindlasti mõelda ülitundlikkusreaktsiooni diagnoosile.
Symptoms usually appeared within the first six weeks (median time to onset 11 days) of initiation of treatment with abacavir, although these reactions may occur at any time during therapy.
Sümptomid ilmnesid tavaliselt esimese kuue nädala jooksul (keskmine aeg sümptomite avaldumiseni 11 päeva) pärast abakaviirravi alustamist, kuigi need reaktsioonid võivad tekkida mistahes ajal kogu ravi vältel.
Close medical supervision is necessary during the first two months, with consultations every two weeks.
Esimese kahe kuu jooksul on vajalik hoolikas arstlik järelevalve kontrolliga iga kahe nädala järel.
It is likely that intermittent therapy may increase the risk of developing sensitisation and therefore occurrence of clinically significant hypersensitivity reactions.
On tõenäoline, et katkendlik ravi võib suurendada ülitundlikkuse kujunemise riski ja seeläbi kliiniliselt oluliste ülitundlikkusreaktsioonide esinemist.
Consequently, patients should be
Seega tuleb patsientidele rõhutada Kivexa regulaarse tarvitamise tähtsust.
9 advised of the importance of taking Kivexa regularly.
9 taastekkeni tundide jooksul.
This recurrence of the hypersensitivity reaction was usually more severe than on initial presentation, and may include life-threatening hypotension and death.
Korduv ülitundlikkusreaktsioon oli tavaliselt raskem kui esialgne ning selle näol võib tegemist olla eluohtliku vererõhu languse ja surmaga.
Patients who develop this hypersensitivity reaction must discontinue Kivexa and must never be rechallenged with Kivexa, or any other medicinal product containing abacavir (Ziagen or Trizivir).
Patsiendid, kellel tekib ülitundlikkusreaktsioon, peavad Kivexa- ravi katkestama ning ei tohi enam kunagi kasutada Kivexa’ t ega ühtegi teist abakaviiri sisaldavat preparaati (Ziagen või Trizivir).
To avoid a delay in diagnosis and minimise the risk of a life-threatening hypersensitivity reaction, abacavir must be permanently discontinued if hypersensitivity cannot be ruled out, even when other diagnoses are possible (respiratory diseases, flu-like illness, gastroenteritis or reactions to other medicinal products).
Hilinenud diagnoosi vältimiseks ja eluohtliku ülitundlikkusreaktsiooni ohu vähendamiseks tuleb abakaviir püsivalt ära jätta juhul, kui ei saa välja lülitada ülitundlikkust, isegi kui on võimalikud muud diagnoosid (respiratoorsed haigused, gripilaadne haigus, gastroenteriit või reaktsioonid teistele ravimitele).
Hypersensitivity reactions with rapid onset, including life-threatening reactions have occurred after restarting abacavir in patients who had only one of the key symptoms of hypersensitivity (skin rash, fever, gastrointestinal, respiratory or constitutional symptoms such as lethargy and malaise) prior to stopping abacavir.
Abakaviirravi taasalustamisel on esinenud kiire algusega ülitundlikkusreaktsioone, sealhulgas eluohtlikke isegi patsientidel, kel enne ravi katkestamist esines vaid üks ülitundlikkuse põhisümptomitest (nahalööve, palavik, seedetrakti, hingamissüsteemi või üldised sümptomid nagu letargia ja halb enesetunne).
Moreover, on very rare occasions hypersensitivity reactions have been reported in patients who have restarted therapy and who had no preceding symptoms of a hypersensitivity reaction.
Väga harvadel juhtudel on kirjeldatud ülitundlikkusreaktsioonide teket pärast ravi taasalustamist patsientidel, kellel ravi katkestamisele üldse ei eelnenud ülitundlikkusreaktsiooni sümptomeid,.
In both cases, if a decision is made to restart abacavir this must be done in a setting where medical assistance is readily available.
Kui abakaviirravi otsustatakse taasalustada, tohib seda teha vaid tingimustes, kus arstiabi on kergesti kättesaadav.
Each patient must be warned about this hypersensitivity reaction to abacavir.
Patsiente tuleb hoiatada abakaviiri suhtes ülitundlikkusreaktsiooni võimaliku tekke suhtes.
Many of the adverse reactions listed in the table below occur commonly (nausea, vomiting, diarrhoea, fever, lethargy, rash) in patients with abacavir hypersensitivity.
Paljud järgnevas tabelis loetletud kõrvaltoimed esinevad abakaviiri suhtes ülitundlikel patsientidel sageli (iiveldus, oksendamine, kõhulahtisus, palavik, letargia, lööve).
Therefore, patients with any of these symptoms should be carefully evaluated for the presence of this hypersensitivity reaction.
Seetõttu tuleb ükskõik millise nimetatud sümptomiga patsiente hoolikalt uurida ülitundlikkusreaktsiooni esinemise suhtes.
If Kivexa has been discontinued in patients due to experiencing any one of these symptoms and a decision is made to restart a medicinal product containing abacavir, this must be done in a setting where medical assistance is readily available (see section 4.4).
Kui Kivexa- ravi on katkestatud mõne nimetatud sümptomi esinemise tõttu ja ravi abakaviiri sisaldava ravimiga otsustatakse taasalustada, tuleb seda teha tingimustes, kus arstiabi on kergesti kättesaadav (vt lõik 4. 4).
Very rarely cases of erythema multiforme, Stevens- Johnson syndrome or toxic epidermal necrolysis have been reported where abacavir hypersensitivity could not be ruled out.
Väga harva on täheldatud multiformset erüteemi, Stevens- Johnsoni sündroomi või toksilist epidermolüüsi, kusjuures ei olnud võimalik välistada ülitundlikkust abakaviirile.
In such cases medicinal products containing abacavir should be permanently discontinued.
Taolistel juhtudel tuleb alatiseks lõpetada ravi abakaviiri sisaldavate ravimpreparaatidega.
Frequencies are defined as very common (> 1/ 10), common (> 1/ 100 ,< 1/10), uncommon (> 1/ 1000 ,< 1/100), rare (> 1/ 10,000, < 1/ 1000), very rare (< 1/ 10,000).
Esinemissagedused on defineeritud kui väga sage (> 1/ 10), sage (> 1/ 100, < 1/ 10), aeg- ajalt (> 1/ 1000, < 1/ 100), harv (> 1/ 10000, < 1/ 1000), väga harv (< 1/ 10000).
lymphatic systems
lümfisüsteemi häired
Neutropenia and
neutropeenia ja
Pure red cell aplasia
aneemia (mõlemad mõnikord raskekujulised), trombotsütopeenia Väga harv: isoleeritud punalibleaplaasia Immuunsüsteemi häired
Common:
Sage: peavalu, unetus.
Very rare:
Väga harv: on registreeritud perifeerse neuropaatia (või paresteesia) juhte
Cases of peripheral neuropathy (or paraesthesia) have been reported
Respiratoorsed, rindkere ja mediastiinumi häired
10 Respiratory, thoracic and mediastinal disorders
10 Seedetrakti häired
Common: nausea, vomiting, diarrhoea Rare: pancreatitis has been reported, but a causal relationship to abacavir treatment is uncertain
Sage: iiveldus, oksendamine, kõhulahtisus Harv: on registreeritud pankreatiidi teket, kuid selle põhjuslik seos abakaviirraviga ei ole kindel
Rises in serum amylase.
Sage: iiveldus, oksendamine, kõhuvalu või - krambid, kõhulahtisus Harv: seerumi amülaasisisalduse suurenemine.
Hepatitis
Aeg- ajalt: maksaensüümide (AST, ALT) aktiivsuse mööduv suurenemine Harv: hepatiit
Common: rash (without systemic symptoms) Very rare: erythema multiforme, Stevens-Johnson syndrome and toxic epidermal necrolysis
Sage: lööve (ilma süsteemsete sümptomiteta) Väga harv: multiformne erüteem, Stevens- Johnsoni sündroom ja toksiline epidermolüüs
Rash, alopecia
Sage: lööve, alopeetsia
Rhabdomyolysis
Sage: liigesvalu, lihassümptomid Harv: rabdomüolüüs
Cases of lactic acidosis, sometimes fatal, usually associated with severe hepatomegaly and hepatic steatosis, have been reported with the use of nucleoside analogues (see section 4.4).
Nukleosiidi analoogide kasutamisel on registreeritud laktatsidoosi juhte (mõnikord letaalse lõppega), millega tavaliselt kaasneb steatoosiga kulgev hepatomegaalia (vt lõik 4. 4).
Combination antiretroviral therapy has been associated with redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV patients including the loss of peripheral and facial subcutaneous fat, increased intra-abdominal and visceral fat, breast hypertrophy and dorsocervical fat accumulation (buffalo hump).
Kombineeritud retroviirusevastast ravi on HIV- infektsiooniga patsientidel seostatud keha rasva ümberjaotumisega (lipodüstroofia), sh perifeerse ja näopiirkonna nahaaluse rasva vähenemise, kõhuõõnesisese ja vistseraalse rasva hulga suurenemise, rindade hüpertroofia ja rasva kogunemisega dorsotservikaalpiirkonda (härja turi).
Combination antiretroviral therapy has been associated with metabolic abnormalities such as hypertriglyceridaemia, hypercholesterolaemia, insulin resistance, hyperglycaemia and hyperlactataemia (see section 4.4).
Kombineeritud retroviirusevastast ravi on seostatud ainevahetushäirete nagu hüpertriglütserideemia, hüperkolesteroleemia, insuliiniresistentsus, hüperglükeemia ja hüperlakteemia tekkega (vt lõik 4. 4).
In HIV-infected patients with severe immune deficiency at the time of initiation of combination antiretroviral therapy, an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic infections may arise (see section 4.4).
Raskekujulise immuunpuudulikkusega HIV- infektsiooniga patsientidel võib kombineeritud retroviirusevastase ravi alustamise ajal tekkida põletikuline reaktsioon asümptomaatilistele või residuaalsetele oportunistlikele infektsioonidele (vt lõik 4. 4).
If overdose occurs the patient should be monitored for evidence of toxicity (see section 4.8), and standard supportive treatment applied as necessary.
Üleannustamise korral tuleb patsienti jälgida mürgistusnähtude suhtes (vt lõik 4. 8) ning vajadusel rakendada üldtoetavat ravi.
It is not known whether abacavir can be removed by peritoneal dialysis or haemodialysis.
Ei ole teada, kas abakaviir on peritoneaal - või hemodialüüsitav.
ATC code:
Farmakoterapeutiline grupp: viirusevastased ained HIV- infektsiooni raviks, kombinatsioonid, ATC- kood:
J05AR02.
J05AR02
Abacavir and lamivudine are NRTIs, and are potent selective inhibitors of HIV- 1 and HIV-2.
Abakaviir ja lamivudiin on nukleosiid- pöördtranskriptaasi inhibiitorid, millel on suur selektiivsus HIV- 1 ja HIV- 2 suhtes.
Both abacavir and lamivudine are metabolised sequentially by intracellular kinases to the respective 5'-triphosphate (TP) which are the active moieties.
Nii abakaviir kui lamivudiin metaboliseeruvad intratsellulaarsete kinaaside toimel järjestikuliselt vastavateks aktiivseteks 5 ’ - trifosfaatideks (TP).
Lamivudine-TP and carbovir-TP (the active triphosphate form of abacavir) are substrates for and competitive inhibitors of HIV reverse transcriptase (RT).
Lamivudiin- TP ja karboviir- TP (abakaviiri aktiivne trifosfaatvorm) on HIV pöördtranskriptaasi (RT) substraadid ja konkureerivad inhibiitorid.
Abacavir and lamivudine triphosphates show significantly less affinity for host cell DNA polymerases.
Abakaviir - ja lamivudiintrifosfaadi afiinsus peremeesorganismi DNA- polümeraasi suhtes on oluliselt väiksem.
Lamivudine has been shown to be highly synergistic with zidovudine, inhibiting the replication of HIV in cell culture.
Lamivudiin omab tugevat sünergistlikku toimet zidovudiiniga, inhibeerides rakukultuuris HIV replikatsiooni.
Abacavir shows synergy in vitro in combination with amprenavir, nevirapine and zidovudine.
In vitro esineb ka abakaviiril amprenaviiri, nevirapiini ja zidovudiiniga sünergistlik toime.
It has been shown to be additive in combination with didanosine, stavudine and lamivudine.
Kombinatsioonis didanosiini, stavudiini ja lamivudiiniga on tal aditiivne toime.
In-vitro resistance:
In vitro resistentsus:
HIV-1 resistance to lamivudine involves the development of a M184I or, more commonly, M184V amino acid change close to the active site of the viral RT.
HIV- 1 resistentsus lamivudiini suhtes on seotud M184I või sagedamini M184V aminohappe muutuse tekkega viiruse pöördtranskriptaasi (RT) toimekoha lähedal.
Abacavir-resistant isolates of HIV-1 have been selected in vitro and are associated with specific genotypic changes in the RT codon region (codons M184V, K65R, L74V and Y115F).
In vitro on välja selgitatud ka abakaviirile resistentsed HIV- 1 tüved, nende puhul on resistentsus seotud spetsiifiliste genotüübiliste muutustega RT kodeerivas regioonis (koodonid M184V, K65R, L74V ja Y115F).