natgillin/translations-raw huggingface dataset:
If leukocyte counts exceed 50 x 109/ l after the expected nadir, filgrastim should be discontinued immediately.
Ravi filgrastiimiga tuleb lõpetada kohe, kui leukotsüütide arv suureneb arvatava madalseisu järgselt uuesti tasemeni üle 50 x 109/ l.
However, during the period of administration of filgrastim for PBPC mobilisation, filgrastim should be discontinued or its dosage should be reduced if the leukocyte counts rise to > 70 x 109/ l.
Kui filgrastiimi manustatakse vereloome tüvirakkude mobiliseerimiseks perifeersesse verre, tuleks juhtudel, kui leukotsüütide arv suureneb > 70 x 109/ l, filgrastiimi manustamine lõpetada või annust vähendada.
Because of the potential of receiving higher doses of chemotherapy (e. g. full doses on the prescribed schedule) the patient may be at greater risk of thrombocytopenia and anaemia.
Trombotsütopeenia ja aneemia tekke oht võib olla suurem, kuna võimalikud määratavad kemoteraapia annused on suuremad (nt määratud raviskeemi täisannused).
Other special precautions The effects of filgrastim in patients with substantially reduced myeloid progenitors have not been studied.
Muud ettevaatusabinõud Oluliselt vähenenud müeloidsete eellasrakkude arvuga patsientidel ei ole filgrastiimi toimet uuritud.
The effect of filgrastim on graft versus host disease has not been defined.
Filgrastiimi mõju transplantaat- peremehe vastu haigusele on kindlaks tegemata.
Mobilisation There are no prospectively randomised comparisons of the two recommended mobilisation methods (filgrastim alone or in combination with myelosuppressive chemotherapy) within the same patient
Mobilisatsioon Kahte soovitatavat mobilisatsiooni meetodit (filgrastiim üksinda või kombinatsioonis müelosupressiivse kemoteraapiaga) võrdlevaid randomiseeritud prospektiivseid uuringuid samas
6 population.
6 patsientide populatsioonis ei ole läbi viidud.
Prior exposure to cytotoxic agents Patients who have undergone very extensive prior myelosuppressive therapy may not show sufficient mobilisation of PBPC to achieve the recommended minimum yield (2.0 x 106 CD34+ cells/ kg) or acceleration of platelet recovery to the same degree.
Eelnev tsütotoksiliste ainete kasutamine Eelneva väga intensiivse müelosupressiivse ravi korral võib vereloome tüvirakkude mobilisatsioon perifeersesse verre osutuda ebapiisavaks, et saavutada soovitatud minimaalset rakuhulka (2, 0 x 106 CD34+ rakku/ kg) või kiirendada trombotsüütide taastumist samale tasemele.
Assessment of progenitor cell yields In assessing the number of progenitor cells harvested in patients treated with filgrastim, particular attention should be paid to the method of quantitation.
Tüvirakkude hulga määramine Filgrastiimiga ravitud patsientidelt kogutud tüvirakkude hulga hindamisel peab olema eriti tähelepanelik koguse määramise meetodi suhtes.
The recommendation of a minimum yield of 2.0 x 106 CD34+ cells/ kg is based on published experience resulting in adequate haematologic reconstitution.
Minimaalne soovitatav kogus 2, 0 x 106/ CD34+ rakku/ kg põhineb avaldatud andmetel saavutatud adekvaatse hematoloogilise taastumise kohta.
Particular attention should be paid to haematological values and infectious diseases.
Vereloome tüvirakkude perifeersesse verre mobiliseerimist tohib kaaluda ainult nende doonorite puhul, kes vastavad tüvirakkude donatsiooni normaalsetele kliinilistele ja laboratoorsetele sobivuskriteeriumidele, pöörates erilist tähelepanu hematoloogilistele näitajatele ja infektsioonhaigustele.
Transient thrombocytopenia (platelets < 100 x 109/ l) following filgrastim administration and leukapheresis was observed in 35% of subjects studied.
Filgrastiimi manustamise ja leukafereesi järgselt täheldati 35% uuritud isikutest mööduvat trombotsütopeeniat (trombotsüütide arv < 100 x 109/ l).
Among these, two cases of platelets < 50 x 109/ l were reported and attributed to the leukapheresis procedure.
Nende seas kahel uuritaval vähenes trombotsüütide arv alla 50 x 109/ l ja vajalik oli leukaferees.
If more than one leukapheresis is required, particular attention should be paid to donors with platelets < 100 x 109/ l prior to leukapheresis; in general apheresis should not be performed if platelets < 75 x 109/ l.
Üldiselt ei soovitata afereesi läbiviimist, kui trombotsüütide arv on < 75 x 109/ l.
7 Filgrastim administration should be discontinued or its dosage should be reduced if the leukocyte counts rise to > 70 x109/ l.
7 Filgrastiimi manustamine tuleb katkestada või selle annust vähendada, kui leukotsüütide arv tõuseb > 70 x 109/ l.
Donors who receive G-CSFs for PBPC mobilisation should be monitored until haematological indices return to normal.
Vereloome tüvirakkude perifeersesse verre mobiliseerimiseks G- CSF preparaate saavaid doonoreid tuleb jälgida kuni hematoloogiliste näitajate normaliseerumiseni.
Transient cytogenic modifications have been observed in normal donors following G-CSF use.
Tervetel doonoritel on G- CSF- i manustamise järgselt täheldatud mööduvaid tsütogeneetilisi muutusi.
Common but generally asymptomatic cases of splenomegaly and very rare cases of splenic rupture have been reported in healthy donors and patients following administration of G-CSFs.
Tervetel doonoritel ja patsientidel on G- CSF- i manustamise järgselt sageli teatatud enamasti asümptomaatilise splenomegaalia ja väga harvadel juhtudel põrnarebendi tekkest.
Therefore, spleen size should be carefully monitored (e. g. clinical examination, ultrasound).
Seetõttu tuleb hoolikalt jälgida põrna suurust (nt arstlikul läbivaatusel, ultraheliuuringul).
A diagnosis of splenic rupture should be considered in donors and/ or patients reporting left upper abdominal pain or shoulder tip pain.
Põrnarebendit tuleks kahtlustada doonoritel ja/ või patsientidel, kes kaebavad valu vasakul ülakõhus või õlas.
Current data indicate that immunological interactions between the allogeneic PBPC graft and the recipient may be associated with an increased risk of acute and chronic graft versus host disease when compared with bone marrow transplantation.
Olemasolevate andmete põhjal võivad immunoloogilised koostoimed allogeenselt siirdatud perifeerse vere tüvirakkude ja retsipiendi vahel suurendada riski ägeda ja kroonilise transplantaat- peremehe vastu haiguse tekkeks, võrreldes luuüdi siirdamisega.
Blood cell counts Platelet counts should be monitored closely, especially during the first few weeks of filgrastim therapy.
Vererakkude arv Trombotsüütide hulka peab hoolikalt jälgima, eriti filgrastiimravi esimestel nädalatel.
Consideration should be given to intermittent cessation or decreasing the dose of filgrastim in patients who develop thrombocytopenia, i. e. platelets consistently < 100,000/ mm3.
Patsientidel, kellel tekib trombotsütopeenia (s. o trombotsüütide arv on püsivalt < 100000/ mm3), peab kaaluma filgrastiimi manustamise ajutist katkestamist või annuse vähendamist.
Complete blood cell counts with differential and platelet counts and an evaluation of bone marrow morphology and karyotype should be performed prior to treatment.
Enne ravi alustamist peab tegema täieliku vereanalüüsi koos “ verevalemi ” ja trombotsüütide hulga kindlaksmääramisega ning hindama luuüdi morfoloogiat ja karüotüüpi.
A subset of approximately 12% of patients who had normal cytogenetic evaluations at baseline were subsequently found to have abnormalities, including monosomy 7, on routine repeat evaluation.
Ligikaudu 12% - l uuringu alustamisel normaalsete tsütogeneetiliste näitajatega patsientidest täheldati rutiinsel korduval jälgimisel tsütogeneetilisi muutusi (sh monosoomia 7).
It is currently unclear whether long-term treatment of patients with SCN will predispose patients to cytogenetic abnormalities, MDS or leukaemic transformation.
Praegu on ebaselge, kas raskekujulise kaasasündinud neutropeeniaga patsiendid, kes saavad pikaajalist ravi filgrastiimiga, on disponeeritud tsütogeneetilistele muutustele, MDS- le või leukeemilisele transformatsioonile.
Splenic enlargement is a direct effect of treatment with filgrastim.
8 Filgrastiimravi otsene tagajärg on põrna suurenemine.
Increases in volume, measured
Kolmekümne ühel protsendil (31%) uuringutes osalenud patsientidest leiti palpeeritav splenomegaalia.
8 radiographically, occurred early during filgrastim therapy and tended to plateau.
Radiograafiliselt määratud põrna mahu suurenemist täheldati kohe filgrastiimravi alustamise järgselt ja see püsis platoona.
Dose reductions were noted to slow or stop the progression of splenic enlargement and in 3% of patients a splenectomy was required.
Annuse vähendamisel põrna edasine suurenemine aeglustus või peatus, 3% - l patsientidest oli vajalik splenektoomia.
Haematuria/ proteinuria occurred in a small number of patients.
Väikesel arvul patsientidest tekkis hematuuria/ proteinuuria.
Special precautions in patients with HIV infection
Ettevaatusabinõud HIV- infektsiooniga patsientidel
Blood cell counts ANC should be monitored closely, especially during the first few weeks of filgrastim therapy.
Vererakkude arv Hoolikalt tuleb jälgida neutrofiilide absoluutarvu, eriti filgrastiimravi esimestel nädalatel.
It is recommended that the ANC is measured daily for the first 2 to 3 days of filgrastim administration.
Esimesel 2… 3 filgrastiimi manustamise päeval soovitatakse neutrofiilide absoluutarvu määrata üks kord päevas.
During intermittent dosing with 30 MIU (300 μ g)/ day of filgrastim, there can be wide fluctuations in the patient's ANC over time.
Tsüklilise ravi korral filgrastiimi annustega 30 MIU (300 μg) / kg päevas võivad ilmneda patsiendi neutrofiilide absoluutarvu ulatuslikud kõikumised.
Preliminary evidence from a small number of patients treated concomitantly with filgrastim and 5-Fluorouracil indicates that the severity of neutropenia may be exacerbated.
Esialgsed andmed väikese arvu patsientide kohta, kes on saanud samaaegset ravi filgrastiimi ja 5- fluorouratsiiliga näitavad, et neutropeenia raskusaste võib suureneda.
9 Possible interactions with other haematopoietic growth factors and cytokines have not yet been investigated in clinical trials.
Võimalikke koostoimeid teiste vereloome kasvufaktorite ja tsütokiinidega ei ole kliiniliste uuringute käigus hinnatud.
Studies in animals have shown reproductive toxicity (see section 5.3).
4. 6 Rasedus ja imetamine
A decision on whether to continue/ discontinue breast-feeding or to continue/ discontinue therapy with filgrastim should be made taking into account the benefit of breast- feeding to the child and the benefit of filgrastim therapy to the woman.
Otsuse tegemisel, kas jätkata/ lõpetada rinnaga toitmine või jätkata/ lõpetada ravi filgrastiimiga, tuleb arvesse võtta rinnaga toitmisest saadavat kasu lapsele ja filgrastiimravist saadavat kasu naisele.
The assessment of undesirable effects is based on the following frequency data:
Kõrvaltoimete hindamine põhineb järgmistel esinemissageduse andmetel:
≥ 1/ 10 ≥ 1/ 100, < 1/ 10 ≥ 1/ 1,000, < 1/ 100 ≥ 1/ 10,000, < 1/ 1,000 < 1/ 10,000 cannot be estimated from the available data
≥1/ 10 ≥1/ 100, < 1/ 10 ≥1/ 1000, < 1/ 100 ≥1/ 10000, < 1/ 1000 < 1/ 10000 ei saa hinnata olemasolevate andmete alusel
In clinical trials, the most frequent undesirable effects attributable to filgrastim at the recommended dose were mild or moderate musculoskeletal pain, occurring in 10%, and severe musculoskeletal pain in 3% of patients.
Kliinilistes uuringutes olid kõige sagedasemad kõrvaltoimed filgrastiimi soovitatud annuste manustamisel kerge või keskmise raskusega lihas- skeleti valu (10% haigetest) ja tugev lihas- skeleti valu (3% haigetest).
Musculoskeletal pain is usually controlled with standard analgesics.
Lihas- skeleti valu allub üldiselt tavalistele analgeetikumidele.
Undesirable effects reported with equal frequency in patients treated with filgrastim/ chemotherapy and placebo/ chemotherapy included nausea and vomiting, alopecia, diarrhoea, fatigue, anorexia, mucositis, headache, cough, skin rash, chest pain, generalised weakness, sore throat, constipation and unspecified pain.
Nii filgrastiimi/ kemoteraapia kui platseebo/ kemoteraapia puhul esinesid võrdse sagedusega järgmised kõrvaltoimed: iiveldus ja oksendamine, alopeetsia, kõhulahtisus, väsimus, isutus, mukosiit, peavalu, köha, nahalööve, valu rinnus, üldine nõrkus, kurguvalu, kõhukinnisus ja täpsustamata valu.
10 Reversible, dose-dependent and usually mild or moderate elevations of lactate dehydrogenase (LDH), alkaline phosphatase, serum uric acid and gamma-glutamyltransferase (GGT) occurred with filgrastim in approximately 50%, 35%, 25%, and 10% of patients respectively, at recommended doses.
Kirjeldatud muutused tekkisid vastavalt 50%, 35%, 25% ja 10% patsientidest.
Transient decreases in blood pressure, not requiring clinical treatment, have been reported occasionally.
Aeg- ajalt on ilmnenud mööduv ja ravi mittevajav vererõhu langus.
Vascular disorders, including veno-occlusive disease and fluid volume disturbances, have been reported occasionally in patients undergoing high dose chemotherapy followed by autologous bone marrow transplantation.
Patsientidel, kes said suurtes annustes kemoteraapiat sellele järgnenud autoloogse luuüdi siirdamisega, on aeg- ajalt kirjeldatud vaskulaarseid häireid, sealhulgas oklusiivseid veenihaigusi ning vee ja elektrolüütide tasakaalu häireid.
The mechanism of vasculitis in patients receiving filgrastim is unknown.
Filgrastiimiga ravitud patsientidel on väga harvadel juhtudel kirjeldatud naha vaskuliiti, mille tekkemehhanism ei ole teada.
The occurrence of Sweet's syndrome (acute febrile dermatosis) has been reported occasionally.
Aeg- ajalt on kirjeldatud Sweet’ i sündroomi (äge febriilne dermatoos) teket.
However, since a significant percentage of these patients were suffering from leukaemia, a condition known to be associated with Sweet's syndrome, a causal relationship with filgrastim has not been established.
Ent kuna märkimisväärne osa nendest patisentidest põdes leukeemiat, mida seostatakse Sweet’ i sündroomi tekkega, ei ole põhjuslikku seost filgrastiimiga tuvastatud.
Rare pulmonary undesirable effects including interstitial pneumonia, pulmonary oedema and pulmonary infiltrates have been reported in some cases with an outcome of respiratory failure or adult respiratory distress syndrome (ARDS) which may be fatal (see section 4.4).
Harva on teatatud pulmonaalsete kõrvaltoimete, kaasa arvatud interstitsiaalse pneumoonia, kopsuturse ja kopsuinfiltraatide tekkest, mille järgselt tekkis hingamispuudulikkus või täiskasvanute respiratoorse distressi sündroom (ARDS), mis võib lõppeda surmaga (vt lõik 4. 4).
Allergic Reactions:
Allergilised reaktsioonid:
Allergic-type reactions, including anaphylaxis, skin rash, urticaria, angioedema, dyspnoea and hypotension, occurring on initial or subsequent treatment, have been reported in patients receiving filgrastim.
Teatatud on allergilist tüüpi reaktsioonide, kaasa arvatud anafülaksia, nahalööbe, urtikaaria, angioödeemi, hingelduse ja hüpotensiooni tekkest filgrastiimiga ravitud patsientidel nii ravimi esmakordsel kui korduval manustamisel.
Isolated cases of sickle cells crises have been reported in patients with sickle cell disease (see section 4.4).
Sirprakulise aneemiaga patsientidel on üksikjuhtudel kirjeldatud sirprakulisi kriise (vt lõik 4. 4).
System organ class Metabolism and nutrition disorders
Organsüsteemi klass Ainevahetus - ja toitumishäired
Frequency Very common
Esinemissagedus Väga sage
Undesirable effect Elevated alkaline phosphatase, elevated LDH, elevated uric acid
Kõrvaltoime Alkaalse fosfataasi aktiivsuse suurenemine, LDH aktiivsuse suurenemine, kusihappesisalduse suurenemine
Nervous system disorders Vascular disorders Respiratory, thoracic and mediastinal disorders Gastrointestinal disorders
Närvisüsteemi häired Vaskulaarsed häired Respiratoorsed, rindkere ja mediastiinumi häired Seedetrakti häired
Common Rare Common Very rare Very common Common
Sage Harv Sage Väga harv Väga sage Sage
Headache Vascular disorder Cough, sore throat Pulmonary infiltrates Nausea/ Vomiting Constipation, anorexia, diarrhoea, muscositis
Peavalu Veresoonte kahjustus Köha, kurguvalu Kopsuinfiltraadid Iiveldus/ oksendamine Kõhukinnisus, isutus, kõhulahtisus, mukosiit
Hepatobiliary disorders Skin and subcutaneous tissue disorders
Maksa ja sapiteede häired Naha ja nahaaluskoe kahjustused
Very common Common Very rare
Väga sage Sage Väga harv
Elevated GGT Alopecia, skin rash Sweet's syndrome, cutaneous vasculitis
GGT aktiivsuse suurenemine Alopeetsia, nahalööve Sweet’ i sündroom, naha vaskuliit
Musculoskeletal and connective tissue disorders
Lihas- skeleti ja sidekoe kahjustused Neerude ja kuseteede häired Üldised häired ja manustamiskoha reaktsioonid
Very common Very rare
Väga sage Väga harv Väga harv Sage Aeg- ajalt Väga harv
Urinary abnormalities Fatigue, generalised weakness Unspecified pain Allergic reaction
Valu rinnus, lihas- skeleti valu Reumatoidartriidi ägenemine Uroloogilised häired Väsimus, üldine nõrkus Täpsustamata valu Allergiline reaktsioon
11
11 Vereloome tüvirakkude mobiliseerimine perifeersesse verre tervetel doonoritel
The most commonly reported undesirable effect was mild to moderate transient musculo-skeletal pain.
Kõige sagedamini teatatud kõrvaltoimeks oli kerge kuni keskmise raskusega mööduv lihas- skeleti valu.
Leukocytosis (WBC > 50 x 109/ l) was observed in 41% of donors and transient thrombocytopenia (platelets < 100 x 109/ l) following filgrastim and leukapheresis was observed in 35% of donors.
Leukotsütoosi (leukotsüüdid > 50 x 109/ l) täheldati 41% doonoritest ning filgrastiimi ja leukafereesi järgset mööduvat trombotsütopeeniat (trombotsüüdid < 100 x 109/ l) täheldati 35% doonoritest.
Common but generally asymptomatic cases of splenomegaly and very rare cases of splenic rupture have been reported in healthy donors and patients following administration of G-CSFs (see section 4.4).
Tervetel doonoritel ja patsientidel on G- CSF- i manustamise järgselt sageli teatatud üldjuhul asümptomaatilise splenomegaalia ja väga harvadel juhtudel põrnarebendi tekkest (vt lõik 4. 4).
System organ class Blood and lymphatic system disorders Metabolism and nutrition disorders
Organsüsteemi klass Vere ja lümfisüsteemi häired
Frequency Very common Uncommon Common Uncommon
Esinemissagedus Väga sage
Undesirable effect Leukocytosis, thrombocytopenia Spleen disorder Elevated alkaline phosphatase, elevated LDH SGOT increased, hyperuricaemia
Kõrvaltoime Leukotsütoos, trombotsütopeenia
Nervous system disorders Musculoskeletal and connective tissue disorders
Ainevahetus - ja toitumishäired
Very common Very common Uncommon
Alkaalse fosfataasi aktiivsuse suurenemine, LDH aktiivsuse suurenemine
Headache Musculoskeletal pain Rheumatoid arthritis exacerbation
ASAT aktiivsuse suurenemine, hüperurikeemia
General disorders and administration site conditions
Närvisüsteemi häired Lihas- skeleti ja sidekoe kahjustused Üldised häired ja manustamiskoha reaktsioonid
Uncommon
Väga sage Väga sage Aeg- ajalt Aeg- ajalt
Severe allergic reaction
Peavalu Lihas- skeleti valu Reumatoidartriidi ägenemine Raskekujuline allergiline reaktsioon
12 In SCN patients
Raskekujulise kroonilise neutropeeniaga patsiendid
The most frequent undesirable effects attributable to filgrastim were bone pain, and general musculoskeletal pain.
Kõige sagedasemad filgrastiimiga seotud kõrvaltoimed olid luuvalu ning üldine lihas- skeleti valu.
During long term use, cutaneous vasculitis has been reported in 2% of SCN patients.
12 Pikaajalisel kasutamisel on 2% raskekujulise kroonilise neutropeeniaga patsientidest kirjeldatud naha vaskuliidi esinemist.
There have been very few instances of proteinuria/ haematuria.
Väga harvadel juhtudel on esinenud proteinuuriat/ hematuuriat.
System organ class Blood and lymphatic system disorders
Organsüsteemi klass Vere ja lümfisüsteemi häired
Frequency Very common Common Uncommon
Esinemissagedus Väga sage Sage Aeg- ajalt
Undesirable effect Anaemia, splenomegaly Thrombocytopenia Spleen disorder
Kõrvaltoime Aneemia, splenomegaalia Trombotsütopeenia Põrna kahjustus
Nervous system disorders Respiratory, thoracic and mediastinal disorders
Närvisüsteemi häired Respiratoorsed, rindkere ja mediastiinumi häired
Headache Epistaxis
Peavalu Ninaverejooks
Gastrointestinal disorders Hepatobiliary disorders Skin and subcutaneous tissue disorders
Seedetrakti häired Maksa ja sapiteede häired Naha ja nahaaluskoe kahjustused
Diarrhoea Hepatomegaly Alopecia, cutaneous vasculitis, injection site pain, rash
Kõhulahtisus Hepatomegaalia Alopeetsia, naha vaskuliit, süstekoha valu, lööve
Musculoskeletal and connective tissue disorders Renal and urinary disorders
Lihas- skeleti ja sidekoe kahjustused Neerude ja kuseteede häired
Musculoskeletal pain Osteoporosis Haematuria, proteinuria
Lihas- skeleti valu Osteoporoos Hematuuria, proteinuuria
In patients with HIV
HIV- ga patsiendid
In clinical studies, the only undesirable effects that were consistently considered to be related to filgrastim administration were musculoskeletal pain, predominantly mild to moderate bone pain and myalgia.
Kliinilistes uuringutes olid ainsateks filgrastiimi manustamisega järjekindlalt seotud kõrvaltoimeteks lihas- skeleti valu, eelkõige kerge kuni keskmise raskusega luuvalu ja lihasvalu.
As splenic enlargement is a common finding in patients with HIV infection and is present to varying degrees in most patients with AIDS, the relationship to filgrastim treatment is unclear.
Põrna suurenemine on HIV- infektsiooniga patsientide puhul tavaliseks leiuks, mida esineb erinevas raskusastmes enamikel AIDSihaigetel.
Blood and lymphatic system disorders
Seos filgrastiimiga on ebaselge.
Musculoskeletal and connective tissue disorders
Organsüsteemi klass Vere ja lümfisüsteemi häired Lihas- skeleti ja sidekoe kahjustused
Very common
Esinemissagedus Sage Väga sage
Musculoskeletal pain
Kõrvaltoime Põrna kahjustus Lihas- skeleti valu
Discontinuation of filgrastim therapy usually results in a 50% decrease in circulating neutrophils within 1 to 2 days, with a return to normal levels in 1 to 7 days.
Tavaliselt langeb filgrastiimravi lõpetamisel 1... 2 päeva jooksul tsirkuleerivate neutrofiilide hulk 50%, saavutades normaalse taseme 1... 7 päevaga.
Colony stimulating factors, ATC code:
Farmakoterapeutiline grupp: kolooniat stimuleerivad faktorid, ATC- kood:
Human G-CSF is a glycoprotein which regulates the production and release of functional neutrophils from the bone marrow.
Inimese G- CSF on glükoproteiin, mis reguleerib küpsete neutrofiilide produktsiooni ja vabanemist luuüdist.
Biograstim containing r-metHuG-CSF (filgrastim) causes marked increases in peripheral blood neutrophil counts within 24 hours, with minor increases in monocytes.
Biograstim´is sisalduv r- metHuG- CSF (filgrastiim) põhjustab 24 tunni jooksul märkimisväärse neutrofiilide ja vähemal määral monotsüütide arvu suurenemise perifeerses veres.
In some SCN patients, filgrastim can also induce a minor increase in the number of circulating eosinophils and basophils relative to baseline; some of these patients may present with eosinophilia or basophilia prior to treatment.
13 Mõnedel raskekujulise kroonilise neutropeeniaga patsientidel võib filgrastiim esile kutsuda ka tsirkuleerivate eosinofiilide ja basofiilide arvu vähese suurenemise algväärtustest; mõnedel neist patsientidest võib eosinofiilia või basofiilia esineda juba enne ravi.
Following termination of filgrastim therapy, circulating neutrophil counts decrease by 50% within 1 to 2 days, and to normal levels within 1 to 7 days.
Filgrastiimravi lõpetamise järgselt väheneb tsirkuleerivate neutrofiilide hulk 50% võrra 1... 2 päeva jooksul, normaalne tase saabub 1... 7 päeva jooksul.
Prior to allogeneic PBPC transplantation, use of filgrastim for the mobilisation of PBPC in normal donors allows a collection of 4 x 106 CD34+ cells/ kg recipient body weight in the majority of the donors after two leukaphereses.
Enne allogeenset perifeerse vere tüvirakkude siirdamist võimaldab filgrastiimi kasutamine tervetel doonoritel tüvirakkude mobiliseerimiseks koguda 4 x 106 CD34+ rakku kg retsipiendi kehakaalu kohta enamikelt doonoritelt pärast kahte leukafereesi.
Normal donors are given a dose of a 10 μ g/ kg/ day, administered subcutaneously for 4 to 5 consecutive days.
Tervetele doonoritele manustatakse subkutaanne annus 10 µg/ kg päevas 4... 5 järjestikusel päeval.