natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hard capsule (capsule) The capsule body is caramel opaque, printed with ‘ 250’ axially in black ink The capsule cap is light blue opaque printed ‘ M’ axially in black ink.
Kapsli kaas on helesinist värvi, läbipaistmatu, millele on piki telge trükitud musta tindiga “ M ”.
Treatment with Mycophenolate mofetil Teva should be initiated and maintained by appropriately qualified transplant specialists.
Ravi Mycophenolate mofetil Teva`ga peab alustama ja läbi viima organtransplantatsiooni alal kogenud erialaspetsialist.
Adults: oral Mycophenolate mofetil Teva should be initiated within 72 hours following transplantation.
Mycophenolate mofetil Teva esimene annus manustatakse suukaudselt 72 tundi pärast elundi siirdamist.
The recommended dose in renal transplant patients is 1.0 g administered twice daily (2 g daily dose).
Soovitatav annus neerutransplantatsiooni patsientidele on 1 g manustatuna kaks korda ööpäevas (ööpäevane koguannus 2 g).
Children and adolescents: the recommended dose of mycophenolate mofetil is 600 mg/ m2 administered orally twice daily (up to a maximum of 2 g daily). Mycophenolate mofetil Teva capsules should only be prescribed to patients with a body surface area of at least 1.25 m2.
Lapsed ja noorukid: mükofenolaatmofetiili soovitatav annus on 600 mg/ m2 manustatuna suukaudselt kaks korda ööpäevas (maksimaalselt kuni 2 g ööpäevas).
Patients with a body surface are of 1.25 to 1.5 m2 may be prescribed Mycophenolate mofetil Teva capsules at a dose of 750 mg twice daily (1.5 g daily dose).
Mycophenolate mofetil Teva kapsleid tohib määrata ainult neile patsientidele, kelle kehapindala on vähemalt 1, 25 m2.
Patients with a body surface area greater than 1.5 m2 may be prescribed Mycophenolate mofetil Teva capsules at a dose of 1 g twice daily (2 g daily dose). As some adverse reactions occur with greater frequency in this age group (see section 4.8) compared with adults, temporary dose reduction or interruption may be required; these will need to take into account relevant clinical factors including severity of reaction.
Võrreldes täiskasvanutega tekivad selles vanusegrupis mõned kõrvaltoimed sagedamini (vt lõik 4. 8), mistõttu võib vajalikuks osutuda ajutine annuse vähendamine või ravi katkestamine; selle puhul tuleb arvestada oluliste kliiniliste näitajatega, sh kõrvaltoime raskusega.
2 Adults: oral Mycophenolate mofetil Teva should be initiated within 5 days following transplantation.
2 Täiskasvanud: esimene annus Mycophenolate mofetil Teva`t manustatakse suukaudselt 5 päeva jooksul pärast elundi siirdamist.
The recommended dose in cardiac transplant patients is 1.5 g administered twice daily (3 g daily dose).
Soovitatav annus südametransplantaadiga patsientidele on 1, 5 g kaks korda ööpäevas (3 g ööpäevas).
Children and adolescents: no data are available for paediatric cardiac transplant patients, therefore use in this patients group is not recommended until further data to support this is available.
Lapsed ja noorukid: puuduvad andmed ravimi kasutamise kohta südametransplantaadiga lastel, seetõttu ei ole kasutamine sellel patsientide rühmal soovitatav seni, kuni on saadaval edasised seda toetavad andmed.
Use in hepatic transplant:
Kasutamine maksatransplantatsiooni korral:
Adults: intravenous mycophenolate should be administered for the first 4 days following hepatic transplant, with oral Mycophenolate mofetil Teva initiated as soon after this as it can be tolerated.
Mycophenolate mofetil Teva suukaudse raviga alustatakse nii kiiresti pärast intravenoosset ravi kui võimalik (kui patsient talub).
The recommended oral dose in hepatic transplant patients is 1.5 g administered twice daily (3 g daily dose).
Soovitatav suukaudne annus maksatransplantaadiga patsientidele on 1, 5 g kaks korda ööpäevas (3 g ööpäevas).
Children and adolescents: no data are available for paediatric hepatic transplant patients, therefore use in this patients group is not recommended until further data to support this is available.
Lapsed ja noorukid: puuduvad andmed ravimi kasutamise kohta maksatransplantaadiga lastel, seetõttu ei ole kasutamine sellel patsientide rühmal soovitatav seni, kuni on saadaval edasised seda toetavad andmed.
Use in elderly ( 65 years)
Kasutamine eakatel (≥ 65- aastastel)
The recommended dose of 1.0 g administered twice a day for renal transplant patients and 1.5 g twice a day for cardiac or hepatic transplant patients is appropriate for the elderly.
Soovitatav annus neerutransplantaadipatsientidel on 1 g kaks korda ööpäevas ning 1, 5 g kaks korda ööpäevas on sobiv südame – või maksatransplantatsiooni korral eakatel patsientidel.
Use in renal impairment
Kasutamine neerupuudulikkuse korral
In renal transplant patients with severe chronic renal impairment (glomerular filtration rate < 25 ml min-1 1.73 m-2), outside the immediate post-transplant period, doses greater than 1 g administered twice a day should be avoided.
Raske kroonilise neerupuudulikkusega neerutransplantaadipatsientidel (glomerulaarfiltratsioon < 25 ml/ min/ 1, 73 m2) ei tohi pärast vahetut transplantatsioonijärgset perioodi kasutada annuseid üle 1 g kaks korda ööpäevas.
No data are available for cardiac or hepatic transplant patients with severe chronic renal impairment.
Andmed puuduvad raske kroonilise neerupuudulikkusega südame – või maksatransplantaadiga patsientide kohta.
Use in severe hepatic impairment
Kasutamine raske maksapuudulikkuse korral
Renal transplant rejection does not lead to changes in MPA pharmacokinetics; dose reduction or interruption of Mycophenolate mofetil Teva is not required.
Neerutransplantaadi äratõukereaktsioon ei põhjusta muutusi mükofenoolhappe farmakokineetikas; Mycophenolate mofetil Teva annuse vähendamine või ravi katkestamine ei ole vajalik.
Hypersensitivity to the active substance, to mycophenolic acid or any of the excipients.
Ülitundlikkus toimeaine, mükofenoolhappe või ravimi ükskõik millise abiaine suhtes.
Mycophenolate mofetil Teva is contraindicated in women who are breast-feeding (see section 4.6).
Mycophenolate mofetil Teva on vastunäidustatud rinnaga toitmise ajal (vt lõik 4. 6).
Patients receiving immunosuppressive regimens involving combinations of medicinal products, including Mycophenolate mofetil Teva, are at increased risk of developing lymphomas and other malignancies, particularly of the skin (see section 4.8). The risk appears to be related to the intensity and duration of immunosuppression rather than to the use of any specific agent.
3 Erinevate immunosupressiivsete ravimite, sh Mycophenolate mofetil Teva kombinatsioonravi saavatel patsientidel on suurem risk haigestuda lümfoomi ja teistesse pahaloomulistesse kasvajatesse, eelkõige nahavähki (vt lõik 4. 8).
As general advice to
See risk on seotud eeskätt immunosupressiooni raskuse ja kestusega, mitte konkreetse preparaadi kasutamisega.
3 minimise the risk for skin cancer, exposure to sunlight and ultra violet (UV) light should be limited by wearing protective clothing and using a sunscreen with a high protection factor.
Nahavähi riski vähendamiseks tuleb hoiduda päikesevalguse ja ultraviolett - (UV) kiirguse eest, kandes kaitsvat riietust ja kasutades kõrge kaitsefaktoriga kreeme.
Patients receiving Mycophenolate mofetil Teva should be instructed to report immediately any evidence of infection, unexpected bruising, bleeding or any other manifestation of bone marrow depression.
Mycophenolate mofetil Teva– ravi saavaid patsiente tuleb juhendada, et infektsiooni, ootamatute sinikate, veritsuse vt luuüdi funktsiooni pärssumisele viitavate ilmingute tekkimisel tuleb koheselt informeerida arsti.
Patients treated with immunosuppressants, including Mycophenolate mofetil Teva, are at increased risk for opportunistic infections (bacterial, fungal, viral and protozoal), fatal infections and sepsis (see section 4.8).
Immunosupressantide, sh mükofenolaatmofetiiliga ravi saavatel patsientidel on suurem risk oportunistlike (bakteriaalsete, seente, viiruste ja algloomade poolt põhjustatud) ja letaalselt lõppevate infektsioonide ning sepsise tekkeks (vt lõik 4. 8).
Patients taking Mycophenolate mofetil Teva should have complete blood counts weekly during the first month, twice monthly for the second and third months of treatment then monthly through the first year.
Mycophenolate mofetil Teva`ga ravitavatel patsientidel tuleb esimese ravikuu jooksul teostada täisvere analüüse igal nädalal, teise ja kolmanda kuu jooksul kaks korda kuus ja edasi üks kord kuus esimese raviaasta jooksul.
If neutropenia develops (absolute neutrophil count < 1.3 x 103/ l) it may be appropriate to interrupt or discontinue Mycophenolate mofetil Teva.
Neutropeenia tekkides (neutrofiilide üldarv < 1, 3 x 103/ μl) võib osutuda vajalikuks Mycophenolate mofetil Teva ärajätmine.
Patients should be advised that during treatment with Mycophenolate mofetil Teva vaccinations may be less effective and the use of live attenuated vaccines should be avoided (see section 4.5).
Patsiente tuleb teavitada, et ravi ajal Mycophenolate mofetil Teva`ga võib vaktsineerimiste efektiivsus olla vähenenud ja elustekitajat sisaldavate vaktsiinide kasutamist tuleks vältida (vt lõik 4. 5).
Because mycophenolate has been associated with an increased incidence of digestive system adverse events, including infrequent cases of gastrointestinal tract ulceration, haemorrhage and perforation, Mycophenolate mofetil Teva should be administered with caution in patients with active serious digestive system disease.
Kuna mükofenolaati on seostatud seedetrakti kõrvaltoimete suurema esinemissagedusega, sh harvaesinevate seedetrakti haavandite, verejooksude ja perforatsioonidega, tuleb seedetrakti ägedate raskete haiguste korral Mycophenolate mofetil Teva`t kasutada ettevaatusega.
On theoretical grounds, therefore, it should be avoided in patients with rare hereditary deficiency of hypoxanthine-guanine phosphoribosyl-transferase (HGPRT) such as Lesch-Nyhan and Kelley- Seegmiller syndrome.
Teoreetiliselt tuleks seega Mycophenolate mofetil Teva kasutamist vältida harvaesineva hüpoksüksantiin– guaniini fosforibosüül– transferaasi (HGPRT) päriliku defitsiidi, nt Lesch– Nyhani ja Kelley– Seegmilleri sündroomi korral.
It is recommended that Mycophenolate mofetil Teva should not be administered concomitantly with azathioprine because such concomitant administration has not been studied.
Mycophenolate mofetil Teva`t ei ole soovitatav manustada koos asatiopriiniga, sest sellise kombinatsiooni kasutamist ei ole uuritud.
In view of the significant reduction in the AUC (area under the curve) of MPA by cholestyramine, caution should be used in the concomitant administration of Mycophenolate mofetil Teva with medicinal products that interfere with enterohepatic recirculation because of the potential to reduce the efficacy of Mycophenolate mofetil Teva.
Kuna kolestüramiin vähendab oluliselt MFH AUC– d (kõveraalune pindala), tuleks olla ettevaatlik Mycophenolate mofetil Teva samaaegsel kasutamisel nende ravimitega, mis mõjutavad enterohepaatilist retsirkulatsiooni, sest sel juhul võib Mycophenolate mofetil Teva efektiivsus väheneda.
The risk-benefit ratio of mycophenolate mofetil in combination with tacrolimus or sirolimus has not been established (see also section 4.5).
Mükofenolaatmofetiili riski- kasu suhet kombinatsioonis takroliimuse või siroliimusega ei ole kindlaks määratud (vt ka lõik 4. 5).
Aciclovir: higher aciclovir plasma concentrations were observed when mycophenolate mofetil was administered with aciclovir in comparison to the administration of aciclovir alone.
4 Atsükloviir: mükofenolaatmofetiili ja atsükloviiri üheaegsel kasutamisel täheldati atsükloviiri kõrgemat kontsentratsiooni plasmas, võrreldes atsükloviiri eraldi manustamisel esineva kontsentratsiooniga.
Because MPAG plasma concentrations are increased in 4 the presence of renal impairment, as are aciclovir concentrations, the potential exists for mycophenolate mofetil and aciclovir, or its prodrugs, e. g. valaciclovir, to compete for tubular secretion and further increases in concentrations of both substances may occur.
MFHG ja atsükloviiri kontsentratsioonid plasmas suurenevad neerukahjustuse korral, mistõttu on võimalik, et mükofenolaatmofetiil, atsükloviir ja selle eelravimid, nt valatsükloviir konkureerivad tubulaarsekretsiooni osas, põhjustades mõlema aine kontsentratsiooni tõusu plasmas.
Cholestyramine: following single dose administration 1.5 g of mycophenolate mofetil to normal healthy subjects pre-treated with 4 g three times a day (TID) of cholestyramine for 4 days, there was a 40% reduction in the AUC of MPA (see section 4.4 and section 5.2).
Kolestüramiin: mükofenolaatmofetiili manustamisel ühekordse annusena 1, 5 g tervetele isikutele, kellele varem oli manustatud kolestüramiini 4 päeva jooksul 4 g 3 korda ööpäevas, täheldati MFH AUC vähenemist 40% võrra (vt lõigud 4. 4 ja 5. 2).
Medicinal products that interfere with enterohepatic circulation: caution should be used with medicinal products that interfere with enterohepatic circulation because of their potential to reduce the efficacy of mycophenolate mofetil.
Enterohepaatilist tsirkulatsiooni mõjutavad ravimid: manustamisel koos enterohepaatilist tsirkulatsiooni mõjutavate ravimitega on vajalik ettevaatus, kuna mükofenolaatmofetiili efektiivsus võib väheneda.
Ciclosporin A: ciclosporin A (CsA) pharmacokinetics were unaffected by mycophenolate mofetil.
Tsüklosporiin A: mükofenolaatmofetiil ei mõjuta tsüklosporiin A (CsA) farmakokineetikat.
Ganciclovir; based on the results of a single dose administration study of recommended doses of oral mycophenolate and intravenous ganciclovir and the known effects of renal impairment on the pharmacokinetics of mycophenolate (see section 4.2) and ganciclovir, it is anticipated that co- administration of these agents (which compete for mechanisms of renal tubular secretion) will result in increases in MPAG and ganciclovir concentration No substantial alteration of MPA pharmacokinetics is anticipated and mycophenolate mofetil dose adjustment is not required.
MFH farmakokineetika olulisi muutusi ei ole oodata ning mükofenolaatmofetiili annust ei ole vaja muuta.
In patients with renal impairment in which Mycophenolate mofetil Teva and ganciclovir or its prodrugs, e. g. valganciclovir, are co-administered the dose recommendations for ganciclovir should be observed and patients monitored carefully.
Neerufunktsiooni häirega patsientide puhul tuleks Mycophenolate mofetil Teva ja gantsükloviiri või selle eelravimite (nt valgantsükloviir) koosmanustamisel silmas pidada gantsükloviiri annustamisjuhiseid ning patsiente hoolikalt jälgida.
Oral contraceptives: the pharmacokinetics and pharmacodynamics of oral contraceptives were unaffected by co-administration of mycophenolate (see also section 5.2).
Mükofenolaat ei mõjutanud samaaegsel manustamisel suukaudsete kontratseptiivide farmakokineetikat ja farmakodünaamikat (vt lõik 5. 2).
Rifampicin: in patients not also taking ciclosporin, concomitant administration of Mycophenolate mofetil and rifampicin resulted in a decrease in MPA exposure (AUC 0-12h) of 18% to 70%. It is recommended to monitor MPA exposure levels and to adjust Mycophenolate mofetil Teva doses accordingly to maintain clinical efficacy when rifampicin is administered concomitantly.
Soovitatav on jälgida MFH ekspositsiooni väärtusi ja kohandada vastavalt Mycophenolate mofetil Teva annuseid, et säilitada kliiniline efektiivsus rifampitsiini samaaegsel manustamisel.
Sirolimus: in renal transplant patients, concomitant administration of mycophenolate mofetil and CsA resulted in reduced MPA exposures by 30-50% compared with patients receiving the combination of sirolimus and similar doses of mycophenolate mofetil (see also section 4.4).
Siroliimus: neerutransplantaadiga patsientidel vähenes mükofenolaatmofetiili ja CsA samaaegsel manustamisel MFH ekspositsioon 30... 50% võrreldes patsientidega, kes said siroliimust koos mükofenolaatmofetiili sarnaste annustega (vt ka lõik 4. 4).
Sevelamer: decrease in MPA C max and AUC 0-12 by 30% and 25%, respectively, were observed when mycophenolate mofetil was concomitantly administered with sevelamer without any clinical consequences (i. e. graft rejection). It is recommended, however, to administer Mycophenolate mofetil Teva at least one hour before or three hours after sevelamer intake to minimise the impact on the absorption of MPA.
Siiski soovitatakse Mycophenolate mofetil Teva`t manustada vähemalt üks tund enne või kolm tundi pärast sevelameeri manustamist, et viia miinimumini mõju MFH imendumisele.
There is no data on mycophenolate mofetil with phosphate binders other than sevelamer.
Puuduvad andmed mükofenolaatmofetiili kasutamise kohta koos fosfaate siduvate preparaatidega peale sevelameeri.
Norfloxacin and metronidazole: in healthy volunteers, no significant interaction was observed when mycophenolate mofetil was concomitantly administered with norfloxacin and metronidazole separately.
5 Norfloksatsiin ja metronidasool: tervetel vabatahtlikel ei täheldatud olulisi koostoimeid, kui mükofenolaatmofetiili manustati koos norfloksatsiini või metronidasooliga eraldi.
5 Tacrolimus: in liver transplant recipients initiated on mycophenolate mofetil and tacrolimus, the AUC and C max of MPA, the active metabolite of mycophenolate mofetil, were not significantly affected by trough tacrolimus level.
Takroliimus: maksatransplantaadiga patsientidel, kellel alustati mükofenolaatmofetiili ja takroliimuse koosmanustamist, ei mõjutanud takroliimuse samaaegne manustamine oluliselt mükofenolaatmofetiili aktiivse metaboliidi MFH AUC ja Cmax väärtusi.
In renal transplant patients, the tacrolimus concentration did not appear to be altered by mycophenolate mofetil.
Neerutransplantaadiga patsientidel ei mõjutanud mükofenolaatmofetiil takroliimuse kontsentratsiooni.
However, in hepatic transplant patients, there was an increase of approximately 20% in tacrolimus AUC when multiple doses of mycophenolate mofetil (1.5 g taken twice a day [BID], morning and evening]) were administered to patients taking tacrolimus (see also section 4.4).
Kuid maksatransplantaadiga patsientidel suurenes takroliimuse AUC umbes 20%, kui takroliimus– ravil olevatele patsientidele manustati mükofenolaatmofetiili korduvaid (1, 5 g kaks korda ööpäevas [manustatuna hommikul ja õhtul]) annuseid (vt ka lõik 4. 4).
Other interactions: co-administration of probenecid with mycophenolate mofetil in monkeys raises plasma AUC of MPAG by 3-fold. Thus, other substances known to undergo renal tubular secretion may compete with MPAG and thereby raise plasma concentrations of MPAG or the other substance undergoing tubular secretion.
Seega võivad need ained, mis erituvad neeru tubulaarsekretsiooni teel, konkureerida MFHG- ga ja põhjustada selle või teise tubulaarsekretsiooni läbiva aine plasmakontsentratsiooni tõusu.
It is recommended that Mycophenolate mofetil Teva therapy should not be initiated until a negative pregnancy test has been obtained.
On soovitatav, et ravi Mycophenolate mofetil Teva`ga ei alustataks enne, kui on tehtud rasedustest ning see on negatiivne.
Effective contraception must be used before beginning mycophenolate mofetil therapy, during therapy, and for six weeks following discontinuation of therapy (see section 4.5). Patients should be instructed to consult their physician immediately should pregnancy occur.
Patsientidele tuleb soovitada raseduse ilmnemisel koheselt konsulteerida raviarstiga.
The use of Mycophenolate mofetil Teva is not recommended during pregnancy and should be reserved for cases where no more suitable alternative treatment is available.
Mycophenolate mofetil Teva kasutamine raseduse ajal ei ole soovitatav ning seda võib kasutada vaid sobivamate alternatiivsete ravivõimaluste puudumise korral.
Mycophenolate mofetil Teva should be used in pregnant women only if the potential benefit outweighs the potential risk to the foetus.
Mycophenolate mofetil Teva`t tohib raseduse ajal kasutada vaid juhtudel, kui oodatav kasu on suurem võimalikust riskist lootele.
There is limited data from the use of mycophenolate mofetil in pregnant women.
Mükofenolaatmofetiili kasutamise kohta rasedatel on piiratud hulgal andmeid.
However, congenital malformations including ear malformations, i. e. abnormally formed or absent external/ middle ear have been reported in children of patients exposed to mycophenolate mofetil in combination with other immunosuppressants during pregnancy.
Raseduse ajal mükofenolaatmofetiili koos teiste immunosupressantidega kasutanud patsientide lastel on siiski kirjeldatud kaasasündinud väärarenguid, sealhulgas kõrva väärarenguid, st välis - / keskkõrva arenguhäireid või puudumist.
Cases of spontaneous abortions have been reported in patients exposed to mycophenolate mofetil.
Mükofenolaatmofetiili kasutanud patsientidel on kirjeldatud spontaanseid aborte.
Because of the potential for serious adverse reactions to mycophenolate mofetil in breast-fed infants, Mycophenolate mofetil Teva is contraindicated in breast-feeding mothers (see section 4.3).
Mycophenolate mofetil Teva on vastunäidustatud rinnaga toitmise ajal, kuna on võimalus mükofenolaatmofetiili tõsiste kõrvaltoimete esinemiseks rinnaga toidetaval imikul (vt lõik 4. 3).
The pharmacodynamics profile and the reported adverse reactions indicate that an effect is unlikely.
Arvestades ravimi farmakodünaamilisi näitajaid ning ilmnenud kõrvaltoimeid, on toime reaktsioonikiirusele ebatõenäoline.
The principal adverse reactions associated with the administration of mycophenolate in combination with ciclosporin and corticosteroids include diarrhoea, leucopenia, sepsis and vomiting and there is evidence of a higher frequency of certain types of infections (see section 4.4).
Mükofenolaadi, tsüklosporiini ja kortikosteroidide kombinatsioonraviga seostatud peamised kõrvaltoimed on kõhulahtisus, leukopeenia, sepsis ja oksendamine, on andmeid ka teatud tüüpi infektsioonide sagedasema esinemise kohta (vt lõik 4. 4).
Lymphoproliferative disease or lymphoma developed in 0.6% of patients receiving mycophenolate (2 g or 3 g daily) in combination with other immunosuppressants 6 in controlled clinical trials of renal (2 g data), cardiac and hepatic transplant patients followed for at least 1 year.
6 Pahaloomulised kasvajad:
Non-melanoma skin carcinomas occurred in 3.6% of patients; other types of malignancy occurred in 1.1% of patients.
Mitme immunosupressiivse ravimi (sh mükofenolaadi) kombinatsiooni saavatel patsientidel esineb suurem risk lümfoomide ja teiste pahaloomuliste kasvajate, eriti nahakasvajate tekkeks (vt lõik 4. 4).
Three-year safety data in renal and cardiac transplant patients did not reveal any unexpected changes in incidence of malignancy compared to the 1-year data.
Kontrollitud kliinilistes uuringutes, kus patsiente jälgiti ühe aasta jooksul pärast neeru – (andmed on vaid 2 g ööpäevase annuse kohta), südame – ja maksatransplantatsiooni, tekkis lümfoproliferatiivne haigus või lümfoom 0, 6% patsientidest, kes said mükofenolaati (2 g või 3 g ööpäevas) kombinatsioonis teiste immunosupressantidega.
Hepatic transplant patients were followed for at least 1 year, but less than 3 years.
Maksatransplantaadiga patsiente jälgiti vähemalt 1 aasta jooksul, kuid vähem kui 3 aastat.
All transplant patients are at increased risk of opportunistic infections; the risk increased with total immunosuppressive load (see section 4.4).
Oportunistlike infektsioonide risk on suurem kõigil transplantaadiga patsientidel; risk on seda suurem, mida intensiivsemat immunosupressiivset ravi patsient on saanud (vt lõik 4. 4).
The most common opportunistic infections in patients receiving mycophenolate (2 g or 3 g daily) with other immunosuppressants in controlled clinical trials of renal (2 g data), cardiac and hepatic transplant patients followed for at least 1 year were candida mucocutaneous, cytomegalovirus (CMV) viraemia/ syndrome and Herpes simplex.
Kontrollitud kliinilistes uuringutes, kus mükofenolaati manustati kombinatsioonis teiste immunosupressantidega ja patsiente jälgiti ühe aasta jooksul pärast neeru – (andmed on vaid 2 g päevaannuse kohta), südame – ja maksatransplantatsiooni, olid kõige tavalisemateks oportunistlikeks infektsioonideks mukokutaanne kandidoos, tsütomegaloviirus (CMV) - vireemia/ sündroom ja Herpes simplex.