natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Cytochrome P450 3A4 (CYP3A4) Ivabradine is metabolised by CYP3A4 only and it is a very weak inhibitor of this cytochrome.
Tsütokroom P450 3A4 (CYP3A4) Ivabradiin metaboliseerub vaid CYP3A4 kaudu ning on selle tsütokroomi väga nõrk inhibiitor.
Increased plasma concentrations of ivabradine may be associated with the risk of excessive bradycardia (see section 4.4).
Ivabradiini suurenenud plasmakontsentratsioon võib olla seotud riskiga ülemäärase bradükardia tekkeks (vt lõik 4. 4).
Contra-indication of concomitant use The concomitant use of potent CYP3A4 inhibitors such as azole antifungals (ketoconazole, itraconazole), macrolide antibiotics (clarithromycin, erythromycin per os, josamycin, telithromycin), HIV protease inhibitors (nelfinavir, ritonavir) and nefazodone is contra-indicated (see section 4.3).
Vastunäidustused kooskasutamiseks Ivabradiini manustamine koos tugevate CYP3A4 inhibiitoritega nagu seentevastased asoolid (ketokonasool, itrakonasool), makroliid antibiootikumid (klarütromütsiin, erütromütsiin po, josamütsiin, telitromütsiin) ja HIV proteaasi inhibiitorid (nelfinaviir, ritonaviir) ja nefasodoon on vastunäidustatud (vt lõik 4. 3).
The potent CYP3A4 inhibitors ketoconazole (200 mg once daily) and josamycin (1 g twice daily) increased ivabradine mean plasma exposure by 7 to 8 fold.
Tugevad CYP3A4 inhibiitorid ketokonosool (200 mg üks kord päevas) ja josamütsiin (1 g kaks korda päevas) suurendavad ivabradiini keskmist plasma ekspositsiooni 7- 8 korda.
Concomitant use not recommended Moderate CYP3A4 inhibitors: specific interaction studies in healthy volunteers and patients have shown that the combination of ivabradine with the heart rate reducing agents diltiazem or verapamil resulted in an increase in ivabradine exposure (2 to 3 fold increase in AUC) and an additional heart rate reduction of 5 bpm.
Kooskasutamine ei ole soovitatav Mõõdukad CYP3A4 inhibiitorid: spetsiifilised koostoimete uuringud tervetel vabatahtlikel ja patsientidel on näidanud, et ivabradiini kombinatsioon südame löögisagedust alandavate ainete diltiaseemi või verapamiiliga suurendab ekspositsiooni ivabradiinile (AUC 2– 3- kordne suurenemine) ning vähendab südame löögisagedust veel 5 löögi võrra minutis.
The concomitant use of ivabradine with these medicinal products is not recommended (see section 4.4).
Ivabradiini kasutamine koos nende ravimitega ei ole soovitatav (vt lõik 4. 4).
- Moderate CYP3A4 inhibitors: the concomitant use of ivabradine with other moderate CYP3A4
- Mõõdukad CYP3A4 inhibiitorid: ivabradiini samaaegset manustamist teiste mõõdukate CYP3A4
inhibitors (e. g. fluconazole) may be considered at the starting dose of 2.5 mg twice daily and if resting heart rate is above 60 bpm, with monitoring of heart rate.
inhibiitoritega (nagu näiteks flukonasool) võib kaaluda kasutades algannust 2, 5 mg kaks korda päevas, kui puhkeoleku südame löögisagedus on üle 60 löögi minutis ning rakendatakse südame löögisageduse monitooringut.
- Grapefruit juice: ivabradine exposure was increased by 2-fold following the co-administration with
- Greibimahl: samaaegsel manustamisel koos greibimahlaga suurenes ekspositsioon ivabradiinile
Therefore the intake of grapefruit juice should be restricted during the treatment with ivabradine.
kahekordselt, seetõttu on ivabradiin- ravi ajal soovitatav piirata tarbitava greipfruudimahla kogust.
- CYP3A4 inducers:
- CYP3A4 indutseerijad:
CYP3A4 inducers (e. g. rifampicin, barbiturates, phenytoin, Hypericum
CYP3A4 indutseerijad (nagu näiteks rifampitsiin, barbituraadid, fenütoiin,
perforatum [St John’ s Wort]) may decrease ivabradine exposure and activity.
Hypericum perforatum [naistepuna]) võivad vähendada ekspositsiooni ivabradiinile ning selle toimet.
The combination of ivabradine 10 mg twice daily with St John’ s Wort was shown to reduce ivabradine AUC by half.
Ivabradiini manustamine annuses 10 mg kaks korda päevas koos naistepunaürdiga põhjustas ivabradiini AUC vähenemise poole võrra.
The intake of St John’ s Wort should be restricted during the treatment with ivabradine.
Ivabradiinravi ajal tuleks piirata naistepuna kasutust.
5 Other concomitant use Specific drug-drug interaction studies have shown no clinically significant effect of the following medicinal products on pharmacokinetics and pharmacodynamics of ivabradine: proton pump inhibitors (omeprazole, lansoprazole), sildenafil, HMG CoA reductase inhibitors (simvastatin), dihydropyridine calcium channel blockers (amlodipine, lacidipine), digoxin and warfarin.
5 Muud koostoimed Spetsiifilistes ravimite koostoime uuringutes ei ilmnenud kliiniliselt olulist toimet ivabradiini farmakokineetikale ja farmakodünaamikale järgmiste ravimite puhul: prootonpumba inhibiitorid (omeprasool, lansoprasool), sildenafiil, HMG CoA reduktaasi inhibiitorid (simvastatiin), dihüdropüridiinrea kaltsiumikanali blokaatorid (amlodipiin, latsidipiin), digoksiin ja varfariin.
In pivotal phase III clinical trials the following medicinal products were not restricted and therefore were routinely combined with ivabradine with no evidence of safety concerns: angiotensin converting enzyme inhibitors, angiotensin II antagonists, diuretics, short and long acting nitrates, HMG CoA reductase inhibitors, fibrates, proton pump inhibitors, oral antidiabetics, aspirin and other anti-platelet agents.
Määrava tähtsusega III faasi kliinilistes uuringutes ei olnud järgmiste ravimite kasutamine piiratud ning neid kasutati rutiinselt koos ivabradiiniga ilma, et oleks tekkinud ohutusprobleeme: angiotensiini konverteeriva ensüümi inhibiitorid, angiotensiin II antagonistid, diureetikumid, lühi - ja pikatoimelised nitraadid, HMG CoA reduktaasi inhibiitorid, fibraadid, prootonpumba inhibiitorid, suukaudsed antidiabeetilised ained, aspiriin ja teised trombotsüütide agregatsiooni pärssivad ained.
There are no adequate data concerning the use of ivabradine in pregnant women.
Ivabradiini kasutamise kohta rasedatel ei ole piisavalt andmeid.
Therefore, ivabradine is contra-indicated during pregnancy.
Loomadel tehtud reproduktsiooniuuringutes on näidatud ivabradiini embrüotoksilisi ja teratogeenseid toimeid (vt lõik 5. 3).
Animal studies indicate that ivabradine is excreted in milk.
Risk inimestel ei ole teada, seetõttu on ivabradiini kasutamine raseduse ajal vastunäidustatud.
Therefore, ivabradine is contra-indicated in breast-feeding women.
Loomkatsetes on näidatud, et ivabradiin eritub rinnapiima; seetõttu on ivabradiini kasutamine rinnaga toitmise ajal vastunäidustatud.
Ivabradine has no influence on the ability to drive and use machines.
Ivabradiin ei mõjuta autojuhtimise võimet.
However, ivabradine may cause transient luminous phenomena consisting mainly of phosphenes (see section 4.8).
Siiski võib ivabradiin põhjustada ajutise helendava nägemisfenomeni, mis on põhiliselt tingitud fosfeenidest (vt lõik 4. 8).
Corlentor has been studied in clinical trials involving nearly 5,000 participants.
Corlentori on uuritud ligi 5000 osalejat hõlmavates kliinilistes uuringutes.
Approximately 2,900 patients have been treated with ivabradine in phase II-III studies.
II– III faasi kliinilistes uuringutes osales ligikaudu 2900 patsienti.
The most common undesirable effects with ivabradine are dose dependent and related to the pharmacological effect of the medicinal product.
Kõige sagedasemad ivabradiini kõrvaltoimed on annusest sõltuvad ning seotud ravimi farmakoloogilise toimega.
The following adverse effects or events have been reported during clinical trials and are ranked using the following frequency: very common (> 1/ 10); common (> 1/ 100 ,< 1/10); uncommon (> 1/1000 ,< 1/100); rare (> 1/ 10000 ,< 1/1000); very rare (< 1/10000); not known (cannot be estimated from the available data).
Kliinilistes uuringutes on teatatud järgmistest kõrvaltoimetest, mis on jaotatud sageduse alusel järgmiselt: väga sage (> 1/ 10); sage (> 1/ 100, < 1/ 10); aeg- ajalt (> 1/ 1000, < 1/ 100); harv (> 1/ 10000, < 1/ 1000); väga harv (< 1/ 10000); teadmata (ei saa hinnata olemasolevate andmete alusel).
Uncommon:
Aeg- ajalt
- Hyperuricaemia
- Hüperurikeemia
- Eosinophilia
- Eosinofiilia
- Elevated creatinine in blood
- Kreatiniinisisalduse suurenemine veres
Cardiac disorders:
Südamehäired:
3.3% of patients particularly within the first 2 to 3 months of treatment initiation.
Vähem kui 0, 5%
0.5% of patients experienced a severe bradycardia below or equal to 40 bpm.
patsientidest ilmnes raske bradükardia, mille puhul südame löögisagedus oli 40 lööki minutis või vähem.
- AV 1st degree block
- I astme AV- blokaad.
- Ventricular extrasystoles
- Ventrikulaarne ekstrasüstoolia
6 Uncommon:
6 Aeg- ajalt
- Palpitations, supraventricular extrasystoles
- Palpitatsioonid, supraventrikulaarne ekstrasüstoolia.
The following events reported during clinical trials were of similar incidence than comparators and/ or possibly related to the underlying disease: sinus arrhythmia, unstable angina, angina pectoris aggravated, atrial fibrillation, myocardial ischaemia, myocardial infarction and ventricular tachycardia.
Kliiniliste uuringute käigus on teatatud järgmistest seisunditest, mis ilmnesid sama sagedusega kui võrdlusrühmas ja/ või võisid olla seotud põhihaigusega: siinusarütmia, ebastabiilne stenokardia, stenokardia süvenemine, kodade virvendus, müokardi isheemia, müokardi infarkt ja ventrikulaarne tahhükardia.
- Luminous phenomena (phosphenes): reported by 14.5% of patients, described as a transient
- Helendav nägemisfenomen (fosfeenid): täheldatud 14, 5% patsientidest; kirjeldatud, kui mööduvad
enhanced brightness in a limited area of the visual field.
tugevnenud helendused nägemisvälja piiratud alal.
All phosphenes resolved during or after treatment, of which a majority (77.5%) resolved during treatment.
Kõik fosfeenid lahenesid ravi käigus või ravi lõpetamisel, seejuures enamik (77, 5%) lahenes juba ravi jooksul.
- Blurred vision
- Nägemise hägustumine
- Nausea
- Iiveldus
- Constipation
- Kõhukinnisus
General disorders and administration site conditions:
Üldised ja manustamiskoha häired:
- Headache, generally during the first month of treatment.
- Peavalu, peamiselt esimesel ravikuul.
- Dizziness, possibly related to bradycardia.
- Pearinglus, tõenäoliselt seotud bradükardiaga.
- Vertigo
- Vertiigo
- Dyspnoea
- Hingeldus
- Muscle cramps
- Lihaskrambid
Overdose may lead to severe and prolonged bradycardia (see section 4.8).
Üleannustamine võib põhjustada raske ja pikaajalise bradükardia tekke (vt lõik 4. 8).
In the event of bradycardia with poor haemodynamic tolerance, symptomatic treatment including intravenous beta- stimulating agents such as isoprenaline may be considered.
Halva hemodünaamilise talutavusega bradükardia korral võib kõne alla tulla sümptomaatiline ravi intravenoosselt manustavate beeta- agonistidega nagu näiteks isoprenaliin.
C01EB17.
Farmakoterapeutiline grupp: muud südamesse toimivad ravimid, ATC- kood: otsustamisel
Ivabradine is a pure heart rate lowering agent, acting by selective and specific inhibition of the cardiac pacemaker If current that controls the spontaneous diastolic depolarisation in the sinus node and regulates heart rate.
Kardiaalsed toimed on
The cardiac effects are specific to the sinus node with no effect on intra-atrial, atrioventricular or intraventricular conduction times, nor on myocardial contractility or ventricular repolarisation.
7 siinussõlmespetsiifilised, ravim ei muuda intraatriaalse, atrioventrikulaarse ega intraventrikulaarse ülejuhte kiirust ega müokardi kontraktiilsust või ventrikulaarset repolarisatsiooni.
7 Ivabradine can interact also with the retinal current Ih which closely resembles cardiac If.
Ivabradiin mõjutab ka retina Ih voolu, mis on lähedane südame If vooluga.
Under triggering circumstances (e. g. rapid changes in luminosity), partial inhibition of Ih by ivabradine underlies the luminous phenomena that may be occasionally experienced by patients.
Ih osaline pärssimine ivabradiini poolt põhjustab häireid esilekutsuvates olukordades (näiteks järsk heleduse muutus) aegajalt patsientide poolt tajutavat helendava nägemise fenomeni.
Luminous phenomena (phosphenes) are described as a transient enhanced brightness in a limited area of the visual field (see section 4.8).
Helendava nägemise fenomeni (fosfeenid) kirjeldatakse kui ajutist heleduse tugevnemist nägemisvälja piiratud alal (vt lõik 4. 8).
Analysis of heart rate reduction with doses up to 20 mg twice daily indicates a trend towards a plateau effect which is consistent with a reduced risk of severe bradycardia below 40 bpm (see section 4.8).
Südame löögisageduse vähenemise analüüs annustega kuni 20 mg kaks korda päevas viitab platooefekti tendentsile, mis ühtib ka raske bradükardia riski vähenemisega südame löögisageduse juures alla 40 löögi minutis (vt lõik 4. 8).
This leads to a reduction in cardiac workload and myocardial oxygen consumption.
Tavapäraste soovituslike annuste juures väheneb südame löögisagedus ligikaudu 10 löögi võrra minutis nii rahuolekus kui ka koormusel, vähendades nii südame koormust ja müokardi hapnikutarbimist.
Ivabradine does not influence intracardiac conduction, contractility (no negative inotropic effect) or ventricular repolarisation:
Ivabradiin ei mõjuta südamesisest erutuse ülejuhet, kontraktiilsust (ravimil ei ole negatiivset inotroopset efekti) ega ventrikulaarset repolarisatsiooni:
- in clinical electrophysiology studies, ivabradine had no effect on atrioventricular or intraventricular
- kliinilistes elektrofüsioloogiauuringutes ei mõjutanud ivabradiin atrioventrikulaarseid või
conduction times or corrected QT intervals;
intraventrikulaarseid ülejuhteaegasid ega korrigeeritud QT- intervalli pikkust;
- in patients with left ventricular dysfunction (left ventricular ejection fraction (LVEF) between 30
- vasaku vatsakese düsfunktsiooniga patsientidel (vasaku vatsakese väljutusfraktsioon (LVEF)
and 45%), ivabradine did not have any deleterious influence on LVEF.
vahemikus 30 kuni 45%), ei põhjustanud ivabradiin LVEF- i vähenemist.
The antianginal and anti-ischaemic efficacy of Corlentor was studied in four double-blind randomised trials (two versus placebo, and one each versus atenolol and amlodipine).
Corlentori stenokardia - ja isheemiavastast toimet uuriti neljas topeltpimedas randomiseeritud uuringus (kahes uuringus võrreldi ivabradiini platseeboga, ühes uuringus atenolooliga ja ühes amlodipiiniga).
These trials included a total of 3,222 patients with chronic stable angina pectoris, of whom 2,168 received ivabradine.
Uuringutesse oli haaratud kokku 3222 kroonilise stabiilse stenokardiaga patsienti, kellest 2168 oli randomiseeritud ivabradiini saavatesse gruppidesse.
Ivabradine 5 mg twice daily was shown to be effective on exercise test parameters within 3 to 4 weeks of treatment.
Ivabradiin annuses 5 mg kaks korda päevas oli efektiivne koormustesti näitajate järgi 3– 4– nädalase ravi jooksul.
Efficacy was confirmed with 7.5 mg twice daily.
Toime olemasolu kinnitati ka annuses 7, 5 mg kaks korda päevas.
In particular, the additional benefit over 5 mg twice daily was established in a reference-controlled study versus atenolol: total exercise duration at trough was increased by about 1 minute after one month of treatment with 5 mg twice daily and further improved by almost 25 seconds after an additional 3-month period with forced titration to 7.5 mg twice daily.
Lisaefekt ivabradiini kasutamisest annuses üle 5 mg kaks korda päevas selgus võrdlusuuringus atenolooliga: koormustaluvuse kogukestus ravimikontsentratsiooni madalaimal tasemel paranes umbes minuti võrra pärast üks kuu kestnud ravi 5 mg ivabradiiniga kaks korda päevas, millele lisandus veel 25 – sekundiline paranemine kolmekuulise ravi järel 7, 5 mg ivabradiiniga.
In this study, the antianginal and anti-ischaemic benefits of ivabradine were confirmed in patients aged 65 years or more.
Antud uuringus tõestati ka ivabradiini stenokardia - ja isheemiavastane toime üle 65- aastastel ja vanematel patsientidel.
The efficacy of 5 and 7.5 mg twice daily was consistent across studies on exercise test parameters (total exercise duration, time to limiting angina, time to angina onset and time to 1mm ST segment depression) and was associated with a decrease of about 70% in the rate of angina attacks.
Toime, mis saadi 5 mg ja 7, 5 mg ivabradiini manustamisel kaks korda päevas, oli eri uuringutes sarnane koormustesti parameetrite osas (koormustaluvuse kogukestus, aeg koormust limiteerivate stenokardiasümptomite tekkeni, aeg stenokardia alguseni ja aeg 1– mm suuruse ST- depressiooni tekkeks) ning tähendas arvuliselt stenokardiahoogude ligi 70% vähenemist.
In a 725-patients randomised placebo-controlled study, ivabradine did not show additional efficacy on top of amlodipine at the trough of drug activity (12 hours after oral intake) while an additional efficacy was shown at peak (3-4 hours after oral intake).
725 patsienti haaranud randomiseeritud platseeboga kontrollitud uuringus ei ilmnenud ivabradiini lisatoimet peale amlodipiini mõõdetuna ravimi kontsentratsiooni alumisel piiril (12 tundi pärast suukaudset manustamist), kuid selline lisaefekt ilmnes tippkontsentratsiooni ajal (3– 4 tundi pärast suukaudset manustamist).
Ivabradine efficacy was fully maintained throughout the 3- or 4-month treatment periods in the efficacy trials.
Ivabradiini efektiivsus säilis täielikult 3 - või 4- kuulise raviperioodiga efektiivsusuuringutes.
The antianginal and anti-ischaemic effects of ivabradine were associated with dose-dependent reductions in heart rate and with a significant decrease in rate pressure product (heart rate x systolic blood pressure) at rest and during exercise.
Ivabradiini stenokardia - ja isheemiavastased toimed on seotud annusest sõltuva südame löögisageduse vähenemisega ja märkimisväärse kaksikprodukti langusega (südame löögisagedus x süstoolne vererõhk) nii puhkeolekus kui ka koormusel.
The antianginal and anti-ischaemic efficacy of ivabradine was preserved in diabetic patients (n = 457) with a similar safety profile as compared to the overall population.
8 Ivabradiini stenokardia - ja isheemiavastane toime avaldus ka diabeetikutel (n = 457), seejuures jäi ohutusprofiil võrreldavaks preparaadi kasutusega üldpopulatsioonis.
5.2 Pharmacokinetic properties 8 Under physiological conditions, ivabradine is rapidly released from tablets and is highly water-soluble (> 10 mg/ ml).
Füsioloogilistes tingimustes vabaneb ivabradiin tabletivormist kiiresti ning lahustub vees väga kergesti (> 10 mg/ ml).
Ivabradine is the S-enantiomer with no bioconversion demonstrated in vivo.
Ivabradiin on S- enantiomeer, mille puhul ei ole kirjeldatud in vivo biokonversiooni.
The N- desmethylated derivative of ivabradine has been identified as the main active metabolite in humans.
Põhiline aktiivne metaboliit inimestel on ivabradiini N- demetüleeritud derivaat.
Absorption and bioavailability Ivabradine is rapidly and almost completely absorbed after oral administration with a peak plasma level reached in about 1 hour under fasting condition.
Imendumine ja biosaadavus Ivabradiin imendub suukaudsel manustamisel kiiresti ja praktiliselt täielikult, maksimaalne plasmakontsentratsioon saavutatakse tühja kõhu korral 1 tunni jooksul.
The absolute bioavailability of the film-coated tablets is around 40%, due to first-pass effect in the gut and liver.
Õhukese polümeerkilega kaetud tablettide absoluutne biosaadavus on ligikaudu 40%, mille põhjuseks on esmase passaaži efekt soolestikus ja maksas.
Food delayed absorption by approximately 1 hour, and increased plasma exposure by 20 to 30%.
Toit aeglustas imendumist ligikaudu 1 tunni võrra ja suurendas plasma ekspositsiooni 20– 30% võrra.
The intake of the tablet during meals is recommended in order to decrease intra-individual variability in exposure (see section 4.2).
(vt lõik 4. 2).
Distribution Ivabradine is approximately 70% plasma protein bound and the volume of distribution at steady-state is close to 100 l in patients.
Jaotumine organismis Ivabradiin seostub ligikaudu 70% ulatuses plasmavalkudega ja jaotusruumala läheneb stabiilsetes oludes 100 liitrile.
The maximum plasma concentration following chronic administration at the recommended dose of 5 mg twice daily is 22 ng/ ml (CV=29%).
Soovitusliku annuse (5 mg kaks korda päevas) pideva manustamise ajal on maksimaalne saavutatav plasmakontsentratsioon 22 ng/ ml (CV = 29%).
The average plasma concentration is 10 ng/ ml (CV=38%) at steady-state.
Keskmine plasmakontsentratsioon on stabiilsetes oludes 10 ng/ ml (CV = 38%).
Biotransformation Ivabradine is extensively metabolised by the liver and the gut by oxidation through cytochrome P450 3A4 (CYP3A4) only.
Ainevahetus organismis Ivabradiin metaboliseerub oksüdatsiooni teel ainult maksa ja seedetrakti tsütokroom P450 3A4 (CYP3A4) kaudu.
The major active metabolite is the N-desmethylated derivative (S 18982) with an exposure about 40% of that of the parent compound.
Peamine aktiivne metaboliit on N- demetüleeritud derivaat (S 18982), mille ekspositsioon on ligikaudu 40% lähteravimi omast.
Inversely, potent inhibitors and inducers may substantially affect ivabradine plasma concentrations (see section 4.5).
Vastupidiselt võivad tugevad ensüümi inhibiitorid ja indutseerijad märkimisväärselt muuta ivabradiini plasmakontsentratsiooni (vt lõik 4. 5).
Elimination Ivabradine is eliminated with a main half-life of 2 hours (70-75% of the AUC) in plasma and an effective half-life of 11 hours.
Eliminatsioon Ivabradiini eliminatsiooni poolväärtusaeg plasmas on 2 tundi (70– 75% AUCst) ning efektiivne poolväärtusaeg on 11 tundi.
The total clearance is about 400 ml/ min and the renal clearance is about 70 ml/ min.
Kogukliirens on umbes 400 ml/ min ning neerukliirens on ligikaudu 70 ml/ min.
Linearity/ non linearity The kinetics of ivabradine is linear over an oral dose range of 0.5 – 24 mg.
Lineaarne/ mitte- lineaarne kineetika Ivabradiini kineetika on lineaarne suukaudsete annuste vahemikus 0, 5– 24 mg.
Special populations
Problemaatilised patsiendigrupid
- Elderly: no pharmacokinetic differences (AUC and Cmax) have been observed between elderly (≥
- Eakad: eakate (≥65 aastat) ja väga eakate (≥75 aastat) patsientide ning üldpopulatsiooni vahel ei
65 years) or very elderly patients (≥ 75 years) and the overall population (see section 4.2).
ole leitud farmakokineetilisi erinevusi (AUC ja maksimaalne kontsentratsioon) (vt lõik 4. 2).
- Renal insufficiency: the impact of renal impairment (creatinine clearance from 15 to 60 ml/ min) on
- Neerupuudulikkus: neerukahjustuse mõju (kreatiniini kliirens vahemikus 15– 60 ml/ min)
ivabradine pharmacokinetic is minimal, in relation with the low contribution of renal clearance (about 20%) to total elimination for both ivabradine and its main metabolite S 18982 (see section 4.2).
ivabradiini farmakokineetikale on minimaalne, vastavuses renaalse kliirensi vähese osaga (umbes 20%) nii ivabradiini kui ka tema peamise metaboliidi S 18982 eritumisel (vt lõik 4. 2).
- Hepatic impairment: in patients with mild hepatic impairment (Child Pugh score up to 7) unbound
- Maksakahjustus: kerge maksakahjustusega patsientidel (Child- Pugh skaalal kuni 7 palli) on
AUC of ivabradine and the main active metabolite were about 20% higher than in subjects with normal hepatic function.
ivabradiini ja selle peamise metaboliidi AUC umbes 20% suuremad võrreldes normaalse maksafunktsiooniga inimestega.
No data are available in patients with severe hepatic impairment (see sections 4.2 and 4.3).
Raske maksakahjustusega haigete kohta andmed puuduvad (vt lõike 4. 2 ja 4. 3).
Pharmacokinetic/ pharmacodynamic (PK/ PD) relationship PK/ PD relationship analysis has shown that heart rate decreases almost linearly with increasing ivabradine and S 18982 plasma concentrations for doses of up to 15-20 mg twice daily.
9 Farmakokineetika/ Farmakodünaamika suhe (FK/ FD) FK/ FD suhte analüüs on näidanud, et südame löögisagedus väheneb praktiliselt lineaarselt ivabradiini ja S 18982 plasmakontsentratsioonide suurenedes annustes kuni 15– 20 mg kaks korda päevas.
High exposures to ivabradine that may occur when ivabradine is given in
Suurenenud ekspositsioon ivabradiinile, mis võib tekkida juhul, kui samaaegselt tarvitatakse tugevaid CYP3A4 inhibiitoreid, võib põhjustada ülemäärase südame löögisageduse languse.