natgillin/translations-raw huggingface dataset:
If the reticulocyte count corrected for anaemia (i. e., the reticulocyte “ index”) is low (< 20,000/ mm3 or < 20,000/ microlitre or < 0.5%), platelet and white blood cell counts are normal, and if no other cause of loss of effect has been found, anti-erythropoietin antibodies should be determined and bone marrow examination should be considered for diagnosis of PRCA.
Kui aneemia raskusastme suhtes korrigeeritud retikulotsüütide hulk (s. t retikulotsüütide „ indeks ”) on madal (< 20 000/ mm3 ehk < 20 000/ µl ehk < 0, 5%), trombotsüütide ja leukotsüütide arv on normi piires ning muid võimalikke põhjusi ei tuvastata, tuleb PRCA diagnoosi täpsustamiseks määrata erütropoetiinivastased antikehad ja kaaluda luuüdiuuringu tegemist.
If anti-erythropoietin, antibody-mediated PRCA is suspected, therapy with Abseamed should be discontinued immediately.
Antikeha (antierütropoetiini) poolt vahendatud PRCA kahtluse korral tuleb Abseamed- ravi koheselt katkestada.
No other erythropoietic therapy should be commenced because of the risk of cross-reaction.
Ristreaktsiooni ohu tõttu pole samuti lubatud manustada teisi erütropoetiine.
Appropriate therapy such as blood transfusions may be given to patients when indicated.
Vajadusel on näidustatud asjakohane ravi, nt vereülekanded.
Chronic renal failure patients
7 Kroonilise neerupuudulikkusega patsiendid
Immunogenicity data for subcutaneous use of Abseamed in patients at risk for antibody-induced PRCA, i. e. patients with renal anaemia, are not sufficient.
Puuduvad piisavad andmed immunogeensuse kohta Abseamedi subkutaansel kasutamisel patsientidel, kellel on oht antikehade indutseeritud PRCA tekkekes, s. t renaalse aneemiaga patsientidel.
Therefore, in patients with renal anaemia the medicinal product has to be administered intravenously.
Seetõttu tuleb renaalse aneemiaga patsientidele ravimit manustada veenisiseselt.
In patients with chronic renal failure, maintenance haemoglobin concentration should not exceed the upper limit of the target haemoglobin concentration recommended in section 4.2.
Kroonilise neerupuudulikkusega patsientidel ei tohi hemoglobiini stabiilselt säilitatav kontsentratsioon ületada soovitatavate hemoglobiiniväärtuste ülemist piiri (vt lõik 4. 2).
In clinical trials, an increased risk of death and serious cardiovascular events was observed when erythropoiesis stimulating agents (ESAs) were administered to target a haemoglobin of greater than 12 g/ dl (7.5 mmol/ l).
Kliinilistes ravimuuringutes täheldati letaalsuse ja raskete südameveresoonkonnapatoloogiate riski suurenemist olukorras, kus erütropoeesi stimuleerivate ainete (ESA) manustamise tagajärjel tõusis hemoglobiinisisaldus üle 12 g/ dl (7, 5 mmol/ l).
Controlled clinical trials have not shown significant benefits attributable to the administration of epoetins when haemoglobin concentration is increased beyond the level necessary to control symptoms of anaemia and to avoid blood transfusion.
Kontrollitud kliinilistes ravimuuringutes ei ole täheldatud epoetiinide manustamisega seotud olulist kliinilist kasu olukordades, kus hemoglobiinisisaldus on kõrgem kui see on vajalik aneemia sümptomite kontrolliks, samuti vereülekande vältimisel.
Haemoglobin levels should be measured on a regular basis until a stable level is achieved and periodically thereafter.
Vajalik on hemoglobiinisisalduse regulaarne jälgimine stabiilse taseme saavutamiseni ning seejärel perioodiliselt.
8 (0.62 mmol/ l) per month and should not exceed 2 g/ dl (1.25 mmol/ l) per month to minimise risks of an increase in hypertension.
Hemoglobiinisisalduse suurenemine peaks olema ligikaudu 1 g/ dl (0, 62 mmol/ l) kuus, ent mitte üle 2 g/ dl (1, 25 mmol/ l) kuus, et vähendada hüpertensiooni tekkeohtu.
Hyperkalaemia has been observed in isolated cases.
Üksikutel juhtudel on täheldatud hüperkaleemiat.
Correction for anaemia may lead to increased appetite, and potassium and protein intake.
Aneemia korrigeerimine võib kaasa tuua söögiisu ning sellega seotud kaaliumi - ja valgutarbimise tõusu.
Dialysis prescriptions may have to be adjusted periodically to maintain urea, creatinine and potassium in the desired range.
Uurea -, kreatiniini - ja kaaliumisisalduse hoidmiseks normi piires tuleb vajadusel perioodiliselt korrigeerida dialüüsiskeemi.
If an elevated (or rising) serum potassium level is detected then consideration should be given to ceasing epoetin alfa administration until hyperkalaemia has been corrected.
Seerumi kaaliumisisalduse tõusu (või selle tendentsi) korral, tuleb kaaluda alfaepoetiini manustamise katkestamist kuni hüperkaleemia korrigeerimiseni.
In patients with chronic renal failure and clinically evident ischaemic heart disease or congestive heart failure, maintenance haemoglobin concentration should not exceed the upper limit of the target haemoglobin concentration as recommended under section 4.2.
Kroonilise neerupuudulikkusega patsientidel, kellel esinevad südame isheemiatõve või südame paispuudulikkuse sümptomid, ei tohi säilitusfaasi hemoglobiinisisaldus ületada eesmärgiks olnud sisalduse ülemist piiri (vt lõik 4. 2).
In cancer patients receiving chemotherapy, the 2 - 3 week delay between epoetin alfa administration and the appearance of erythropoietin-induced red cells should be taken into account when assessing if epoetin alfa therapy is appropriate (patient at risk of being transfused).
Pahaloomulise kasvajaga haigetel, kes saavad kemoteraapiat, tuleb arvestada 2- 3 nädalase viivitusega alfaepoetiini manustamise ja erütropoetiini poolt indutseeritud punavereliblede tekke vahel enne, kui hinnata epoteiin alfaga ravi sobivust (patsiendil esineb transfusioonirisk).
If the rate of increase in haemoglobin exceeds 2 g/ dl (1.25 mmol/ l) per month or the haemoglobin level exceeds 13 g/ dl (8.1 mmol/ l)m, the dose adaptation detailed in section 4.2 should be thoroughly performed to minimise the risk for thrombotic events (see section 4.2 Treatment of patients with chemotherapy induced anaemia - Dosage adjustment to maintain haemoglobin concentration between 10 g/ dl - 12 g/ dl).
Kui hemoglobiinisisalduse suurenemine ületab 2 g/ dl (1, 25 mmol/ l) kuus ja hemoglobiini kontsentratsioon ületab 13 g/ dl (8, 1 mmol/ l), tuleb rakendada lõigus 4. 2 kirjeldatud annuse põhjalikku kohandamist, et viia miinimumini trombootiliste tüsistuste ohtu (vt lõik 4. 2 Keemiaravist põhjustatud aneemiaga patsientide ravi – Annuse kohandamine hemoglobiini kontsentratsiooni säilitamiseks vahemikus 10 g/ dl – 12 g/ dl).
As an increased incidence of thrombotic vascular events (TVEs) has been observed in cancer patients receiving erythropoiesis-stimulating agents (see section 4.8), this risk should be carefully weighed against the benefit to be derived from treatment (with epoetin alfa) particularly in cancer patients with an increased risk of thrombotic vascular events, such as obesity and patients with a prior history of TVEs (e. g. deep vein thrombosis or pulmonary embolism).
Kuna pahaloomulise kasvajaga patsientidele erütropoeesi stimuleerivate ainete manustamisel suureneb trombembooliliste tüsistuste (TVE) esinemissagedus (vt lõik 4. 8), tuleb enne ravi alustamist (alfaepoetiiniga) kaaluda, kas ravist saadav kasu ületab võimalikke ohtusid eriti neil vähipatsientidel, kellel on suurenenud trombembooliliste tüsistuste oht, nt seoses rasvumisega või anamneesis oleva trombemboolilise episoodiga (nt süvaveenitromboos või kopsuarteri trombemboolia).
An investigational study (BEST study) in women with metastatic breast cancer was designed to determine whether epoetin alfa treatment that extended beyond the correction of anaemia could improve treatment outcomes.
Selles uuringus oli
In that study the incidence of fatal thromboembolic events was higher in patients receiving epoetin alfa than in those receiving placebo (see section 5.1).
8 fataalsete trombembooliliste tüsistusjuhtude arv võrreldes platseebot saavate patsientidega suurem patsientidel, kes said alfaepoetiini (vt lõik 5. 1).
In view of the above, in some clinical situations blood transfusions should be the preferred treatment for the management of anaemia in patients with cancer.
Ülalnimetatut arvestades peab mõnedel kliinilistel juhtudel kasvajaga patsientide aneemia kontrolli all hoidmiseks eelistama vereülekannet.
The decision to administer recombinant erythropoietins should be based on a benefit-risk assessment with the participation of the individual patient, which should also take into account the specific clinical context.
Rekombinantsete erütropoetiinide manustamise otsus peab põhinema kasu/ riski vahekorra hindamisel koos patsiendiga, võttes arvesse ka konkreetset kliinilist konteksti.
Factors that should be considered in this assessment should include the type of tumour and its stage; the degree of anaemia; life-expectancy; the environment in which the patient is being treated; and patient preference (see section 5.1).
Hindamisel tuleb arvestada järgmisi tegureid: kasvaja tüüp ja aste, aneemia aste, elu eeldatav kestus, keskkond, kus patsienti ravitakse ja patsiendi eelistus (vt lõik 5. 1).
Adult surgery patients in an autologous predonation programme
Täiskasvanud operatsioonieelsed patsiendid autoloogse vere eelneva kogumise programmi käigus
All special warnings and precautions associated with autologous predonation programmes, especially routine volume replacement, should be respected.
Tuleb järgida kõiki autoloogse vere eelneva kogumise programmiga seotud hoiatusi ja ettevaatusabinõusid, eelkõige veremahu rutiinse asendamise suhtes.
9 Patients scheduled for major elective orthopaedic surgery
Patsiendid enne plaanilist ortopeedilist operatsiooni
In patients scheduled for major elective orthopaedic surgery the cause of anaemia should be established and treated, if possible, before the start of epoetin alfa treatment.
Enne suuremat plaanilist ortopeedilist operatsiooni tuleb aneemia põhjus välja selgitada ja kõrvaldada võimalusel enne ravi alustamist alfaepoetiiniga.
Thrombotic events can be a risk in this population and this possibility should be carefully weighed against the benefit to be derived from the treatment in this patient group.
Seoses sellega, et neil patsientidel on suurem trombembooliliste tüsistuste oht, tuleb riski/ kasulikkuse suhet enne ravi alustamist hoolikalt kaaluda.
In addition, special precaution should be taken in patients with predisposition for development of deep vein thrombosis (DVTs).
Lisaks peab olema eriti ettevaatlik patsientide korral, kellel on eelsoodumus süvaveenitromboosi (DVT) tekkeks.
Moreover, in patients with a baseline haemoglobin of > 13 g/ dl, the possibility that epoetin alfa treatment may be associated with an increased risk of postoperative thrombotic/ vascular events cannot be excluded.
Samuti ei saa välistada, et hemoglobiini algväärtuste > 13 g/ dl korral võib ravi alfaepoetiiniga olla seotud postoperatiivsete trombootiliste/ vaskulaarsete tüsistuste suurenenud tekkeohuga.
Therefore, it should not be used in patients with baseline haemoglobin > 13 g/ dl.
Seetõttu ei ole ravimi kasutamine lubatud patsientidel, kelle hemoglobiinisisaldus on ravieelselt > 13 g/ dl.
Tumour growth potential
Tuumori kasvupotentsiaal
Erythropoietins are growth factors that primarily stimulate red blood cell production.
Erütropoetiinid on kasvufaktorid, mis stimuleerivad peamiselt erütrotsüütide produktsiooni.
In controlled clinical studies, use of Epoetin alfa and other erythropoiesis-stimulating agents (ESAs) have shown:
Kontrollitud kliinilistes uuringutes on alfaepoetiini ja teiste erütropoeesi stimuleerivate ainete (ESA) kasutamine näidanud, et:
- decreased locoregional control in patients with advanced head and neck cancer receiving
- väheneb lokaalregionaalne kontroll pea - ja kaelapiirkonna kaugelearenenud vähiga patsientidel,
radiation therapy when administered to target a haemoglobin of greater than 14 g/ dl (8.7 mmol/ l),
kes said kiiritusravi ja kelle puhul hemoglobiinisisalduse ravieesmärk ületas 14 g/ dl (8, 7 mmol/ l);
- shortened overall survival and increased deaths attributed to disease progression at 4 months in
- langeb üldine elulemus ja tõuseb letaalsus haiguse progresseerumise tagajärjel 4 kuu jooksul
patients with metastatic breast cancer receiving chemotherapy when administered to target a haemoglobin of 12 - 14 g/ dl (7.5 – 8.7 mmol/ l),
metastaatilise rinnavähiga patsientidel, kes said keemiaravi ja kelle puhul hemoglobiinisisalduse ravieesmärk oli 12 – 14 g/ dl (7, 5 - 8, 7 mmol/ l),
- increased risk of death when administered to target a haemoglobin of 12 g/ dl (7.5 mmol/ l) in
- tõuseb letaalsusrisk aktiivse pahaloomulise haigusega patsientidel, kes ei saanud ei keemia - ega
patients with active malignant disease receiving neither chemotherapy nor radiation therapy.
kiiritusravi ning kelle puhul hemoglobiinisisalduse ravieesmärk oli 12 g/ dl (7, 5 mmol/ l).
ESAs are not indicated for use in this patient population.
ESA- d ei ole näidustatud sellel patsiendigrupil kasutamiseks.
This medicinal product contains less than 1 mmol sodium (23 mg) per dose, i. e. essentially “ sodium- free”.
Ravim sisaldab vähem kui 1 mmol naatriumi (23 mg) annuse kohta, see tähendab on põhimõtteliselt „ naatriumivaba ”.
4.5 Interaction with other medicinal products and other forms of interaction
9 4. 5 Koostoimed teiste ravimitega ja muud koostoimed
No evidence exists that indicates that treatment with epoetin alfa alters the metabolism of other medicinal products.
Puuduvad tõendid selle kohta, et alfaepoetiin mõjutab teiste ravimite metabolismi.
However, since cyclosporin is bound by red blood cells there is potential for an interaction.
Kuna tsüklosporiin seondub punalibledega, on koostoimevõimalus siiski olemas.
No evidence exists that indicates an interaction between epoetin alfa and G-CSF or GM-CSF with regard to haematological differentiation or proliferation of tumour biopsy specimens in vitro.
Puuduvad tõendid selle kohta, et alfaepoetiini koostoime G- CSF või GM- CSF- ga mõjutab kasvaja biopsiamaterjali hematoloogilist diferentseerumist või proliferatsiooni in vitro.
There are no adequate and well-controlled studies in pregnant women.
Piisavaid ja hästikontrollitud uuringuid rasedatel läbi viidud ei ole.
Studies in animals have shown reproduction toxicity (see section 5.3).
Loomkatsed on näidanud kahjulikku toimet reproduktiivsusele (vt lõik 5. 3).
- In chronic renal failure patients, epoetin alfa should be used in pregnancy only if the potential
- Kroonilise neerupuudulikkusega patsientidel võib alfaepoetiini raseduse korral kasutada ainult
benefit outweighs the potential risk to the foetus.
juhtudel, kui eeldatav kasulikkus ületab võimaliku ohu lootele.
- In pregnant or lactating surgical patients participating in an autologous blood predonation
- Rasedatel või imetavatel opereeritavatel patsientidel, kes osalevad autoloogse vere eelneva
programme, the use of epoetin alfa is not recommended.
kogumise programmis, ei ole soovitatav alfaepoetiini kasutada.
Abseamed has no influence on the ability to drive and use machines.
Abseamed ei oma toimet autojuhtimise ja masinate käsitsemise võimele.
The most frequent adverse reaction is an increase in blood pressure or aggravation of existing hypertension.
Kõige sagedasemaks kõrvaltoimeks on vererõhu tõus või olemasoleva hüpertensiooni süvenemine.
Hypertensive crisis with encephalopathy-like symptoms can occur.
Esineda võib hüpertensiivset kriisi koos entsefalopaatiale sarnanevate sümptomitega.
Non-specific skin rashes have been described in association with epoetin alfa.
Alfaepoetiiniga seoses on kirjeldatud mittespetsiifilisi nahalööbeid.
"Flu-like" symptoms such as headaches, joint pains, feelings of weakness, dizziness, and tiredness may occur, especially at the start of treatment.
Esineda võib gripilaadseid sümptomeid, nt peavalu, liigesvalu, nõrkustunne, pearinglus ja väsimus, eriti ravi algul.
Thrombocytosis has been observed but its occurrence is very rare (see section 4.4).
Väga harva on täheldatud trombotsütoosi (vt lõik 4. 4).
Thrombotic/ vascular events, such as myocardial ischaemia, myocardial infarction, cerebrovascular accidents (cerebral haemorrhage and cerebral infarction), transient ischaemic attacks, deep vein thrombosis, arterial thrombosis, pulmonary emboli, aneurysms, retinal thrombosis, and clotting of an artificial kidney have been reported in patients receiving erythropoietic agents, including patients receiving epoetin alfa.
Erütropoetiinravi, sh alfaepoetiini saanud patsientidel on kirjeldatud järgmisi trombootilisi/ vaskulaarseid häireid: müokardi isheemia, müokardiinfarkt, tserebrovaskulaarsed häired (aju hemorraagia ja ajuinfarkt), transitoorne isheemiline atakk, süvaveenitromboos, arteriaalne tromboos, kopsuembolid, aneurüsmid, reetina tromboos ja kunstneeru tromboseerumine.
Hypersensitivity reactions have been rarely reported with epoetin alfa including isolated cases of angioedema and anaphylactic reaction.
Harva on alfaepoetiini kasutamisel esinenud ka ülitundlikkusreaktsioone, sh üksikjuhtudel angioödeemi ja anafülaksiat.
Antibody-mediated erythroblastopenia (PRCA) has been reported after months to years of treatment with epoetin alfa.
Alfaepoetiini puhul on kuude - või aastatepikkuse ravi järel kirjeldatud antikehade poolt vahendatud isoleeritud erütrotsütaarse aplaasia (PRCA) teket.
In most of these patients, antibodies to erythropoietins have been observed (see sections 4.3 and 4.4 – Pure Red Cell Aplasia)
Enamusel neist juhtudest on leitud erütropoetiinide vastaseid antikehi (vt lõike 4. 3 ja 4. 4 - Isoleeritud erütrotsütaarne aplaasia).
The most frequent adverse reaction during treatment with epoetin alfa is a dose-dependent increase in blood pressure or aggravation of existing hypertension.
Kõige sagedamaks kõrvaltoimeks alfaepoetiin- ravi korral on annusest sõltuv vererõhu tõus või juba olemasoleva hüpertensiooni süvenemine.
Moreover, monitoring of the blood pressure is recommended particularly at the start of therapy.
Üksikutel normaalse või madala
The following reactions have also occurred in isolated patients with normal or low blood pressure: hypertensive crisis with encephalopathy-like symptoms (e. g. headaches and confused state) and generalised tonoclonal seizures, requiring the immediate attention of a physician and intensive medical care.
10 vererõhuga patsientidel on esinenud järgmisi reaktsioone: hüpertoonilist kriisi entsefalopaatia- taoliste nähtudega (nt peavalu ja segasusseisund) ning generaliseerunud toonilis- kloonilisi krampe, mis nõuavad kohest arsti tähelepanu ja intensiivravi.
Particular attention should be paid to sudden stabbing migraine- like headaches as a possible warning signal.
Erilist tähelepanu tuleb pöörata tugevale migreenitaolisele peavalule kui võimalikule ohusignaalile.
Shunt thromboses may occur, especially in patients who have a tendency to hypotension or whose arteriovenous fistulae exhibit complications (e. g. stenoses, aneurysms, etc.).
Madala vererõhu eelsoodumusega või arteriovenoosse fistuli komplikatsioonidega (nt stenoosid, aneurüsmid) patsientidel võib tekkida šundi tromboos.
Hypertension may occur in epoetin alfa treated patients.
Alfaepoetiin- ravi saavatel patsientidel võib tekkida hüpertensioon.
11 An increased incidence of thrombotic vascular events (see section 4.4 and section 4.8 - General) has been observed in patients receiving erythropoietic agents.
Erütropoetiinravi saavatel patsientidel on suurenenud trombootiliste vaskulaarsete tüsistuste oht (vt lõik 4. 4 ja 4. 8 – Üldist).
Surgery patients in autologous predonation programmes
Opereeritavad patsiendid autoloogse vere eelneva kogumise programmis
Independent of erythropoietin treatment, thrombotic and vascular events may occur in surgical patients with underlying cardiovascular disease following repeated phlebotomy.
Opereeritavatel patsientidel võib olemasoleva südame - või veresoonkonna haiguse korral tekkida pärast korduvat flebotoomiat olenemata ravist erütropoetiiniga trombootilisi või vaskulaarseid nähte.
Therefore, routine volume replacement should be performed in such patients.
Seepärast tuleb neil patsientidel veremaht rutiinselt asendada.
Patients scheduled for major elective orthopaedic surgery
Patsiendid enne plaanilist ortopeedilist operatsiooni
In patients scheduled for major elective orthopaedic surgery, with a baseline haemoglobin of 10 to 13 g/ dl, the incidence of thrombotic/ vascular events (most of which were DVTs), in the overall patient population of the clinical trials, appeared to be similar across the different epoetin alfa dosing groups and placebo group, although the clinical experience is limited.
Plaanilises korras olulist ortopeedilist operatsiooni ootavatel patsientidel, kelle hemoglobiinisisaldus oli ravieelselt 10- 13 g/ dl, oli trombootiliste/ vaskulaarsete tüsistuste (enamik neist DVT) esinemissagedus kõikide kliiniliste uuringute lõikes alfaepoetiin- ravigruppides ja platseebogrupis sarnane; kliiniline kogemus on siiski piiratud.
Overdose of epoetin alfa may produce effects that are extensions of the pharmacological effects of the hormone.
4. 9 Üleannustamine
Pharmacotherapeutic group: antianaemic, ATC code:
Farmakoterapeutiline grupp: aneemiavastased ained, ATC- kood:
Erythropoietin is a glycoprotein that stimulates, as a mitosis-stimulating factor and differentiating hormone, the formation of erythrocytes from precursors of the stem cell compartment.
Erütropoetiin on glükoproteiin, mis stimuleerib erütrotsüütide formeerumist tüvirakkudest, toimides mitoose stimuleeriva ja rakkude diferentseerumist mõjustava faktorina.
The apparent molecular weight of erythropoietin is 32,000 to 40,000 dalton.
Erütropoetiini molekulkaal on 32 000... 40 000 daltonit.
The protein fraction of the molecule contributes about 58% and consists of 165 amino acids.
Molekuli valguline osa moodustab sellest umbes 58% ning koosneb 165 aminohappest.
The four carbohydrate chains are attached via three N-glycosidic bonds and one O-glycosidic bond to the protein.
Neli karbohüdraatset ahelat on molekuli valgulise osaga seotud kolme N- glükosiidse ja ühe O- glükosiidse sidemega.
Epoetin alfa obtained by gene technology is glycosylated and is identical in its amino acid and carbohydrate composition to endogenous human erythropoietin that has been isolated from the urine of anaemic patients.
Alfaepoetiin, mida toodetakse geenitehnoloogia baasil, on glükoseerunud molekul ning on oma aminohappelise ja süsivesikulise koostise poolest identne inimese endogeense erütropoetiiniga, mis on isoleeritud aneemiaga haigete uriinist.
In particular, no residues of the cell line used for the production are detectable at the concentrations of the active ingredient that are used in humans.
11 Abseamed on hetkevõimalusi arvestades kõrgeima võimaliku puhtuseastmega, mis iseäranis väljendub selles, et ravimi tootmiseks kasutatavate rakukultuuride jääke pole inimesel kasutatavate ravimikontsentratsioonide puhul võimalik tuvastada.
The biological efficacy of epoetin alfa has been demonstrated in various animal models in vivo (normal and anaemic rats, polycythaemic mice).
Alfaepoetiini bioloogilist toimet on demonstreeritud erinevatel loommudelitel in vivo (normaalsed ja aneemilised rotid, polütsüteemilised hiired).
After administration of epoetin alfa, the number of erythrocytes, the Hb values and reticulocyte counts increase as well as the 59Fe-incorporation rate.
Pärast alfaepoetiini manustamist suureneb erütrotsüütide arv, hemoglobiini tase, retikulotsüütide arv ja 59Fe- seotuse tase.
An increased 3H-thymidine incorporation in the erythroid nucleated spleen cells has been found in vitro (mouse spleen cell culture) after incubation with epoetin alfa.
In vitro (hiire põrnarakkude kultuur) on leitud, et erütroidsete tuumadega põrnarakkudes sisaldub pärast alfaepoetiiniga inkubeerimist rohkem 3H- tümidiini.
It could be shown with the aid of cell cultures of human bone marrow cells that epoetin alfa stimulates erythropoiesis specifically and does not affect leucopoiesis.
Inimese luuüdi rakukultuuri abil on näidatud, et alfaepoetiin stimuleerib valikuliselt erütropoeesi ja ei mõjuta leukopoeesi.
Cytotoxic actions of epoetin alfa on bone marrow cells could not be detected.
Alfaepoetiini tsütotoksilist toimet luuüdi rakkudele ei ole tõestatud.