natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Humira must not be used in patients with tuberculosis, other severe infections, or moderate or severe heart failure (an inability of the heart to pump enough blood around the body).
Humirat ei tohi kasutada patsiendid, kellel on tuberkuloos, muud rasked infektsioonid või mõõdukas või raske südamepuudulikkus (süda ei pumpa piisavalt verd, et saavutada organismis piisav verevool).
The Committee for Medicinal Products for Human Use (CHMP) decided that Humira’ s benefits are greater than its risks for treatment of rheumatoid arthritis, polyarticular juvenile idiopathic arthritis, psoriatic arthritis, ankylosing spondylitis, Crohn’ s disease and psoriasis.
Inimravimite komitee jõudis otsusele, et Humira kasulikkus reumatoidartriidi, juveniilse idiopaatilise polüartriidi, psoriaatilise artriidi, jäigastava lülisambapõletiku, Crohni tõve ja psoriaasi ravis on suurem kui sellega kaasnevad riskid.
The Committee recommended that Humira be given marketing authorisation.
Komitee soovitas anda Humirale müügiloa.
Which measures are being taken to ensure the safe use of Humira?
Milliseid meetmeid võetakse, et tagada Humira kasutamise ohutus?
The company that makes Humira will provide educational packs for doctors who will prescribe Humira.
Humirat tootev ettevõte jagab Humirat väljakirjutavatele arstidele teabematerjali.
The European Commission granted a marketing authorisation valid throughout the European Union for Humira to Abbott Laboratories Ltd. on 8 September 2003.
Muu teave Humira kohta Euroopa Komisjon andis Humira müügiloa, mis kehtib kogu Euroopa Liidu territooriumil, ettevõttele Abbott Laboratories Ltd 8. septembril 2003.
The marketing authorisation was renewed on 8 September 2008.
Müügiluba pikendati 8. septembril 2008.
The full EPAR for Humira can be found here.
Euroopa avaliku hindamisaruande täisteksti Humira kohta leiate siit.
Invented name
Ravimi väljamõeldud nimetud
2 pre-filled syringes + 2 alcohol pads
2 eeltäidetud süstalt + 2 alkoholipadjakest
4 pre-filled syringes + 4 alcohol pads
4 eeltäidetud süstalt + 4 alkoholipadjakest
6 pre-filled syringes + 6 alcohol pads
6 eeltäidetud süstalt + 6 alkoholipadjakest
EMEA/ H/ C/ 000481/ II/ 0030/ 007
EMEA/ H/ C/ 000481/ I I/ 0030/ 007
pre-filled pen (glass)
pensüstel (klaas)
EMEA/ H/ C/ 000481/ II/ 0030/ 008
EMEA/ H/ C/ 000481/ I I/ 0030/ 008
2 pre-filled pens + 2 alcohol pads in a blister
2 pensüstelit + 2 alkoholipadjakest blistris
EMEA/ H/ C/ 000481/ II/ 0030/ 009
EMEA/ H/ C/ 000481/ I I/ 0030/ 009
4 pre-filled pens + 4 alcohol pads in a blister
4 pensüstelit + 4 alkoholipadjakest blistris
EMEA/ H/ C/ 000481/ II/ 0030/ 010
EMEA/ H/ C/ 000481/ I I/ 0030/ 010
6 pre-filled pens + 6 alcohol pads in a blister
6 pensüstelit + 6 alkoholipadjakest blistris
Humira 40 mg solution for injection.
Humira 40 mg süstelahus
Each 0.8 ml single dose vial contains 40 mg of adalimumab.
0, 8 ml üheannuseline viaal sisaldab 40 mg adalimumabi.
Clear solution for injection.
Läbipaistev süstelahus
Humira in combination with methotrexate, is indicated for:
 mõõduka ja raske ägeda reumatoidartriidi raviks täiskasvanud patsientidel, kui haigust moduleerivate antireumaatiliste ravimite (sh metotreksaadi) toime ei ole piisav.
 the treatment of moderate to severe, active rheumatoid arthritis in adult patients when the response to disease-modifying anti-rheumatic drugs including methotrexate has been inadequate.  the treatment of severe, active and progressive rheumatoid arthritis in adults not previously treated with methotrexate.
 raske, aktiivse ja progresseeruva reumatoidartriidi raviks täiskasvanutel, keda ei ole eelnevalt metotreksaadiga ravitud.
Humira can be given as monotherapy in case of intolerance to methotrexate or when continued treatment with methotrexate is inappropriate.
Humira’ t võib monoteraapiana kasutada juhul, kui metotreksaat ei ole talutav või kui metotreksaatravi jätkamine on sobimatu.
Polyarticular juvenile idiopathic arthritis
Juveniilne polüartikulaarne idiopaatiline artriit
Humira in combination with methotrexate is indicated for the treatment of active polyarticular juvenile idiopathic arthritis, in adolescents aged 13 to 17 years who have had an inadequate response to one or more disease-modifying anti-rheumatic drugs (DMARDs).
Humira on kombinatsioonis metotreksaadiga näidustatud aktiivse polüartikulaarse juveniilse idiopaatilise artriidi raviks noorukitel vanuses 13... 17 eluaastat, kelle ravivastus ühele või enamale haigust moduleerivale antireumaatilisele ravimile (DMARD) on olnud ebapiisav.
Humira can be given as monotherapy in case of intolerance to methotrexate or when continued treatment with methotrexate is inappropriate (see section 5.1).
Humira’ t võib manustada monoteraapiana juhul kui esineb intolerantsus metotreksaadi suhtes või kui ravi jätkamine metotreksaadiga ei ole kohane (vt lõik 5. 1).
Humira has been shown to reduce the rate of progression of peripheral joint damage as measured by X-ray in patients with polyarticular symmetrical subtypes of the disease (see Section 5.1) and to improve physical function.
Humira on näidanud perifeerse liigesekahjustuse süvenemise pidurdumist röntgenuuringutes sümmeetriliste polüartikulaarsete alamtüüpidega patsientidel (vt lõik 5. 1) ja füüsilise funktsiooni paranemist.
2 Ankylosing spondylitis
2 Anküloseeriv spondüliit
Crohn’ s disease
Crohni tõbi
Humira is indicated for treatment of severe, active Crohn’ s disease, in patients who have not responded despite a full and adequate course of therapy with a corticosteroid and/ or an immunosuppressant; or who are intolerant to or have medical contraindications for such therapies.
Humira on näidustatud raske aktiivse Crohni tõve raviks patsientidel, kellel ravivastus, vaatamata täielikule ja adekvaatsele ravikuurile kortikosteroidi ja/ või immunosupressandiga, puudus; või kes ei talu või kellel on meditsiinilised vastunäidustused selliste ravikuuride suhtes.
For induction treatment, Humira should be given in combination with corticosteroids.
Ravi alustamisel tuleks Humira’ t manustada kombinatsioonis kortikosteroididega.
Humira can be given as monotherapy in case of intolerance to corticosteroids or when continued treatment with corticosteroids is inappropriate (see section 4.2).
Humira’ t võib anda monoteraapiana juhul, kui patsient ei talu kortikosteroide või kui jätkuv ravi kortikosteroididega on ebasobiv (vt lõik 4. 2).
Humira is indicated for the treatment of moderate to severe chronic plaque psoriasis in adult patients who failed to respond to or who have a contraindication to, or are intolerant to other systemic therapy including cyclosporine, methotrexate or PUVA.
Humira on mõeldud kasutamiseks patsientidel, kellel on raskekujuline krooniline psoriaas, kes ei ole allunud, kellel on vastunäidustus või kes on ülitundlikud teiste süsteemselt manustatavate ravimite ravikuuridele, nende hulgas ravile tsüklosporiini -, metotreksaadi - või PUVA- ga.
Humira treatment should be initiated and supervised by specialist physicians experienced in the diagnosis and treatment of rheumatoid arthritis, polyarticular juvenile idiopathic arthritis, psoriatic arthritis, ankylosing spondylitis, Crohn’ s disease or psoriasis.
Humira- ravi peab alustama ja läbi viima reumatoidartriidi, polüartikulaarse juveniilse idiopaatilise artriidi, psoriaatilise artriidi, anküloseeriva spondüliidi, Crohni tõve või psoriaasi diagnoosimise ja ravi kogemusega eriarstide järelevalve all.
Patients treated with Humira should be given the special alert card.
Humira- ravi saavatele patsientidele tuleb anda spetsiaalne infokaart.
After proper training in injection technique, patients may self-inject with Humira if their physician determines that it is appropriate and with medical follow-up as necessary.
Pärast õige süstimistehnika omandamist võivad patsiendid Humira’ t ise süstida, kui arst seda lubab ning vajadusel tagatakse meditsiiniline jälgimine.
During treatment with Humira, other concomitant therapies (e. g., corticosteroids and/ or immunomodulatory agents) should be optimised.
Humira- ravi ajal tuleb optimiseerida teised samaaegsed ravikuurid (nt kortikosteroidid ja/ või immunomoduleerivad ained).
Dose Interruption
Annustamise katkestamine
Available data suggest that re-introduction of Humira after discontinuation for 70 days or longer resulted in the same magnitudes of clinical response and similar safety profile as before dose interruption.
Olemasolevad andmed viitavad, et Humira- ravi taasalustamine pärast 70- päevast või pikemat ravipausi põhjustab sama ulatusega kliinilist vastust ning sarnast ohutusprofiili kui enne annustamise katkestamist.
Methotrexate should be continued during treatment with Humira.
Humira- ravi ajal tuleb jätkata metotreksaadi manustamist.
Glucocorticoids, salicylates, nonsteroidal anti-inflammatory drugs, or analgesics can be continued during treatment with Humira.
Humira- ravi ajal võib jätkata glükokortikoidide, salitsülaatide, mittesteroidsete põletikuvastaste ravimite või analgeetikumide kasutamist.
Regarding combination with disease modifying anti-rheumatic drugs other than methotrexate see sections 4.4 and 5.1.
Kombineerimine haigust moduleerivate antireumaatiliste ravimitega peale metotreksaadi, vt lõik 4. 4 ja 5. 1.
In monotherapy, some patients who experience a decrease in their response may benefit from an increase in dose intensity to 40 mg adalimumab every week.
Monoteraapia korral võivad mõned vähenenud ravivastusega patsiendid kasu saada adalimumabi annuse suurendamisest 40 mg- ni kord nädalas.
3 Psoriatic arthritis and ankylosing spondylitis
3 Psoriaatiline artriit ja anküloseeriv spondüliit
The recommended dose of Humira for patients with psoriatic arthritis or ankylosing spondylitis is 40 mg adalimumab administered every other week as a single dose via subcutaneous injection.
Humira soovitatav annus psoriaatilise artriidiga või anküloseeriva spondüliidiga patsientidele on 40 mg adalimumabi, mida manustatakse igal teisel nädalal ühekordse annusena nahaaluse süste teel.
The recommended Humira induction dose regimen for adult patients with severe Crohn’ s disease is 80 mg at Week 0 followed by 40 mg at Week 2.
Soovitatav annustamisskeem Humira ravi alustamisel raske Crohni tõvega täiskasvanud patsientidel on 80 mg 0- nädalal, millele järgneb 40 mg 2. nädalal.
In case there is a need for a more rapid response to therapy, the regimen 160 mg at Week 0 (dose can be administered as four injections in one day or as two injections per day for two consecutive days), 80 mg at Week 2, can be used with the awareness that the risk for adverse events is higher during induction.
Juhul, kui on tarvis kiiremat ravivastust, võib rakendada skeemi 160 mg 0- nädalal (annus manustatakse nelja süstena ühe päeva jooksul või kahe süstena päevas kahel järjestikusel päeval), 80 mg 2. nädalal, kuid peab olema teadlik, et kõrvaltoimete risk on ravi alustamisel kõrgem.
Alternatively, if a patient has stopped Humira and signs and symptoms of disease recur, Humira may be re-administered.
Kui patsient on lõpetanud Humira kasutamise ning haiguse nähud ja sümptomid taastuvad, võib Humira’ t uuesti manustada.
Some patients who experience decrease in their response may benefit from an increase in dose intensity to 40 mg Humira every week.
Mõned patsiendid, kes kogevad ravivastuse langust, võivad saada kasu annuse suurendamisest 40 mg Humira’ t igal nädalal.
The recommended dose of Humira for adult patients is an initial dose of 80 mg administered subcutaneously, followed by 40 mg subcutaneously given every other week starting one week after the initial dose.
Soovitatav ravi täiskasvanutele on 80 mg algannusena, manustatuna naha alla, millele järgneb 40 mg manustatuna nahaaluselt üle nädala, alates esimesest nädalast pärast algannuse manustamist.
Children and adolescents (aged 13 to 17 years)
Lapsed ja noorukid (vanuses 13... 17 eluaastat)
Polyarticular Juvenile Idiopathic Arthritis The recommended dose of Humira for patients with polyarticular juvenile idiopathic arthritis, aged 13 years and above is 40 mg adalimumab administered every other week as a single dose via subcutaneous injection.
Polüartikulaarne juveniilne idiopaatiline artriit Soovitatav Humira annus polüartikulaarse juveniilse idiopaatilise artriidiga patsientidele, vanuses 13 eluaastat ja rohkem, on 40 mg adalimumabi, mis manustatakse igal teisel nädalal ühekordse annusena nahaaluse süstena.
Available data suggest that clinical response is usually achieved within 12 weeks of treatment.
Olemasolevad andmed näitavad, et kliiniline vastus saavutatakse tavaliselt pärast 12- nädalast ravi.
4 Impaired renal and/ or hepatic function
Neeru - ja/ või maksafunktsiooni häired
No dose recommendations can be made.
Nendel patsientidel ei ole Humira kasutamist uuritud, mistõttu ei saa annustamissoovitusi anda.
4.3 Contraindications
4 4. 3 Vastunäidustused
Active tuberculosis or other severe infections such as sepsis, and opportunistic infections (see section 4.4).
Aktiivne tuberkuloos või muud rasked infektsioonid nagu sepsis ja oportunistlikud infektsioonid (vt lõik 4. 4).
Moderate to severe heart failure (NYHA class III/ IV) (see section 4.4).
Mõõdukas ja raske südamepuudulikkus (NYHA klass III/ IV) (vt lõik 4. 4).
Patients taking TNF-blockers are more susceptible to serious infections.
TNF- blokaatoreid võtvad patsiendid on vastuvõtlikumad tõsistele infektsioonidele.
Patients must therefore be monitored closely for infections, including tuberculosis, before, during and after treatment with Humira.
Seetõttu tuleb patsiente enne ja pärast Humira- ravi ning selle ajal hoolikalt jälgida infektsioonide, sealhulgas tuberkuloosi suhtes.
Treatment with Humira should not be initiated in patients with active infections including chronic or localized infections until infections are controlled.
Ravi Humira’ ga ei tohi alustada patsientidel, kellel esinevad ägedad infektsioonid (sealhulgas kroonilised või lokaliseerunud infektsioonid), kuni kontroll nende üle on saavutatud.
In patients who have been exposed to tuberculosis and patients who have travelled in areas of high risk of tuberculosis or endemic mycoses, such as histoplasmosis, coccidioidomycosis, or blastomycosis, the risk and benefits of treatment with Humira should be considered prior to initiating therapy (see Opportunistic infections).
Patsiente, kellel on olnud kokkupuuteid tuberkuloosiga või kes on reisinud tuberkuloosi või endeemiliste mükooside nagu histoplasmoos, koktsidioidomükoos, blastomükoos, kõrge riskiga piirkondades, tuleb Humira - ravi riski ja kasu suhet enne ravi alustamist kaaluda (vt oportunistlikud infektsioonid).
Patients who develop a new infection while undergoing treatment with Humira should be monitored closely and undergo a complete diagnostic evaluation.
Hoolega tuleb jälgida ning teostada täielik diagnostiline hindamine patsientidele, kellel tekib Humira - ravi ajal uus infektsioon.
Serious infections,, including sepsis, due to bacterial, mycobacterial, invasive fungal viral, or other opportunistic infections such as listeriosis, and pneumocystis have been reported in patients receiving Humira.
Humira’ t saavatel patsientidel on teatatud tõsistest infektsioonidest, sh sepsisest, mis tulenes bakteriaalsest, mükobakteriaalsest, invasiivsest seen -, viirus - või mõnest teisest oportunistlikust infektsioonist nagu listerioos ja pneumotsüstiit.
There have been reports of tuberculosis in patients receiving Humira.
Humira’ t saanud patsientidel on täheldatud tuberkuloosi.
It should be noted that in the majority of those reports, tuberculosis was extra-pulmonary, i. e. disseminated.
Tuleks märkida, et enamikel juhtudel oli tegemist kopsuvälise ehk dissemineerunud tuberkuloosiga.
Before initiation of therapy with Humira, all patients must be evaluated for both active or inactive (latent) tuberculosis infection.
Enne Humira- ravi alustamist tuleb kõiki patsiente uurida nii aktiivse kui inaktiivse (latentse) tuberkuloosi suhtes.
This evaluation should include a detailed medical history of patients with a personal history of tuberculosis or possible previous exposure to patients with active tuberculosis and previous and/ or current immunosuppressive therapy.
See peab sisaldama põhjaliku patsiendi meditsiinilise anamneesi võtmist koos küsimustega põetud tuberkuloosi või võimaliku eelneva kokkupuute kohta aktiivse tuberkuloosiga patsientidega ning eelneva ja/ või praeguse immuunsupressiivse ravi kohta.
Appropriate screening tests, i. e. tuberculin skin test and chest X-ray, should be performed in all patients (local recommendations may
Kõigile patsientidele tuleb teha vajalikud sõeluuringud, näiteks tuberkuliintest ja röntgenülesvõte rindkerest (kehtida võivad kohalikud soovitused).
If active tuberculosis is diagnosed, Humira therapy must not be initiated (see section 4.3).
5 Aktiivse tuberkuloosi diagnoosimisel ei tohi Humira- ravi alustada (vt lõik 4. 3).
If latent tuberculosis issuspected, a physician with expertise in the treatment of tuberculosis should be consulted.
Kui patsiendil kahtlustatakse latentset tuberkuloosi, tuleb konsulteerida tuberkuloosi ravis kogemust omava arstiga.
In all situations described below, the benefit/ risk balance of therapy should be very carefully considered.
Kõikide alltoodud olukordade puhul tuleb Humira ravi kasu/ riski suhet väga hoolikalt kaaluda.
If inactive (‘ latent’) tuberculosis is diagnosed, appropriate treatment for latent tuberculosis must be started with anti-tuberculosis prophylaxis therapy before the initiation of Humira, and in accordance with local recommendations.
Inaktiivse („ latentse ”) tuberkuloosi diagnoosimisel tuleb enne Humira- ravi alustamist rakendada tuberkuloosivastast ravi vastavalt kohalikele soovitustele.
In patients who have several or significant risk factors for tuberculosis and have a negative test for latent tuberculosis, anti-tuberculosis therapy should also be considered before the initiation of Humira.
Sellistel patsientidel, kellel on mitmed või olulised tuberkuloosi riskifaktorid ja kelle latentse tuberkuloosi diagnoosimise testi vastus on olnud negatiivne, tuleb kaaluda tuberkuloosivastase ravi läbiviimist enne ravi alustamist Humira’ ga.
Use of anti-tuberculosis therapy should also be considered before the initiation of Humira in patients with a past history of latent or active tuberculosis in whom an adequate course of treatment cannot be confirmed.
Tuberkuloosivastase ravi läbiviimist enne ravi alustamist Humira’ ga tuleb samuti kaaluda patsientidel, kellel on anamneesis latentne või aktiivne tuberkuloos ja kelle puhul ravikuuri läbimine pole kinnitust leidnud.
Some patients who have previously received treatment for latent or active tuberculosis have developed active tuberculosis while being treated with Humira.
Mõnedel patsientidel, keda on ravitud latentse või aktiivse tuberkuloosi vastaste ravimitega, on ravi käigus arenenud välja aktiivne tuberkuloos.
Patients should be instructed to seek medical advice if signs/ symptoms (e. g., persistent cough, wasting/ weight loss, low grade fever) suggestive of a tuberculosis infection occur during or after therapy with Humira.
Patsiente tuleb juhendada, et nad pöörduksid arsti poole juhul, kui Humira- ravi ajal või pärast seda tekivad tuberkuloosile viitavad nähud/ sümptomid (nt püsiv köha, kõhnumine/ kaalulangus, subfebriilne palavik).
Opportunistic infections, including invasive fungal infections have been observed in patients receiving Humira.
Humira’ t saavatel patsientidel on täheldatud oportunistlikke infektsioone, sh invasiivseid seeninfektsioone.
These infections have not consistently been recognised in patients taking TNF-blockers and this resulted in delays in appropriate treatment, sometimes resulting in fatal outcomes.
Neid infektsioone ei ole TNF- blokaatoreid võtvatel patsientidel järjekindlalt tuvastatud ning see põhjustas viivitusi sobivas ravis, lõppedes mõnikord surmaga.
For patients who develop the signs and symptoms such as fever, malaise, weight loss, sweats, cough, dyspnea, and/ or pulmonary infiltrates or other serious systemic illness with or without concomitant shock an invasivie fungal infection should be suspected and administration of Humira should be promptly discontinued and appropriate antifungal therapy should be initiated.
Patsientidel, kellel tekivad nähud ja sümptomid, nagu halb enesetunne, kaalukadu, higistamine, köha, düspnoe ja/ või pulmonaalne infiltraat või teised tõsised süsteemsed haigused, koos või ilma kaasuva šokita, tuleks kahtlustada invasiivset seeninfektsiooni ning Humira manustamine tuleks koheselt lõpetada ja alustada sobiva seentevastase raviga.
Reactivation of hepatitis B has occurred in patients who are chronic carriers of this virus when receiving a TNF-antagonist including Humira.
Hepatiit B reaktivatsiooni on esinenud patsientidel, kes on selle viiruse kroonilised kandjad, kui nad saavad TNF- antagoniste, sh Humira’ t.
Patients at risk for HBV infection should be evaluated for prior evidence of HBV infection before initiating Humira therapy.
Patsiente, kellel on HBV infektsiooni risk tuleb enne Humira- ravi hinnata HBV infektsioonile eelnevate tõendite suhtes.
Carriers of HBV who require treatment with Humira should be closely monitored for signs and symptoms of active HBV infection throughout therapy and for several months following termination of therapy.
Humira- ravi vajavaid HBV kandjaid tuleb kogu ravi jooksul ja mõne kuu jooksul pärast ravi lõppu hoolikalt jälgida aktiivse HBV infektsiooni nähtude ja sümptomite suhtes.
Adequate data from the treatment of patients who are carriers of HBV with anti-viral therapy in conjunction with TNF-antagonist therapy to prevent HBV reactivation are not available.
Puuduvad piisavad andmed samaaegselt viirusevastast ja TNF- antagonisti ravi saavate patsientide ravimise kohta vältimaks HBV reaktivatsiooni.
In patients who develop HBV reactivation, Humira should be stopped and effective anti- viral therapy with appropriate supportive treatment should be initiated.
Patsientidel, kellel areneb HBV reaktivatsioon, tuleb Humira- ravi katkestada ja alustada efektiivset viirusevastast ravi koos sobiva toetava raviga.
TNF-antagonists including Humira have been associated in rare instances with new onset or exacerbation of clinical symptoms and/ or radiographic evidence of demyelinating disease including multiple sclerosis.
TNF- antagonistide (sealhulgas Humira) kasutamist on harvadel juhtudel seostatud demüeliniseeriva haiguse, sh hulgiskleroosi, kliiniliste sümptomite ja/ või röntgenleiu uue avaldumise või süvenemisega.
Prescribers should exercise caution in considering the use of Humira in patients with pre-existing or recent-onset central nervous system demyelinating disorders.
Arstid peavad ettevaatusega kaaluma Humira kasutamist olemasoleva või hiljuti avaldunud kesknärvisüsteemi demüeliniseeriva haigusega patsientidel.
6 Allergic reactions
Allergilised reaktsioonid
Serious allergic adverse reactions have not been reported with subcutaneous administration of Humira during clinical trials.
Kliinilistes uuringutes ei ole Humira subkutaanse manustamise puhul kirjeldatud raskekujulisi allergilisi reaktsioone.
Non-serious allergic reactions associated with Humira were uncommon during clinical trials.
Humira’ ga seotud kergemaid allergilisi reaktsioone täheldati kliinilistes uuringutes harva.
In postmarketing, serious allergic reactions including anaphylaxis have been reported very rarely following Humira administration.
6 reaktsioonidest, sh anafülaksiast, teateid olnud väga harva.
In a study of 64 patients with rheumatoid arthritis that were treated with Humira, there was no evidence of depression of delayed-type hypersensitivity, depression of immunoglobulin levels, or change in enumeration of effector T-, B, - NK-cells, monocyte/ macrophages, and neutrophils.
Uuringus, mille käigus Humira’ t manustati 64 reumatoidartriidiga patsiendile, ei leitud hilist tüüpi ülitundlikkuse pärssimist, immuunglobuliinide taseme langust või efektor T -, B -, ning NK- rakkude, monotsüütide/ makrofaagide ja neutrofiilide hulga muutust.