natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The dose can be increased to the 8 mg/ 4 mg tablets after eight weeks if needed, but this should be done with caution, due to the risk of fluid retention.
Vajadusel võib annust kaheksa nädala pärast suurendada, hakates manustama tabletti sisaldusega 8 mg / 4 mg, kuid vedelikupeetuse ohu tõttu tuleb seda siiski teha ettevaatlikult.
Type 2 diabetes is a disease in which the pancreas does not make enough insulin to control the level of glucose in the blood or when the body is unable to use insulin effectively.
II tüüpi suhkurtõbi on haigus, mille puhul kõhunääre ei tooda vere glükoosisisalduse taseme reguleerimiseks piisavas koguses insuliini või kui organism ei suuda insuliini tõhusalt kasutada.
Avaglim contains two active substances, which have different modes of action.
Avaglim sisaldab kahte toimeainet, millest kummalgi on erinev toimemehhanism.
Rosiglitazone makes cells (fat, muscle and liver) more sensitive to insulin, which means that the body makes better use of the insulin it produces.
Rosiglitasoon suurendab rakkude (rasva -, lihas - ja maksarakud) tundlikkust insuliini suhtes, mis tähendab, et keha kasutab enda toodetavat insuliini tõhusamalt.
It stimulates the pancreas to produce more insulin.
Glimepiriid on sulfonüüluurea, mis stimuleerib kõhunääret tootma rohkem insuliini.
As a result of the action of both active substances, the blood glucose is reduced and this helps to control type 2 diabetes.
Nende kahe toimeaine tulemusena vere glükoosisisaldus väheneb ja see aitab ravida II tüüpi suhkurtõbe.
How has Avaglim been studied?
Reproduction is authorised provided the source is acknowledged Kuidas Avaglimi uuriti?
As rosiglitazone has been approved on its own in the European Union (EU) since 2000 as Avandia, studies of rosiglitazone on its own were used as the basis for Avaglim.
Kuna Rosiglitasoon on Euroopa Liidus heaks kiidetud 2000. aastal ravimi Avandia nime all, kasutati rosiglitasooni uuringuid Avaglimi alusuuringutena.
Glimepiride has also been available in the EU since 1995.
Glimperiidi on ELis turustatud alates 1995. aastast.
For glimepiride, information from scientific publications was used.
Teave glimepiriidi kohta pärineb teaduslikest väljaannetest.
In addition, four studies were carried out, comparing the combination of both active substances to each substance on its own, in patients who had never been treated, as well as in patients whose blood glucose levels were not controlled when treated with only one of the substances.
Lisaks teostati ka neli uuringut, milles võrreldi mõlema toimeaine koostoimet kummagi aine eraldi toimega; sealjuures osalesid uuringutes varem ravimata patsiendid ning samuti patsiendid, kelle veresuhkru tase üksnes ühe toimeaine mõjule ei allunud.
The studies measured the level in the blood of a substance called glycosylated haemoglobin (HbA1c), which gives an indication of how well the blood glucose is controlled.
Uuringutes mõõdeti sellise aine nagu glükoseerunud hemoglobiin, (HbA1c) taset veres, mis näitab vere glükoosisisalduse ravile allumist.
In all four studies, the combination of rosiglitazone and glimepride was shown to be more effective than either of its components used on its own in lowering the levels of HbA1c.
Kõigis neljas uuringus ilmnes, et rosiglitasoon ja glimepiriid koos alandavad HbA1c taset tõhusamalt kui kumbki toimeaine eraldi.
What is the risk associated with Avaglim?
Millised on Avaglimiga kaasnevad riskid?
The most common side effects of Avaglim (seen in more than 1 patient in 10) are hypoglycaemia and oedema (swelling).
Avaglimi sagedasimad kõrvaltoimed (esineb rohkem kui ühel patsiendil kümnest) on hüpoglükeemia (veresuhkru madal tase) ja ödeem (paistetus).
For the full list of all side effects reported with Avaglim, see the Package Leaflet.
Avaglimi kohta teatatud kõrvalnähtude täieliku loetelu leiate pakendi infolehelt.
Avaglim should not be used in people who may be hypersensitive (allergic) to rosiglitazone, glimepiride or any of the other ingredients.
Avaglimi ei tohi kasutada patsiendid, kes võivad olla rosiglitasooni, glimepiriidi või selle ravimi mõne muu koostisaine suhtes ülitundlikud (allergilised).
It should not be used in patients who have heart failure, an ‘ acute coronary syndrome’ such as unstable angina (a severe type of chest pain that changes in intensity) or certain types of heart attack, problems with their liver, or severe problems with their kidneys.
Ravimit ei tohi kasutada patsiendid, kellel on südamepuudulikkus, äge koronaarsündroom, nagu ebastabiilne rinnaangiin (muutliku tugevusega valud rinnus) teatud liiki infarkt, maksahäired või rasked neeruhäired.
It should also not be used in patients with insulin-dependent diabetes or who have complications of diabetes (diabetic ketoacidosis or diabetic coma).
Seda ei tohi kasutada insuliinisõltuvat suhkrutõbe põdevad patsiendid, kes manustavad insuliini ja suhkurtõve tüsistustega patsiendid (diabeetiline ketoatsidoos, diabeetiline kooma).
Avaglim doses may need to be adjusted when given with certain other medicines such as gemfibrozil or rifampicin.
Avaglimi annuseid võib olla vajalik kohandada, kui seda manustatakse koos teatud teiste ravimitega, näiteks gemfibrosiil või rifampitsiin.
The Committee for Medicinal Products for Human Use (CHMP) concluded that the effectiveness of adding rosiglitazone to sulphonylureas, especially glimepiride, had been shown sufficiently.
Inimravimikomitee jõudis järeldusele, et sulfonüüluureatele, eriti aga glimepiriidile rosiglitasooni lisamise tõhusus on piisavalt tõendatud.
The Committee decided that Avaglim’ s benefits are greater than its risks for the treatment of type 2 diabetes in patients who are unable to achieve sufficient glycaemic control on optimal dosage of sulphonylurea monotherapy, and for whom metformin is inappropriate because of contraindication or intolerance.
Komitee otsustas, et Avaglimist saadav kasu on suurem kui sellega kaasnevad riskid selliste patsientide ravis, kes põevad II tüüpi suhkurtõbe ja kelle varesuhkru taset ainuüksi sulfonüüluureatega ei ole võimalik piisavalt tõhusalt reguleerida ning kellele metformiini ravi on vastunäidustatud või talumatu.
The Committee recommended that Avaglim be given marketing authorisation.
Komitee soovitas anda Avaglimile müügiloa.
The European Commission granted a marketing authorisation valid throughout the EU for Avaglim to SmithKline Beecham plc on 27 June 2006.
Muu teave Avaglimi kohta Euroopa Komisjon väljastas Avaglimi müügiloa, mis kehtib kogu Euroopa Liidu territooriumil, ettevõttele SmithKline Beecham plc 27. juunil 2006 aastal.
The full EPAR for Avaglim can be found here.
Avaglimi Euroopa avaliku hindamisaruande täisteksti leiate siit.
This summary was last updated in 03-2008.
03- 2008.
AVAGLIM 4 mg/ 4 mg film-coated tablets.
AVAGLIM 4 mg/ 4 mg õhukese polümeerikattega tabletid.
- contains lactose (approximately 104 mg)
- sisaldab laktoosi (umbes 104 mg)
Pink, rounded triangular tablet with “ gsk” debossed on one side and “ 4/ 4” on the other side.
Roosa, ümarate nurkadega kolmnurkne tablett, mille ühele küljele on pressitud „ gsk ” ja teisele „ 4/ 4 ”.
AVAGLIM therapy should be individualised for each patient.
AVAGLIM- ravi tuleb määrata igale patsiendile individuaalselt.
Before therapy is initiated with AVAGLIM appropriate clinical evaluation should be made to assess the patient’ s risk of developing hypoglycaemia (see section 4.4).
Enne ravi alustamist AVAGLIM’ iga on vajalik patsiendi kliiniline uurimine, et hinnata hüpoglükeemia tekke riski (vt lõik 4. 4).
AVAGLIM should be taken once daily shortly before or during a meal (usually the first main meal of the day).
AVAGLIM’ i tuleb võtta üks kord ööpäevas vahetult enne sööki või söögi ajal (milleks on tavaliselt päeva esimene põhitoidukord).
Concomitant administration should be considered before the patient is switched to AVAGLIM.
Enne AVAGLIM’ ile üleminekut tuleb kaaluda kahe ravimi samaaegset manustamist.
Where clinically appropriate, direct change from glimepiride monotherapy to AVAGLIM may be considered.
Kui see on kliiniliselt näidustatud, võib kaaluda otsest üleminekut glimepiriidi monoteraapialt AVAGLIM’ i kasutamisele.
The starting dose is 4 mg/ day rosiglitazone plus 4 mg/ day glimepiride (given as one tablet AVAGLIM 4 mg/ 4 mg).
Algannus on 4 mg rosiglitasooni pluss 4 mg glimepiriidi ööpäevas (manustatuna ühe AVAGLIM 4 mg/ 4 mg tabletina).
Patients unable to achieve glycaemic control on at least half-maximum dose of other sulphonylurea monotherapy (except chlorpropamide, see section 4.4).
Patsiendid, kellel ei ole saavutatud veresuhkru sisalduse piisavat vähenemist vähemalt poolega mõne teise sulfonüüluurea monoteraapia (v. a kloorpropamiid, vt lõik 4. 4) maksimaalsest annusest.
Once glycaemic control is stable at these doses, AVAGLIM may be introduced at a starting dose of 4 mg rosiglitazone/ 4 mg glimepiride once daily.
Kui nende annuste kasutamisel on veresuhkru sisalduse langus stabiilne, võib AVAGLIM’ i kasutamist alustada algannusega 4 mg rosiglitasooni/ 4 mg glimepiriidi üks kord ööpäevas.
AVAGLIM may be used to substitute concomitant sulphonylurea and rosiglitazone in established dual oral therapy providing the patient has achieved at least half-maximum dose of sulphonylurea.
AVAGLIM’ i võib kasutada suukaudse kaksikravi (sulfonüüluurea + rosiglitasoon) asemel eeldusel, et patsient on saavutanud vähemalt poole maksimaalsest sulfonüüluurea annusest.
The maximum recommended daily dose is 8 mg rosiglitazone/ 4 mg glimepiride (given as one AVAGLIM tablet 8 mg/ 4 mg, once daily).
Maksimaalne soovitatav ööpäevane annus on 8 mg rosiglitasooni/ 4 mg glimepiriidi (manustatuna ühe AVAGLIM
An increase in the rosiglitazone component to 8 mg/ day should be undertaken
2 8 mg/ 4 mg tabletina üks kord ööpäevas).
2 cautiously following appropriate clinical evaluation to assess the patient’ s risk of developing adverse reactions relating to fluid retention (see 4.4 and 4.8).
Rosiglitasoonkomponendi annuse suurendamisel 8 mg- ni ööpäevas peab olema ettevaatlik ning sellele peab eelnema vedelikupeetusega seotud kõrvaltoimete tekkeriski kliiniline hindamine (vt lõigud 4. 4 ja 4. 8).
Elderly Due to the potential for decreased renal function the initiation and maintenance of therapy with AVAGLIM in elderly patients should be under close medical supervision due to an increased susceptibility to hypoglycaemia (see section 4.4).
Eakad Võimaliku neerufunktsiooni languse tõttu peab eakatel patsientidel AVAGLIM- ravi alustama ja läbi viima hoolika arstliku järelevalve all, kuna suurenenud on hüpoglükeemia tekkeoht (vt lõik 4. 4).
Patients with renal impairment Mild or moderate renal impairment (creatinine clearance 30 to 80 ml/ min):
Neerukahjustusega patsiendid Kerge ja keskmise raskusega neerukahjustus (kreatiniini kliirens 30... 80 ml/ min):
- Patients changing to AVAGLIM from sulphonylurea therapies other than glimepiride may be at
- Patsientidel, kes vahetavad mõne muu sulfonüüluurea ravimi kui glimepiriidi AVAGLIM’ i
an increased risk of hypoglycaemia (see section 4.4).
vastu, võib olla suurem risk hüpoglükeemia tekkeks (vt lõik 4. 4).
AVAGLIM is contraindicated in patients with severe renal impairment (creatinine clearance less than 30 ml/ min, see section 4.3).
AVAGLIM on vastunäidustatud raske neerukahjustusega patsientidel (kreatiniini kliirens alla 30 ml/ min, vt lõik 4. 3).
Patients with hepatic impairment AVAGLIM is contraindicated in patients with hepatic impairment (see section 4.3).
Maksakahjustusega patsiendid AVAGLIM on vastunäidustatud maksakahjustusega patsientidel (vt lõik 4. 3).
Children and adolescents AVAGLIM is not recommended for use in children below 18 years of age as there are no data available on its safety and efficacy.
Lapsed ja noorukid AVAGLIM’ i ei soovitata kasutada lastel vanuses alla 18 aasta ohutuse ja efektiivsuse andmete puudumise tõttu.
Use of AVAGLIM is contraindicated in patients with:
AVAGLIM’ i kasutamine on vastunäidustatud patsientidel, kellel esineb:
− hypersensitivity to rosiglitazone, glimepiride, other sulphonylureas or sulphonamides or to any of the excipients − cardiac failure or history of cardiac failure (NYHA class I to IV) − an Acute Coronary Syndrome (unstable angina, NSTEMI and STEMI) (see section 4.4) − hepatic impairment − severe renal impairment i. e. creatinine clearance less than 30 ml/ min (including renal dialysis). − insulin dependant diabetes − diabetic ketoacidosis or diabetic coma.
- ülitundlikkus rosiglitasooni, glimepiriidi, muude sulfonüüluurea preparaatide või
AVAGLIM is not indicated for combination use with metformin and therefore should not be used in triple oral therapy of diabetes.
AVAGLIM’ i ei kasutata kombinatsioonis metformiiniga ja seetõttu ei tohi seda kasutada osana diabeedi suukaudsest kolmikravist.
The following statements refer to AVAGLIM or the two individual active substances (rosiglitazone and glimepiride).
Järgnev informatsioon on toodud AVAGLIM’ i või kahe eraldi toimeaine (rosiglitasooni ja glimepiriidi) kohta.
Hypoglycaemia Patients receiving AVAGLIM may be at risk of dose-related hypoglycaemia (see section 4.8).
Hüpoglükeemia AVAGLIM’ i saavatel patsientidel võib olla risk annusega seotud hüpoglükeemia tekkeks (vt lõik 4. 8).
It is advised that patients established on rosiglitazone and chlorpropamide concomitant therapy should not switch to AVAGLIM as chlorpropamide has a long half-life which may increase the risk of hypoglycaemia.
Samaaegset rosiglitasooni ja kloorpropamiidi ravi ei soovitata vahetada AVAGLIM’ i vastu, kuna kloorpropamiidil on pikk poolväärtusaeg, mistõttu võib suureneda hüpoglükeemia risk.
If risk factors for hypoglycaemia are present (including renal insufficiency, low body weight, malnourishment, co-administration with certain other medicinal products (see section 4.5) or if the patient’ s life-style changes) it may be necessary to revert to concomitant therapy and down titrate the glimepiride dose.
Hüpoglükeemia riskifaktorite esinemisel (sh neerupuudulikkus, madal kehakaal, alatoitumus, teatud teiste ravimite samaaegne kasutamine [vt lõik 4. 5] või elustiili muutus) võib olla vajalik tagasi pöörduda kahe ravimi samaaegse kasutamise juurde ja vähendada glimepiriidi annust.
A switch to insulin should be considered in stress situations (e. g. trauma, surgery, infections).
Stressisituatsioonides (nt trauma, operatsioon, infektsioonid) tuleks kaaluda insuliini kasutamist.
3 Fluid retention and cardiac failure Thiazolidinediones can cause fluid retention which may exacerbate or precipitate signs or symptoms of congestive heart failure.
3 Vedelikupeetus ja südamepuudulikkus Tiasolidiindioonid võivad põhjustada vedelikupeetust, mille tagajärjel võivad süveneda või avalduda kongestiivse südamepuudulikkuse tunnused või sümptomid.
Caution should be exercised in patients over 75 years because of the limited experience in this patient group.
Ettevaatlik peab olema üle 75- aastaste patsientide ravimisel, kuna selle vanuserühma ravikogemus on vähene.
Combination with insulin An increased incidence of cardiac failure has been observed in clinical trials when rosiglitazone is used in combination with insulin.
Kombinatsioon insuliiniga Südamepuudulikkuse suuremat esinemissagedust on täheldatud kliinilistes uuringutes, kui rosiglitasooni kasutati kombinatsioonis insuliiniga.
Myocardial Ischaemia The available data indicate that treatment with rosiglitazone may be associated with an increased risk of myocardial ischaemic events (see section 4.8).
Müokardi isheemia Olemasolevad andmed näitavad, et ravi rosiglitasooniga võib olla seotud suurenenud riskiga müokardi isheemia tekkeks (vt lõik 4. 8).
There are limited clinical trial data in patients with ischaemic heart disease and/ or peripheral arterial disease.
Südame isheemiatõve ja/ või perifeersete arterite haigusega patsientide kohta on kliinilistest uuringutest saadud vähe andmeid.
Acute Coronary Syndrome (ACS) Patients experiencing an ACS have not been studied in rosiglitazone controlled clinical trials.
Äge koronaarsündroom (ÄKS) Rosiglitasooni kontrollitud kliinilistes uuringutes ei ole ägeda koronaarsündroomiga patsiente uuritud.
In view of the potential for development of heart failure in these patients, rosiglitazone should therefore not be initiated in patients having an acute coronary event and it should be discontinued during the acute phase (see section 4.3).
Arvestades südamepuudulikkuse võimalikku teket nendel patsientidel, ei tohi ägeda koronaarsündroomiga patsientidel rosiglitasoonravi alustada ning selle kasutamine tuleb ägeda faasi ajal katkestada (vt lõik 4. 3).
Monitoring of liver function There have been rare reports of hepatocellular dysfunction during post-marketing experience with rosiglitazone (see section 4.8).
Maksafunktsiooni kontroll Rosiglitasooni müügiletuleku järgselt on harvadel juhtudel kirjeldatud hepatotsellulaarseid funktsioonihäireid (vt lõik 4. 8).
There is limited experience with rosiglitazone in patients with elevated liver enzymes (ALT > 2.5X upper limit of normal).
Rosiglitasooni kasutamiskogemus on vähene patsientidel, kellel on suurenenud maksaensüümide aktiivsus (ALAT > 2, 5x kõrgem normivahemiku ülempiirist).
Therefore, liver enzymes should be checked prior to the initiation of therapy with AVAGLIM in all patients and periodically thereafter based on clinical judgement.
Seetõttu tuleb maksaensüümide aktiivsust kontrollida kõikidel patsientidel enne AVAGLIM- ravi alustamist ja seejärel perioodiliselt vastavalt arsti otsusele.
Therapy with AVAGLIM should not be initiated in patients with increased baseline liver enzyme levels (ALT > 2.5X upper limit of normal) or with any other evidence of liver disease.
Ravi AVAGLIM’ iga ei tohi alustada maksaensüümide aktiivsuse suurenemise (ALAT > 2, 5x kõrgem normivahemiku ülempiirist) või muude maksahaiguse tunnuste esinemisel.
If ALT levels are increased to > 3X upper limit of normal during rosiglitazone therapy, liver enzyme levels should be reassessed as soon as possible.
Kui ALAT tase tõuseb rosiglitasoonravi ajal > 3x kõrgemale normivahemiku ülempiirist, tuleb seda võimalikult peatselt uuesti kontrollida.
If ALT levels remain > 3X the upper limit of normal, therapy should be discontinued.
Kui ALAT tase püsib kõrge (> 3x normivahemiku ülempiirist), tuleb ravi ära jätta.
If any patient develops symptoms suggesting hepatic dysfunction, which may include unexplained nausea, vomiting, abdominal pain, fatigue, anorexia and/ or dark urine, liver enzymes should be checked.
Kui patsiendil tekivad maksafunktsiooni häirele viitavad sümptomid (ebaselge põhjusega iiveldus, oksendamine, kõhuvalu, väsimus, isutus ja/ või tume uriin), tuleb kontrollida maksaensüümide aktiivsust.
Eye disorders Post-marketing reports of new-onset or worsening diabetic macular oedema with decreased visual acuity have been reported with thiazolidinediones, including rosiglitazone.
Silma kahjustused Müügiloa saamise järgselt on tiasolidiindioonide (sh rosiglitasooni) kasutamisel teatatud diabeetilise maakula turse esmakordsest tekkest või süvenemisest, millega kaasneb nägemisteravuse langus.
It is unclear whether or not there is a direct association between rosiglitazone and macular oedema but prescribers should be alert to the possibility of macular
Ei ole selge, kas rosiglitasooni ja maakula turse vahel esineb otsene seos või mitte, kuid ravimit väljakirjutanud arstid peavad olema teadlikud maakula turse tekkevõimalusest, kui patsiendid kirjeldavad nägemisteravuse muutusi, ning kaaluda tuleb suunamist silmaarsti konsultatsioonile.
Patients with renal impairment Patients with mild or moderate renal impairment (creatinine clearance 30 to 80 ml/ min) may be at an increased risk of hypoglycaemia (see sections 4.2, 4.3 and 4.4).
4 Neerukahjustusega patsiendid Kerge või keskmise raskusega neerukahjustuse korral (kreatiniini kliirens 30... 80 ml/ min) võib olla suurem risk hüpoglükeemia tekkeks (vt lõigud 4. 2, 4. 3 ja 4. 4).
Premenopausal anovulatory women Premenopausal women have received rosiglitazone during clinical studies.
Premenopausis anovulatoorsed naised Kliinilistes uuringutes on premenopausaalsed naised saanud rosiglitasoonravi.
Although hormonal imbalance has been seen in preclinical studies (see section 5.3), no significant undesirable effects associated with menstrual disorders have been observed.
Kuigi prekliinilistes uuringutes ilmnesid hormonaalsed häired (vt lõik 5. 3), ei ole menstruaaltsükli häiretega seotud märkimisväärseid kõrvaltoimeid täheldatud.
Patients should be aware of the risk of pregnancy (see section 4.6).
Patsiendid peavad olema teadlikud rasestumise ohust (vt lõik 4. 6).
Weight gain In clinical trials with rosiglitazone there was evidence of dose-related weight gain, which was greater when used in combination with insulin.
Kehakaalu suurenemine Rosiglitasooni kliinilistes uuringutes täheldati annusega seotud kehakaalu suurenemist, mis oli suurem insuliiniga kombineeritud ravi korral.
Haematological monitoring Rosiglitazone treatment is associated with a dose-related reduction of haemoglobin levels.
Hematoloogiline kontroll Rosiglitasoonravi võib põhjustada annusega seotud hemoglobiinitaseme langust.
In patients with low haemoglobin levels before initiating therapy, there is an increased risk of anaemia during treatment with AVAGLIM.
Patsientidel, kellel on enne ravi alustamist madal hemoglobiinitase, on AVAGLIM- ravi ajal suurenenud risk aneemia tekkeks.
Periodic haematological monitoring (especially leucocytes and thrombocytes) are required during treatment with AVAGLIM.
AVAGLIM- ravi ajal on vajalik regulaarne verepildi kontroll (eriti leukotsüütide ja trombotsüütide arvu osas).
Treatment of patients with G6PD-deficiency with sulphonylurea agents can lead to haemolytic anaemia.
Glükoos- 6- fosfaatdehüdrogenaasi (G6PH) vaegusega patsientide ravi sulfonüüluurea preparaatidega võib viia hemolüütilise aneemia tekkeni.
Since glimepiride belongs to the chemical class of sulphonylurea drugs, caution should be used in patients with G6PD-deficiency and a non-sulphonylurea alternative should be considered.
Kuna glimepiriid kuulub sulfonüüluurea derivaatide rühma, peab G6PD- vaegusega patsientide ravimisel olema ettevaatlik ja kaaluma alternatiivse mitte - sulfonüüluurea preparaadi kasutamist.
Bone disorders In a long-term study an increased incidence of bone fractures (foot, hand and arm) was observed in female patients taking rosiglitazone as monotherapy (see section 4.8).
Luu kahjustused Pikaajalises uuringus täheldati luumurdude (jala -, kämbla - ja käsivarreluude murdude) esinemissageduse suurenemist naispatsientidel, kes said rosiglitasooni monoteraapiana (vt lõik 4. 8).
This increased incidence was noted after the first year of treatment and remained during the course of the study.
Esinemissageduse suurenemist täheldati pärast esimest raviaastat ja see jäi püsima uuringu käigus.
Administration with other medicinal products Rosiglitazone should be used with caution during concomitant administration of CYP2C8 inhibitors (e. g. gemfibrozil) or inducers (e. g. rifampicin).
Kasutamine koos teiste ravimitega Rosiglitasooni tuleb ettevaatusega kasutada koos CYP2C8 inhibiitorite (nt gemfibrosiil) või indutseerijatega (nt rifampitsiin).
Glimepiride should be used with caution during concomitant administration of CYP2C9 inhibitors (e. g. fluconazole) or inducers (see section 4.5).
Glimepiriidi tuleb ettevaatusega kasutada koos CYP2C9 inhibiitorite (nt flukonasool) või indutseerijatega (vt lõik 4. 5).
AVAGLIM dose adjustment within the recommended posology or changes in diabetic treatment should be considered.
Kaaluda tuleb AVAGLIM’ i annuse korrigeerimist soovitatud annusevahemiku piirides või diabeedi ravi muutmist.
Lactose intolerance AVAGLIM tablets contain lactose and therefore should not be administered to patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, the Lapp lactase deficiency or glucose-galactose malabsorption.
Laktoositalumatus AVAGLIM’ i tabletid sisaldavad laktoosi, mistõttu neid ei tohi manustada patsientidele, kellel on harvaesinev pärilik galaktoositalumatus, Lapp’ i laktaasidefitsiit või glükoosi- galaktoosi imendumishäire.