natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Consequently, either a dose interval adjustment (using Emtriva 200 mg hard capsules) or a reduction in the daily dose of emtricitabine (using Emtriva 10 mg/ ml oral solution) is required in all patients with creatinine clearance < 50 ml/ min.
Seetõttu on kõigil patsientidel kreatiniini kliirensiga alla 50 ml/ min vajalik kas manustamisintervalli korrigeerimine (kasutades Emtriva 200 mg kõvakapsleid) või emtritsitabiini ööpäevase annuse vähendamine (kasutades Emtriva 10 mg/ ml suukaudset lahust).
The safety and efficacy of the dose interval adjustment guidelines provided in section 4.2 are based on single dose pharmacokinetic data and modelling and have not been clinically evaluated.
Lõigus 4. 2 toodud manustamisintervalli korrigeerimise juhiste ohutus ja efektiivsus põhinevad ühekordse annuse farmakokineetika andmetel ja modelleerimisel ning neid ei ole kliiniliselt hinnatud.
Therefore, clinical response to treatment and renal function should be closely monitored in patients treated with emtricitabine at prolonged dosing intervals (see sections 4.2 and 5.2).
Seetõttu tuleb pikendatud manustamisintervalliga emtritsitabiinravi saavatel patsientidel hoolega jälgida kliinilist ravivastust ja neerufunktsiooni (vt lõike 4. 2 ja 5. 2).
Caution should be exercised when emtricitabine is co-administered with medicinal products that are eliminated by active tubular secretion as such co-administration may lead to an increase in serum concentrations of either emtricitabine or a co-administered medicinal product, due to competition for this elimination pathway (see section 4.5).
Tuleb olla ettevaatlik emtritsitabiini manustamisel koos ravimitega, mis erituvad aktiivse tubulaarsekretsiooni teel, kuna selline koosmanustamine võib konkureeriva eliminatsiooni tõttu põhjustada emtritsitabiini või samaaegselt manustatud ravimi seerumikontsentratsiooni suurenemist (vt lõik 4. 5).
Lactic acidosis:
Laktatsidoos.
Lactic acidosis, usually associated with hepatic steatosis, has been reported with the use of nucleoside analogues.
Nukleosiidi analoogide kasutamisel on täheldatud laktatsidoosi, millega tavaliselt kaasneb maksasteatoos.
Lactic acidosis generally occurred after a few or several months of treatment.
Laktatsidoos on tekkinud üldjuhul pärast mõnekuulist või mitmeid kuid kestnud ravi.
Treatment with nucleoside analogues should be discontinued in the setting of symptomatic hyperlactataemia and metabolic/ lactic acidosis, progressive hepatomegaly, or rapidly elevating aminotransferase levels.
Ravi nukleosiidi analoogidega tuleb lõpetada, kui tekib sümptomaatiline hüperlaktateemia ja metaboolne atsidoos/ laktatsidoos, progresseeruv hepatomegaalia või aminotransferaasi sisalduse kiire suurenemine.
Patients co-infected with hepatitis C and treated with alpha interferon and ribavirin may constitute a special risk.
Erilise riskigrupi võivad moodustada patsiendid, kellel esineb samaaegselt hepatiit C- infektsioon ning kes saavad ravi alfa- interferooni ja ribaviriiniga.
4 unknown.
4 Lipodüstroofia.
Knowledge about the mechanism is incomplete.
Selle pikaajalised tagajärjed ei ole hetkel teada.
A connection between visceral lipomatosis and protease inhibitors, and lipoatrophy and nucleoside reverse transcriptase inhibitors has been hypothesised.
Hüpoteesina on esitatud seost vistseraalse lipomatoosi ja proteaasi inhibiitorite ning lipoatroofia ja nukleosiid- pöördtranskriptaasi inhibiitorite vahel.
A higher risk of lipodystrophy has been associated with individual factors such as older age, and with drug related factors such as longer duration of antiretroviral treatment and associated metabolic disturbances.
Suuremat lipodüstroofia riski on seostatud individuaalsete teguritega nagu kõrgem eluiga ja ravimiga seotud teguritega nagu retroviiruste vastase ravi pikem kestus ja sellega seotud metaboolsed häired.
Clinical examination should include evaluation for physical signs of fat redistribution.
Arstlik läbivaatus peab hõlmama kehal asuva rasvkoe ümberjaotumisnähtude hindamist.
Consideration should be given to the measurement of fasting serum lipids and blood glucose.
Kaaluda tuleb vajadust seerumi lipiidide ja veresuhkru määramiseks tühja kõhuga.
Lipid disorders should be managed as clinically appropriate.
Lipiidide ainevahetushäireid tuleb ravida vastavalt kliinilisele vajadusele.
Liver function:
Maksafunktsioon.
Patients with pre-existing liver dysfunction including chronic active hepatitis have an increased frequency of liver function abnormalities during combination antiretroviral therapy and should be monitored according to standard practice.
Olemasoleva maksakahjustusega (sh aktiivse kroonilise hepatiidiga) patsientidel esineb kombineeritud retroviiruste vastase ravi ajal sagedamini maksafunktsiooni häireid ja neid tuleb jälgida vastavalt tavapraktikale.
Patients with chronic hepatitis B or C infection treated with combination antiretroviral therapy are at increased risk of experiencing severe, and potentially fatal, hepatic adverse events.
Kroonilise hepatiit B - või C- infektsiooniga patsientidel, kes saavad kombineeritud retroviiruste vastast ravi, on suurem oht raskete ja potentsiaalselt surmaga lõppevate maksakõrvaltoimete tekkeks.
Patients co-infected with hepatitis B virus (HBV):
Kaasuva hepatiit B viirusinfektsiooniga (HBV) patsiendid.
However, limited data are available on the efficacy and safety of emtricitabine (as a 200 mg hard capsule once daily) in patients who are co-infected with HIV and HBV.
Siiski patsientidel, kellel esineb HIV ja kaasuvalt HBV- infektsioon, on andmed emtritsitabiini (200 mg kõvakapslitena üks kord ööpäevas) efektiivsuse ja ohutuse kohta piiratud.
The use of emtricitabine in patient with chronic HBV induces the same mutation pattern in the YMDD motif observed with lamivudine therapy.
Emtritsitabiini kasutamine kroonilise HBV- infektsiooniga patsientidel põhjustab samasuguseid mutatsioone YMDD motiivis nagu lamivudiinravi.
Patients co-infected with HIV and HBV should be closely monitored with both clinical and laboratory follow-up for at least several months after stopping treatment with emtricitabine for evidence of exacerbations of hepatitis.
HIV patsientidel kaasuva HBV- infektsiooniga tuleb hoolikalt jälgida nii kliinilisi kui ka laboratoorseid näitajaid mitmeid kuid pärast emtritsitabiinravi lõpetamist, et tuvastada võimalikke tõendeid hepatiidi ägenemisest.
Such exacerbations have been seen following discontinuation of emtricitabine treatment in HBV infected patients without concomitant HIV infection and have been detected primarily by serum alanine aminotransferase (ALT) elevations in addition to re-emergence of HBV DNA.
See on avastatud eeskätt seerumi alaniinaminotransferaasi (ALT) tõusu järgi, lisaks HBV DNA uuesti ilmumisele.
The main adverse events reported are haematological disorders (anaemia, neutropenia), metabolic disorders (hyperlactataemia, hyperlipasaemia).
Põhilised kirjeldatud kõrvaltoimed on muutused verepildis (aneemia, neutropeenia), metaboolsed häired (hüperlaktateemia, hüperlipeemia).
Any child exposed in utero to nucleoside and nucleotide analogues, even HIV negative children, should have clinical and laboratory follow-up and should be fully investigated for possible mitochondrial dysfunction in case of relevant signs or symptoms.
Kõikidele lastele, kes puutuvad kokku nukleosiidi ja nukleotiidi analoogidega in utero (isegi HIV- negatiivsed lapsed), tuleks teha kliinilised ja laboratoorsed uuringud ning vastavate sümptomite ilmnemisel uurida neid igakülgselt võimaliku mitokondriaalse düsfunktsiooni suhtes.
Immune Reactivation Syndrome:
Immuunsüsteemi reaktivatsiooni sündroom:
In HIV infected patients with severe immune deficiency at the time of institution of combination antiretroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic pathogens may arise and cause serious clinical conditions, or aggravation of symptoms.
Raskekujulise immuunpuudulikkusega HIV- infektsiooniga patsientidel võib kombineeritud retroviirusevastase ravi alustamise ajal tekkida põletikuline reaktsioon asümptomaatilistele või residuaalsetele oportunistlikele patogeenidele ja põhjustada tõsist kliinilise seisundi või sümptomite halvenemist.
5 combination antiretroviral therapy (CART).
5 Osteonekroos.
In vitro, emtricitabine did not inhibit metabolism mediated by any of the following human CYP450 isoforms:
Emtritsitabiin ei inhibeerinud in vitro metabolismi, mida vahendavad järgmised inimese CYP450 isoensüümid:
1A2, 2A6, 2B6, 2C9, 2C19, 2D6 and 3A4.
1A2, 2A6, 2B6, 2C9, 2C19, 2D6 ja 3A4.
There are no clinically significant interactions when emtricitabine is co-administered with indinavir, zidovudine, stavudine, famciclovir or tenofovir disoproxil fumarate.
Emtritsitabiini manustamisel koos indinaviiri, zidovudiini, stavudiini, famtsükloviiri või tenofoviir- disoproksiilfumaraadiga ei ole kliiniliselt olulisi koostoimeid täheldatud.
With the exception of famciclovir and tenofovir disoproxil fumarate, the effect of co-administration of emtricitabine with medicinal products that are excreted by the renal route, or other medicinal products known to affect renal function, has not been evaluated.
Välja arvatud famtsükloviir ja tenofoviir- disoproksiilfumaraat, ei ole uuritud emtritsitabiini koosmanustamise mõju neerude kaudu erituvate ravimitega või teiste ravimitega, mis teadaolevalt mõjutavad neerufunktsiooni.
Consequently, the use of emtricitabine in combination with lamivudine or zalcitabine for the treatment of HIV infection cannot be recommended at this time.
Seetõttu ei saa käesoleval ajal soovitada emtritsitabiini kasutamist kombinatsioonis lamivudiini või zaltsitabiiniga HIV- infektsiooni raviks.
The safety of emtricitabine in human pregnancy has not been established.
Emtritsitabiini rasedusaegse kasutamise ohutus ei ole kindlaks tehtud.
Animal studies do not indicate direct or indirect harmful effects of emtricitabine with respect to pregnancy, foetal development, parturition or postnatal development (see section 5.3).
Loomkatsed ei näita emtritsitabiini otsest või kaudset kahjulikku toimet rasedusele, loote arengule, sünnitusele või postnataalsele arengule (vt lõik 5. 3).
Emtricitabine should be used during pregnancy only if necessary.
Emtritsitabiini tohib raseduse ajal kasutada vaid siis kui see on hädavajalik.
Given that the potential risks to developing human foetuses are unknown, the use of emtricitabine in women of childbearing potential must be accompanied by the use of effective contraception.
Kuna ei ole teada potentsiaalsed ohud arenevale inimese lootele, peavad emtritsitabiini saavad fertiilses eas naised kasutama efektiivset rasestumisvastast meetodit.
It is not known if emtricitabine is excreted in human milk.
Ei ole teada, kas emtritsitabiin eritub rinnapiima.
It is recommended that HIV infected women do not breast-feed their infants under any circumstances in order to avoid transmission of HIV.
HIV ülekandumise vältimiseks ei soovitata HIV- infektsiooniga naistel mitte mingil tingimusel oma imikuid rinnaga toita.
Assessment of adverse reactions is based on data from three studies in adults (n=1,479) and three paediatric studies (n=169).
Kõrvaltoimete hindamine põhineb kolmel täiskasvanutel teostatud (n=1479) ja kolmel lastel teostatud (n=169) uuringu andmetel.
In the adult studies, 1,039 treatment-naïve and 440 treatment-experienced patients received emtricitabine (n=814) or comparator medicinal product (n=665) for 48 weeks in combination with other antiretroviral medicinal products.
Täiskasvanutel teostatud uuringutes said 1039 eelneva ravita ja 440 ravitud patsienti emtritsitabiini (n=814) või võrdlusravimit (n=665) 48 nädala jooksul
In three paediatric studies, treatment-naïve (n=123) and treatment-experienced (n=46) paediatric patients aged 4 months to 18 years were treated with emtricitabine in combination with other antiretroviral agents.
Lastel teostatud kolmes uuringus said eelneva ravita (n=123) ja ravitud (n=46) lapsed vanuses 4 kuud kuni 18 aastat emtritsitabiini kombinatsioonis teiste retroviiruste vastaste toimeainetega.
6 The adverse reactions with suspected (at least possible) relationship to treatment in adults are listed below by body system organ class and absolute frequency.
Alljärgnevalt on organsüsteemide ja absoluutse esinemissageduse järgi toodud kõrvaltoimed, mille puhul on kahtlus (vähemalt võimalikule) seosele raviga täiskasvanutel.
Frequencies are defined as very common (≥ 1/ 10), common (≥ 1/ 100, < 1/ 10) or uncommon (≥ 1/ 1,000, < 1/ 100).
Esinemissagedused on defineeritud järgmiselt: väga sage (≥1/ 10), sage (≥1/ 100 kuni < 1/ 10) või aeg- ajalt (≥1/ 1000 kuni < 1/ 100).
Common: neutropenia Uncommon: anaemia
Aeg- ajalt: aneemia.
Common: hypertriglyceridaemia, hyperglycaemia
Sage: hüpertriglütserideemia, hüperglükeemia.
Lactic acidosis, usually associated with hepatic steatosis, has been reported with the use of nucleoside analogues (see section 4.4).
Nukleosiidi analoogide kasutamisel on kirjeldatud laktatsidoosi teket, mis kaasneb tavaliselt maksasteatoosiga (vt lõik 4. 4).
Common: insomnia, abnormal dreams
Sage: unetus, ebaharilikud unenäod.
Very common: headache Common: dizziness
Sage: pearinglus.
Gastrointestinal disorders:
Väga sage: kõhulahtisus, iiveldus.
Very common: diarrhoea, nausea Common: vomiting, abdominal pain, elevated amylase including elevated pancreatic amylase, elevated serum lipase, dyspepsia
Sage: oksendamine, kõhuvalu, amülaasi (kaasa arvatud pankrease amülaasi) sisalduse tõus, seerumi lipaasi sisalduse tõus, düspepsia.
Common: hyperbilirubinaemia, elevated serum aspartate aminotransferase (AST) and/ or elevated serum alanine aminotransferase (ALT)
Sage: hüperbilirubineemia, aspartaataminotransferaasi (AST) ja/ või alaniinaminotransferaasi (ALT) sisalduse tõus seerumis.
Common: allergic reaction, urticaria, vesiculobullous rash, pustular rash, maculopapular rash, pruritus, rash, and skin discolouration (hyper-pigmentation)
Sage: allergiline reaktsioon, urtikaaria, vesivilliline lööve, mädavilliline lööve, makulopapuloosne lööve, sügelus, lööve ja naha värvuse muutus (hüperpigmentatsioon).
Very common: elevated creatine kinase
Väga sage: kreatiinkinaasi tõus.
Common: asthenia, pain
Sage: asteenia, valu.
In addition to the adverse reactions reported in adults, anaemia was common and skin discolouration (hyper-pigmentation) was very common in paediatric patients.
Lisaks täiskasvanutel teatatud kõrvaltoimetele oli laste puhul sage aneemia ja väga sage naha värvuse muutus (hüperpigmentatsioon).
The adverse reaction profile in patients co-infected with HBV is similar to that observed in patients infected with HIV without co-infection with HBV.
Kaasuva HBV- infektsiooniga patsientidel on kõrvaltoimed sarnased HIV- infektsiooniga patsientidele, kellel ei esine kaasuvat HBV- infektsiooni.
However, as would be expected in this patient population, elevations in AST and ALT occurred more frequently than in the general HIV infected population.
Samas, oodatult esines kaasuva HBV- infektsiooniga patsientidel AST ja ALT tõusu sagedamini kui HIV- infektsiooniga patsientide populatsioonis.
Combination antiretroviral therapy has been associated with metabolic abnormalities such as hypertriglyceridaemia, hypercholesterolaemia, insulin resistance, hyperglycaemia and hyperlactataemia (see section 4.4).
Kombineeritud retroviiruste vastast ravi on seostatud ainevahetushäiretega nagu hüpertriglütserideemia, hüperkolesteroleemia, insuliiniresistentsus, hüperglükeemia ja hüperlaktateemia (vt lõik 4. 4).
7 and visceral fat, breast hypertrophy and dorsocervical fat accumulation (buffalo hump) (see section 4.4).
7 Kombineeritud retroviiruste vastast ravi on seostatud organismi rasvkoe ümberjaotumisega (lipodüstroofia) HIV- infektsiooniga patsientidel, sh nahaaluse rasvkoe atrofeerumine perifeerias ja näol, rasvkoe lisandumine intraabdominaalsetel - ja siseelunditel, rindade hüpertroofia ja rasvkoe kogunemine turja piirkonda (vt lõik 4. 4).
In HIV infected patients with severe immune deficiency at the time of initiation of combination antiretroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic infections may arise (see section 4.4).
Raskekujulise immuunpuudulikkusega HIV- infektsiooniga patsientidel võib kombineeritud retroviirusevastase ravi alustamise ajal tekkida põletikuline reaktsioon asümptomaatilistele või residuaalsetele oportunistlikele infektsioonidele (vt lõik 4. 4).
Administration of up to 1,200 mg emtricitabine has been associated with the adverse reactions listed above (see section 4.8).
Kuni 1200 mg emtritsitabiini manustamist on seostatud ülalloetletud kõrvaltoimetega (vt lõik 4. 8).
Nucleoside and nucleotide reverse transcriptase inhibitors, ATC code:
Nukleosiid - ja nukleotiid- pöördtranskriptaasi inhibiitorid, ATC- kood:
Emtricitabine is a synthetic nucleoside analogue of cytidine with activity that is specific to human immunodeficiency virus (HIV-1 and HIV-2) and hepatitis B virus (HBV).
Emtritsitabiin on sünteetiline tsütidiini nukleosiidanaloog, millel on selektiivne aktiivsus inimese immuunpuudulikkuse viiruse (HIV- 1 ja HIV- 2) ning viirushepatiit B (HBV) vastu.
Emtricitabine is phosphorylated by cellular enzymes to form emtricitabine 5'-triphosphate, which competitively inhibits HIV-1 reverse transcriptase, resulting in DNA chain termination.
Emtritsitabiin fosforüleeritakse tsellulaarsete ensüümide poolt emtritsitabiin 5 ’ - trifosfaadiks, mis konkureerivalt inhibeerib HIV- 1- pöördtranskriptaasi, mille tulemuseks on DNA ahela katkemine.
Emtricitabine did not exhibit cytotoxicity to peripheral blood mononuclear cells (PBMCs), established lymphocyte and monocyte-macrophage cell lines or bone marrow progenitor cells in vitro.
Emtritsitabiin ei ole näidanud tsütotoksilist toimet perifeerse vere mononukleaarsetele rakkudele, lümfotsüütide ja monotsüütide- makrofaagide rakuliinidele või luuüdi eellasrakkudele in vitro.
Antiviral activity in vitro:
Viirusevastane toime in vitro.
The 50% inhibitory concentration (IC50) value for emtricitabine against laboratory and clinical isolates of HIV-1 was in the range of 0.0013 to 0.5 µmol/ l.
Emtritsitabiini 50% inhibeeriva kontsentratsiooni (IC50) väärtus HIV- 1 laboratoorsete ja kliiniliste isolaatide vastu jäi vahemikku 0, 0013... 0, 5 µmol/ l.
In combination studies of emtricitabine with protease inhibitors, nucleoside, nucleotide and non-nucleoside analogue inhibitors of HIV reverse transcriptase, additive to synergistic effects were observed.
Uuringutes, kus emtritsitabiini kasutati kombinatsioonis proteaasi inhibiitorite ja HIV- pöördtranskriptaasi inhibeerivate nukleosiidi, nukleotiidi ja mittenukleosiidi analoogidega, täheldati aditiivseid kuni sünergistlikke toimeid.
When tested for activity against laboratory strains of HBV, the 50% inhibitory concentration (IC50) value for emtricitabine was in the range of 0.01 to 0.04 µmol/ l.
HBV laboratoorsete tüvede vastase aktiivsuse testimisel oli emtritsitabiini 50% inhibeeriva kontsentratsiooni (IC50) väärtus vahemikus 0, 01... 0, 04 µmol/ l.
Resistance:
Resistentsus.
HIV-1 resistance to emtricitabine develops as the result of changes at codon 184 causing the methionine to be changed to a valine (an isoleucine intermediate has also been observed) of the HIV reverse transcriptase.
HIV- 1 resistentsus emtritsitabiini suhtes tekib muutuste tõttu koodonis 184, mis põhjustab HIV- pöördtranskriptaasi metioniini muutumist valiiniks (täheldatud on ka vaheainet isoleutsiini).
This HIV-1 mutation was observed in vitro and in HIV-1 infected patients.
Sellist HIV- 1 mutatsiooni täheldati in vitro ja HIV- 1- infektsiooniga patsientidel.
8 didanosine and zalcitabine), all non-nucleoside reverse transcriptase inhibitors (NNRTIs) and all protease inhibitors (PIs).
8 Emtritsitabiini suhtes resistentsetel viirustel esineb ristuv resistentsus lamivudiinile, kuid säilub tundlikkus teiste nukleosiid- pöördtranskriptaasi inhibiitorite (zidovudiin, stavudiin, tenofoviir, abakaviir, didanosiin ja zaltsitabiin), kõigi mittenukleosiid- pöördtranskriptaasi inhibiitorite ja kõigi proteaasi inhibiitorite (PI) suhtes.
Viruses resistant to zidovudine, zalcitabine, didanosine and NNRTIs retained their sensitivity to emtricitabine (IC50=0.002 µmol/ l to 0.08 µmol/ l).
Zidovudiini, zaltsitabiini, didanosiini ja mittenukleosiid- pöördtranskriptaasi inhibiitorite suhtes resistentsetel viirustel säilub tundlikkus emtritsitabiinile (IC50=0, 002 µmol/ l... 0, 08 µmol/ l).
Clinical experience:
Kliiniline kogemus.
Emtricitabine in combination with other antiretroviral agents, including nucleoside analogues, non-nucleoside analogues and protease inhibitors, has been shown to be effective in the treatment of HIV infection in treatment-naïve patients and treatment-experienced patients with stable virological control.
On tõestatud, et emtritsitabiin on efektiivne kombinatsioonis teiste retroviiruste vastaste toimeainetega, sh nukleosiidi analoogide, mittenukleosiidi analoogide ja proteaasi inhibiitoritega, HIV- infektsiooni ravis nii eelneva ravita kui stabiilse viroloogilise kontrolli saavutanud ravitud patsientidel.
Phenotypic analysis showed no significant changes in emtricitabine susceptibility unless the M184V/ I mutation had developed.
Fenotüübi analüüs ei näidanud emtritsitabiini tundlikkuse olulisi muutusi, välja arvatud juhul, kui oli tekkinud M184V/ I mutatsioon.
In virologically stable treatment-experienced adults, emtricitabine, in combination with an NRTI (either stavudine or zidovudine) and a protease inhibitor (PI) or an NNRTI was shown to be non-inferior to lamivudine with respect to the proportion of responders (< 400 copies/ ml) through 48 weeks (77% emtricitabine, 82% lamivudine).
Viroloogiliselt stabiilsetel ravivastusega täiskasvanutel ei olnud emtritsitabiin kombinatsioonis nukleosiid- pöördtranskriptaasi inhibiitori (kas stavudiini või zidovudiini) ja proteaasi inhibiitori (PI) või mittenukleosiid- pöördtranskriptaasi inhibiitoriga 48 nädala jooksul ravile reageerimise (< 400 koopia/ ml) osas lamivudiinist vähem efektiivsem (77% emtritsitabiini ja 82% lamivudiini puhul).
Additionally, in a second study, treatment-experienced adults on a stable PI based highly active antiretroviral therapy (HAART) regimen were randomised to a once daily regimen containing emtricitabine or to continue with their PI-HAART regimen.
Lisaks sellele randomiseeriti teises uuringus eelnevalt proteaasi inhibiitoritel (PI) baseeruvat kõrge aktiivsusega retroviiruste vastast ravi (highly active antiretroviral therapy – HAART) stabiilselt saanud täiskasvanud üks kord ööpäevas manustatavat emtritsitabiini sisaldavale raviskeemile või jätkama PI- HAARTi.
At 48 weeks of treatment the emtricitabine-containing regimen demonstrated an equivalent proportion of patients with HIV RNA < 400 copies/ ml (94% emtricitabine versus 92%) and a greater proportion of patients with HIV RNA < 50 copies/ ml (95% emtricitabine versus 87%) compared with the patients continuing with their PI-HAART regimen.
Pärast 48 ravinädalat oli emtritsitabiini sisaldava raviskeemi grupis patsientidel võrdväärne HIV RNA < 400 koopia/ ml (94% emtritsitabiini puhul versus 92%) ja suuremal hulgal patsientidest HIV RNA < 50 koopia/ ml (95% emtritsitabiini puhul versus 87%) võrrelduna patsientidega, kes jätkasid PI- HAARTi kasutamist.
In infants and children older than 4 months, the majority of patients achieved or maintained complete suppression of plasma HIV-1 RNA through 48 weeks (89% achieved ≤ 400 copies/ ml and 77% achieved ≤ 50 copies/ ml).
Üle 4 kuu vanuste imikute ning laste seas saavutas või säilitas enamus patsientidest plasma HIV- 1 RNA täieliku pärssumise 48 nädala jooksul (89% saavutas ≤400 koopia/ ml ja 77% saavutas ≤50 koopia/ ml).
Emtricitabine is rapidly and extensively absorbed following oral administration with peak plasma concentrations occurring at 1 to 2 hours post-dose.
Pärast suukaudset manustamist imendub emtritsitabiin kiiresti ja ulatuslikult, maksimaalne plasmakontsentratsioon saabub 1... 2 tundi pärast manustamist.