natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Human anti chimeric antibodies (HACA) develop in some patients after the first course of MabThera (see section 5.1).
Mõnedel patsientidel tekivad pärast MabThera esimest ravikuuri inimese anti- kimäärsed antikehad (HACA) (vt lõik 5. 1).
The presence of HACA may be associated with the worsening of infusion or allergic reactions after the second infusion of subsequent courses.
HACA esinemine võib olla seotud infusiooni - või allergiliste reaktsioonide süvenemisega pärast järgnevate kuuride teist infusiooni.
Furthermore, in one case with HACA, failure to deplete B-cells after receipt of further treatment courses has been observed.
Lisaks on ühel HACA juhul täheldatud B - rakkude arvu languse mittesaavutamist pärast täiendavate ravikuuride saamist.
Thus, the benefit/ risk balance of therapy with MabThera should be carefully considered before administering subsequent courses of Mabthera.
Seega tuleb enne MabThera järgnevate kuuride manustamist hoolega kaaluda MabThera- ravi kasu/ riski suhet.
If a repeat course of treatment is considered it should not be given at an interval less than 16 weeks.
Kui otsustatakse korduva ravikuuri kasuks, tuleb seda manustada vähemalt 16- nädalase intervalli järel.
Background therapy with glucocorticoids, salicylates, nonsteroidal anti-inflammatory drugs, or analgesics can be continued during treatment with MabThera.
MabThera- ravi ajal võib jätkata foonravi glükokortikoidide, salitsülaatide, mittesteroidsete põletikuvastaste ravimite või analgeetikumidega.
Rheumatoid arthritis patients should receive treatment with 100 mg intravenous methylprednisolone 30 minutes prior to MabThera to decrease the rate and severity of acute infusion reactions (see method of administration).
Reumatoidartriidiga patsientidele tuleb manustada 100 mg intravenoosset metüülprednisolooni 30 minutit enne MabThera’ t, et vähendada ägedate infusiooniga seotud reaktsioonide esinemissagedust ja raskust (vt manustamisviis).
First infusion of each course The recommended initial rate for infusion is 50 mg/ hr; after the first 30 minutes, it can be escalated in 50 mg/ hr increments every 30 minutes, to a maximum of 400 mg/ hr.
Iga ravikuuri esimene infusioon Soovitatav esialgne infusioonikiirus on 50 mg/ tunnis; pärast esimest 30 minutit võib infusioonikiirust suurendada järk- järgult 50 mg/ tunnis kaupa iga 30 minuti järel kuni maksimaalse kiiruseni 400 mg/ tunnis.
Second infusion of each course Subsequent doses of MabThera can be infused at an initial rate of 100 mg/ hr, and increased by 100 mg/ hr increments at 30 minutes intervals, to a maximum of 400 mg/ hr.
Iga ravikuuri teine infusioon MabThera järgnevad annused võib manustada esialgse infusioonikiirusega 100 mg/ tunnis, mida võib suurendada 100 mg/ tunnis kaupa 30- minutiliste intervallide järel kuni maksimaalse kiiruseni 400 mg/ tunnis.
Paediatric use MabThera is not recommended for use in children and adolescents due to a lack of data on safety and efficacy.
Lapsed MabThera’ t ei soovitata kasutada lastel ja noorukitel ohutuse ja efektiivsuse andmete puudumise tõttu.
Elderly No dose adjustment is required in elderly patients (aged > 65 years).
Eakad patsiendid Eakatel (vanuses > 65 aasta) ei ole vaja annust korrigeerida.
Method of Administration Premedication with glucocorticoids should be considered if MabThera is not given in combination with glucocorticoid-containing chemotherapy for treatment of non-Hodgkin’ s lymphoma and chronic lymphocytic leukaemia.
Manustamisviis Kui MabThera’ t ei manustata mitte- Hodgkini lümfoomi või kroonilise lümfotsütaarse leukeemia raviks kombinatsioonis glükokortikoidi sisaldava kemoteraapiaga, tuleks kaaluda premedikatsiooni glükokortikoididega.
Premedication consisting of an anti-pyretic and an antihistaminic, e. g. paracetamol and diphenhydramine, should always be administered before each infusion of MabThera.
Enne igat MabThera infusiooni tuleb alati premedikatsiooniks kasutada antipüreetikumi ja antihistamiinikumi, nt paratsetamooli ja difenhüdramiini.
First infusion The recommended initial rate for infusion is 50 mg/ hr; after the first 30 minutes, it can be escalated in 50 mg/ hr increments every 30 minutes, to a maximum of 400 mg/ hr.
4 Esimene infusioon Soovitatav manustamise algkiirus on 50 mg/ tunnis; pärast esimest 30 minutit võib manustamiskiirust suurendada 50 mg/ tunnis võrra iga 30 minuti järel kuni maksimaalse manustamiskiiruseni 400 mg/ tunnis.
4 Subsequent infusions Subsequent doses of MabThera can be infused at an initial rate of 100 mg/ hr, and increased by 100 mg/ hr increments at 30 minutes intervals, to a maximum of 400 mg/ hr.
Järgnevad infusioonid MabThera järgnevaid annuseid võib manustada algkiirusega 100 mg/ tunnis ja suurendada seda 100 mg/ tunnis võrra iga 30 minuti järel kuni maksimaalse manustamiskiiruseni 400 mg/ tunnis.
Patients should be closely monitored for the onset of cytokine release syndrome (see section 4.4).
Patsiente tuleb hoolikalt jälgida tsütokiini vabanemise sündroomi (vt lõik 4. 4) tekke suhtes.
Patients with non-Hodgkin’ s lymphoma should then be evaluated for evidence of tumour lysis syndrome including appropriate laboratory tests and, for pulmonary infiltration, with a chest x-ray.
Mitte- Hodgkini lümfoomiga patsiente tuleb seejärel uurida tuumori lüüsi sündroomi (sh vajalikud laboratoorsed analüüsid) ning kopsuinfiltraatide olemasolu suhtes (rindkere röntgenuuring).
In all patients, the infusion should not be restarted until complete resolution of all symptoms, and normalisation of laboratory values and chest x-ray findings.
Ühelgi patsiendil ei tohi infusiooni jätkata enne, kui sümptomid on täielikult taandunud ning laboratoorsete analüüside tulemused ja rindkere röntgenuuringu leid on normaliseerunud.
Mild or moderate infusion-related reactions (section 4.8) usually respond to a reduction in the rate of infusion.
Infusiooniga seotud kerge ja keskmise raskusega reaktsioonid (vt lõik 4. 8) taanduvad tavaliselt infusioonikiiruse vähendamisel.
Contraindications for use in non-Hodgkin’ s lymphoma and chronic lymphocytic leukaemia
Vastunäidustused mitte- Hodgkini lümfoomi ja kroonilise lümfotsütaarse leukeemia korral
Hypersensitivity to the active substance or to any of the excipients or to murine proteins.
Ülitundlikkus toimeaine või ravimi ükskõik millise abiaine või hiire valgu suhtes.
Active, severe infections (see section 4.4).
Ägedad raskekujulised infektsioonid (vt lõik 4. 4).
Contraindications for use in rheumatoid arthritis
Vastunäidustused reumatoidartriidi korral
Active, severe infections (see section 4.4).
Ägedad, raskekujulised infektsioonid (vt lõik 4. 4).
Severe heart failure (New York Heart Association Class IV) or severe, uncontrolled cardiac disease.
Raske südamepuudulikkus (New Yorgi Südameassotsiatsiooni IV klass) või raske, kontrollimatu südamehaigus.
Progressive Multifocal Leukoencephalopathy
Progresseeruv multifokaalne leukoentsefalopaatia
Use of MabThera maybe associated with an increased risk of Progressive Multifocal Leukoencephalopathy (PML).
MabThera kasutamist võib seostada suurenenud riskiga progresseeruva multifokaalse leukoentsefalopaatia (PML) tekkeks.
Patients must be monitored at regular intervals for any new or worsening neurological symptoms or signs that may be suggestive of PML.
Patsiente tuleb regulaarselt jälgida neuroloogiliste sümptomite või nähtude tekke või süvenemise suhtes, mis võivad viidata PML’ ile.
If PML is suspected, further dosing must be suspended until PML has been excluded.
PML’ i kahtluse korral tuleb ravimi edasine manustamine peatada, kuni PML’ i diagnoos on välistatud.
The clinician should evaluate the patient to determine if the symptoms are indicative of neurological dysfunction, and if so, whether these symptoms are possibly suggestive of PML.
Arst peab patsiendi uurimisel kindlaks tegema, kas sümptomid viitavad närvisüsteemi häiretele ja kui see on nii, siis kas need sümptomid võivad viidata PML’ ile.
If any doubt exists, further evaluation, including MRI scan preferably with contrast, CSF testing for JC Viral DNA and repeat neurological assessments, should be considered.
Kahtluse korral tuleb kaaluda täiendavaid uuringuid, sh magnetresonantstomograafia (MRT, eelistatult kontrastainega), JC- viiruse DNA määramine tserebrospinaalvedelikus ja korduvad neuroloogilised hindamised.
The physician should be particularly alert to symptoms suggestive of PML that the patient may not notice (e. g. cognitive, neurological or psychiatric symptoms).
5 Arst peab erilist tähelepanu pöörama PML’ ile viitavatele sümptomitele, mida patsient ei pruugi märgata (nt kognitiivsed, neuroloogilised või psühhiaatrilised sümptomid).
5 Following reconstitution of the immune system in immunocompromised patients with PML, stabilisation or improved outcome has been seen.
Pärast immuunsüsteemi taastumist PML’ iga immuunkomprimeeritud patsientidel on täheldatud seisundi stabiliseerumist või paranemist.
It remains unknown if early detection of PML and suspension of MabThera therapy may lead to similar stabilisation or improved outcome.
Ei ole teada, kas PML’ i varajane avastamine ja MabThera- ravi lõpetamine võib viia seisundi sarnase stabiliseerumise või paranemiseni.
Non-Hogkin’ s lymphoma and chronic lymphocytic leukaemia
Mitte- Hodgkini lümfoom ja krooniline lümfotsütaarne leukeemia
Patients with a high tumour burden or with a high number (≥ 25 x 109/ l) of circulating malignant cells such as patients with CLL, who may be at higher risk of especially severe cytokine release syndrome, should only be treated with extreme caution.
Suure kasvajamassi või tsirkuleerivate kasvajarakkude kõrge tasemega (> 25x109/ l) patsiente (nagu KLL patsiendid), kellel on suurenenud risk raske tsütokiini vabanemise sündroomi tekkeks, tuleb ravida suure ettevaatusega.
Consideration should be given to the use of a reduced infusion rate for the first infusion in these patients or a split dosing over two days during the first cycle.
Neil patsientidel tuleks esimese infusiooni ajal kaaluda väiksemat manustamiskiirust või jaotada esimese tsükli puhul manustamine kahele päevale.
This syndrome may be associated with some features of tumour lysis syndrome such as hyperuricaemia, hyperkalaemia, hypocalcaemia, hyperphosphaetemia, acute renal failure, elevated Lactate dehydrogenase (LDH) and may be associated with acute respiratory failure and death.
Seda sündroomi võib mõnede näitajate osas seostada tuumori lüüsi sündroomiga, mida iseloomustavad hüperurikeemia, hüperkaleemia, hüpokaltseemia, hüperfosfateemia, äge neerupuudulikkus ja laktaatdehüdrogenaasi (LDH) sisalduse suurenemine, samuti võidakse seda seostada ägeda hingamispuudulikkuse ja surmaga.
The acute respiratory failure may be accompanied by events such as pulmonary interstitial infiltration or oedema, visible on a chest x-ray.
Ägeda hingamispuudulikkusega võivad kaasneda kopsu interstitsiaalne infiltratsioon või turse, mis on nähtavad rindkere röntgenuuringul.
The syndrome frequently manifests itself within one or two hours of initiating the first infusion.
Sündroom avaldub sageli 1... 2 tunni jooksul esimese infusiooni alustamisest.
Patients who develop severe cytokine release syndrome should have their infusion interrupted immediately (see section 4.2) and should receive aggressive symptomatic treatment.
Raske tsütokiini vabanemise sündroomi tekkimisel tuleb infusioon kohe katkestada (vt lõik 4. 2) ning alustada agressiivse sümptomaatilise raviga.
Infusion related adverse reactions including cytokine release syndrome (see section 4.8) accompanied by hypotension and bronchospasm have been observed in 10% of patients treated with MabThera.
Infusiooniga seotud kõrvaltoimed, sealhulgas tsütokiini vabanemise sündroom (vt lõik 4. 8), millega kaasneb hüpotensioon ja bronhospasm, on tekkinud 10% - l MabThera´ga ravitud patsientidest.
These symptoms are usually reversible with interruption of MabThera infusion and administration of an anti-pyretic, an antihistaminic, and, occasionally, oxygen, intravenous saline or bronchodilators, and glucocorticoids if required.
Need sümptomid on tavaliselt pöörduvad MabThera infusiooni katkestamisel ning antipüreetikumi, antihistamiinikumide ja vahel hapniku, intravenoosse soolalahuse või bronhodilataatorite ning vajadusel glükokortikoidide manustamisel.
Medicinal products for the treatment of hypersensitivity reactions, e. g., epinephrine (adrenaline), antihistamines and glucocorticooids, should be available for immediate use in the event of an allergic reaction during administration of MabThera.
Allergilise reaktsiooni tekkimise võimaluse tõttu peavad MabThera infusiooni ajal olema käepärast ülitundlikkusreaktsiooni raviks kasutatavad ravimid, nagu epinefriin (adrenaliin), antihistamiinikumid ja glükokortikoidid.
Since hypotension may occur during MabThera infusion, consideration should be given to withholding anti-hypertensive medicines 12 hours prior to the MabThera infusion.
Kuna MabThera infusiooni ajal võib tekkida hüpotensioon, tuleb kaaluda antihüpertensiivse ravi katkestamist 12 tundi enne MabThera infusiooni alustamist.
Angina pectoris, or cardiac arrhythmias such as atrial flutter and fibrillation heart failure or myocardial infarction have occurred in patients treated with MabThera.
MabThera´ga ravitud patsientidel on täheldatud stenokardia, südame rütmihäirete (kodade laperduse ja virvenduse), südamepuudulikkuse ja müokardiinfarkti teket.
Therefore patients with a history of cardiac disease and/ or cardiotoxic chemotherapy should be monitored closely.
Seetõttu peab südamehaiguse anamneesiga ja/ või kardiotoksilist kemoteraapiat saanud patsiente hoolikalt jälgima.
Although MabThera is not myelosuppressive in monotherapy, caution should be exercised when considering treatment of patients with neutrophils < 1.5 x 109/ l and/ or platelet counts < 75 x 109/ l as clinical experience in this population is limited.
6 Kuigi MabThera monoteraapiaga ei kaasne müelosupressiivset toimet, peab olema ettevaatlik patsientide puhul, kellel neutrofiilide arv on väiksem kui 1, 5x109/ l ja/ või trombotsüütide arv alla 75x109/ l, sest nende patsientidega on vähe kliinilisi kogemusi.
MabThera has been used in 21 patients who underwent autologous bone marrow transplantation and other risk groups with a presumable reduced bone marrow function without inducing myelotoxicity.
Müelotoksilist toimet ei ilmnenud.
6 Consideration should be given to the need for regular full blood counts, including platelet counts, during monotherapy with MabThera.
Kaaluda tuleb täisvere pildi, sh trombotsüütide arvu regulaarse kontrollimise vajadust MabThera- monoteraapia ajal.
When MabThera is given in combination with CHOP or CVP (cyclophosphamide, vincristine, and prednisone) chemotherapy, regular full blood counts should be performed according to usual medical practice.
Kui MabThera´t kasutatakse kombinatsioonis CHOP - või CVP (tsüklofosfamiid, vinkristiin ja prednisoloon) kemoteraapiaga, tuleb vastavalt tavapärasele ravipraktikale regulaarselt kontrollida patsiendi täisvere pilti.
Serious infections, including fatalities, can occur during therapy with MabThera (see section 4.8).
MabThera- ravi ajal võivad tekkida raskekujulised infektsioonid, sh surmajuhtumid (vt lõik 4. 8).
MabThera should not be administered to patients with an active and/ or severe infection (e. g. tuberculosis, sepsis and opportunistic infections, see section 4.3).
MabThera’ t ei tohi manustada patsientidele, kellel on aktiivne ja/ või raskekujuline infektsioon (nt tuberkuloos, sepsis või oportunistlikud infektsioonid, vt lõik 4. 3).
Physicians should exercise caution when considering the use of MabThera in patients with a history of recurring or chronic infections or with underlying conditions which may further predispose patients to serious infection (see section 4.8).
Arstid peavad ettevaatusega kaaluma MabThera kasutamist patsientidel, kellel on anamneesis retsidiveeruvad või kroonilised infektsioonid või haigused, mis võivad veelgi soodustada raskekujulise infektsiooni teket (vt lõik 4. 8).
Very rare cases of hepatitis B reactivation have been reported in subjects receiving rituximab including fulminant hepatitis with fatal outcome.
Väga harva on rituksimabi saavatel patsientidel kirjeldatud B- hepatiidi reaktivatsiooni, sealhulgas surmaga lõppenud fulminantse hepatiidi juhtusid.
The reports are confounded by both the underlying disease state and the cytotoxic chemotherapy.
Nende juhtude tõlgendamist raskendavad nii põhihaigus kui tsütotoksiline kemoteraapia.
Patients with a history of hepatitis B infection should be carefully monitored for signs of active hepatitis B infection when rituximab is used in association with cytotoxic chemotherapy.
Kui rituksimabi kasutatakse koos tsütotoksilise kemoteraapiaga, tuleb B- hepatiidi nakkuse anamneesiga patsiente hoolikalt jälgida aktiivse B- hepatiidi suhtes.
Very rare cases of Progressive Multifocal Leukoencephalopathy (PML) have been reported during post-marketing use of MabThera in NHL and CLL (see section 4.8).
MabThera müügiletuleku järgsel kasutamisel mitte- Hodgkini lümfoomi ja kroonilise lümfotsütaarse leukeemia raviks on väga harva kirjeldatud progresseeruva multifokaalse leukoentsefalopaatia (PML) juhtusid (vt lõik 4. 8).
The safety of immunization with live viral vaccines, following MabThera therapy has not been studied for NHL and CLL patients and vaccination with live virus vaccines is not recommended.
Mitte- Hodgkini lümfoomi ja kroonilise lümfotsütaarse leukeemiaga patsientidel ei ole uuritud MabThera- ravi järgse elusviirust sisaldavate vaktsiinidega immuniseerimise ohutust ning vaktsineerimine elusviirust sisaldavate vaktsiinidega ei ole soovitatav.
Patients treated with MabThera may receive non-live vaccinations.
MabThera’ ga ravitud patsiendid võivad saada mitte- elusvaktsiine.
However with non-live vaccines response rates may be reduced.
Samas võib väheneda immuunvastuse määr mitte- elusvaktsiinide suhtes.
In a non-randomized study, patients with relapsed low-grade NHL who received MabThera monotherapy when compared to healthy untreated controls had a lower rate of response to vaccination with tetanus recall antigen (16% vs.
Mitterandomiseeritud uuringus oli MabThera monoteraapiat saanud retsidiveerunud madala diferentseerumisastmega mitte- Hodgkini lümfoomi patsientidel tervete ravi mittesaanud kontrollisikutega võrreldes madalam immuunvastuse määr pärast vaktsineerimist teetanuse antigeeniga (16% vs.
69% when assessed for > 2-fold increase in antibody titer).
69% hinnatuna antikehade tiitri > 2- kordse suurenemise järgi).
Mean pre-therapeutic antibody titers against a panel of antigens (Streptococcus pneumoniae, influenza A, mumps, rubella, varicella) were maintained for at least 6 months after treatment with MabThera.
Keskmised ravieelsed antikehade tiitrid antigeenide suhtes (Streptococcus pneumoniae, A- gripp, mumps, punetised, tuulerõuged) püsisid vähemalt 6 kuud pärast MabThera- ravi.
Infusion reactions MabThera is associated with infusion reactions, which may be related to release of cytokines and/ or other chemical mediators.
Infusiooniga seotud reaktsioonid MabThera võib põhjustada infusiooniga seotud reaktsioone, mis võivad olla tingitud tsütokiinide ja/ või teiste keemiliste mediaatorite vabanemisest.
Premedication with intravenous glucocorticoid significantly reduced the incidence and severity of these events (see section 4.8).
Premedikatsioon intravenoosse glükokortikoidiga vähendas oluliselt nende reaktsioonide esinemissagedust ja raskust (vt lõik 4. 8).
Most infusion events reported were mild to moderate in severity.
Enamik infusiooniga seotud reaktsioone olid kerge või keskmise raskusega.
The proportion of affected patients decreases with subsequent infusions.
Reaktsioonide esinemissagedus väheneb järgnevate infusioonide puhul.
The reactions reported were usually reversible with a reduction in rate, or interruption, of MabThera infusion and administration of an anti-pyretic, an antihistamine, and, occasionally, oxygen, intravenous saline or bronchodilators, and glucocorticoids if required.
Enamikel juhtudel võib infusiooni
In most cases, the infusion can be resumed at a 50% reduction in rate (e. g. from 100 mg/ h to 50 mg/ h) when symptoms have completely resolved.
7 uuesti alustada 50% väiksema kiirusega (nt 100 mg- lt 50 mg- ni tunnis) pärast sümptomite täielikku taandumist.
Anaphylactic and other hypersensitivity reactions have been reported following the intravenous administration of proteins, including MabThera, to patients.
Pärast valkude (sh MabThera) intravenoosset manustamist patsientidele on kirjeldatud anafülaktilisi ja muid ülitundlikkusreaktsioone.
Medicinal products for the treatment of hypersensitivity reactions, e. g., epinephrine (adrenaline), antihistamines and glucocorticoids, should be available for immediate use in the event of an allergic reaction during administration of MabThera.
Allergilise reaktsiooni tekkimise võimaluse tõttu peavad MabThera manustamise ajal olema käepärast ülitundlikkusreaktsiooni raviks kasutatavad ravimid, nagu epinefriin (adrenaliin), antihistamiinikumid ja glükokortikoidid.
The presence of HACA may be associated with worsening infusion or allergic reactions after the second infusion of subsequent courses (see section 5.1).
HACA esinemine võib olla seotud infusiooni - või allergiliste reaktsioonide süvenemisega pärast järgnevate kuuride teist infusiooni (vt lõik 5. 1.).
7 In clinical studies 10/ 990 (1%) patients with rheumatoid arthritis who received a first infusion of MabThera at any dose experienced a serious reaction during the infusion (see section 4.8).
Kliinilistes uuringutes tekkis MabThera esimese infusiooni ajal tõsine reaktsioon 1% (10/ 990) reumatoidartriidiga patsientidest (vt lõik 4. 8).
In patients treated with MabThera, the occurrence of pre-existing ischemic cardiac conditions becoming symptomatic, such as angina pectoris, has been observed, as well as atrial fibrillation and flutter.
MabThera’ ga ravitud mitte- Hodgkini lümfoomiga patsientidel on täheldatud olemasolevate isheemiliste südamehaiguste muutumist sümptomaatiliseks (stenokardia ja müokardiinfarkt), samuti kodade virvendust ja laperdust.
Therefore, in patients with a known cardiac history, the risk of cardiovascular complications resulting from infusion reactions should be considered before treatment with MabThera and patients closely monitored during administration.
Seetõttu tuleb teadaoleva südamehaiguse anamneesiga patsientide puhul enne MabThera- ravi alustamist kaaluda infusioonireaktsioonidest tingitud kardiovaskulaarsete komplikatsioonide riski, samuti tuleb neid patsiente ravi ajal hoolikalt jälgida.
Infections Serious infections, including fatalities, can occur during therapy with MabThera (see section 4.8).
Infektsioonid MabThera- ravi ajal võivad tekkida raskekujulised infektsioonid, mis võivad lõppeda surmaga (vt lõik 4. 8).
MabThera should not be administered to patients with an active and/ or severe infection (e. g. tuberculosis, sepsis and opportunistic infections, see section 4.3) or severely immunocompromised patients (e. g. in hypogammaglobulinemia or where levels of CD4 or CD8 are very low).
MabThera’ t ei tohi manustada patsientidele, kellel esineb aktiivne ja/ või raskekujuline infektsioon (nt tuberkuloos, sepsis või oportunistlikud infektsioonid, vt lõik 4. 3) või raske immuunpuudulikkus (nt hüpogammaglobulineemia korral või kui CD4 või CD8 rakkude arv on väga madal).
Physicians should exercise caution when considering the use of MabThera in patients with a history of recurring or chronic infections or with underlying conditions which may further predispose patients to serious infection (see section 4.8).
Arstid peavad ettevaatusega kaaluma MabThera kasutamist patsientidel, kellel on anamneesis korduvad või kroonilised infektsioonid või haigused, mis võivad veelgi suurendada eelsoodumust tõsise infektsiooni tekkeks (vt lõik 4. 8).
Patients reporting signs and symptoms of infection following MabThera therapy should be promptly evaluated and treated appropriately.
Patsiente, kellel tekivad MabThera- ravi järgselt infektsiooni tunnused ja sümptomid, tuleb kohe uurida ja vastavalt ravida.