natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The effect of nevirapine in HIV-positive adults is expected to be similar to that in paediatric patients and lopinavir concentrations may be decreased.
Arvatakse, et HIV- positiivsetel täiskasvanutel on nevirapiini toime samasugune kui lastel, mistõttu võib oletada lopinaviiri kontsentratsiooni alanemist.
The clinical significance of the pharmacokinetic interaction is unknown.
Nimetatud koostoime kliiniline tähtsus ei ole teada.
No formal recommendation could be drawn on dosage adjustment when Kaletra is used in combination with nevirapine.
Kaletra kombineerimisel nevirapiiniga ametlikke annustamissoovitusi ei ole.
However, based on clinical experience, Kaletra dose increase to 533/ 133 mg (4 capsules) twice daily may be considered when co-administered with nevirapine, particularly for patients in whom reduced lopinavir susceptibility is likely.
Tuginedes kliinilisele kogemusele võib soovitada Kaletra annuse suurendamist annuseni 533/ 133 mg (4 kapslit) kaks korda ööpäevas, kui seda manustatakse koos nevirapiiniga, seda eriti patsientidel, kellel võib oletada tundlikkuse vähenemist lopinaviiri suhtes.
Efavirenz: when used in combination with efavirenz and two nucleoside reverse transcriptase inhibitors in multiple protease inhibitor-experienced patients, increasing the dose of Kaletra 33.3% from 400/ 100 mg (3 capsules) twice daily to 533/ 133 mg (4 capsules) twice daily yielded similar lopinavir plasma concentrations as compared to historical data of Kaletra 400/ 100 mg (3 capsules) twice daily.
Efavirens: patsientidel, kes olid varem saanud ravi mitmete erinevate proteaasi inhibiitoritega, kasutati kombinatsioonraviks efavirensit ja kaht nukleosiidse pöördtranskriptaasi inhibiitorit, saavutati Kaletra annuse suurendamisel 33, 3% võrra (400/ 100 mg- lt (3 kapslit) kaks korda päevas 533/ 133 mg- ni (4 kapslini) kaks korda ööpäevas) vereplasmas samaväärsed lopinaviiri kontsentratsioonid nagu need olid anamnestilistele andmetele tuginedes Kaletra manustamisel annuses 400/ 100 mg (3 kapslit) kaks korda päevas.
Dosage increase of Kaletra from 400/ 100 mg (3 capsules) twice daily to 533/ 133 mg (4 capsules) twice daily should be considered when co-administered with efavirenz.
Seega tuleb ravimi koosmanustamisel efavirensiga kaaluda Kaletra annuse suurendamist 400/ 100 mg - lt (3 kapslilt) kaks korda ööpäevas 533/ 133 mg- ni (4 kapslini) kaks korda ööpäevas.
Caution is warranted since this dosage adjustment might be insufficient in some patients.
Vajalik on ettevaatus, kuna mõnedel patsientidel võib annuse kohandamine osutuda ebapiisavaks.
Co-administration with other HIV protease inhibitors (PIs):
Teiste HIV proteaasi inhibiitoritega (PI) koosmanustamine:
Kaletra (400/ 100 mg twice daily) has been studied in combination with reduced doses of amprenavir, indinavir, nelfinavir and saquinavir in steady-state controlled healthy volunteer studies relative to clinical doses of each HIV protease inhibitor in the absence of ritonavir.
On uuritud Kaletra (400/ 100 mg kaks korda ööpäevas) koosmanustamist vähendatud annustes amprenaviiri, indinaviiri, nelfinaviiri ja sakvinaviiriga püsitingimustel kontrollitud tervetel vabatahtlikel läbiviidud uuringutes, kus kõiki HIV proteaasi inhibiitoreid kasutati vastavates kliinilistes annustes ilma ritonaviirita.
Comparisons to published pharmacokinetic data with ritonavir-enhanced amprenavir and saquinavir regimens are also described.
Kirjeldatud on ka amprenaviiri ja sakvinaviiri ritonaviir - võimendatud ravikombinatsioonide kohta avaldatud farmakokineetilisi andmeid.
Additionally, the effect of additional ritonavir on the pharmacokinetics of lopinavir are discussed.
Arutatud on ka lisatud ritonaviiri efektist lopinaviiri farmakokineetikale.
Note that the historical comparisons to ritonavir-enhanced protease inhibitor regimens should be interpreted with caution (see details of combinations below).
Ettevaatlikult tuleks interpreteerida ajaloolisi ritonaviir- võimendatud proteaasi inhibiitorite raviskeeme (vt kombinatsioonide üksikasju alljärgnevalt).
Appropriate doses of HIV-protease inhibitors in combination with Kaletra with respect to safety and efficacy have not been established.
Ohutuse ja efektiivsuse aspektist sobivaid proteaasi inhibiitorite ja Kaletra kombinatsioonravi annuseid ei ole kindlaks tehtud.
Therefore, the concomitant administration of Kaletra with PIs requires close monitoring.
Seega on vaja hoolikalt jälgida Kaletra ja PI- de koosmanustamist.
Amprenavir: the concomitant use of Kaletra with amprenavir 750 mg twice daily, resulted in an increase in amprenavir AUC by 70% and of Cmin by 4.6-fold, relative to amprenavir 1200 mg twice daily alone.
Kaletra koosmanustamisel amprenaviiriga annuses 750 mg kaks korda ööpäevas suurenes amprenaviiri AUC 70% ja Cmin 4. 6- korda võrrelduna amprenaviiri üksimanustamisega annuses 1200 mg kaks korda ööpäevas.
On the other hand, the AUC of lopinavir decreases by 38%.
Samas vähenes lopinaviiri AUC 38% võrra.
A dose increase of Kaletra may be necessary but may further affect concentrations of amprenavir.
Kaletra annuse suurendamine võib osutuda vajalikuks, kuid see võib mõjutada amprenaviiri kontsentratsioone.
Combined with Kaletra, amprenavir concentrations were lower (approximately 30%) relative to boosted amprenavir (amprenavir 600 mg/ ritonavir 100 mg) twice daily alone.
Kaletra’ ga kombineerides olid amprenaviiri kontsentratsioonid madalamad (ligikaudu 30%) võrreldes kaks korda päevas manustatud võimendatud amprenaviir- raviga (amprenaviir 600 mg/ ritonaviir 100 mg).
Fosamprenavir: co-administration of standard doses of lopinavir/ ritonavir with fosamprenavir results in a significant reduction in amprenavir concentrations.
Fosamprenaviir: lopinaviir/ ritonaviiri standardsete annuste koosmanustamine fosamprenaviiriga põhjustab amprenaviiri kontsentratsiooni olulise languse.
Co-administration of increased doses of fosamprenavir 1400 mg twice daily with lopinavir/ ritonavir 533/ 133 mg twice daily to protease inhibitor-experienced patients resulted in a higher incidence of gastrointestinal adverse events and elevations in triglycerides with the combination regimen without increases in virological efficacy,
Suurte fosamprenaviiri annuste, 1400 mg kaks korda ööpäevas, koosmanustamine lopinaviir/ ritonaviiriga, 533/ 133 mg kaks korda ööpäevas, proteaasi inhibiitoriga ravitud patsientidele, põhjustas seedetrakti kõrvaltoimete sagenemise ja triglütseriidide taseme tõusu ilma tõusuta viroloogilises efektiivsuses, võrreldes fosamprenaviiri/ ritonaviiri standardsete annustega.
7 when compared with standard doses of fosamprenavir/ ritonavir.
Seetõttu ei ole nende ravimite koosmanustamine soovitatav.
Indinavir: indinavir 600 mg twice daily in combination with Kaletra produces similar indinavir AUC, higher Cmin (by 3.5-fold) and lower Cmax relative to indinavir 800 mg three times daily alone.
Kaletra ja indinaviir 600 mg kaks korda ööpäevas kombinatsioon kujundab indinaviiri samasuguse AUC, kõrgema Cmin (3. 5- korda) ja madalama Cmax võrreldes indinaviiri üksimanustamisega annuses 800 mg kolm korda ööpäevas.
Furthermore, concentrations of lopinavir do not appear to be affected when both medicinal products, Kaletra and indinivir, are combined, based on historical comparison with Kaletra alone.
Kaletra ja indinaviiri koosmanustamine ei mõjuta lopinaviiri kontsentratsioone võrrelduna Kaletra üksikmanustamisega.
Nelfinavir: administration of nelfinavir 1000 mg twice daily in combination with Kaletra produces a similar nelfinavir Cmax and AUC and higher Cmin relative to nelfinavir 1250 mg twice daily alone.
Nelfinaviir: nelfinaviir 1000 mg kaks korda ööpäevas koosmanustamisel Kaletra’ ga saavutatakse nelfinaviiri 1250 mg kaks korda ööpäevas üksimanustamisele sarnane Cmax ja AUC ning kõrgem Cmin.
Additionally, concentrations of the active M8 metabolite of nelfinavir were increased.
Lisaks suurenes nelfinaviiri aktiivse metaboliidi M8 kontsentratsioon.
On the other hand, lopinavir AUC was decreased by 27% during nelfinavir co-administration with Kaletra.
Samas aga vähenes nelfinaviiri ja Kaletra koosmanustamisel lopinaviiri AUC 27% võrra.
A dose increase of Kaletra may be necessary but may further affect concentrations of nelfinavir and its active metabolite.
Võib osutuda vajalikuks Kaletra annuse suurendamine, kuid see võib mõjutada nelfinaviiri ja selle aktiivse metaboliidi kontsentratsioone.
Higher doses of Kaletra have not been studied.
Kaletra manustamist suuremates annustes ei ole uuritud.
Saquinavir: saquinavir 800 mg twice daily co-administered with Kaletra produces an increase of saquinavir AUC by 9.6-fold relative to saquinavir 1200 mg three times daily given alone.
Sakvinaviir: sakvinaviiri 800 mg kaks korda ööpäevas koosmanustamisel Kaletra’ ga suureneb sakvinaviiri AUC 9. 6 korda võrrelduna sakvinaviiri üksimanustamisega annuses 1200 mg kolm korda ööpäevas.
Saquinavir 800 mg twice daily co-administered with Kaletra resulted in an increase of saquinavir AUC by approximately 30% relative to saquinavir/ ritonavir 1000/ 100 mg twice daily, and produces similar exposure to those reported after saquinavir/ ritonavir 400/ 400 mg twice daily.
Sakvinaviir 800 mg kaks korda ööpäevas koosmanustamisel Kaletra’ ga suureneb sakvinaviiri AUC ligikaudu 30% võrrelduna sakvinaviir/ ritonaviir 1000/ 10 mg kaks korda ööpäevas manustamisega ning saavutatakse sarnane tulemus sakvinaviir/ ritonaviir kombinatsiooni manustamisega annuses 400/ 400 mg kaks korda ööpäevas.
When saquinavir 1200 mg twice daily was combined with Kaletra, no further increase of concentrations was noted.
Kaletra kombineerimisel sakvinaviiriga annuses 1200 mg kaks korda ööpäevas, edasist kontsentratsiooni tõusu ei esinenud.
Furthermore, concentrations of lopinavir do not appear to be affected when both medicinal products, Kaletra and saquinavir, are combined, based on historical comparison with Kaletra alone.
Kaletra ja sakvinaviiri kombineerimine ei mõjuta lopinaviiri kontsentratsioone võrrelduna Kaletra üksimanustamisega.
Kaletra co-administered with an additional 100 mg ritonavir twice daily resulted in an increase of lopinavir AUC and Cmin of 33% and 64%, respectively, as compared to Kaletra alone.
Kaletra koosmanustamisel lisa- ritonaviiriga annuses 100 mg kaks korda ööpäevas suurenes lopinaviiri AUC ja Cmin vastavalt 33% ja 64%, võrreldes Kaletra üksimanustamisega.
Other medicinal products:
Teised ravimid:
Acid reducing agents (omeprazole, ranitidine): in a study performed in healthy volunteers, no clinically relevant interaction has been observed when Kaletra tablets 400/ 100 mg twice daily was co-administered with omeprazole or with ranitidine.
Happelisust vähendavad ravimid (omeprasool, ranitidiin): tervetel vabatahtlikel läbi viidud uuringus ei täheldatud Kaletra 400/ 100 mg tablettide kaks korda ööpäevas manustamisel koos omeprasooli või ranitidiiniga mingeid kliiniliselt olulisi koostoimeid.
Kaletra can be co-administered with acid reducing agents with no dose adjustment.
Kaletra’ t võib manustada koos happelisust vähendavate ravimitega ilma annuse kohandamiseta.
Antiarrhythmics (bepridil, systemic lidocaine and quinidine): concentrations may be increased when co-administered with Kaletra.
Antiarütmikumid (bepridiil, lidokaiin süsteemselt ja kinidiin): samaaegsel kasutamisel koos Kaletra’ ga võivad kontsentratsioonid suureneda.
Caution is warranted and therapeutic concentration monitoring is recommended when available.
Kasutada ettevaatlikult ja võimalusel monitoorida terapeutilisi kontsentratsioone.
Anticancer agents (eg vincristine, vinblastine): these agents may have their serum concentrations increased when co-administered with lopinavir/ ritonavir resulting in the potential for increased adverse events usually associated with these anticancer agents.
8 Vähivastased ained (nt vinkristiin, vinblastiin): nende ravimite kontsentratsioon vereplasmas võib samaaegsel manustamisel lopinaviir/ ritonaviiriga suureneda, mis põhjustab tavaliselt vähivastaste ainetega seotud kõrvaltoimete esinemispotentsiaali suurenemise.
Anticoagulants: warfarin concentrations may be affected when co-administered with Kaletra.
Kaletra ja varfariini samaaegsel kasutamisel võivad viimase kontsentratsioonid muutuda.
It is recommended that INR (international normalised ratio) be monitored.
Soovitatav on INR- i (rahvusvaheline normaliseeritud suhte) monitoorimine.
Anticonvulsants (phenobarbital, phenytoin, carbamazepine): will induce CYP3A4 and may decrease lopinavir concentrations.
Antikonvulsandid (fenobarbitaal, fenütoiin, karbamasepiin): võivad indutseerida CYP3A4 ja vähendada lopinaviiri kontsentratsiooni.
In addition, co-administration of phenytoin and lopinavir/ ritonavir resulted in moderate decreases in steady-state phenytoin concentrations.
Lisaks põhjustas fenütoiini ning lopinaviir/ ritonaviiri koosmanustamine fenütoiini plasmakontsentratsiooni mõõduka vähenemise.
Phenytoin levels should be monitored when co-administering with lopinavir/ ritonavir.
Lopinaviir/ ritonaviiriga koosmanustamisel peaks fenütoiini taset jälgima.
8 Bupropion: in healthy volunteers, the AUC and Cmax of bupropion and of its active metabolite, hydroxybupropion, were decreased by about 50% when co-administered with lopinavir/ ritonavir capsules 400/ 100 mg twice daily at steady-state.
Bupropioon: tervetel vabatahtlikel vähenesid samaaegsel lopinaviir/ ritonaviiri 400/ 100 mg kapslite manustamisel kaks korda ööpäevas, bupropiooni ja selle aktiivse metaboliidi, hüdroksübupropiooni, tasakaalukontsentratsiooni AUC ja Cmax 50% võrra.
This effect may be due to induction of bupropion metabolism.
See toime võib olla põhjustatud bupropiooni metabolismi indutseerimisest.
Therefore, if the co-administration of lopinavir/ ritonavir with bupropion is judged unavoidable, this should be done under close clinical monitoring for bupropion efficacy, without exceeding the recommended dosage, despite the observed induction.
Seetõttu, kui lopinaviir/ ritonaviiri koosmanustamine bupropiooniga on vältimatu, tuleks seda teha bupropiooni kliinilist efektiivsust hoolikalt mõõtes, ilma soovitatud annust ületamata, tekkinud induktsioonist sõltumata.
Trazodone: in a pharmacokinetic study performed in healthy volunteers, concomitant use of low dose ritonavir (200 mg twice daily) with a single dose of trazodone led to an increase in plasma concentrations of trazodone (AUC increased by 2.4 fold).
Trasodoon: farmakokineetika uuringus tervetel vabatahtlikel viis ritonaviiri madala annuse (200 mg kaks korda ööpäevas) kasutamine samaaegselt koos trasodooni üksikannusega trasodooni plasmakontsentratsiooni suurenemiseni (AUC suurenes 2, 4 korda).
Adverse events of nausea, dizziness, hypotension and syncope were observed following co-administration of trazodone and ritonavir in this study.
Kõrvaltoimeid: iiveldust, pearinglust, hüpotensiooni ja sünkoopi täheldati selles uuringus pärast trasodooni ja ritonaviiri koosmanustamist.
However, it is unknown whether the combination of lopinavir/ ritonavir cause a similar increase in trazodone exposure.
Siiski ei ole teada, kas lopinaviiri/ ritonaviiri kombinatsioon põhjustab sarnast trasodooni hulga suurenemist.
The combination should be used with caution and a lower dose of trazodone should be considered.
Kombinatsiooni tuleks kasutada ettevaatusega ja kaaluda tuleks madalamat trasodooni annust.
Digoxin: plasma concentrations of digoxin may be increased when co-administered with Kaletra.
Samaaegsel kasutamisel koos Kaletra’ ga võivad digoksiini plasmakontsentratsioonid suureneda.
Caution is warranted and therapeutic drug monitoring of digoxin concentrations, if available, is recommended in case of co-administration of Kaletra and digoxin.
Kaletra ja digoksiini koosmanustamisel on põhjendatud ettevaatus ja võimalusel on soovitatav digoksiini kontsentratsioonide terapeutiline ravimi monitooring.
Particular caution should be used when prescribing Kaletra in patients taking digoxin as the acute inhibitory effect of ritonavir on Pgp is expected to significantly increase digoxin levels.
Eriti ettevaatlik tuleb olla Kaletra määramisel patsientidele, kes võtavad digoksiini, kuna ritonaviiri akuutne inhibeeriv toime Pgp- le suurendab eeldatavalt digoksiini tasemeid oluliselt.
The increased digoxin level may lessen over time as Pgp induction develops.
Suurenenud digoksiini tase võib aja jooksul väheneda seoses Pgp induktsiooni tekkega.
Initiation of digoxin in patients already taking Kaletra is expected to result in lower increase of digoxin concentrations.
Digoksiin- ravi alustamine patsientidel, kes juba võtavad Kaletra’ t, võib eeldatavalt viia digoksiini kontsentratsioonide väiksema suurenemiseni.
Dihydropyridine calcium channel blockers:
Dihüdropüridiini tüüpi kaltsiumikanali blokaatorid:
(e. g. felodipine, nifedipine, nicardipine): may have their serum concentrations increased by Kaletra.
Kaletra võib nende sisaldust seerumis suurendada.
HMG-CoA reductase inhibitors which are highly dependent on CYP3A4 metabolism, such as lovastatin and simvastatin, are expected to have markedly increased plasma concentrations when co-administered with Kaletra.
Vere lipiidide sisaldust vähendavad ained: kui samaaegselt Kaletra’ ga kasutatakse HMG- CoA reduktaasi inhibiitoreid (näiteks lovastatiini ja simvastatiini), mille metabolism sõltub väga tugevalt CYP3A4- st, suureneb nende plasmakontsentratsioon.
Since increased concentrations of HMG-CoA reductase inhibitors may cause myopathy, including rhabdomyolysis, the combination of these medicinal products with Kaletra is not recommended.
HMG- CoA reduktaasi inhibiitorite kontsentratsiooni suurenemise tagajärjel võib tekkida müopaatia, ka rabdomüolüüs, mistõttu ei ole nende ravimite kombineerimine Kaletra’ ga soovitatav.
Atorvastatin is less dependent on CYP3A for metabolism.
Atorvastatiin sõltub CYP3A kaudu toimuvast metabolismist väiksemal määral.
When atorvastatin was given concurrently with Kaletra, a mean 4.7-fold and 5.9-fold increase in atorvastatin Cmax and AUC, respectively, was observed.
Kui Kaletra’ ga kombineeritult manustati atorvastatiini, täheldati atorvastatiini Cmax 4, 7- kordset ja AUC 5, 9- kordset tõusu.
When used with Kaletra, the lowest possible dose of atorvastatin should be administered.
Kui atorvastatiini manustatakse samaaegselt Kaletra’ ga, tuleb kasutada väikseimat võimalikku annust.
Rosuvastatin is not dependent on CYP3A.
Rosuvastatiini metabolism ei sõltu CYP3A - st.
However, when given concurrently with Kaletra a mean 5-fold and 2-fold increase in rosuvastatin Cmax and AUC, respectively, was observed.
Siiski, koos Kaletra’ ga manustades täheldati rosuvastatiini Cmax’ i ja AUC keskmiselt vastavalt 5 - ja 2- kordset suurenemist.
Caution should be exercised when Kaletra is co-administered with rosuvastatin.
Kaletra’ t ja rosuvastatiini peab koos manustama ettevaatusega.
Results from an interaction study with Kaletra and pravastatin reveal no clinically significant interaction.
Kaletra ja pravastatiiniga teostatud koostoime uuringus kliiniliselt olulist koostoimet ei täheldatud.
The metabolism of pravastatin and fluvastatin is not dependent on CYP3A4, and interactions are not expected with Kaletra.
Pravastatiini ja fluvastatiini metabolism ei sõltu CYP3A4- st ning koostoimeid Kaletra’ ga ei ole põhjust eeldada.
If treatment with a HMG-CoA reductase inhibitor is indicated, pravastatin or fluvastatin is recommended.
Kui ravi HMG- CoA reduktaasi inhibiitoritega on näidustatud, siis on soovitav kasutada pravastatiini või fluvastatiini.
Dexamethasone: may induce CYP3A4 and may decrease lopinavir concentrations.
Deksametasoon: võib indutseerida CYP3A4 ja alandada lopinaviiri kontsentratsiooni.
Phosphodiesterase inhibitors: phosphodiesterase inhibitors which are dependent on CYP3A4 metabolism, such as tadalafil and sildenafil, are expected to result in an approximately 2-fold and 11-fold increase in AUC respectively, when co-administered with ritonavir containing regimens including Kaletra and may result in an increase in PDE5 inhibitor associated adverse reactions including hypotension, synope, visual changes and prolonged erection.
9 Fosfodiesteraasi inhibiitorid: fosfodiesteraasi inhibiitorid, mis on sõltuvad CYP3A4 metabolismist, nagu tadalafiil ja sildenafiil, põhjustavad eeldatavalt manustatuna koos ritonaviiri, sealhulgas Kaletra’ t sisaldavate raviskeemidega vastavalt 2- kordse ja 11- kordse AUC suurenemise ning võivad põhjustada PDE5 inhibiitori tõusuga seotud kõrvaltoimete, sealhulgas hüpotensioon, sünkoop, nägemishäired ja pikenenud erektsioon, tõusu.
Particular caution must be used when prescribing sildenafil or tadalafil in patients receiving Kaletra with increased monitoring for adverse events.
Erilist ettevaatust tuleb kasutada, määrates sildenafiili või tadalafiili Kaletra’ t saavatele patsientidele, kellel on suurenenud kõrvaltoimete esinemissagedus.
Co-administration of vardenafil with rtionavir containing regimens including Kaletra is expected to result in 49-fold increase in vardenafil AUC.
Vardenafiili manustamine koos ritonaviiri sisaldavate raviskeemide, sh Kaletra’ ga põhjustab eeldatavalt 49- kordse vardenafiili AUC suurenemise.
The use of vardenafil with Kaletra is contraindicated (see section 4.3).
Vardenafiili kasutamine Kaletra’ ga on vastunäidustatud (vt lõik 4. 3).
Cyclosporin, sirolimus (rapamycin) and tacrolimus: concentrations may be increased when co-administered with Kaletra.
Tsüklosporiin, siroliimus (rapamütsiin) ja takrolimus: samaaegsel kasutamisel koos Kaletra’ ga võivad nende kontsentratsioonid tõusta.
More frequent therapeutic concentration monitoring is recommended until plasma levels of these products have been stabilised.
Seni kuni preparaatide tasemed vereplasmas stabiliseeruvad, on soovitatav tavalisest sagedamini terapeutilisi kontsentratsioone määrata.
9 Ketoconazole and itraconazole: may have serum concentrations increased by Kaletra.
Kaletra võib põhjustada nende kontsentratsiooni suurenemist vereseerumis.
High doses of ketoconazole and itraconazole (> 200 mg/ day) are not recommended.
Ketokonasooli ja itrakonasooli kasutamine suurtes annustes (> 200 mg/ päevas) ei ole soovitatav.
Voriconazole: due to the potential for reduced voriconazole concentrations, co-administration of voriconazole and low dose ritonavir (100 mg twice daily) as contained in Kaletra should be avoided unless an assessment of the benefit/ risk to patient justifies the use of voriconazole.
Vorikonasooli kontsentratsiooni võimaliku languse tõttu tuleks vältida vorikonasooli ja madala ritonaviiri annuse (100 mg kaks korda ööpäevas), nagu on Kaletra’ s, koosmanustamist, välja arvatud juhul, kui patsiendi riski/ kasu suhte analüüs õigustab vorikonasooli kasutamist.
Clarithromycin: moderate increases in clarithromycin AUC are expected when co-administered with Kaletra.
Klaritromütsiin: kasutamisel koos Kaletra’ ga võib klaritromütsiini AUC mõõdukalt suureneda.
For patients with renal or hepatic impairment dose reduction of clarithromycin should be considered (see section 4.4).
Neeru - või maksakahjustusega patsientidel tuleks kaaluda klaritromütsiini annuse vähendamist (vt lõik 4. 4).
Buprenorphine: buprenorphine (dosed at 16 mg daily) co-administered with lopinavir/ ritonavir (dosed at 400/ 100 mg twice daily) showed no clinically significant interaction.
Buprenorfiin: buprenorfiini manustamisel (ööpäevane annus 16 mg) koos lopinaviir/ ritonaviiriga (annustes 400/ 100 mg kaks korda ööpäevas) ei esinenud kliiniliselt olulisi koostoimeid.
Kaletra can be co-administered with buprenorphine with no dose adjustment.
Kaletra’ t võib buprenorfiiniga koos manustada ilma annust kohandamata.
Kaletra was demonstrated to lower plasma concentrations of methadone.
Kaletra alandab metadooni taset vereplasmas.
Monitoring plasma concentrations of methadone is recommended.
Metadooni plasmakontsentratsiooni tuleks jälgida.
Contraceptives: levels of ethinyl oestradiol were decreased when oestrogen-based oral contraceptives were co-administered with Kaletra.
Rasestumisvastased ravimid: etinüülöstradiooli tase langes östrogeenidel baseeruvate suukaudsete kontratseptiivide ja Kaletra koosmanustamisel.