natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ear and labyrinth disorders common: uncommon: rare: very rare:
Väga harv:
tinnitus hypoacusis deafness neurosensory hearing impaired
hüpoakuusia neurosensoorne kurtus kuulmislangus
Respiratory, thoracic and mediastinal disorders common:
Respiratoorsed, Sage:
dyspnoea, parenchymal lung disorders, pleural effusion, pharyngitis, cough, nasal congestion and inflammations
rindkere ja mediastiinumi häired hingeldus, parenhümatoosne kopsuhaigus, pleura efusioon, farüngiit, köha, ninakinnisus ja põletikud
uncommon: rare:
Harv:
respiratory failures, respiratory tract disorders, asthma acute respiratory distress syndrome
hingamispuudulikkus, respiratoorsed häired, astma äge respiratoorse distressi sündroom
Gastrointestinal disorders very common: common:
Sage:
diarrhoea, nausea gastrointestinal inflammatory conditions, gastrointestinal ulceration and perforation, gastrointestinal haemorrhages, stomatitis and ulceration, ascites, vomiting, gastrointestinal and abdominal pains, dyspeptic signs and symptoms, constipation, flatulence, bloating and distension, loose stools, gastrointestinal signs and symptoms
kõhulahtisus, iiveldus seedetrakti põletikulised haigused, seedetrakti haavand ja perforatsioon, seedetrakti verejooksud, stomatiit ja haavandid, astsiit, oksendamine, seedetrakti - ja kõhuvalud, düspeptilised nähud ja sümptomid, kõhukinnisus, kõhugaasid, kõhupuhitus ja kõhu suurenemine, vedel iste, seedetrakti nähud ja sümptomid
ileus paralytic, peritonitis, acute and chronic pancreatitis, blood amylase increased, gastrooesophageal reflux disease, impaired gastric emptying
paralüütiline iileus, peritoniit, äge ja krooniline pankreatiit, vere amülaasisisalduse suurenemine, gastroösofageaalne reflukshaigus, maotühjenemise häired
subileus, pancreatic pseudocyst
subiileus, pankrease pseudotsüst
Renal and urinary disorders very common: common:
Sage:
renal impairment renal failure, renal failure acute, oliguria, renal tubular necrosis, nephropathy toxic, urinary abnormalities, bladder and urethral symptoms
neerukahjustus neerupuudulikkus, äge neerupuudulikkus, oliguuria, neerutorukeste nekroos, toksiline nefropaatia, kuseteede häired, põie ja ureetra sümptomid
uncommon: very rare:
Väga harv:
anuria, haemolytic uraemic syndrome nephropathy, cystitis haemorrhagic
anuuria, hemolüütilis- ureemiline sündroom nefropaatia, hemorraagiline tsüstiit
Skin and subcutaneous tissue disorders common: uncommon: rare: very rare:
Väga harv:
pruritus, rash, alopecias, acne, sweating increased dermatitis, photosensitivity toxic epidermal necrolysis (Lyell’ s syndrome) Stevens Johnson syndrome
dermatiit, valgustundlikkus toksiline epidermise nekrolüüs (Lyelli sündroom) Stevens- Johnsoni sündroom
Musculoskeletal and connective tissue disorders common: uncommon:
Lihas- skeleti ja sidekoe kahjustused Sage: liigesvalu, lihaskrambid, jäseme valu, seljavalu Aeg- ajalt:
arthralgia, muscle cramps, pain in limb, back pain joint disorders
liigesekahjustused
Endocrine disorders rare: hirsutism
9 Endokriinsüsteemi häired Harv: hirsutism
Metabolism and nutrition disorders very common: common:
Sage:
hyperglycaemic conditions, diabetes mellitus, hyperkalaemia hypomagnesaemia, hypophosphataemia, hypokalaemia, hypocalcaemia, hyponatraemia, fluid overload, hyperuricaemia, appetite decreased, anorexia,
hüperglükeemilised seisundid, suhkurtõbi, hüperkaleemia hüpomagneseemia, hüpofosfateemia, hüpokaleemia, hüpokaltseemia, hüponatreemia, vedeliku ülekoormus, hüperurikeemia, söögiisu vähenemine, isutus, metaboolne atsidoos, hüperlipideemia, hüperkolesteroleemia, hüpertriglütserideemia, muud elektrolüütide tasakaalu muutused
dehydration, hypoproteinaemia, hyperphosphataemia, hypoglycaemia
dehüdratsioon, hüpoproteineemia, hüperfosfateemia, hüpoglükeemia
Infections and infestations As is well known for other potent immunosuppressive agents, patients receiving tacrolimus are frequently at increased risk for infections (viral, bacterial, fungal, protozoal).
Infektsioonid ja infestatsioonid Nagu ka teiste tugevatoimeliste immunosupressiivsete ravimite puhul, on takroliimust saavatel patsientidel sageli suurenenud risk infektsioonide tekkeks (viirus -, bakteriaalsed, seen - ja algloomadest põhjustatud infektsioonid).
The course of pre- existing infections may be aggravated.
Olemasolevate infektsioonide kulg võib raskeneda.
Cases of BK virus associated nephropathy, as well as cases of JC virus associated progressive multifocal leukoencephalopathy (PML), have been reported in patients treated with immunosuppressants, including Advagraf.
BK- viirusega seotud nefropaatia juhtusid ning JC- viirusega seotud progressiivse multifokaalse leukoentsefalopaatia (PML) juhtusid on kirjeldatud immunosupressante, sealhulgas Advagraf' i, kasutavatel patsientidel.
Medication errors, including inadvertent, unintentional or unsupervised substitution of immediate- or prolonged-release tacrolimus formulations, have been observed.
Vigastus, mürgistus ja protseduuri tüsistused Sage: primaarne siiriku düsfunktsioon On täheldatud ravivigu, sealhulgas takroliimuse kiiretoimeliste või toimeainet prolongeeritult vabastavate vormide tahtmatut, ettekavatsemata või järelevalveta asendamist.
Patients receiving immunosuppressive therapy are at increased risk of developing malignancies.
Hea -, pahaloomulised ja täpsustamata kasvajad (sealhulgas tsüstid ja polüübid) Immunosupressiivset ravi saavatel patsientidel on suurenenud risk pahaloomuliste kasvajate tekkeks.
Benign as well as malignant neoplasms including EBV-associated lymphoproliferative disorders and skin malignancies have been reported in association with tacrolimus treatment.
Takroliimus- raviga seoses on kirjeldatud healoomulisi ja pahaloomulisi kasvajaid, sealhulgas EBV- ga seotud lümfoproliferatiivseid haigusi ja naha pahaloomulisi kasvajaid.
Vascular disorders very common: common:
Sage:
hypertension haemorrhage, thromboembolic and ischaemic events, peripheral vascular disorders, vascular hypotensive disorders
hüpertensioon hemorraagia, trombemboolsed ja isheemilised tüsistused, perifeersed vaskulaarsed häired, vaskulaarsed hüpotensiivsed häired
infarction, venous thrombosis deep limb, shock
infarkt, jäsemete süvaveenitromboos, šokk
General disorders and administration site conditions common:
Üldised häired Sage:
asthenic conditions, febrile disorders, oedema, pain and discomfort, blood alkaline phosphatase increased, weight increased, body temperature perception disturbed
ja manustamiskoha reaktsioonid asteenilised seisundid, palavik, tursed, valu ja ebamugavustunne, vere alkaalse fosfataasi aktiivsuse suurenemine, kehakaalu suurenemine, kehatemperatuuri tajumise häired
multi-organ failure, influenza like illness, temperature intolerance, chest pressure sensation, feeling jittery, feeling abnormal, blood lactate dehydrogenase increased, weight decreased
hulgiorganpuudulikkus, gripilaadne haigus, temperatuuritalumatus, survetunne rindkeres, närvilisus, halb enesetunne, vere laktaatdehüdrogenaasi aktiivsuse suurenemine, kaalulangus
thirst, fall, chest tightness, mobility decreased, ulcer fat tissue increased
janu, kukkumine, rindkere pingsus, vähenenud liikuvus, haavand rasvkoe osakaalu suurenemine
Immune system disorders Allergic and anaphylactoid reactions have been observed in patients receiving tacrolimus (see section 4.4).
Immuunsüsteemi häired Takroliimust saavatel patsientidel on täheldatud allergilisi ja anafülaktoidseid reaktsioone (vt lõik 4. 4).
hepatic enzymes and function abnormalities, cholestasis and jaundice, hepatocellular damage and hepatitis, cholangitis
Maksa ja sapiteede häired Sage: maksaensüümide aktiivsuse ja maksafunktsiooni muutused, kolestaas ja ikterus, hepatotsellulaarne kahjustus ja hepatiit, kolangiit Harv: maksaarteri tromboos, venooklusiivne maksahaigus Väga harv:
hepatitic artery thrombosis, venoocclusive liver disease hepatic failure, bile duct stenosis
maksapuudulikkus, sapijuha stenoos
Reproductive system and breast disorders uncommon:
10 Reproduktiivse süsteemi ja rinnanäärme häired Aeg- ajalt:
dysmenorrhoea and uterine bleeding
düsmenorröa ja emaka veritsus
Psychiatric disorders very common: common:
Sage:
insomnia anxiety symptoms, confusion and disorientation, depression, depressed mood, mood disorders and disturbances, nightmare, hallucination, mental disorders
unetus ärevuse sümptomid, segasus ja desorientatsioon, depressioon, alanenud meeleolu, meeleolu muutused ja häired, hirmuunenäod, hallutsinatsioonid, psüühikahäired
4.9 Overdose
psühhootiline häire
psychotic disorder 10
4. 9 Üleannustamine
Several cases of accidental overdose have been reported with tacrolimus; symptoms have included tremor, headache, nausea and vomiting, infections, urticaria, lethargy, increased blood urea nitrogen and elevated serum creatinine concentrations, and increase in alanine aminotransferase levels.
Teatatud on mitmetest takroliimuse juhusliku üleannustamise juhtudest; kaasnenud sümptomiteks treemor, peavalu, iiveldus ja oksendamine, infektsioonid, urtikaaria, letargia, vere uurea - ja seerumi kreatiniinisisalduse suurenemine ning alaniinaminotransferaasi aktiivsuse suurenemine.
No specific antidote to tacrolimus therapy is available.
Spetsiifilist antidooti takroliimus- ravile ei ole.
In isolated patients with very high plasma levels, haemofiltration or -diafiltration have been effective in reducing toxic concentrations.
Üksikutel väga kõrge plasmakontsentratsiooniga patsientidel on toksiliste kontsentratsioonide vähendamisel olnud efektiivsed hemofiltratsioon või - diafiltratsioon.
In cases of oral intoxication, gastric lavage and/ or the use of adsorbents (such as activated charcoal) may be helpful, if used shortly after intake.
Suukaudse intoksikatsiooni korral võivad aidata maoloputus ja/ või adsorbendid (nt aktiivsüsi), kui neid kasutatakse vahetult pärast manustamist.
Pharmacotherapeutic group:
5. 1 Farmakodünaamilised omadused
Calcineurin inhibitors, ATC code:
Farmakoterapeutiline grupp: kaltsineuriini inhibiitorid, ATC- kood:
Mechanism of action and pharmacodynamic effects At the molecular level, the effects of tacrolimus appear to be mediated by binding to a cytosolic protein (FKBP12) which is responsible for the intracellular accumulation of the compound.
Toimemehhanism ja farmakodünaamilised toimed Molekulaarsel tasandil avaldub takroliimuse toime seondumisel tsütosoolse proteiiniga (FKBP12), mis vastutab toimeaine intratsellulaarse akumulatsiooni eest.
The FKBP12-tacrolimus complex specifically and competitively binds to and inhibits calcineurin, leading to a calcium-dependent inhibition of T-cell signal transduction pathways, thereby preventing transcription of a discrete set of lymphokine genes.
FKBP12- takroliimuse kompleks seondub selektiivselt ja konkureerivalt ning inhibeerib kaltsineuriini, põhjustades kaltsiumist sõltuva T- raku signaaliedastuse blokaadi, takistades seeläbi lümfokiini geenide transkriptsiooni.
Tacrolimus suppresses T-cell activation and T-helper-cell dependent B-cell proliferation, as well as the formation of lymphokines (such as interleukins-2, -3, and γ -interferon) and the expression of the interleukin-2 receptor.
Takroliimus pärsib T- raku aktivatsiooni ja T- helper- rakust sõltuvat B- raku proliferatsiooni, samuti lümfokiinide formeerumist (nagu interleukiin- 2, - 3 ja γ- interferoon) ning interleukiin- 2 retseptori ekspressiooni.
Results from clinical trials performed with once-daily tacrolimus Advagraf Liver transplantation The efficacy and safety of Advagraf and Prograf, both in combination with corticosteroids, was compared in 471 de novo liver transplant recipients.
Üks kord päevas võetava takroliimuse preparaadiga (Advagraf) läbi viidud kliiniliste uuringute tulemused Maksasiirdamine Nii Advagrafi kui ka Prografi tõhusust ja ohutust kasutamisel kombinatsioonis kortikosteroididega võrreldi 471 patsiendi puhul, kellele oli tehtud de novo maksasiirdamine.
The event rate of biopsy confirmed acute rejection within the first 24 weeks after transplantation was 32.6% in the Advagraf group (N=237) and 29.3% in the Prograf group (N=234).
Biopsiad kinnitasid, et ägeda äratõukereaktsiooni esinemissagedus esimese 24 nädala jooksul pärast siirdamist oli Advagrafi rühmas (N = 237) 32, 6% ja Prografi rühmas (N = 234) 29, 3%.
The treatment difference (Advagraf – Prograf) was 3.3% (95% confidence interval [-5.7%, 12.3%]). The 12-month patient survival rates were 89.2% for Advagraf and 90.8% for Prograf; in the Advagraf arm 25 patients died (14 female, 11 male) and in the Prograf arm 24 patients died (5 female, 19 male).
Patsientide 12- kuuline elulemusmäär oli Advagrafi puhul 89, 2% ja Prografi puhul 90, 8%; Advagrafi rühmas suri 25 patisenti (14 naist, 11 meest) ja Prografi rühmas 24 patsienti (5 naist, 19 meest).
12-month graft survival was 85.3% for Advagraf and 85.6% for Prograf.
Siiriku 12- kuuline elulemus oli Advagrafi puhul 85, 3% ja Prografi puhul 85, 6%.
Kidney transplantation The efficacy and safety of Advagraf and Prograf, both in combination with mycophenolate mofetil (MMF) and corticosteroids, was compared in 667 de novo kidney transplant recipients.
Neerusiirdamine Nii Advagrafi kui ka Prografi tõhusust ja ohutust kasutamisel kombinatsioonis mükofenolaatmofetiili (MMF) ja kortikosteroididega võrreldi 667 patsiendi puhul, kellele oli tehtud de novo neerusiirdamine.
The event rate for biopsy-confirmed acute rejection within the first 24 weeks after transplantation was 18.6% in the Advagraf group (N=331) and 14.9% in the Prograf group (N=336).
11 Biopsiad kinnitasid, et ägeda äratõukereaktsiooni esinemissagedus esimese 24 nädala jooksul pärast siirdamist oli Advagrafi rühmas (N = 331) 18, 6% ja Prografi rühmas (N = 336) 14, 9%.
The treatment difference (Advagraf-Prograf) was 3.8% (95% confidence interval [-2.1%, 9.6%]).
Ravimitevaheline (Advagraf – Prograf) erinevus oli 3, 8% [95% usaldusvahemik (– 2, 1%, 9, 6%)].
The 12-month patient survival rates were 96.9% for Advagraf and 97.5% for Prograf; in the Advagraf arm 10 patients died (3 female, 7 male) and in the Prograf arm 8 patients died (3 female, 5 male).
Patsientide 12- kuuline elulemusmäär oli Advagrafi puhul 96, 9% ja Prografi puhul 97, 5%; Advagrafi rühmas suri 10 patisenti (3 naist, 7 meest) ja Prografi rühmas 8 patsienti (3 naist, 5 meest).
12-month graft survival was 91.5% for Advagraf and 92.8% for Prograf.
Siiriku 12- kuuline elulemus oli Advagrafi puhul 91, 5% ja Prografi puhul 92, 8%.
11 The efficacy and safety of Prograf, ciclosporin and Advagraf, all in combination with basiliximab antibody induction, MMF and corticosteroids, was compared in 638 de novo kidney transplant recipients.
Nii Prografi, tsüklosporiini kui ka Advagrafi tõhusust ja ohutust kasutamisel kombinatsioonis basiliksimabi antikeha induktsiooni, MMF- i ja kortikosteroididega võrreldi 638 patsiendi puhul, kellele oli tehtud de novo neerusiirdamine.
The incidence of efficacy failure at 12 months (defined as death, graft loss, biopsy- confirmed acute rejection, or lost to follow-up) was 14.0% in the Advagraf group (N=214), 15.1% in the Prograf group (N=212) and 17.0% in the ciclosporin group (N=212).
12- kuuline ebaõnnestumise (mille all mõeldi surma, siiriku kaotust, biopsiaga kinnitatud ägedat äratõukereaktsiooni või patsiendi kadumist jälgimisel) määr oli Advagrafi rühmas (N = 214) 14, 0%, Prografi rühmas (N = 212) 15, 1% ja tsüklosporiini rühmas (N = 212) 17, 0%.
The treatment difference was -3.0% (Advagraf-ciclosporin) (95.2% confidence interval [-9.9%, 4.0%]) for Advagraf vs. ciclosporin and -1.9% (Prograf-ciclosporin) (95.2% confidence interval [-8.9%, 5.2%]) for Prograf vs. ciclosporin.
Ravimitevaheline (Advagraf – tsüklosporiin) erinevus oli – 3, 0% [95, 2% usaldusvahemik (– 9, 9%, 4, 0%)] Advagrafi ja tsüklosporiini võrdlemisel ning – 1, 9% (Prograf – tsüklosporiin) [95, 2% usaldusvahemik (– 8, 9%, 5, 2%)] Prografi ja tsüklosporiini võrdlemisel.
The 12-month patient survival rates were 98.6% for Advagraf, 95.7% for Prograf and 97.6% for ciclosporin; in the Advagraf arm 3 patients died (all male), in the Prograf arm 10 patients died (3 female, 7 male) and in the ciclosporin arm 6 patients died (3 female, 3 male).
Patsientide 12- kuuline elulemusmäär oli Advagrafi puhul 98, 6%, Prografi puhul 95, 7% ja tsüklosporiini puhul 97, 6%; Advagrafi rühmas suri 3 patsienti (kõik mehed), Prografi rühmas 10 patsienti (3 naist, 7 meest) ja tsüklosporiini rühmas 6 patsienti (3 naist, 3 meest).
12-month graft survival was 96.7% for Advagraf, 92.9% for Prograf and 95.7% for ciclosporin.
Siiriku 12- kuuline elulemus oli Advagrafi puhul 96, 7%, Prografi puhul 92, 9% ja tsüklosporiini puhul 95, 7%.
Results from published data of tacrolimus administered twice daily as Prograf capsules in other primary organ transplantation Prograf has evolved into an accepted treatment as primary immunosuppressive medicinal product following pancreas, lung and intestinal transplantation.
Muu esmase organtransplantatsiooni korral Prograf kapslitena kaks korda päevas manustatud takroliimuse publitseeritud andmete tulemused Prograf on kujunenud tunnustatud raviks primaarse immunosupressandina peale kõhunäärme -, kopsu - ja soolesiirdamist.
In prospective published studies oral Prograf was investigated as primary immunosuppressant in approximately 175 patients following lung, 475 patients following pancreas and 630 patients following intestinal transplantation.
Prospektiivsetes publitseeritud uuringutes analüüsiti suukaudse Prograf’ i kasutamist primaarse immunosupressandina ligikaudu 175 patsiendil peale kopsu -, 475 patsiendil peale kõhunäärme - ja 630 patsiendil peale soolesiirdamist.
Overall, the safety profile of oral Prograf in these published studies appeared to be similar to what was reported in the large studies, where Prograf was used as primary treatment in liver, kidney and heart transplantation.
Nendes avaldatud uuringutes oli suukaudse Prograf’ i ohutusprofiil üldiselt sarnane suurtes uuringutes kirjeldatuga, kus Prograf’ i kasutati esmase ravina peale maksa -, neeru - ja südamesiirdamist.
Lung transplantation The interim analysis of a recent multicentre study using oral Prograf discussed 110 patients who underwent 1:1 randomisation to either tacrolimus or ciclosporin.
Kopsusiirdamine Suukaudse Prograf’ i hiljutise multitsentrilise uuringu vaheanalüüsis vaadeldi 110 patsienti, kes randomiseeriti 1: 1 saama kas takroliimust või tsüklosporiini.
Tacrolimus was started as continuous intravenous infusion at a dose of 0.01 to 0.03 mg/ kg/ day and oral tacrolimus was administered at a dose of 0.05 to 0.3 mg/ kg/ day.
Takroliimuse manustamist alustati intravenoosse püsiinfusioonina annuses 0, 01... 0, 03 mg/ kg/ päevas ja suukaudset takroliimust manustati annuses 0, 05... 0, 3 mg/ kg/ päevas.
A lower incidence of acute rejection episodes for tacrolimus- versus ciclosporin-treated patients (11.5% versus 22.6%) and a lower incidence of chronic rejection, the bronchiolitis obliterans syndrome (2.86% versus 8.57%), was reported within the first year after transplantation.
Takroliimusega ravitud patsientidel täheldati tsüklosporiini saanud patsientidega võrreldes vähem akuutse äratõukereaktsiooni episoode (11, 5% versus 22, 6%), vähem kroonilise äratõukereaktsiooni juhte ja oblitereerivat bronhioliiti (2, 86% versus 8, 57%) esimese transplantatsioonijärgse aasta jooksul.
The 1-year patient survival rate was 80.8% in the tacrolimus and 83% in the ciclosporin group (Treede et al., 3rd ICI San Diego, US, 2004; Abstract 22).
Patsientide esimese aasta elulemus oli takroliimuse grupis 80, 8% ja tsüklosporiini grupis 83% (Treede et al., 3rd ICI San Diego, US, 2004; Abstract 22).
Tacrolimus was started as continuous intravenous infusion at a dose of 0.025 mg/ kg/ day and oral tacrolimus was administered at a dose of 0.15 mg/ kg/ day with subsequent dose adjustments to target trough levels of 10 to 20 ng/ ml.
Takroliimuse manustamist alustati intravenoosse püsiinfusioonina annuses 0, 025 mg/ kg/ päevas ja suukaudset takroliimust manustati annuses 0, 15 mg/ kg/ päevas koos järgneva annuse korrigeerimisega, et saavutada minimaalse kontsentratsioon 10... 20 ng/ ml.
Acute rejection episodes per 100 patient-days were numerically fewer in the tacrolimus (0.85 episodes) than in the ciclosporin group (1.09 episodes).
Akuutse äratõukereaktsiooni episoode 100 patsiendipäeva kohta esines arvuliselt vähem takroliimuse grupis (0, 85 episoodi) kui tsüklosporiini grupis (1, 09 episoodi).
Obliterative bronchiolitis developed in 21.7% of patients in the tacrolimus group compared with 38.0% of patients in the ciclosporin group (p = 0.025).
Oblitereeriv bronhioliit avaldus takroliimuse grupis 21, 7% patsientidest võrreldes 38, 0% - ga tsüklosporiini grupis (p=0, 025).
Significantly more ciclosporin-treated patients (n = 13) required a switch to tacrolimus than tacrolimus-treated patients to ciclosporin (n = 2) (p = 0.02) (Keenan et al., Ann Thoracic Surg 1995; 60:580).
Märkimisväärselt rohkem tsüklosporiiniga ravitud patsiente (n=13) vajas ravi vahetust takroliimuse vastu kui vastupidi (n=2) (p=0, 02) (Keenan et al., Ann Thoracic Surg 1995; 60: 580).
Tacrolimus was started as continuous intravenous infusion at a dose of 0.05 mg/ kg/ day and oral tacrolimus was administered at a dose of 0.1 to 0.3 mg/ kg/ day with subsequent dose adjustments to target trough levels of 12 to 15 ng/ ml.
Takroliimuse manustamist alustati intravenoosse püsiinfusioonina annuses 0, 05 mg/ kg/ päevas ja suukaudset takroliimust manustati annuses 0, 1... 0, 3 mg/ kg/ päevas koos järgneva annuse korrigeerimisega, et saavutada minimaalne kontsentratsioon 12... 15 ng/ ml.
The 1-year survival rates were 73.1% in the tacrolimus versus 79.2% in the ciclosporin group.
Esimese aasta elulemus oli 73, 1% takroliimuse grupis ja 79, 2% tsüklosporiini grupis.
Freedom from acute rejection was higher in the tacrolimus group at 6 months (57.7% versus 45.8%) and at 1 year after lung transplantation (50% versus 33.3%) (Treede et al., J Heart Lung Transplant 2001; 20:511).
Akuutsete äratõukereaktsioonide puudumine oli takroliimuse grupis sagedasem 6 kuud (57, 7% versus 45, 8%) ja 1 aasta peale kopsusiirdamist (50% versus 33, 3%) (Treede et al., J. Heart Lung Transplant 2001; 20: 511).
The three studies demonstrated similar survival rates.
12 Kolm uuringut näitasid sarnast elulemust.
Pancreas transplantation A multicentre study using oral Prograf included 205 patients undergoing simultaneous pancreas- kidney transplantation who were randomised to tacrolimus (n = 103) or to ciclosporin (n = 102).
Kõhunäärmesiirdamine Suukaudse Prograf’ i multitsentriline uuring hõlmas 205 patsienti (samaaegselt läbiviidud kõhunäärme - neeru siirdamine), kes randomiseeriti takroliimuse (n=103) või tsüklosporiini (n=102) gruppi.
The initial oral per protocol dose of tacrolimus was 0.2 mg/ kg/ day with subsequent dose adjustments to target trough levels of 8 to 15 ng/ ml by Day 5 and 5 to 10 ng/ mL after Month 6.
Protokolli järgi oli takroliimuse suukaudne algannus 0, 2 mg/ kg/ päevas koos järgneva annuse korrigeerimisega, et saavutada minimaalne kontsentratsioon 8... 15 ng/ ml 5. päevaks ja 5... 10 ng/ ml 6 kuu pärast.
In total 34 patients switched treatment from
Kõhunäärmesiirikuga patsientide elulemus peale esimest aastat oli märkimisväärselt suurem takroliimuse (91, 3%) kui tsüklosporiini puhul (74, 5%) (p < 0, 0005), arvestades asjaolu, et neerusiirikuga patsientide elulemus oli sarnane mõlemas grupis.
12 ciclosporin to tacrolimus, whereas only 6 tacrolimus patients required alternative therapy (Bechstein et al., Transplantation 2004; 77:1221).
Lõppkokkuvõttes vahetas 34 patsienti tsüklosporiinravi takroliimuse vastu, arvestades asjaolu, et ainult 6 takroliimusega ravitud patsienti vajasid alternatiivset ravi (Bechstein et al., Transplantation 2004; 77: 1221).