natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Intestinal transplantation Published clinical experience from a single centre on the use of oral Prograf for primary treatment following intestinal transplantation showed that the actuarial survival rate of 155 patients (65 intestine alone, 75 liver and intestine, and 25 multivisceral) receiving tacrolimus and prednisone was 75% at 1 year, 54% at 5 years, and 42% at 10 years.
Soolesiirdamine Ühekeskuselise kliinilise uuringu publitseeritud andmed suukaudse Prograf’ i kasutamise kohta esmase ravina peale soolesiirdamist näitasid, et 155 takroliimust ja prednisolooni saava patsiendi (65 soolesiirikuga, 75 maksa - ja soolesiirikuga ja 25 mitme siseelundi siirikuga patsienti) protokollitud elulemus oli peale 1. aastat 75%, peale 5. aastat 54% ja peale 10. aastat 42%.
In the early years the initial oral dose of tacrolimus was 0.3 mg/ kg/ day.
Esialgu oli takroliimuse suukaudne algannus 0, 3 mg/ kg/ päevas.
A variety of innovations, such as techniques for early detection of Epstein-Barr (EBV) and CMV infections, bone marrow augmentation, the adjunct use of the interleukin-2 antagonist daclizumab, lower initial tacrolimus doses with target trough levels of 10 to 15 ng/ ml, and most recently allograft irradiation were considered to have contributed to improved results in this indication over time (Abu- Elmagd et al., Ann Surg 2001; 234:404).
Mitmed uuendused, nagu Epstein- Barri (EBV) ja CMV infektsioonide varajase avastamise meetodid, luuüdi kasvatamine, interleukiin- 2 antagonisti daklisumabi täiendav kasutamine, takroliimuse väiksemad algannused minimaalse sihtkontsentratsiooniga 10... 15 ng/ ml ja hiljaaegu siiriku kiiritus, aitavad aja jooksul kaasa tulemuste paranemisele selle näidustuse korral (Abu- Elmagd et al., Ann Surg 2001; 234: 404).
Absorption In man tacrolimus has been shown to be able to be absorbed throughout the gastrointestinal tract.
Imendumine Inimestel võib takroliimus imenduda kogu seedetrakti ulatuses.
Advagraf is a prolonged-release formulation of tacrolimus resulting in an extended oral absorption profile with an average time to Cmax of approximately 2 hours.
Advagraf on takroliimuse toimeainet prolongeeritult vabastav ravimvorm, mis suukaudse manustamise järgselt imendub aeglasemalt (keskmine aeg Cmax saabumiseni on umbes 2 tundi).
Absorption is variable and the mean oral bioavailability of tacrolimus (investigated with the Prograf formulation) is in the range of 20% - 25% (individual range in adult patients 6% - 43%).
Imendumine on varieeruv ja takroliimuse keskmine suukaudne biosaadavus (uuringutes kasutatud Prograf’ i) jääb vahemikku 20... 25% (individuaalne vahemik täiskasvanud patsientidel 6... 43%).
The oral bioavailability of Advagraf was reduced when it was administered after a meal.
Advagraf’ i suukaudne biosaadavus vähenes ravimi manustamisel pärast sööki.
Both the rate and extent of absorption of Advagraf were reduced when administered with food.
Koos toiduga manustamisel vähenesid nii Advagraf’ i imendumise kiirus kui imendunud kogus.
Bile flow does not influence the absorption of tacrolimus and therefore treatment with Advagraf may commence orally.
Sapivoolus ei mõjuta takroliimuse imendumist, mistõttu võib ravi Advagraf’ iga alustada suukaudselt.
A strong correlation exists between AUC and whole blood trough levels at steady-state for Advagraf.
Advagraf’ i AUC ja täisvere steady- state (püsioleku) minimaalse kontsentratsiooni vahel esineb tugev korrelatsioon.
Distribution and elimination In man, the disposition of tacrolimus after intravenous infusion may be described as biphasic.
Jaotumine ja eliminatsioon Pärast intravenoosset infusiooni võib takroliimuse dispositsiooni inimesel kirjeldada kahefaasilisena.
In the systemic circulation, tacrolimus binds strongly to erythrocytes resulting in an approximate 20:1 distribution ratio of whole blood/ plasma concentrations.
Süsteemses vereringes seondub takroliimus tugevalt erütrotsüütidega, andes ligikaudseks täisvere/ plasmakontsentratsiooni jaotumise suhtarvuks 20: 1.
In plasma, tacrolimus is highly bound (> 98.8%) to plasma proteins, mainly to serum albumin and α -1-acid glycoprotein.
Vereplasmas seondub takroliimus ulatuslikult (> 98, 8%) plasmavalkudega, peamiselt seerumi albumiini ja happelise α1- glükoproteiiniga.
Corresponding data based on whole blood averaged 47.6 l.
Vastavad täisverel põhinevad andmed oli keskmiselt 47, 6 liitrit.
In healthy subjects, the average total body clearance estimated from whole blood concentrations was 2.25 l/ h.
Tervetel isikutel oli keskmine kogu keha kliirens 2, 25 l/ h arvestatuna täisvere kontsentratsioonide alusel.
In adult liver, kidney and heart transplant patients, values of 4.1 l/ h, 6.7 l/ h and 3.9 l/ h, respectively, have been observed.
Maksa -, neeru - ja südamesiirikuga täiskasvanud patsientidel olid väärtused vastavalt 4, 1 l/ h, 6, 7 l/ h ja 3, 9 l/ h.
Factors such as low haematocrit and protein levels, which result in an increase in the unbound fraction of tacrolimus, or corticosteroid-induced increased metabolism are considered to be responsible for the higher clearance rates observed following transplantation.
Sellised faktorid nagu madal hematokrit ja valgusisaldus, mis põhjustavad takroliimuse seondumata fraktsiooni tõusu, või kortikosteroidide poolt indutseeritud metabolismi suurenemine on arvatavasti vastutavad kõrgemate kliirensi väärtuste eest transplantatsiooni järgselt.
Metabolism and biotransformation Tacrolimus is widely metabolised in the liver, primarily by the cytochrome P450-3A4.
13 Metabolism ja biotransformatsioon Takroliimus metaboliseerub ulatuslikult maksas, peamiselt tsütokroom P450- 3A4 kaudu.
13 Following intravenous and oral administration of 14C-labelled tacrolimus, most of the radioactivity was eliminated in the faeces.
Eritumine Pärast radioaktiivselt 14C- märgistatud takroliimuse intravenoosset ja suukaudset manustamist eritus enamik radioaktiivsusest väljaheitega.
Titanium dioxide (E 171) Yellow iron oxide (E 172) Red iron oxide (E 172) Gelatin.
Titaandioksiid (E171) Kollane raudoksiid (E172) Punane raudoksiid (E172) Želatiin.
Printing ink (Opacode S-1-15083):
Trükitint (Opacode S- 1- 15083):
Shellac Lecithin (soya) Simethicone Red iron oxide (E 172) Hydroxypropyl Cellulose.
Šellak Letsitiin (soja) Simetikoon Punane raudoksiid (E172) Hüdroksüpropüültselluloos.
Tacrolimus is not compatible with PVC.
Takroliimus ei sobi kokku PVC- ga.
Tubing, syringes and other equipment used to prepare a suspension of Advagraf capsule contents should not contain PVC.
PVC- d ei tohi sisaldada torud, süstlad ja muud vahendid, mida kasutatakse Advagraf kapsli sisust suspensiooni valmistamiseks.
3 years After opening the aluminium wrapper:
6. 3 Kõlblikkusaeg
Store in the original package and in a dry place in order to protect from moisture.
Hoida originaalmahutis ja kuivas kohas, niiskuse eest kaitstult.
14 Transparent PVC/ PVDC aluminium blister wrapped in an aluminium pouch with a desiccant.
Läbipaistev PVC/ PVDC alumiinium blister, mis on koos kuivatusainega alumiiniumpakendis.
Ten capsules per blister.
Kümme kapslit blisterpakendis.
30, 50 and 100 prolonged-release capsules.
30, 50 ja 100 toimeainet prolongeeritult vabastavat kapslit.
Elisabethhof 19 2353 EW Leiderdorp Netherlands
Elisabethhof 19 2353 EW Leiderdorp Holland
{MM/ YYYY}
{KK/ AAAA}
Advagraf 1 mg Prolonged-release hard capsules
Advagraf 1 mg toimeainet prolongeeritult vabastavad kõvakapslid
Each prolonged-release capsule contains 1 mg of tacrolimus.
Üks toimeainet prolongeeritult vabastav kapsel sisaldab 1 mg takroliimust.
Each prolonged-release capsule contains 107.28 mg of lactose monohydrate
Üks toimeainet prolongeeritult vabastav kapsel sisaldab 107, 28 mg laktoosmonohüdraati
White-orange gelatin capsules imprinted in red with “ 1 mg” on the white capsule cap and “ the orange capsule body, containing white powder.
Valged- oranžid valget pulbrit sisaldavad želatiinkapslid, mille valgele poolele on punases kirjas trükitud “ 1 mg ” ja oranžile poolele “  677 ”.
In stable patients converted from Prograf (twice daily) to Advagraf (once daily) on a 1:1 (mg: mg) total daily dose basis the systemic exposure to tacrolimus (AUC0-24) for Advagraf was approximately 10% lower than that for Prograf.
Takroliimuse
The relationship between tacrolimus trough levels (C24) and systemic 16 exposure (AUC0-24) for Advagraf is similar to that of Prograf.
16 minimaalse kontsentratsiooni (C24) ja süsteemse ekspositsiooni (AUC0- 24) suhe on sarnane Advagraf’ i ja Prograf’ i puhul.
17 Dose recommendations - Rejection therapy Increased doses of tacrolimus, supplemental corticosteroid therapy, and introduction of short courses of mono-/ polyclonal antibodies have all been used to manage rejection episodes.
17 Soovitatavad annused – äratõukereaktsiooni ravi Äratõukereaktsiooni episoodide ohjamiseks on kasutatud takroliimuse suurendatud annuseid, täiendavat kortikosteroidravi ja lühiajalisi ravikuure mono - / polüklonaalsete antikehadega.
Blood trough levels of tacrolimus should be monitored during the post-transplantation period.
18 Takroliimuse minimaalset kontsentratsiooni veres tuleb jälgida transplantatsioonijärgse perioodi vältel.
Frequent trough level monitoring in the initial two weeks post transplantation is recommended, 18 followed by periodic monitoring during maintenance therapy.
Soovitatav on sage minimaalse kontsentratsiooni määramine esimesel kahel siirdamisjärgsel nädalal, millele järgneb perioodiline määramine säilitusravi ajal.
Ventricular hypertrophy or hypertrophy of the septum, reported as cardiomyopathies, have been observed in Prograf treated patients on rare occasions and may therefore also occur with Advagraf.
19 Prograf- ravi saanud patsientidel on harvadel juhtudel täheldatud kardiomüopaatiaid nagu vatsakeste või vaheseina hüpertroofiat, mistõttu need võivad tekkida ka Advagraf’ i kasutamisel.
Other factors observed to increase the risk of these clinical 19 conditions included pre-existing heart disease, corticosteroid usage, hypertension, renal or hepatic dysfunction, infections, fluid overload, and oedema.
Teised faktorid, kaasaarvatud olemasolev südamehaigus, kortikosteroidide kasutamine, hüpertensioon, neeru - või maksatalitluse häired, infektsioonid, vedeliku ülekoormus ja tursed võivad suurendada nende kliiniliste seisundite tekkeriski.
20 ritonavir).
20 Metabolismi inhibiitorid Kliiniliselt on takroliimuse kontsentratsiooni suurenemist põhjustanud järgmised ravimid:
As tacrolimus treatment may be associated with hyperkalaemia, or may increase pre-existing hyperkalaemia, high potassium intake, or potassium-sparing diuretics (e. g., amiloride, triamterene, or spironolactone) should be avoided.
21 Kuna takroliimus- ravi võib põhjustada hüperkaleemiat või süvendada olemasolevat hüperkaleemiat, tuleb vältida kaaliumi suurte annuste või kaaliumi säästvate diureetikumide kasutamist (nt amiloriid, triamtereen või spironolaktoon).
Protein binding considerations 21 Tacrolimus is extensively bound to plasma proteins.
Seonduvus plasmavalkudega Takroliimus seondub ulatuslikult plasmavalkudega.
uncommon:
22 Aeg- ajalt:
tremor, headache seizures, disturbances in consciousness, paraesthesias and dysaesthesias, peripheral neuropathies, dizziness, writing impaired, nervous system disorders 22
treemor, peavalu krambid, teadvuse häired, paresteesiad ja düsesteesiad, perifeersed neuropaatiad, pearinglus, kirjaoskuse halvenemine, närvisüsteemi häired
Endocrine disorders rare: hirsutism
23 Endokriinsüsteemi häired Harv: hirsutism
Reproductive system and breast disorders uncommon:
24 Reproduktiivse süsteemi ja rinnanäärme häired Aeg- ajalt:
psychotic disorder 24
4. 9 Üleannustamine
The event rate for biopsy-confirmed acute rejection within the first 24 weeks after transplantation was 18.6% in the Advagraf group (N=331) and 14.9% in the Prograf group (N=336).
25 Biopsiad kinnitasid, et ägeda äratõukereaktsiooni esinemissagedus esimese 24 nädala jooksul pärast siirdamist oli Advagrafi rühmas (N = 331) 18, 6% ja Prografi rühmas (N = 336) 14, 9%.
25 The efficacy and safety of Prograf, ciclosporin and Advagraf, all in combination with basiliximab antibody induction, MMF and corticosteroids, was compared in 638 de novo kidney transplant recipients.
Nii Prografi, tsüklosporiini kui ka Advagrafi tõhusust ja ohutust kasutamisel kombinatsioonis basiliksimabi antikeha induktsiooni, MMF- i ja kortikosteroididega võrreldi 638 patsiendi puhul, kellele oli tehtud de novo neerusiirdamine.
Tacrolimus was started as continuous intravenous infusion at a dose of 0.025 mg/ kg/ day and oral tacrolimus was administered at a dose of 0.15 mg/ kg/ day with subsequent dose adjustments to target trough levels of 10 to 20 ng/ ml.
Takroliimuse manustamist alustati intravenoosse püsiinfusioonina annuses 0, 025 mg/ kg/ päevas ja suukaudset takroliimust manustati annuses 0, 15 mg/ kg/ päevas koos järgneva annuse korrigeerimisega, et saavutada minimaalne kontsentratsioon 10... 20 ng/ ml.
The three studies demonstrated similar survival rates.
26 Kolm uuringut näitasid sarnast elulemust.
The initial oral per protocol dose of tacrolimus was 0.2 mg/ kg/ day with subsequent dose adjustments to target trough levels of 8 to 15 ng/ ml by Day 5 and 5 to 10 ng/ mL after Month 6.
Protokolli järgi oli takroliimuse suukaudne algannus 0, 2 mg/ kg/ päevas koos järgneva annuse korrigeerimisega, et saavutada minimaalse kontsentratsioon 8... 15 ng/ ml 5. päevaks ja 5... 10 ng/ ml 6 kuu pärast.
26 ciclosporin to tacrolimus, whereas only 6 tacrolimus patients required alternative therapy (Bechstein et al., Transplantation 2004; 77:1221).
Lõppkokkuvõttes vahetas 34 patsienti tsüklosporiinravi takroliimuse vastu, arvestades asjaolu, et ainult 6 takroliimusega ravitud patsienti vajasid alternatiivset ravi (Bechstein et al., Transplantation 2004; 77: 1221).
Metabolism and biotransformation Tacrolimus is widely metabolised in the liver, primarily by the cytochrome P450-3A4.
27 Metabolism ja biotransformatsioon Takroliimus metaboliseerub ulatuslikult maksas, peamiselt tsütokroom P450- 3A4 kaudu.
27 Following intravenous and oral administration of 14C-labelled tacrolimus, most of the radioactivity was eliminated in the faeces.
Eritumine Pärast radioaktiivselt 14C- märgistatud takroliimuse intravenoosset ja suukaudset manustamist eritus enamik radioaktiivsusest väljaheitega.
28 Transparent PVC/ PVDC aluminium blister wrapped in an aluminium pouch with a desiccant.
Läbipaistev PVC/ PVDC alumiinium blister, mis on koos kuivatusainega alumiiniumpakendis.
30, 50, 60 and 100 prolonged-release capsules.
30, 50, 60 ja 100 toimeainet prolongeeritult vabastavat kapslit.
Advagraf 5 mg Prolonged-release hard capsules
Advagraf 5 mg toimeainet prolongeeritult vabastavad kõvakapslid
Each prolonged-release capsule contains 5 mg of tacrolimus.
Üks toimeainet prolongeeritult vabastav kapsel sisaldab 5 mg takroliimust.
Each prolonged-release capsule contains 536.4 mg of lactose monohydrate
Üks toimeainet prolongeeritult vabastav kapsel sisaldab 536, 4 mg laktoosmonohüdraati
Greyish red-orange gelatin capsules imprinted in red with “ 5 mg” on the greyish red capsule cap and ” 687” on the orange capsule body, containing white powder.
Hallikaspunased- oranžid valget pulbrit sisaldavad želatiinkapslid, mille hallikaspunasele poolele on punases kirjas trükitud “ 5 mg ” ja oranžile poolele “  687 ”.
In stable patients converted from Prograf (twice daily) to Advagraf (once daily) on a 1:1 (mg: mg) total daily dose basis the systemic exposure to tacrolimus (AUC0-24) for Advagraf was approximately 10% lower than that for Prograf.
Stabiilses seisundis patsientidel, kes viidi Prograf’ ilt (kaks korda päevas) üle Advagraf’ ile (üks kord päevas) ööpäevase koguannuse vahekorras 1: 1 (mg: mg), oli takroliimuse süsteemne ekspositsioon
The relationship between tacrolimus trough levels (C24) and systemic 30 exposure (AUC0-24) for Advagraf is similar to that of Prograf.
30 (AUC0- 24) Advagraf’ i kasutamisel ligikaudu 10% madalam kui Prograf’ i puhul.
When converting from Prograf capsules to Advagraf tacrolimus trough levels should be measured prior to conversion and within two weeks after conversion.
Takroliimuse minimaalse kontsentratsiooni (C24) ja süsteemse ekspositsiooni (AUC0- 24) suhe on sarnane Advagraf’ i ja Prograf’ i puhul.
Advagraf should be administered in the morning.
Advagraf’ i
31 Dose recommendations - Rejection therapy Increased doses of tacrolimus, supplemental corticosteroid therapy, and introduction of short courses of mono-/ polyclonal antibodies have all been used to manage rejection episodes.
Pärast üleminekut tuleb jälgida takroliimuse minimaalset kontsentratsiooni ning vajadusel annust korrigeerida, et säilitada sarnane süsteemne ekspositsioon.
The relationship between tacrolimus trough levels (C24) and systemic exposure (AUC 0-24) is similar between the two formulations Advagraf and Prograf.
32 Takroliimuse minimaalse kontsentratsiooni (C24) ja süsteemse ekspositsiooni (AUC0- 24) suhe on sarnane kahe ravimvormi, Advagraf’ i ja Prograf’ i puhul.
Frequent trough level monitoring in the initial two weeks post transplantation is recommended, 32 followed by periodic monitoring during maintenance therapy.
Soovitatav on sage minimaalse kontsentratsiooni määramine esimesel kahel siirdamisjärgsel nädalal, millele järgneb perioodiline määramine säilitusravi ajal.
Ventricular hypertrophy or hypertrophy of the septum, reported as cardiomyopathies, have been observed in Prograf treated patients on rare occasions and may therefore also occur with Advagraf.
33 Prograf- ravi saanud patsientidel on harvadel juhtudel täheldatud kardiomüopaatiaid nagu vatsakeste või vaheseina hüpertroofiat, mistõttu need võivad tekkida ka Advagraf’ i kasutamisel.
Other factors observed to increase the risk of these clinical 33 conditions included pre-existing heart disease, corticosteroid usage, hypertension, renal or hepatic dysfunction, infections, fluid overload, and oedema.
Teised faktorid, kaasaarvatud olemasolev südamehaigus, kortikosteroidide kasutamine, hüpertensioon, neeru - või maksatalitluse häired, infektsioonid, vedeliku ülekoormus ja tursed võivad suurendada nende kliiniliste seisundite tekkeriski.
It is therefore recommended to monitor tacrolimus blood levels whenever substances which have the potential to alter CYP3A metabolism are used concomitantly and to adjust the tacrolimus dose as appropriate in order to maintain similar tacrolimus exposure (see sections 4.2 and 4.4).
34 takroliimuse kontsentratsiooni veres ja korrigeerida vastavalt takroliimuse annust, et säiliks samasugune ekspositsioon (vt lõigud 4. 2 ja 4. 4).
Inhibitors of metabolism Clinically the following substances have been shown to increase tacrolimus blood levels:
Metabolismi inhibiitorid Kliiniliselt on takroliimuse kontsentratsiooni suurenemist põhjustanud järgmised ravimid:
Strong interactions have been observed with antifungal agents such as ketoconazole, fluconazole, itraconazole and voriconazole, the macrolide antibiotic erythromycin or HIV protease inhibitors (e. g.
Tugevaid koostoimeid on täheldatud seenevastaste ravimitega, nagu ketokonasool, flukonasool, itrakonasool ja vorikonasool, makroliidantibiootikumi erütromütsiiniga või HIV proteaasi inhibiitoritega (nt ritonaviir).
Enhanced nephrotoxicity has been observed following the administration of amphotericin B and ibuprofen in conjunction with tacrolimus.
35 Nefrotoksilise toime tugevnemist on täheldatud amfoteritsiin B ja ibuprofeeni samaaegsel manustamisel koos takroliimusega.
As tacrolimus treatment may be associated with hyperkalaemia, or may increase pre-existing hyperkalaemia, high potassium intake, or potassium-sparing diuretics (e. g., amiloride, triamterene, or spironolactone) should be avoided.
Kuna takroliimus- ravi võib põhjustada hüperkaleemiat või süvendada olemasolevat hüperkaleemiat, tuleb vältida kaaliumi suurte annuste või kaaliumi säästvate diureetikumide kasutamist (nt amiloriid, triamtereen või spironolaktoon).
Protein binding considerations 35 Tacrolimus is extensively bound to plasma proteins.
Seonduvus plasmavalkudega Takroliimus seondub ulatuslikult plasmavalkudega.
Blood and lymphatic system disorders common:
Vere ja lümfisüsteemi häired
anaemia, leukopenia, thrombocytopenia, leukocytosis, red blood cell analyses abnormal
36 Sage: aneemia, leukopeenia, trombotsütopeenia, leukotsütoos, kõrvalekalded erütrotsüütide analüüsides Aeg- ajalt:
tremor, headache seizures, disturbances in consciousness, paraesthesias and dysaesthesias, peripheral neuropathies, dizziness, writing impaired, nervous system disorders 36
treemor, peavalu krambid, teadvuse häired, paresteesiad ja düsesteesiad, perifeersed neuropaatiad, pearinglus, kirjaoskuse halvenemine, närvisüsteemi häired
Musculoskeletal and connective tissue disorders common: uncommon:
Lihas- skeleti ja sidekoe kahjustused Sage: liigesvalu, lihaskrambid, jäseme valu, seljavalu
Neoplasms benign, malignant and unspecified (incl cysts and polyps) Patients receiving immunosuppressive therapy are at increased risk of developing malignancies.
Hea -, pahaloomulised ja täpsustamata kasvajad (sealhulgas tsüstid ja polüübid) Immunosupressiivset ravi saavatel patsientidel on suurenenud risk pahaloomuliste kasvajate tekkeks.
hepatic enzymes and function abnormalities, cholestasis and jaundice, hepatocellular damage and hepatitis, cholangitis
Maksa ja sapiteede häired Sage: maksaensüümide aktiivsuse ja maksafunktsiooni muutused, kolestaas ja ikterus, hepatotsellulaarne kahjustus ja hepatiit, kolangiit Harv: maksaarteri tromboos, venooklusiivne maksahaigus
rare: very rare:
38 Väga harv:
Reproductive system and breast disorders uncommon:
Reproduktiivse süsteemi ja rinnanäärme häired Aeg- ajalt:
psychotic disorder
psühhootiline häire
38 4.9 Overdose
4. 9 Üleannustamine
Kidney transplantation The efficacy and safety of Advagraf and Prograf, both in combination with mycophenolate mofetil (MMF) and corticosteroids, was compared in 667 de novo kidney transplant recipients.
39 Nii Advagrafi kui ka Prografi tõhusust ja ohutust kasutamisel kombinatsioonis mükofenolaatmofetiili (MMF) ja kortikosteroididega võrreldi 667 patsiendi puhul, kellele oli tehtud de novo neerusiirdamine.
The event rate for biopsy-confirmed acute rejection within the first 24 weeks after transplantation was 18.6% in the Advagraf group (N=331) and 14.9% in the Prograf group (N=336).
Biopsiad kinnitasid, et ägeda äratõukereaktsiooni esinemissagedus esimese 24 nädala jooksul pärast siirdamist oli Advagrafi rühmas (N = 331) 18, 6% ja Prografi rühmas (N = 336) 14, 9%.
The efficacy and safety of Prograf, ciclosporin and Advagraf, all in combination with basiliximab antibody induction, MMF and corticosteroids, was compared in 638 de novo kidney transplant
Nii Prografi, tsüklosporiini kui ka Advagrafi tõhusust ja ohutust kasutamisel kombinatsioonis basiliksimabi antikeha induktsiooni, MMF- i ja kortikosteroididega võrreldi 638 patsiendi puhul, kellele oli tehtud de novo neerusiirdamine.
Freedom from acute rejection was higher in the tacrolimus group at 6 months (57.7% versus 45.8%) and at 1 year after lung transplantation (50% versus 33.3%) (Treede et al., J Heart Lung Transplant 2001; 20:511).
40 1 aasta peale kopsusiirdamist (50% versus 33, 3%) (Treede et al., J. Heart Lung Transplant 2001; 20: 511).
91.3% versus 74.5% with ciclosporin (p < 0.0005), whereas renal graft survival was similar in both groups.
Kõhunäärmesiirikuga patsientide elulemus peale esimest aastat oli märkimisväärselt suurem takroliimuse (91, 3%) kui tsüklosporiini puhul (74, 5%) (p < 0, 0005), arvestades asjaolu, et neerusiirikuga patsientide elulemus oli sarnane mõlemas grupis.
In total 34 patients switched treatment from ciclosporin to tacrolimus, whereas only 6 tacrolimus patients required alternative therapy (Bechstein et al., Transplantation 2004; 77:1221).
Lõppkokkuvõttes vahetas 34 patsienti tsüklosporiinravi takroliimuse vastu, arvestades asjaolu, et ainult 6 takroliimusega ravitud patsienti vajasid alternatiivset ravi (Bechstein et al., Transplantation 2004; 77: 1221).