natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The potential net effect of tipranavir/ ritonavir on CYP 2D6 is inhibition, because ritonavir is also a CYP 2D6 inhibitor.
Tipranaviiri/ ritonaviiri lõplik mõju on CYP 2D6 inhibitsioon, kuna ritonaviir on ka CYP 2D6 inhibiitor.
The in vivo net effect of tipranavir/ ritonavir on CYP 1A2, CYP 2C9 and CYP 2C19, indicates, through a preliminary study, an inducing potential of APTIVUS/ ritonavir on CYP1A2 and, to a lesser extent, on CYP2C9 and P-gp after several days of treatment.
Nagu üks esialgne uuring tipranaviiri/ ritonaviiri in vivo lõpptoimest isoensüümidele CYP 1A2, CYP 2C9 ja CYP 2C19 näitas, avaldab APTIVUS/ ritonaviir pärast mitmepäevast ravi indutseerivat potentsiaali CYP 1A2 ning – vähemal määral – CYP 2C9 ja P- gp suhtes.
In vitro studies show that tipranavir is a substrate and also an inhibitor of Pgp.
In vitro uuringud on näidanud, et tipranaviir on Pgp substraat, kuid ka inhibiitor.
It is difficult to predict the net effect of APTIVUS co-administered with low dose ritonavir on oral bioavailability and plasma concentrations of agents that are dual substrates of CYP3A and Pgp.
Keeruline on ennustada APTIVUS’ e ja väikese annuse ritonaviiri koosmanustamise lõplikku mõju selliste ainete biosaadavusele ja plasmakontsentratsioonidele, mis on korraga nii CYP3A ja Pgp substraatideks.
The net effect will vary depending on the relative affinity of the co-administered drugs for CYP3A and Pgp, and the extent of intestinal first-pass metabolism/ efflux.
Lõplik mõju võib olla muutuv ning sõltuda koosmanustatud ravimite suhtelisest afiinsusest CYP3A ja Pgp suhtes ning esmasest lagundamisest ja väljavoolust soolestikus.
Co-administration of APTIVUS and agents that induce CYP3A and/ or Pgp may decrease tipranavir concentrations and reduce its therapeutic effect (see list and details of considered agents, below).
APTIVUS’ e ja CYP3A ja/ või Pgp- d indutseerivate ainete koosmanustamisel võib väheneda tipranaviiri kontsentratsioon ning selle terapeutiline mõju (vt allpool vastavate ainete nimekirja ja täpsemat informatsiooni).
Co- administration of APTIVUS and medicinal products that inhibit Pgp may increase tipranavir plasma concentrations.
APTIVUS’ e ja Pgp- d inhibeerivate ainete koosmanustamisel võib suureneda tipranaviiri plasmakontsentratsioon.
Nucleoside reverse transcriptase inhibitors:
Nukleosiidsed pöördtranskriptaasi inhibiitorid:
Since there is no significant impact of nucleoside and nucleotide analogues on the P450 enzyme system no dosage adjustment of APTIVUS is required when co-administered with these agents.
Kuna nukleosiidi ja nukleotiidi analoogidel puudub oluline toime P450 ensüümsüsteemile, siis APTIVUS’ e annust ei ole vaja kohandada nende ravimitega samaaegsel manustamisel.
Abacavir and Zidovudine:
Abakaviir ja zidovudiin:
APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, decreases the AUC of abacavir by approximately 40% and the AUC of zidovudine by approximately 35%.
APTIVUS koos ritonaviiri väikeste annustega vähendab ligikaudu 40% võrra abakaviiri AUC- d ja 35% võrra zidovudiini AUC- d.
There is no impact on glucuronidated-ZDV levels.
Glükuroniseeritud zidovudiini taseme muutust ei esine.
The clinical relevance of these reductions has not been established, but may decrease the efficacy of these antiretroviral agents.
Zidovudiini taseme languse kliinilist tähtsust ei ole tõestatud, kuid see võib vähendada nende retroviirusvastaste ainete mõju.
Therefore the concomitant use of tipranavir, co-administered with low dose ritonavir, with either abacavir or zidovudine is not recommended unless there are no other available NRTIs suitable for patient management.
Seega ei ole tipranaviiri üheaegne manustamine koos ritonaviiri madala annusega ja kas abakaviiri või zidovudiiniga soovitatav, välja arvatud juhul, kui patsiendi raviks ei ole võimalik kasutada teisi NRTI- sid.
In such cases no dosage adjustment of abacavir or zidovudine can be recommended.
Sellistel juhtudel võib olla soovitatav kohandada abakaviiri või zidovudiini annuseid.
APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, causes a reduction in the AUC of didanosine.
APTIVUS koos ritonaviiri väikeste annustega vähendab didanosiini AUC- d.
The clinical relevance of the reduction in didanosine levels has not been established.
Didanosiini taseme languse kliinilist tähtsust ei ole tõestatud.
Dosing of enteric-coated didanosine and APTIVUS soft capsules, co-administered with low dose ritonavir, should be separated by at least 2 hours to avoid formulation incompatibility.
Enterokattega didanosiini ja APTIVUS pehmekapslite ning ritonaviiri väikese annuse kombinatsiooni manustamise vahele peab jääma vähemalt 2- tunnine intervall, vältimaks koostiste sobimatust.
Lamivudine and stavudine:
Lamivudiin ja stavudiin:
APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, does not cause a significant change in the AUC of lamivudine or stavudine.
Tipranaviir koos ritonaviiri väikeste annustega ei põhjusta lamivudiini ega stavudiini AUC olulist muutust.
No dosage adjustment of lamivudine or stavudine is recommended.
Lamivudiini ega stavudiini annuste kohandamine ei ole vajalik.
Nucleotide reverse transcriptase inhibitors:
Nukleotiidsed pöördtranskriptaasi inhibiitorid:
APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, did not cause a significant change in the plasma concentrations of tenofovir.
APTIVUS koos ritonaviiri väikeste annustega ei muuda oluliselt tenofoviiri plasmakontsentratsiooni.
No dosage adjustment of tenofovir is recommended.
Tenofoviiri annust ei ole vaja korrigeerida.
Non-nucleoside reverse transcriptase inhibitors (NNRTIs):
Mittenukleosiidsed pöördtranskriptaasi inhibiitorid:
Steady-state efavirenz 600 mg qd co-administered with steady-state APTIVUS and low- dose ritonavir (500/ 200 mg bid) did not significantly alter tipranavir AUC and Cmax and increased Cp12h by 19.2% which is not considered as clinically relevant.
8 Cmax ning suurendasid Cp12h 19, 2% võrra, mida ei peeta kliiniliselt oluliseks.
APTIVUS, co-administered with low-dose ritonavir, had no significant impact on the Cmin of efavirenz.
APTIVUS koos ritonaviiri väikeste annustega ei avaldanud märkimisväärset mõju efavirensi Cmin- le.
8 Nevirapine:
Nevirapiin:
No specific drug-drug interaction study has been performed between APTIVUS and low- dose ritonavir (500/ 200 mg bid) with nevirapine.
APTIVUS’ e/ ritonaviiri väikeste annuste (500/ 200 mg kaks korda ööpäevas) ja nevirapiiniga ei ole spetsiifilisi ravimkoostoimete uuringuid läbi viidud.
However, the limited data available from a phase IIa study in HIV-infected patients suggest that no significant interaction is expected between nevirapine and APTIVUS co-administered with low dose ritonavir.
Siiski piiratud andmed, mis on saadud HIV- infitseeritud patsientidega läbiviidud IIa faasi uuringutest, näitavad, et nevirapiini ja APTIVUS’ e/ ritonaviiri väikeste annuste koosmanustamisel ei ole oodata märkimisväärseid kõrvaltoimeid.
Moreover a study with APTIVUS and low dose ritonavir and another NNRTI (efavirenz) did not show any clinically relevant interaction (see above).
Lisaks ei näidanud APTIVUS’ e/ ritonaviiri väikeste annuste ja ühe teise NNRTI- ga (efavirensiga) läbiviidud uuring mingit kliiniliselt olulist koostoimet (vt eespool).
Therefore no dose adjustments are necessary.
Seega pole annuse kohandamine vajalik.
Amprenavir, lopinavir, saquinavir:
Amprenaviir, lopinaviir, sakvinaviir:
In a clinical study of dual-boosted protease inhibitor combination therapy in multiple-treatment experienced HIV-positive adults, APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, caused a 55%, 70% and 78% reduction in the Cmin of amprenavir, lopinavir and saquinavir, respectively.
Kliinilises uuringus, milles hinnati kahekordselt võimendatud (dual- boosted) proteaasi inhibiitorite kombineeritud ravi mitut ravi saanud HIV- positiivsetel täiskasvanutel, kutsus APTIVUS koos ritonaviiri väikese annusega esile amprenaviiri, lopinaviiri ja sakvinaviiri Cmin vähenemise vastavalt 55%, 70% ja 78% võrra.
Therefore the concomitant administration of APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, with amprenavir/ ritonavir, lopinavir/ ritonavir or saquinavir/ ritonavir, is not recommended, as the clinical relevance of the reduction in their levels has not been established.
Seega ei ole APTIVUS’ e ja koos ritonaviiri madala annuse üheaegne manustamine amprenaviiri/ ritonaviiriga, lopinaviiri/ ritonaviiriga või sakvinaviiri/ ritonaviiriga soovitatav, kuna nende taseme languse kliiniline olulisus on veel välja selgitamata.
If the combination is nevertheless considered necessary, a monitoring of the plasma levels of these protease inhibitors is strongly encouraged.
Juhul, kui sellist kombinatsiooni peetakse sellegipoolest vajalikuks, siis on vägagi soovitatav jälgida nende proteaasi inhibiitorite plasmataset.
Co-administration of Tipranavir/ ritonavir and Atazanavir/ ritonavir:
Tipranaviiri/ ritonaviiri ja atasanaviiri/ ritonaviiri samaaegne kasutamine:
In a study performed in healthy volunteers co-administration of atazanavir 300 mg with TPV/ r 500/ 100 mg bid resulted on one hand in a marked increase of Tipranavir exposure (notably Cp12h ratio of 1.75 with 90% CI [1.39-2.20]) and ritonavir exposure (AUC ratio of 1.51 with 90% CI [1.24- 1.83] and Cmax ratio of 1.38 with 90% CI [1.13-1.67]) associated with a risk of over-toxicity and on the other hand on a marked decrease of atazanavir exposure associated with a risk of loss of efficacy (AUC0-24h ratio of 0.32 with 90% CI [0.29-0.36], Cmax ratio of 0.43 with 90% CI [0.38-0.50] and Cp24h ratio of 0.19 with 90% CI [0.15-0.24]).
Tervete vabatahtlikega läbiviidud uuring, milles manustati atasanaviiri 300 mg koos TPV/ r annustega 500/ 100 mg kaks korda ööpäevas, näitas ühelt poolt nii tipranaviiri (märkimisväärne on 12- tunnise plasmakontsentratsiooni suhtarv 1, 75 90% - se usaldusintervalli [CI] puhul [1, 39... 2, 20]) kui ka ritonaviiri (AUC suhtarv 1, 51 90% - se usaldusintervalli [CI] puhul [1, 24... 1, 83] ja Cmax suhtarv 1, 38 90% - se usaldusintervalli [CI] puhul [1, 13... 1, 67]) süsteemse ekspositsiooni tunduvat suurenemist, millega kaasnes liigse toksilisuse oht, kuid teiselt poolt – atasanaviiri süsteemse ekspositsiooni olulist vähenemist, millega kaasnes efektiivsuse kadumise oht (AUC0- 24h suhtarv 0, 32 90% - se usaldusintervalli [CI] puhul [0, 29... 0, 36], Cmax suhtarv 0, 43 90% - se usaldusintervalli [CI] puhul [0, 38... 0, 50] ja 24- tunnise plasmakontsentratsiooni suhtarv 0, 19 90% - se usaldusintervalli [CI] puhul [0, 15... 0, 24]).
Consequently, this co-administration is not recommended.
Järelikult ei ole selline kombinatsioon soovitatav.
If the co-administration is nevertheless considered necessary, a close monitoring of the safety of tipranavir and a monitoring of plasma concentrations of atazanavir are strongly encouraged.
Juhul kui sellist kombinatsiooni peetakse siiski vajalikuks, on väga soovitatav tipranaviiri ohutust ja atasanaviiri plasmakontsentratsiooni hoolikalt jälgida.
No data are currently available on interactions of APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, with protease inhibitors other than those listed above.
Praeguseks hetkeks ei ole andmeid APTIVUS’ e ja väikese annuse ritonaviiri koosmanustamise mõjust teiste proteaasi inhibiitoritega, kui nendega, mida kirjeldati ülalpool.
Hence their combination with tipranavir co- administered with low dose ritonavir, is not recommended (see section 4.4).
Seega ei ole nende koosmanustamine tipranaviiri ja väikese annuse ritonaviiriga soovitatav (vt lõik 4. 4).
Fusion inhibitors:
Ühinemise inhibiitorid:
In studies where tipranavir co-administered with low-dose ritonavir was used with or without enfuvirtide, it has been observed that the steady-state plasma tipranavir trough concentration of patients receiving enfuvirtide were 45% higher as compared to patients not receiving enfuvirtide.
Uuringutes, kus tipranaviiri ja väikeseannuselist ritonaviiri kasutati kas koos või ilma enfuvirtiidita, täheldati, et tipranaviiri minimaalne kontsentratsioon plasmas tasakaalu seisundis oli enfuvirtiidi saavatel patsientidel 45% kõrgem kui enfuvirtiidi mittesaavatel patsientidel.
No information is available for the parameters AUC and Cmax.
Selliste parameetrite nagu AUC ja Cmax kohta teave puudub.
A pharmacokinetic interaction is mechanistically unexpected and the interaction has not been confirmed in a controlled interaction study.
Farmakokineetiline koostoime on mehaaniliselt mitteoodatav ning kontrollitud koostoimeuuringud ei ole koostoimet kinnitanud.
The clinical impact of the observed data, especially regarding the tipranavir/ ritonavir safety profile, remains unknown.
Tuvastatud andmete kliiniline mõju – eriti tipranaviiri/ ritonaviiri ohutuse profiili osas – jääb selgusetuks.
Nevertheless, the clinical data available from the RESIST trials did not suggest any significant alteration of the tipranavir/ ritonavir safety profile when combined with enfuvirtide as compared to patients treated with tipranavir/ ritonavir without enfuvirtide.
Sellegipoolest ei viita RESIST uuringust saadud kliinilised andmed mingile märkimisväärsele muutusele tipranaviiri/ ritonaviiri ohutuse profiilis, kombineerituna enfuvirtiidiga, võrreldes patsientidega, keda raviti tipranaviiri/ ritonaviiriga ilma enfuvirtiidita.
Carbamazepine, phenobarbital, and phenytoin induce CYP3A4 and should be used with caution in combination with APTIVUS/ ritonavir.
Karbamasepiin, fenobarbitaal ja fenütoiin indutseerivad CYP 3A4, mistõttu nende kasutamisel koos APTIVUS’ e/ ritonaviiriga tuleb olla tähelepanelik.
Concomitant use of carbamazepine at a dose of 200mg BID resulted in decreased concentrations of tipranavir (Cmin decreased by 61% compared to historical controls), which may result in decreased effectiveness.
Samaaegne karbamasepiini annuste 200 mg kaks korda ööpäevas kasutamine põhjustas tipranaviiri kontsentratsiooni langust (Cmin langes 61% võrra, võrreldes kontrollisikutega), mille tagajärjeks võib olla efektiivsuse vähenemine.
Higher doses of carbamazepine may result in even larger decreases in tipranavir plasma concentrations.
Karbamasepiini suuremad annused võivad põhjustada koguni suuremaid langusi tipranaviiri
The total Cmin of carbamazepine and its active metabolite Cmin is increased by 23% which is not expected to have clinical consequences.
Karbamasepiini ja tema aktiivse metaboliidi Cmin kokku tõuseb 23% võrra, millel arvatavasti kliinilised tagajärjed puuduvad.
Antifungals:
Seentevastased ravimid:
Fluconazole:
Flukonasool:
APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, does not substantially affect the steady-state pharmacokinetics of fluconazole.
APTIVUS koos ritonaviiri väikeste annustega ei mõjusta oluliselt flukonasooli farmakokineetikat tasakaalukontsentratsiooni korral.
9 56% and 104%, respectively, when compared to historical data.
Võrreldes kontrollandmetega, suurendab flukonasool tipranaviiri AUC- d ja Cmin vastavalt 56% ja 104% võrra.
No dosage adjustments are recommended.
Annuse kohandamine ei ole vajalik.
Fluconazole doses > 200 mg/ day are not recommended.
Flukonasooli annused üle 200 mg/ ööpäevas ei ole soovitatavad.
Itraconazole/ ketoconazole:
Itrakonasool/ ketokonasool /:
Based on theoretical considerations APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, is expected to increase itraconazole or ketoconazole concentrations.
Teoreetiliselt peaks APTIVUS koos ritonaviiri väikeste annustega tõstma itrakonasooli või ketokonasooli kontsentratsioone.
Itraconazole or ketoconazole should be used with caution (doses > 200 mg/ day are not recommended).
Itrakonasooli või ketokonasooli tuleb ettevaatlikult kasutada (üle 200 mg/ ööpäevas annuseid ei soovitata).
Due to multiple enzyme systems being involved in voriconazole metabolism, it is difficult to predict the interaction.
Tänu sellele, et vorikonasooli metabolismi on haaratud mitmeid ensüümisüsteeme, on selle koostoimet keeruline ennustada.
10 HMG CoA reductase inhibitors:
HMG CoA reduktaasi inhibiitorid:
Simvastatin and lovastatin:
Simvastatiin ja lovastatiin:
The HMG-CoA reductase inhibitors simvastatin and lovastatin are highly dependent on CYP3A for metabolism, thus concomitant use of APTIVUS co-administered with low dose ritonavir, with simvastatin or lovastatin are contra-indicated due to an increased risk of myopathy, including rhabdomyolysis (see section 4.3).
HMG- CoA reduktaasi inhibiitorite simvastatiini ja lovastatiini metabolism sõltub suurel määral isoensüümist CYP3A, mistõttu APTIVUS’ e ja ritonaviiri väikeste annuste kombinatsiooni kasutamine koos simvastatiini või lovastatiiniga on vastunäidustatud, kuna see suurendaks müopaatia, sh rabdomüolüüsi ohtu (vt lõik 4. 3).
APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, increases the plasma concentrations of single dose atorvastatin by approximately 8-10 fold and reduces the AUCs of its metabolites by approximately 85%.
APTIVUS koos ritonaviiri väikeste annustega suurendab atorvastatiini plasmakontsentratsiooni ligikaudu 8... 10- kordselt ja vähendab tema metaboliitide AUC- sid ligikaudu 85% võrra.
Atorvastatin does not significantly change the AUC, Cmax or Cmin of tipranavir.
Atorvastatiin ei muuda oluliselt tipranaviiri AUC- d, Cmax ega Cmin.
Other HMG-CoA reductase inhibitors should be considered such as pravastatin, fluvastatin or rosuvastatin.
Kaaluda tuleks teiste HMG- CoA reduktaasi inhibiitorite, nt pravastatiini, fluvastatiini või rosuvastatiini kasutamist.
However, if atorvastatin is specifically required for patient management, careful monitoring is necessary (see section 4.4).
Lõik 4. 4).
CYP isoenzyme inducers:
CYP isoensüümide indutseerijad:
Rifampicin is a strong CYP3A4 inducer and has been shown to cause profound decreases in concentrations of other protease inhibitors which can result in virological failure and resistance development.
Rifampitsiin on CYP3A4 tugev indutseerija ja põhjustab teiste proteaasi inhibiitorite kontsentratsiooni järsku langust, mille tulemuseks võib olla viroloogilise ravivastuse puudumine ja resistentsuse teke.
During attempts to overcome the decreased exposure by increasing the dose of other protease inhibitors with ritonavir, a high frequency of liver reactions was seen.
Püüdes vähenenud ekspositsiooni suurendada teiste koos ritonaviiriga manustatavate proteaasi inhibiitorite annust tõstes, täheldati maksareaktsioonide sageduse suurenemist.
The combination of rifampicin with APTIVUS with concomitant low-dose ritonavir is contraindicated (see section 4.3).
Rifampitsiini kombinatsioon APTIVUS´e ja samaaegselt manustatava väikeses annuses ritonaviiriga on vastunäidustatud (vt lõik 4. 3).
APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, increases plasma concentrations of rifabutin by up to 3 fold, and its active metabolite by up to 20 fold.
APTIVUS koos ritonaviiri väikeste annustega suurendab rifabutiini plasmakontsentratsiooni kuni 3- kordselt ning tema aktiivse metaboliidi kontsentratsiooni kuni 20 - kordselt.
Rifabutin increases the Cmin of tipranavir by 16%.
Rifabutiin suurendab tipranaviiri Cmin 16% võrra.
Dosage reductions of rifabutin by at least 75% of the usual 300 mg/ day are recommended (ie 150 mg on alternate days, or three times per week).
Rifabutiini tavalist annust 300 mg/ ööpäevas soovitatakse vähemalt 75% võrra vähendada (st 150 mg ülepäeviti või kolm korda nädalas).
Patients receiving rifabutin with APTIVUS/ ritonavir should be closely monitored for emergence of adverse events associated with rifabutin therapy.
Rifabutiini ja APTIVUS’ t/ ritonaviiri saavaid patsiente tuleb tähelepanalikult jälgida rifabutiinraviga seotud kõrvaltoimete avaldumise osas.
Further dosage reduction may be necessary.
Vajalikuks võib osutuda annuse edaspidine vähendamine.
St John’ s wort (Hypericum perforatum):
Naistepuna (Hypericum perforatum):
Plasma levels of tipranavir can be reduced by concomitant use of the herbal preparation St John’ s wort (Hypericum perforatum).
Taimne ravim naistepuna (Hypericum perforatum) võib samaaegsel kasutamisel tipranaviiri taset plasmas vähendada.
This is due to induction of drug metabolising enzymes by St John’ s wort.
Seda põhjustab ravimeid metaboliseerivate ensüümide indutseerimine naistepuna poolt.
Herbal preparations containing St John’ s wort should not be used concomitantly with APTIVUS.
Naistepuna sisaldavaid taimseid preparaate ei tohi APTIVUS’ ega samaaegselt kasutada.
If a patient is already taking St John’ s wort, stop St John’ s wort, check viral levels and if possible tipranavir levels.
Kui patsient juba kasutab naistepuna, tuleb see lõpetada, kontrollida viiruse taset ning võimalusel tipranaviiri taset.
Tipranavir levels may increase on stopping St John’ s wort, and the dose of APTIVUS may need adjusting.
Pärast naistepuna ärajätmist võib tipranaviiri tase tõusta ning APTIVUS’ e annus vajada reguleerimist.
The inducing effect of St John’ s wort may persist for at least 2 weeks after cessation of treatment (see section 4.3).
Naistepuna indutseeriv toime võib püsida vähemalt 2 nädalat pärast ravi lõpetamist (vt lõik 4. 3).
CYP isoenzyme inhibitors:
CYP isoensüümide inhibiitorid:
APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, increases the AUC and Cmin of clarithromycin by 19% and 68%, respectively, and decreases the AUC of the 14-hydroxy active metabolite by over 95%.
APTIVUS koos ritonaviiri väikeste annustega suurendab klaritromütsiini AUC- d ja Cmin vastavalt 19% ja 68% võrra ning vähendab aktiivse 14- hüdroksü metaboliidi AUC- d rohkem kui 95% võrra.
Whilst the changes in clarithromycin parameters are not considered clinically relevant, the reduction in the 14-OH metabolite AUC should be considered for the treatment of infections caused by Haemophilus influenzae in which the 14-OH metabolite is most active.
10 Haemophilus influenzae poolt põhjustatud infektsioonide ravi korral arvestada 14- OH metaboliidi AUC vähenemisega, kuna neil juhtudel on 14- OH metaboliit kõige aktiivsem.
Clarithromycin increases the Cmin of tipranavir by more than 100%.
Klaritromütsiin suurendab tipranaviiri Cmin rohkem kui 100% võrra.
This large increase in Cmin may be clinically relevant.
Nii suur Cmin tõus võib omada kliinilist tähtsust.
Patients using clarithromycin at doses higher than 500 mg twice daily should be carefully monitored for signs of toxicity.
Patsiente, kes kasutavad klaritrümütsiini suuremates annustes kui 500 mg 2 x ööpäevas, tuleb tähelepanelikult jälgida toksiliste toimete osas.
For patients with renal impairment the following dosage adjustments should be considered:
Neerupuudulikkusega patsientidel tuleb annust järgmiselt kohandada:
For patients with CLCR 30 to 60 ml/ min the dose of clarithromycin should be reduced by 50%.
Patsientidel kreatiniini kliirensiga vahemikus 30... 60 ml/ min tuleb klaritromütsiini annust 50% võrra vähendada.
For patients with CLCR < 30 ml/ min the dose of clarithromycin should be decreased by 75%.
Patsientidel, kelle kreatiniini kliirens on alla 30 ml/ min, tuleb klaritromütsiini annust 75% võrra vähendada.
No dosage adjustments for patients with normal renal function are necessary.
Normaalse neerufunktsiooniga patsientidel ei ole vaja annust kohandada.
Other agents:
Teised ained:
Co-administration of APTIVUS with low dose ritonavir, with active substances that are highly dependent on CYP3A for clearance and for which elevated plasma concentrations are associated with serious and/ or life-threatening events is contraindicated.
APTIVUS’ e ja ritonaviiri väikeste annuste kasutamine on vastunäidustatud koos selliste toimeainetega, mille kliirens sõltub olulisel määral isoensüümist CYP3A ja mille kõrgemad plasmakontsentratsioonid on seotud raskete ja/ või eluohtlike toimetega.
These active substances include antiarrhythmics (amiodarone, bepridil, quinidine), antihistamines (astemizole, terfenadine), ergot derivatives (dihydroergotamine, ergonovine, ergotamine, methylergonovine), gastointestinal motility agents (cisapride), neuroleptics (pimozide, sertindole) and sedatives/ hypnotics (triazolam) (see section 4.3).
Selliste toimeainete hulka kuuluvad arütmiavastased ained (amiodaroon, bepridiil, kinidiin), antihistamiinid (astemisool, terfenadiin), tungaltera alkaloidid (dihüdroergotamiin, ergonoviin, ergotamiin, metüülergonoviin), seedetrakti motoorikat mõjustavad ained (tsisapriid), neuroleptikumid (pimosiid, sertindool ja rahustid/ uinutid (triasolaam) (vt lõik 4. 3).