natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The data analysis of four 12-week, placebo-controlled clinical trials in patients with SUI, including 958 duloxetine-treated and 955 placebo-treated patients, showed that the onset of the reported adverse events typically occurred in the first week of therapy.
SUI patsientidega läbiviidud nelja 12- nädalase, platseeboga kontrollitud kliinilise uuringu, kaasates 958 duloksetiinravi ja 955 platseeboga ravitud patsienti, andmeanalüüs näitas, et teatatud kõrvaltoimed ilmnesid tavaliselt esimese ravinädala jooksul.
However, the majority of the most frequent adverse events were mild to moderate and resolved within 30 days of occurrence (e. g. nausea).
Enamus sagedamatest kõrvaltoimetest olid kerged või mõõdukad ning kadusid 30 päeva jooksul (näiteks iiveldus).
Very common (≥ 1/ 10), common (≥ 1/ 100 and < 1/ 10), uncommon (≥ 1/ 1,000 and < 1/ 100), rare (≥ 1/ 10,000 and < 1/ 1,000), very rare (< 1/ 10,000), not known (cannot be estimated from the available data).
Kõrvaltoimed Esinemissagedused on esitatud järgmiselt: väga sage (≥1/ 10), sage (≥1/ 100 ja < 1/ 10), aeg- ajalt (≥1/ 1000 ja < 1/ 100), harv (≥ 1/ 10000 ja < 1/ 1000), väga harv (< 1/ 10000), sagedus pole teada (ei saa hinnata olemasolevate andmete põhjal).
Very Common Uncommon Rare Very
Harv
Frequency not known
Väga harv
common
Sagedus pole teada
Investigations Cardiac Disorders
Uuringud Südame häired
Weight decrease Weight increase Blood cholesterol increased
Kaalulangus Kaalutõus Vere kolesterooli taseme tõus
Creatinine phosphokinase increase
Kreatiin - fosfokinaasi tõus
Palpitations Nervous System Disorders
Südame pekslemine
Tachycardia
Tahhükardia
Supra-ventricular arrhythmia, mainly atrial fibrillation
Supra - ventrikulaar - ne arütmia, peamiselt kodade fibrillatsioon.
Headache Dizziness Tremor Lethargy Somnolence Paraesthesia
Peavalu Uimasus Treemor Letargia Unisus Paresteesia
Poor quality of sleep Disturbance in attention Nervousness Dysgeusia
Halb une kvaliteet Tähelepanu - häire Närvilisus Düsgeusia
Dyskinesia Myoclonus
Düskineesia Müokloonus
Serotonin syndrome Psychomotor restlessness Convulsions AkathisiaExtrapyramidal symptoms
Serotoniini - sündroom Psühhomotoo rne rahutus Krambid Akatiisia Ekstrapüra - midaal sümptomid
Visual disturbance Mydriasis
Nägemishäired Glaukoom Müdriaas
Vertigo
Peapööritus
Respiratory, thoracic and mediastinal disorders Gastrointestinal Disorders
Respiratoorsed, rindkere ja mediastiinumi häired Seedetrakti häired
Epistaxis Throat tightness
Epistaksis Pitsitus kurgus
Nausea (23.3%) Dry mouth (11.9%) Constipation (10.3%)
Iiveldus Kõhulahtisus (23, 3%) Oksendamine Suukuivus Düspepsia (11, 9%) Kõhukinnisus (10, 3%)
Gastroenteritis Haematochezia Stomatitis Gastritis Flatulence Eructation Breath odour
Gastroenteriit Stomatiit Gastriit Kõhupuhitus Eruktatsioon Halb hingeõhk
Urinary retention
Hematokeesia
Skin and Subcutaneous Tissue Disorders
Gastrointesti naalne verejooks
Photo- sensitivity reactions 8
8 Neeru- ja kuseteede häired Naha ja nahaaluskoe kahjustused
Stevens-Johnson Syndrome Angioneurotic oedema
Pakitsustunne urineerimisel Düsuuria Nüktuuria Ebanormaal - ne uriini lõhn
Very Common Uncommon Rare Very
Uriinijoa nõrkus Polüuuria
common
Kusepeetus
bruise Night sweats Cold sweat
Suurenenud higistamine
Dermatitis contact Urticaria
Lööve Suurenenud kalduvus naha muljumisele Öine higistamine Külm higi
Rare
Stevens - Johnson`i sündroom Angioneuroo tiline ödeem
Muscoskeletal and connective tissue disorders
Lihas- skeleti ja sidekoe kahjustused
Muscle spasm Muscle tightness Musculo- skeletal pain Trismus
Lihaste spasm Lihasjäikus Lihas- skeleti valu Mälumislihas - te spasm
Muscle twitching
Lihaste kramp
Hypo- thyroidism Metabolism and Nutrition Disorders
9 Hüpo - türoidism Ainevahetus - ja toitumishäired
Appetite decreased
Vähenenud söögiisu
Dehydration
Veetustumine
Hyperglycemia (reported especially in diabetic patients) SIADH Hyponatremia
Hüperglü - keemia (peamiselt täheldatud diabeedihaige - tel patsientidel SIADH Hüponatree - mia
Infections and infestations Laryngitis Vascular Disorders
Infektsioonid ja infestatsioonid Larüngiit Vaskulaased häired
Syncope2 Blood pressure increase
Sünkoop2 Vererõhu tõus
Hypertensive crisis Orthostatic hypotension2 Peripheral coldness
Hüpertensiiv - ne kriis Ortostaatiline hüpotensioon2 Perifeerne külmatunne
Hypertension
Hüperten - sioon
General Disorders and Administration Site Conditions Fatigue (10.9%)
Üldised haired ja manustamiskoha reaktsioonid Väsimus (10, 9%)
Abdominal pain Pruritus Weakness Chills
Kõhuvalu Pruriitus Nõrkus Kõhuvalu
Malaise Feeling hot Feeling abnormal Thirst
Halb enesetunne Kuuma tunne Ebanormaalne
Gait disturbance Feeling cold
Kõnnaku haired Külmatunne
Immune system
Külmavärinad enesetunne Külmavärinad Immuunsüsteemi häired Maksa - ja sapiteede häired
disorders
Ülitundlikkus
Anaphylactic reaction
Anafülaktili - ne reaktsioon
Hepatitis3 Elevated liver enzymes (ALT, AST, alkaline phosphatase) Acute liver injury
Hepatiit3 Suurenenud maksaensüü - mide aktiivsus (ALAT, ASAT, alkaliinfosfa - taas) Akuutne maksakahjus - tus
Hepatic failure Jaundice
Maksapuudu - likkus Kollatõbi
Reproductive System and Breast Disorders Menopausal
Reproduktiivse süsteemi ja rinnanäärme häired Menopausaal - sed sümptomid Günekoloogili ne verejooks Psühhiaatrilised häired
Uncommon
Unetus Ärevus Magamishäi - red
Very Common Uncommon Rare Very
Orienteerumis - häired Ebnormaalsed unenäod
Frequency not known
Hallutsi - natsioonid
symptoms Gynaecological haemorrhage
Suitsidaalne käitumine Suitsidaalsed mõtted4
Rare
10
Psychiatric Disorders 1
1
Insomnia AnxietySlee p disorder Agitation Libido decreased
Libiido langus
Disorientation Abnormal dreams Apathy Bruxism Orgasm abnormal
Apaatia Bruksism Ebanormaalne orgasm
Suicidal behaviour Suicidal ideation 4 Mania Aggression and anger 5
Maania Vaenulikkus ja viha5
Cases of tinnitus have also been reported after treatment discontinuation.
Pärast ravi lõpetamist on teatatud ka tinnituse juhtudest.
2 Cases of orthostatic hypotension and syncope have been reported especially at the initiation of treatment 3 See section 4.4 4 Cases of suicidal ideation and suicidal behaviours have been reported during duloxetine therapy or early after treatment discontinuation (see section 4.4) 5 Cases of aggression and anger have been reported particularly early in treatment of after treatment discontinuation.
5 Kohe ravi alguses või peale ravi lõpetmist on teatatud vaenulikkuse ja viha esinemisest.
Dizziness, sensory disturbances (including paraesthesia), sleep disturbances (including insomnia and intense dreams), agitation or anxiety, nausea and/ or vomiting, tremor, headache, irritability, diarrhoea, hyperhydrosis and vertigo are the most commonly reported reactions.
Uimasus, tunnetushäired (sealhulgas paresteesia), magamishäired (sealhulgas unetus ja ärevad unenäod), erutus või ärevus, iiveldus ja/ või oksendamine, treemor, peavalu, ärrituvus, kõhulahtisus, liighigistus ja peapööritus on kõige sagedamini teatatud kõrvaltoimed.
Generally, for SSRIs and SNRIs, these events are mild to moderate and self-limiting, however, in some patients they may be severe and/ or prolonged.
Üldiselt SSTI- de ja SNTI- de puhul on need kõrvaltoimed kerged kuni keskmised ja ise mööduvad, kuid siiski mõnedel patsientidel võivad need olla rasked ja/ või kesta kauem.
It is therefore advised that when duloxetine treatment is no longer required, gradual discontinuation by dose tapering should be carried out (see sections 4.2 and 4.4).
Seetõttu soovitatakse ravi lõpetamisel järk- järgult duloksetiini annust vähendada (vt lõik 4. 2 ja 4. 4).
Electrocardiograms were obtained from 755 duloxetine-treated patients with SUI and 779 placebo- treated patients in 12-week clinical trials.
12 nädalat kestnud kliiniliste uuringute jooksul tehti 755- le duloksetiiniga ravitud PKP- ga patsiendile ning 779- le platseeboga ravitud patsiendile EKG.
The heart rate-corrected QT interval in duloxetine-treated patients did not differ from that seen in placebo-treated patients.
Südame löögisagedusega korrigeeritud QT - intervallil ei olnud erinevust duloksetiini ja platseebot saanud patsientide võrdluses.
In the extension phase of these studies, which lasted up to 52 weeks, there was an increase in HbA1c in both the duloxetine and routine care groups, but the mean increase was 0.3% greater in the duloxetine- treated group.
Nende uuringute pikendatud faasis, mis kestis kuni 52 nädalat, esinesid tõusud HbA1c näitajates nii duloksetiini kui ka rutiinse raviga gruppides, kuid keskmine tõus oli 0, 3% suurem duloksetiiniga ravitud patsientide grupis.
Diabetic Peripheral Neuropathic Pain Table 2 gives the adverse reactions observed from spontaneous reporting and in placebo-controlled clinical trials (comprising a total of 5253 patients, 3289 on duloxetine and 1964 on placebo).
Diabeetiline perifeerne neuropaatiline valu Tabel 2 esitab kõrvaltoimed, mida registreeriti spontaansete teadete põhjal ja platseeboga kontrollitud kliinilistes uuringutes (kaasates kokku 5253, 3289 duloksetiinravi ja 1964 platseebot saanud patsienti).
The most commonly observed adverse reactions in patients with diabetic neuropathic pain treated with ARICLAIM were: nausea; headache, dry mouth and somnolence.
ARICLAIM’ ga ravitud diabeetilise neuropaatilise valuga patsientide kõige sagedasemad kõrvaltoimed olid: iiveldus; peavalu, suukuivus ja unisus.
10 Table 2:
Tabel 2:
Very
11
Frequency not
Sagedus pole teada
Investigations
Uuringud Südame häired
Weight decrease
Kaalulangus
Weight increase Creatinine phosphokinase increase
Kaalutõus Kreatiin - fosfokinaasi tõus
Cardiac Disorders
Südame pekslemine
Palpitations
Tahhükardia
Tachycardia
.
Supra- ventricular arrhythmia, mainly atrial fibrillation
Närvisüsteemi häired Peavalu (13, 8%)
Nervous System
Uimasus Treemor
Disorders
Düskineesia Halb une
Headache (13.8%) Somnolence (10.7%) Eye Disorders
Serotoniini - sündroom
Dizziness Tremor Lethargy Paraesthesia
Unisus( 10, 7%) Letargia Paresteesia
Dyskinesia Poor quality sleep Nervousness Myoclonus Disturbance in attention Dysgeusia
kvaliteet Närvilisus Müokloonus Tähelepanu - häire Düsgeusia
Serotonin syndrome Convulsions Akathisia Psychomotor restlessness Extra- pyramidal symptoms
Krambid Akatiisia Psühhomotoo rne rahutus Ekstrapürami daal - sümptomid
Blurred vision
Silma kahjustused
Visual disturbance Mydriasis
Hägune nägemine
Glaucoma
Nägemishäired Glaukoom Müdriaas
Nausea (21.7%) Dry mouth (13.2%)
Seedetrakti häired Iiveldus (21, 7%) Suukuivus (13, 2%)
Diarrhoea Constipation Vomiting Dyspepsia Flatulence
Kõhulahtisus Kõhukinnisus Oksendamine Düspepsia Kõhupuhitus
Gastroenteritis Stomatitis Gastritis Eructation
Gastroenteriit Stomatiit Gastriit Eruktatsioon
Haematochezia Breath odour
Hematokeesia Halb suulõhn
Renals and Urinary Disorders
12 Neeru- ja kuseteede häired Naha ja nahaaluskoe kahjustused
Urinary Retention Urinary hesitation Dysuria Nocturia
Kusepeetus Pakitsustunne urineerimisel Düsuuria Nüktuuria Polüuuria Uriinijoa nõrkus
Urine odour abnormal
Ebanormaal - ne uriini lõhn
Rash Sweating increased Night sweats
Lööve Suurenenud higistamine
Photo- sensitivity reactions Increased tendency to bruise Dermatitis contact Urticaria Cold sweat
Valgustundlik - kus Suurenenud kalduvus naha muljumisele Dermatiit Külm higi
Stevens- Johnson Syndrome Angio-neurotic oedema
Stevens - Johnson`i sündroom Angioneuroo tili- ne ödeem
Musculo- skeletal pain Muscle tightness Muscle spasm
Lihas- skeleti valu Lihasjäikus Lihaste spasm
Trismus
Mälumislihas - te spasm
Endocrine disorders Hypo- thyroidism Metabolism and Nutrition Disorders
Endokriinsüsteemi haired Hüpotüreoos Ainevahetus - ja toitumishäired
Decreased Appetite
Vähenenud söögiisu
Hyperglycemia (reported especially in diabetic patients)
Hüperglü - keemia (peamiselt täheldatud diabeedihaige - tel patsientidel
Dehydration SIADH Hypo-natremia
Veetustumine SIADH Hüponatree - mia,
Infections and infestations Laryngitis Vascular Disorders
Infektsioonid ja infestatsioonid Larüngiit Vaskulaased haired
Syncope2 Orthostatic hypotension2 Blood pressure increase Peripheral coldness
Sünkoop2 Ortostaatiline hüpotensioon2 Vererõhu tõus Perifeerne külmatunne
Hypertensive crisis Hypertension
Hüpertensiiv ne kriis Hüperten - sioon
General Disorders and Administration Site Conditions
Üldised haired ja manustamiskoha reaktsioonid
Feeling hot Malaise Gait disturbance Feeling abnormal Feeling cold Thirst Chills
Kuuma tunne Halb enesetunne Kõnnaku häired Ebanormaalne enesetunne Külma tunne Janu Külmavärinad
Hyper- sensitivity
Ülitundlikkus
Hepato-biliary disorders
13 Maksa - ja sapiteede haired
Hepatitis3 Elevated liver enzymes (ALT, AST, alkaline phosphatase)
Hepatiit3 Suurenenud maksaensüü - mide aktiivsus (ALAT, ASAT, alkaliinfosfa - taas) Akuutne maksakahjus - tus
Erectile dysfunction
Erektsiooni häire
Sexual dysfunction Ejaculation disorder Ejaculation delayed Gynaecological haemorrhage
Seksuaalsed haired Ejakulatsiooni häired Hilinenud ejakulatsioon Günekoloogili ne verejooks
Menopausal symptoms
Menopausaal - sed sümptomid
Psychiatric Disorders
Psühhiaatrilised
Insomnia
haired
Aggression
Magamishäire
Suicidal
Suitsiidimõtt ed
Abnormal dreams Anxiety
unenäod Ärevus Ärritus
Sleep disorder Apathy Disorientation
Apaatia Orienteerumis - häired
and anger 5 Mania
Maania
behaviour4 Suicidal ideation4
Suitsidaalne käitumine4 Hallutsi -
AgitationLibid Bruxism o decreased Orgasm abnormal
Libiido langus Bruksism Ebanormaalne orgasm
Hallucinations
natsioonid
2 Cases of orthostatic hypotension and syncope have been reported especially at the initiation of treatment.
2 Ortostaatilise hüpotensiooni ja sünkoopi juhtudest on põhiliselt teatatud ravi alguses.
3 See section 4.4 4 Cases of suicidal ideation and suicidal behaviours have been reported during duloxetine therapy or early after treatment discontinuation (see section 4.4) 5 Cases of aggression and anger have been reported particularly early in treatment of after treatment discontinuation.
3 Vt lõik 4. 4 4 Suitsiidimõtete ja suitsidaalse käitumise juhtudest on teatatud duloksetiinravi ajal või kohe peale duloksetiinravi lõpetamist (vt lõik 4. 4) 5 Kohe ravi alguses või peale ravi lõpetmist on teatatud vaenulikkuse ja viha esinemisest.
There was also a small increase in fasting blood glucose and in total cholesterol in
Duloksetiiniga ravitud patsientidel esines ka vähest tühja kõhu puhust veresuhkru kõrgenemist ja kolesterooli tõusu, samal ajal kui laboratoorsed testid näitasid vähest langust rutiinset ravi saanud patsientide grupis.
13 duloxetine-treated patients while those laboratory tests showed a slight decrease in the routine care group.
14 Kuni 13 nädalat kestnud kliiniliste uuringute käigus tehti 528- le duloksetiinravi ja 205 platseebot saanud diabeetilise neuropaatilise valuga patsiendile EKG.
Electrocardiograms were obtained from 528 duloxetine-treated and 205 placebo-treated patients with diabetic neuropathic pain in clinical trials lasting up to 13-weeks.
QT, PR, QRS
No clinically significant differences were observed for QT, PR, QRS, or QTcB measurements between duloxetine- treated and placebo-treated patients.
või QTcB intervallidel ei täheldatud mingit kliinilist erinevust platseebot ja duloksetiini saanud patsientide vahel.
Cases of overdoses, alone or in combination with other medicinal products, with duloxetine doses of 4800mg were reported.
On teatatud üleannustamise juhtudest, kas üksikuna või kombinatsioonis teiste ravimitega, kus duloksetiini annus oli ligikaudu 4800 mg.
No specific antidote for duloxetine is known but if serotonin syndrome ensues, specific treatment (such as with cyproheptadine and/ or temperature control) may be considered..
Duloksetiinile ei ole teada spetsiifilist antidooti, kuid kui järgneb serotoniinisündroom, tuleks alustada vastavat ravi (nagu nt küproheptadiini abil ja/ või temperatuuri kontrolliga).
Other antidepressants.
Teised antidepressandid.
Duloxetine is a combined serotonin (5-HT) and norepinephrine (NE) reuptake inhibitor.
Duloksetiin on kombineeritud serotoniini (5- HT) ja norepinefriini (NE) tagasihaarde inhibiitor.
In animal studies, increased levels of 5-HT and NE in the sacral spinal cord, lead to increased urethral tone via enhanced pudendal nerve stimulation to the urethral striated sphincter muscle only during the storage phase of the micturition cycle.
Loomuuringutes põhjustas 5- HT ja NE tagasihaarde inhibeerimine kesknärvisüsteemis häbemenärvi stimulatsiooni ureetra sfinkteri vöötlihases, mis avaldub lihase elektromüograafilise (EMG) aktiivsuse 8- kordse tõusuna, esinedes ainult urineerimistsükli kogumisfaasis.
A similar mechanism in women is believed to result in stronger urethral closure during urine storage with physical stress that could explain the efficacy of duloxetine in the treatment of women with SUI.
Arvatakse, et sarnane mehhanism põhjustab naistel ureetra tugevamat kontraktsiooni ja sfinkteri toonuse püsimist uriini kogumise ajal ning seletab, miks duloksetiin on efektiivne PKP- ga naiste kliinilises ravis.
The pain inhibitory action of duloxetine is believed to be a result of potentiation of descending inhibitory pain pathways within the central nervous system.
Duloksetiini valu pärssiv toime tuleneb usutavasti valu pärssivate destsendeeruvate juhteteede stimuleerimisest kesknärvisüsteemis.
The efficacy of duloxetine 40 mg given twice daily in the treatment of SUI was established in four double-blind, placebo-controlled studies, that randomised 1913 women (22 to 83 years) with SUI; of these, 958 patients were randomised to duloxetine and 955 to placebo.
Duloksetiini efektiivsus, manustatuna 40 mg kaks korda ööpäevas PKP raviks, tehti kindlaks neljas topeltpimedas, randomiseeritud, platseebokontrolliga uuringus, mis hõlmas 1913 naist (22... 83- aastast), kes vastasid PKP kliinilistele kriteeriumidele; nendest 958 patsienti randomiseeriti duloksetiini ja 955 platseebo gruppi.
The primary efficacy measures were Incontinence Episode Frequency (IEF) from diaries and an incontinence specific quality of life questionnaire score (I-QOL).
Peamiseks efektiivsuse määrajaks oli inkontinentsi episoodi sagedus (IES), mille andmed saadi päevikutest, ja inkontinentsi spetsiifilise elukvaliteedi küsimustiku (I- SEK) tulemused.
Incontinence Episode Frequency: in all four studies the duloxetine-treated group had a 50% or greater median decrease in IEF compared with 33% in the placebo-treated group.
Inkontinentsi episoodi sagedus: kõigis neljas uuringus esines duloksetiiniga ravitud patsientidel 50% või keskmisest suurem IES langus, platseeboga oli see muutus 33%.
Differences were observed at each visit after 4 weeks (duloxetine 54%, and placebo 22%), 8 weeks (52% and 29%), and 12 weeks (52% and 33%) of medication.
Erinevusi täheldati igal mõõtmisel pärast ravi 4 nädalat (duloksetiini 54% ja platseebo 22%), 8 nädalat (52% ja 29%), 12 nädalat (52% ja 33%).
14 In an additional study limited to patients with severe SUI, all responses with duloxetine were achieved within 2 weeks.
15 Uuringu tulemused raske PKP korral saavutati 2 nädala joksul pärast ravi algust.
The efficacy of ARICLAIM has not been evaluated for longer than 3 months in placebo-controlled studies.
Ravi tulemused ARICLAIM’ ga on pärit kuni 3 kuud kestnud platseebokontrolliga uuringutest.
The clinical benefit of ARICLAIM compared with placebo has not been demonstrated in women with mild SUI, defined in randomised trials as those with IEF < 14 per week.
ARICLAIM efektiivsus võrrelduna platseeboga ei ole tõestatud kerge PKP korral, mis randomiseeritud uuringutes defineeriti kui IES < 14/ nädalas.
In these women, ARICLAIM may provide no benefit beyond that afforded by more conservative behavioural interventions.
Nendel naistel ei pruugi ARICLAIM olla efektiivsem kui muud konservatiivsed meetodid.
Incontinence Quality of Life (I-QOL) questionnaire scores were significantly improved in the duloxetine-treated patient group compared with the placebo-treated group (9.2 versus 5.9 score improvement, p < .001).
Elukvaliteet: inkontinentsi elukvaliteedi küsimustiku (I- SEK) näitajad paranesid märkimisväärselt duloksetiiniga ravitud patsientide grupis, võrreldes platseebo patsientidega (9, 2 versus 5, 9; p <. 001).
Using a global improvement scale (PGI), significantly more women using duloxetine considered their symptoms of stress incontinence to be improved with treatment compared with women using placebo (64.6% versus 50.1%, p < .001).
Kasutades globaalset paranemise skaalat (PGI), nimetas märkimisväärselt rohkem naisi pingutus - kusepidamatuse sümptomite paranemist võrreldes platseeboga (64, 6% versus 50, 1%, p <. 001).
ARICLAIM and Prior Continence Surgery: there are limited data that suggest that the benefits of ARICLAIM are not diminished in women with stress urinary incontinence who have previously undergone continence surgery.
ARICLAIM ja eelnev kontinentsuse kirurgiline ravi: piiratud andmed lubavad oletada, et ARICLAIM kliiniline tulemus ei vähene patsientidel, kellele on eelnevalt tehtud kontinentsi korrigeeriv kirurgiline vahelesegamine.
ARICLAIM and Pelvic Floor Muscle Training (PFMT): during a 12-week blinded, randomised, controlled study, ARICLAIM demonstrated greater reductions in IEF compared with either placebo treatment or with PFMT alone.
12- nädalase pimeda, randomiseeritud, kontrollitud uuringu ajal vähendas ARICLAIM IES- st rohkem kui platseeboravi või üksnes vaagnapõhja lihaste treening.
Combined therapy (duloxetine + PFMT) showed greater improvement in both pad use and condition-specific quality of life measures than ARICLAIM alone or PFMT alone.
Kombineeritud ravi (duloksetiin+VPLT) korral esines suurem sidemete kasutamine ja olukorra- spetsiifilise elukvaliteedi paranemine kui ainuüksi ARICLAIM või VPLT korral.
The efficacy of duloxetine as a treatment for diabetic neuropathic pain was established in 2 randomised, 12-week, double-blind, placebo-controlled, fixed dose studies in adults (22 to 88 years) having diabetic neuropathic pain for at least 6 months.
Diabeetiline perifeerne neuropaatiline valu Duloksetiini efektiivsust diabeetilise neuropaatilise valu ravimina uuriti kahes randomiseeritud, 12 - nädalases, topelt- pimedas, platseeboga kontrollitud, fikseeritud annusega kliinilises uuringus, milles osalesid täiskasvanud (vanuses 22 - 88 aastat), kes olid kannatanud diabeetilise neuropaatilise valu all vähemalt 6 kuud.
The primary outcome measure was the weekly mean of 24-hour average pain, which was collected in a daily diary by patients on an 11-point Likert scale.
Primaarne tulemusnäitaja oli 24- tunnine keskmine valu nädalas, mille jaoks andmed koguti patsientide poolt igapäevaselt täidetud päeviku alusel 11- punktilises Likert’ i skaalal.
In both studies, duloxetine 60 mg once daily and 60 mg twice daily significantly reduced pain compared with placebo.
Mõlemas uuringus, kus manustati duloksetiini 60 mg üks kord ööpäevas ja 60 mg kaks korda päevas, vähendas ravim võrreldes platseeboga oluliselt valu.
At least 30% reported pain reduction was recorded in approximately 65% of duloxetine treated patients versus 40% for placebo.
Vähemalt 30% teatatud valu vähenemisest registreeriti umbes 65% - l duloksetiini ravi saanud patsientidel võrreldes 40% platseeboga ravitud patsientidest.
The corresponding figures for at least 50% pain reduction were 50% and 26% respectively.
Vastavad arvud vähemalt 50% valu vähenemisest olid vastavalt 50% ja 26%.
Clinical response rates (50% or greater improvement in pain) were analysed according to whether or not the patient experienced somnolence during treatment.
Kliinilise ravivastuse määra (50% - line või suurem valu leevendamine) analüüsiti selle järgi, kas patsient koges ravi jooksul unisust.
For patients not experiencing somnolence, clinical response was observed in 47% of patients receiving duloxetine and 27% patients on placebo.
Nende patsientide hulgast, kel ei ilmnenud unisust, vaadeldi ravivastust 47% - l duloksetiini saanud patsientidel ja 27% - l platseeboga ravitud patsientidel.
Clinical response rates in patients experiencing somnolence were 60% on duloxetine and 30% on placebo.
Kliinilise ravivastuse määrad duloksetiini saanud patsientidel, kel ilmnes unisust, oli 60% ja platseebot saanud patsientidel oli see 30%.