natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(80 mg + 20 mg) / ml 200 mg/ 50 mg 200 mg / 50 mg 100 mg / 25 mg
(80 mg + 20 mg) / ml 200 mg / 50 mg 200 mg / 50 mg 100 mg / 25 mg
Oral solution film-coated tablets film-coated tablets film-coated tablets
Suukaudne lahus Õhukese polümeerikattega tabletid Õhukese polümeerikattega tabletid Õhukese polümeerikattega tabletid
bottle (PET) bottle (HDPE) blister (PVC) bottle (HDPE)
Pudel (PET) Purk (HDPE) Blister (PVC) Purk (HDPE)
5 bottles + 5 x 5 ml syringes 120 tablets 120 tablets 60 tablets
5 pudelit + 5 x 5 ml suusüstalt 120 tabletti 120 tabletti 60 tabletti
Kaletra 133.3 mg/ 33.3 mg soft capsules
Kaletra 133, 3 mg/ 33, 3 mg pehmekapslid
Each Kaletra soft capsule contains 133.3 mg of lopinavir co-formulated with 33.3 mg of ritonavir as a pharmacokinetic enhancer.
Kaletra pehmekapsel sisaldab 133, 3 mg lopinaviiri ja 33, 3 mg ritonaviiri (lopinaviiri toime farmakokineetiline tugevdaja).
Name of the
- toimeaine
Quantity per capsule
Nimetus
- active substance
Kogus kapslis
Lopinavir Ritonavir
Lopinaviir Ritonaviir
133.3 mg 33.3 mg
133. 3 mg 33. 3 mg
- excipient (s) capsule fill
- abiaine( d) kapsli sisu
Propylene glycol Castor Oil Polyoxyl 35
Propüleenglükool Polüoksüül 35 kastoorõli
64.1 mg 21.4 mg
64. 1 mg 21. 4 mg
- excipient (s) capsule shell
- abiaine( d) kapsli kest
Anhydrized liquid sorbitol – glycerol blend Sunset yellow (E110)
Päikeseloojangukollane (E110)
132.2 mg 0.8 mg
0. 8 mg
Soft capsule
Pehmekapsel.
The capsules are orange with a black ink imprint of [Abbott logo] and “ PK”.
Kapslid on oranži värvi ning neile on musta värviga trükitud Abbotti logo ja tähis “ PK ”.
Kaletra is indicated for the treatment of HIV-1 infected adults and children above the age of 2 years, in combination with other antiretroviral agents.
Kaletra on näidustatud HIV- 1 infektsiooni raviks täiskasvanutel ja üle 2- aastastel lastel kombinatsioonis teiste retroviirusvastaste ravimitega.
Most experience with Kaletra is derived from the use of the product in antiretroviral therapy naïve patients.
Suurem osa Kaletra kasutamise kogemustest on saadud preparaadi kasutamisest patsientidel, kes pole varem retroviirusvastast ravi saanud.
Data in heavily pretreated protease inhibitor experienced patients are limited.
Kogemusi ravimi kasutamise kohta eelnevalt proteaasi inhibiitoritega ravitud patsientidel on vähe.
There are limited data on salvage therapy on patients who have failed therapy with Kaletra.
Piiratult on andmeid ka pärast Kaletra- ravi ebaõnnestumist teostatud ravi kohta reservpreparaatidega.
The choice of Kaletra to treat protease inhibitor experienced HIV-1 infected patients should be based on individual viral resistance testing and treatment history of patients (see sections 4.4 and 5.1).
Kaletra valik HIV- 1- ga nakatunud ning varem proteaasi inhibiitoriteid manustanud patsientide ravimiseks peab baseeruma individuaalsel viiruse resistentsuse määramisel ja patsiendi ravi - anamneesil (vt lõik 4. 4 ja 5. 1).
4.2 Posology and method of administration
2 4. 2 Annustamine ja manustamisviis
Kaletra should be prescribed by physicians who are experienced in the treatment of HIV infection.
Kaletra’ t tohib välja kirjutada ainult HIV infektsiooni ravi alal kogenud arst.
Adult and adolescent use: the recommended dosage of Kaletra is three capsules twice daily taken with food.
Kasutamine täiskasvanutel ja noorukitel: soovitatav annus on 3 kapslit 2 korda ööpäevas, manustatuna koos toiduga.
Oral solution is available to patients who have difficulty swallowing.
Nende patsientide jaoks, kellel on kapslite neelamisega raskusi, on saadaval ka suukaudne lahus.
2 Paediatric use (2 years of age and above): the oral solution is the recommended option for the most accurate dosing in children based on body surface area* (please refer to the Kaletra oral solution Summary of Product Characteristics).
Kasutamine pediaatrilises praktikas (üle 2- aastastel lastel): suukaudne lahus on lastel kõige täpsemaks annustamiseks soovitatav kehapindalal * põhinev valik (selle kohta lugege Kaletra suukaudse lahuse ravimi omaduste kokkuvõtet).
However, if it is judged necessary to resort to soft capsules in children, they should be used with particular caution since they are associated with less precise dosing capabilities.
Juhul, kui siiski peetakse vajalikuks kasutada lastel pehmekapsleid, tuleks neid kasutada erilise ettevaatusega nende vähem täpsete annustamisvõimaluste tõttu.
Therefore, children receiving soft capsules might have higher exposure (with the risk of increased toxicity) or sub optimal exposure (with the risk of insufficient efficacy).
Seetõttu võib pehmekapsleid saavatel lastel olla kõrgem eksponeeritus (suurenenud toksilisuse riskiga) või suboptimaalne eksponeeritus (mitteküllaldase efektiivsuse riskiga).
Consequently when dosing children with soft capsules, therapeutic drug monitoring may be a useful tool to ensure appropriate lopinavir exposure in an individual patient.
Järelikult, kui lastele annustatakse pehmekapsleid, võib olla vajalik terapeutiline ravimi monitooring, et kindlustada individuaalsele patsiendile sobiv lopinaviiri eksponeeritus.
Paediatric Dosing Guidelines with Soft Capsules
Pehmekapslite annustamisjuhised lastel
Body Surface Area* (m2)
Kehapindala * (m2)
Twice Daily Dose (dose in mg)
2 korda ööpäevas manustatav annus (annus mg- des)
0.40 – 0.75 0.80 – 1.3
0. 40 0. 75 0. 80 1. 3 1. 4 1. 75
3 soft capsules (400/ 100 mg)
1 pehmekapsel (133, 3/ 33, 3 mg) 2 pehmekapslit (266, 6/ 66, 6 mg) 3 pehmekapslit (400/ 100 mg)
* Body surface area can be calculated with the following equation
* Kehapindala on võimalik välja arvutada järgneva valemi alusel:
Kaletra is not recommended for use in children below 2 years of age due to insufficient data on safety and efficacy (see section 5.1).
Alla 2- aastased lapsed: ebapiisavate ohutus - ja efektiivsusandmete tõttu ei ole Kaletra kasutamine alla 2- aastastel lastel soovitatav (vt lõik 5. 1).
In HIV-infected patients with mild to moderate hepatic impairment, an increase of approximately 30% in lopinavir exposure has been observed but is not expected to be of clinical relevance (see section 5.2).
(vt lõik 4. 4 ja 5. 2).
Kaletra should not be given to these patients (see section 4.3).
(vt lõik 4. 3).
Renal impairment: no dose adjustment is necessary in patients with renal impairment.
Neerukahjustus: neerukahjustusega patsientidel ei ole annuste kohandamine vajalik.
Caution is warranted when Kaletra is used in patients with severe renal impairment (see section 4.4).
Kaletra kasutamisel raske neerukahjustusega patsientidel tuleb olla ettevaatlik (vt lõik 4. 4).
Patients with known hypersensitivity to lopinavir, ritonavir or any of the excipients.
Patsiendid, kellel on diagnoositud ülitundlikkust lopinaviiri, ritonaviiri või ravimi ükskõik millise koostisosa suhtes.
Patients with severe hepatic insufficiency.
Raske maksapuudulikkusega patsiendid.
Kaletra should not be co-administered with medicinal products that are highly dependent on CYP3A for clearance and for which elevated plasma concentrations are associated with serious and/ or life threatening events.
Kaletra’ t ei tohi kasutada samaaegselt selliste ravimpreparaatidega, mille kliirens sõltub suurel määral CYP3A- st ning mille plasmakontsentratsiooni suurenemisel võivad tekkida rasked ja/ või eluohtlikud nähud.
These medicinal products include astemizole, terfenadine, oral midazolam (for caution on parenterally administered midazolam, see section 4.5), triazolam, cisapride, pimozide, amiodarone, ergot alkaloids (e. g. ergotamine, dihydroergotamine, ergonovine and methylergonovine) and vardenafil.
Sellisteks ravimiteks on näiteks astemisool, terfenadiin, suukaudne midasolaam (ettevaatusabinõud parenteraalselt manustatava midasolaami kasutamisel vt lõik 4. 5), triasolaam,
3 4.4 Special warnings and precautions for use
3 tsisapriid, pimosiid, amiodaroon, tungaltera alkaloidid (nt ergotamiin, dihüdroergotamiin, ergonoviin, metüülergonoviin) ja vardenafiil.
Hepatic impairment: the safety and efficacy of Kaletra has not been established in patients with significant underlying liver disorders.
Kaletra ohutus ja efektiivsus väljendunud maksahäirete korral ei ole kindlaks tehtud.
Kaletra is contraindicated in patients with severe liver impairment (see section 4.3).
Kaletra on vastunäidustatud raske maksakahjustusega patsientidel (vt lõik 4. 3).
Patients with chronic hepatitis B or C and treated with combination antiretroviral therapy are at an increased risk for severe and potentially fatal hepatic adverse reactions.
Kroonilise B - või C- hepatiidi patsientidel, keda on ravitud kombineeritud retroviirusvastaste ravimitega, on suurenenud oht raskete ja potentsiaalselt eluohtlike hepaatiliste kõrvaltoimete tekkeks.
In case of concomitant antiviral therapy for hepatitis B or C, please refer to the relevant product information for these medicinal products.
Samaaegse B - või C- hepatiidi viirusevastase ravi korral lugege vastava ravimi omaduste kokkuvõtet.
Patients with pre-existing liver dysfunction including chronic hepatitis have an increased frequency of liver function abnormalities during combination antiretroviral therapy and should be monitored according to standard practice.
Eelneva maksa düsfunktsiooniga patsientidel, k. a. krooniline hepatiit, esineb kombineeritud retroviirusevastase ravi ajal sagedamini maksafunktsiooni häireid ning neid patsiente tuleb vastavalt tavapraktikale jälgida.
Renal impairment: since the renal clearance of lopinavir and ritonavir is negligible, increased plasma concentrations are not expected in patients with renal impairment.
Neerupuudulikkus: kuna lopinaviiri ja ritonaviiri neerukliirens on praktiliselt olematu, ei tohiks neerukahjustuse korral ravimi kontsentratsioonid suureneda.
Because lopinavir and ritonavir are highly protein bound, it is unlikely that they will be significantly removed by haemodialysis or peritoneal dialysis.
Kuna nii lopinaviir kui ritonaviir on tugevasti seondunud vereplasma valkudega, ei ole nende oluline eritumine hemo - või peritoneaaldialüüsi käigus tõenäoline.
Haemophilia: there have been reports of increased bleeding, including spontaneous skin haematomas and haemarthrosis in patients with haemophilia type A and B treated with protease inhibitors.
A - ja B- tüüpi hemofiiliaga patsientide ravimisel proteaasi inhibiitoritega on olnud teateid veritsuse tugevnemise, sealhulgas spontaansete subkutaansete hematoomide ja hemartrooside kohta.
Lipid elevations
Lipiidide taseme tõus
Treatment with Kaletra has resulted in increases, sometimes marked, in the concentration of total cholesterol and triglycerides.
Ravi Kaletra’ ga on põhjustanud kolesterooli ja triglütseriidide kontsentratsiooni tõusu, mis mõningail juhtudel on olnud märkimisväärne.
Triglyceride and cholesterol testing is to be performed prior to initiating Kaletra therapy and at periodic intervals during therapy.
Enne Kaletra- ravi alustamist tuleb määrata triglütseriidide ja kolesterooli tasemed ning ravikuuri kestel tuleb määramisi perioodiliste intervallide järel korrata.
Particular caution should be paid to patients with high values at baseline and with history of lipid disorders.
Eraldi tähelepanu tuleks pöörata patsientidele, kelle vastavad algväärtused on kõrged või kelle anamneesis on lipiidide ainevahetushäireid.
Lipid disorders are to be managed as clinically appropriate (see also section 4.5 for additional information on potential interactions with HMG-CoA reductase inhibitors).
Lipiidide häireid tuleb vastavalt vajadusele ravida (täiendava informatsiooni saamiseks koostoimete kohta HMG- CoA reduktaasi inhibiitoritega vt ka lõik 4. 5).
Cases of pancreatitis have been reported in patients receiving Kaletra, including those who developed hypertriglyceridaemia.
Kaletra’ t saavatel patsientidel, ka neil, kellel kujunes välja hüpertriglütserideemia, on esinenud pankreatiiti.
In most of these cases patients have had a prior history of pancreatitis and/ or concurrent therapy with other medicinal products associated with pancreatitis.
Enamikul sellistest patsientidest oli anamneesis varasemaid pankreatiidijuhte ja/ või nad said kaasuva ravina selliseid preparaate, mis võivat põhjustata pankreatiiti.
Patients with advanced HIV disease may be at risk of elevated triglycerides and pancreatitis
Kaugelearenenud HIV- ga patsientidel võib samuti esineda triglütseriidide taseme tõusu ning tekkida pankreatiit.
Patients who exhibit these signs or symptoms should be evaluated and Kaletra therapy should be suspended if a diagnosis of pancreatitis is made (see section 4.8).
Haiguse olemasolule viitavate nähtude ja sümptomitega patsientidel tuleks pankreatiidi diagnoosimisel ravi Kaletra’ ga katkestada (vt lõik 4. 8).
4 Fat redistribution & metabolic disorders
4 Hüperglükeemia
Combination antiretroviral therapy has been associated with redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV patients.
Retroviirusevastast kombinatsioonravi on seostatud organismi rasvladestuse ümberjaotumisega (lipodüstroofiaga) HIV- patsientidel.
The long-term consequences of these events are currently unknown.
Nende nähtude kaugtagajärjed ei ole hetkel teada.
Knowledge about the mechanism is incomplete.
Samuti on teadmised selle tekkemehhanismi kohta ebapiisavad.
A connection between visceral lipomatosis and protease inhibitors (PIs) and lipoatrophy and nucleoside reverse transcriptase inhibitors (NRTIs) has been hypothesised.
Oletatud on, et esineb seos proteaasi inhibiitorite kasutamise ja vistseraalse lipomatoosi ning nukleosiidsete pöördtranskriptaasi inhibiitorite kasutamise ja lipoatroofia vahel.
A higher risk of lipodystrophy has been associated with individual factors such as older age, and with drug related factors such as longer duration of antiretroviral treatment and associated metabolic disturbances.
Lipodüstroofia tekke kõrgenenud riskifaktorid on patsiendispetsiifilised, näiteks kõrge iga ja ravimist lähtuvad, näiteks pikemaajaline retroviirusevastane ravi ja sellega seotud ainevahetushäired.
Clinical examination should include evaluation for physical signs of fat redistribution.
Haigete kliinilisel jälgimisel tuleb hinnata ka rasva ümberjaotumist.
Consideration should be given to measurement of fasting serum lipids and blood glucose.
Kaaluda tuleks ka tühja kõhuga patsiendil vereseerumi lipiidide ja veresuhkru määramist.
Lipid disorders should be managed as clinically appropriate (see section 4.8).
Lipiidide häireid tuleb vastavalt ravida (vt lõik 4. 8).
In HIV-infected patients with severe immune deficiency at the time of institution of combination antiretroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymtomatic or residual opportunistic pathogens may arise and cause serious clinical conditions, or aggravation of symptoms.
Raskekujulise immuunpuudulikkusega HIV- infektsiooniga patsientidel võib kombineeritud retroviirusevastase ravi alustamise ajal tekkida põletikuline reaktsioon asümptomaatilistele või residuaalsetele oportunistlikele patogeenidele ja põhjustada tõsist kliinilise seisundi või sümptomite halvenemist.
Lopinavir/ ritonavir has been shown to cause modest asymptomatic prolongation of the PR interval in some healthy adult subjects.
Lopinaviir/ ritonaviir on uuringutes mõnedel tervetel täiskasvanutel näidanud mõõdukat sümptomaatilist PR- intervalli pikendavat toimet.
Rare reports of 2nd or 3rd degree atroventricular block in patients with underlying structural heart disease and pre-existing conduction system abnormalities or in patients receiving drugs known to prolong the PR interval (such as verapamil or atazanavir) have been reported in patients receiving lopinavir/ ritonavir.
Harva on teatatud teise või kolmanda astme atrioventrikulaarse blokaadi esinemisest lopinaviir/ ritonaviiri saavatel patsientidel, kellel on kaasnev strukturaalne südamehaigus või juhtesüsteemi häired või kes võtavad ravimeid, mis teadaolevalt pikendavad PR- intervalli (sh verapamiil või atasanaviir).
Kaletra should be used with caution in such patients (see section 5.1).
Kaletra’ t tuleb sellistel patsientidel kasutada ettevaatusega (vt lõik 5. 1).
These increases of plasma concentrations of co-administered medicinal products could increase or prolong their therapeutic effect and adverse events (see sections 4.3 and 4.5).
Samaaegsel manustamisel koos Kaletra’ ga võib nende ravimite plasmakontsentratsiooni tõus tugevdada või pikendada nende terapeutilist toimet ja kõrvaltoimeid (vt lõik 4. 3 ja 4. 5).
If treatment with a HMG-CoA reductase inhibitor is indicated, pravastatin or fluvastatin is recommended (see section 4.5).
HMG- CoA reduktaasi inhibiitorite simvastatiini ja lovastatiini metabolism sõltub oluliselt CYP3A- st, seetõttu ei soovitata neid ravimeid müopaatia (sh. ka rabdomüolüüsi) tekkeohu suurenemise tõttu
5 an increase of their associated cardiac adverse events.
5 samaaegselt Kaletra’ ga kasutada.
Cardiac events have been reported with Kaletra in preclinical studies; therefore, the potential cardiac effects of Kaletra cannot be currently ruled out (see sections 4.8 and 5.3).
Eriti ettevaatlik tuleb olla Kaletra ja QT- intervalli pikendava toimega ravimpreparaatide (kloorfeniramiin, kinidiin, erütromütsiin, klaritromütsiin) koosmanustamisel.
Rifampicin in combination with Kaletra causes large decreases in lopinavir concentrations which may in turn significantly decrease the lopinavir therapeutic effect.
Rifampitsiini kasutamine samaaegselt Kaletra’ ga põhjustab lopinaviiri kontsentratsiooni olulist langust ja pärsib märkimisväärselt lopinaviiri ravitoimet.
Adequate exposure to lopinavir/ ritonavir may be achieved when a higher dose of Kaletra is used but this is associated with a higher risk of liver and gastrointestinal toxicity.
Piisav lopinaviir/ ritonaviiri ravitoime on võimalik saavutada suurema Kaletra annuse manustamisega, kuid see on omakorda seotud kõrgema maksa - ning seedetrakti toksilisusega.
Therefore, this co-administration should be avoided unless judged strictly necessary (see section 4.5).
Seetõttu peaks koosmanustamist vältima või kasutama ainult äärmise vajaduse korral (vt lõik 4. 5).
Kaletra is not recommended for use in children less than 2 years of age because of limited efficacy and safety data.
Ebapiisavate ohutus - ja efektiivsusandmete tõttu ei soovitata Kaletra’ t alla 2- aastastel lastel kasutada.
Kaletra is not a cure for HIV infection or AIDS.
Kaletra ei ravi HIV- st või AIDS- ist terveks.
It does not reduce the risk of passing HIV to others through sexual contact or contamination with blood.
Ravim ei vähenda ka riski kanda HIV- i seksuaalsel teel või verega teistele inimestele üle.
Appropriate precautions should be taken.
Rakendada tuleb vastavaid ettevaatusabinõusid.
People taking Kaletra may still develop infections or other illnesses associated with HIV disease and AIDS.
Ka Kaletra’ ga ravitavatel inimestel võivad areneda HIV haiguse ja AIDS- iga seotud infektsioonid ja haigused.
There are limited data on salvage therapy on patients who have failed with Kaletra.
Vähe on andmeid võimaliku reservravi kohta situatsioonis, kus Kaletra- ravi ei toimi.
There are ongoing studies to further establish the usefulness of potential salvage therapy regimens (e. g. amprenavir or saquinavir).
Praegu on käimas uuringud potentsiaalsete reserv- ravirežiimide (näiteks aprenaviiri või sakvinaviiri) efektiivsuse määramiseks.
There are currently limited data on the use of Kaletra in protease inhibitor-experienced patients.
Vähe on kogemusi Kaletra kasutamise kohta eelnevalt proteaasi inhibiitoreid manustanud patsientidel.
Kaletra soft capsules contain sunset yellow [E110] as an excipient, which can cause allergic-type reaction.
Kaletra pehmekapslid sisaldavad abiainena päikeseloojangukollast värvainet [E110], mis võib põhjustada allergilist reaktsiooni.
Allergy is more common in those people who are allergic to aspirin.
Sagedamini esineb allergiat inimestel, kes on allergilised ka atsetüülsalitsüülhappe suhtes.
Concomitant use of Kaletra and fluticasone or other glucocorticoids that are metabolised by CYP3A4 is not recommended unless the potential benefit of treatment outweighs the risk of systemic corticosteroid effects, including Cushing’ s syndrome and adrenal suppression (see section 4.5).
Kaletra ja flutikasooni või teiste CYP3A4 kaudu metaboliseeruvate glükokortikoidide samaaegne kasutamine ei ole soovitatav, välja arvatud juhul, kui ravist saadav potentsiaalne kasu ületab kortikosteroidi süsteemsest toimest tuleneva ohu, sh Cushingi sündroom ja neerupealiste funktsiooni pärssimine (vt lõik 4. 5).
Kaletra does not inhibit CYP2D6, CYP2C9, CYP2C19, CYP2E1, CYP2B6 or CYP1A2 at clinically relevant concentrations (see section 4.3).
Kliinilises kasutuses olevates kontsentratsioonides ei pärsi Kaletra CYP2D6, CYP2C9, CYP2C19, CYP2E1, CYP2B6 ega CYP1A2 (vt lõik 4. 3).
Kaletra has been shown in vivo to induce its own metabolism and to increase the biotransformation of some medicinal products metabolised by cytochrome P450 enzymes and by glucuronidation.
In vivo indutseerib Kaletra iseeenda metabolismi ning suurendab mõningate tsütokroom P450 kaudu ja glükuronisatsiooni teel metaboliseeruvate ravimite biotransformatsiooni.
Medicinal products that are contraindicated specifically due to the expected magnitude of interaction and potential for serious adverse events are listed in section 4.3.
Ravimpreparaadid, mille samaaegne kasutamine on spetsiifiliste koostoimete ulatuslikkuse ja võimalike raskete kõrvaltoimete tõttu vastunäidustatud, on loetletud lõigus 4. 3.
Antiretroviral agents
6 Retroviirusvastased ravimid
Nucleoside/ Nucleotide reverse transcriptase inhibitors (NRTIs):
Nukleosiidsed/ nukleotiidsed pöördtranskriptaasi inhibiitorid (NRTIs):
Stavudine and Lamivudine: no change in the pharmacokinetics of lopinavir was observed when Kaletra was given alone or in combination with stavudine and lamivudine in clinical studies.
Stavudiin ja lamivudiin: kui kliiniliste uuringute käigus manustati Kaletra’ t üksi või kombineerituna stavudiini ja lamivudiiniga, ei täheldatud muutuseid lopinaviiri farmakokineetikas.
Didanosine: it is recommended that didanosine be administered on an empty stomach; therefore, didanosine is to be given one hour before or two hours after Kaletra (given with food).
Viimast manustatakse söögi ajal.
The gastroresistant formulation of didanosine should be administered at least two hours after a meal.
Maohappekindlas ravimvormis didanosiini tuleb manustada vähemalt kaks tundi pärast sööki.
6 Zidovudine and Abacavir:
Zidovudiin ja abakaviir:
Kaletra induces glucuronidation, therefore Kaletra has the potential to reduce zidovudine and abacavir plasma concentrations.
Kaletra indutseerib glükuronisatsiooni ning võib seetõttu vähendada zidovudiini või abakaviiri kontsentratsiooni vereplasmas.
The clinical significance of this potential interaction is unknown.
Selle koostoime kliiniline tähtsus ei ole aga teada.
Tenofovir: when tenofovir disoproxil fumarate was co-administered with Kaletra, tenofovir concentrations were increased by approximately 30% with no changes noted in lopinavir or ritonavir concentrations.
Tenofoviir: kui tenofoviirdisoproksiilfumaraati manustati koos Kaletra’ ga, suurenesid tenofoviiri kontsentratsioonid umbes 30% võrra, samas kui lopinaviiri või ritonaviiri kontsentratsioonides muutusi ei leitud.
Higher tenofovir concentrations could potentiate tenofovir associated adverse events, including renal disorders.
Suuremad tenofoviiri kontsentratsioonid võivad potentseerida tenofoviiriga seotud kõrvaltoimeid, sealhulgas neerukahjustust.
Non-nucleoside reverse transcriptase inhibitors (NNRTIs):
Mitte- nukleosiidsed pöördtranskriptaasi inhibiitorid (NNRTI):
Nevirapine: no change in the pharmacokinetics of lopinavir was apparent in healthy volunteers during nevirapine and Kaletra co-administration.
Nevirapiin: tervetel vabatahtlikel ei ilmnenud Kaletra ja nevirapiini samaaegsel kasutamisel lopinaviiri farmakokineetikas muutusi.
Results from a study in HIV-positive paediatric patients revealed a decrease in lopinavir concentrations during nevirapine co-administration.
Ühe HIV- positiivsetel lastel teostatud uuringu tulemused kinnitasid, et nevirapiini manustamisel alanes lopinaviiri kontsentratsioon.