natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Its main mode of action is as a chain terminator of viral reverse transcription.
7 zidovudiini suhtes resistentsetele HIV- tüvedele.
Lamivudine in combination with zidovudine exhibits synergistic anti-HIV activity against clinical isolates in cell culture.
Lamivudiin toimib koos zidovudiiniga sünergistlikult ning rakukultuuris inhibeerib HIV replikatsiooni.
HIV-1 resistance to lamivudine involves the development of a M184V amino acid change close to the active site of the viral reverse transcriptase (RT).
HIV- 1 resistentsus lamivudiini suhtes on seotud M184V aminohappe muutuse tekkega viiruse pöördtranskriptaasi (RT) toimekoha lähedal.
Therefore, maintaining lamivudine therapy despite emergence of M184V mutation should only be considered in cases where no other active NRTI’ s are available.
Seetõttu tuleks lamivudiinravi jätkamist M184V mutatsiooni tekkele vaatamata kaaluda vaid juhul, kui puuduvad teised aktiivsed nukleosiid- pöördtranskriptaasi inhibiitorid.
The M184V RT mutant shows a < 4-fold decrease in susceptibility to didanosine and zalcitabine; the clinical significance of these findings is unknown.
M184V RT mutandi tundlikkus didanosiini ja zaltsitabiini suhtes on alla 4 korra vähenenud; nende leidude kliiniline tähtsus ei ole teada.
Lamivudine demonstrates low cytotoxicity to peripheral blood lymphocytes, to established lymphocyte and monocyte-macrophage cell lines, and to a variety of bone marrow progenitor cells in vitro.
In vitro on lamivudiini tsütotoksilisus perifeerse vere lümfotsüütide, lümfotsüütide ja monotsüütide - makrofaagide rakuliinide ning mitmesuguste luuüdi eelrakkude suhtes madal.
Lamivudine has been widely used as a component of antiretroviral combination therapy with other antiretroviral agents of the same class (NRTIs) or different classes (PIs, non-nucleoside reverse transcriptase inhibitors).
Lamivudiini on laialdaselt kasutatud retroviiruste vastase kombineeritud ravi ühe komponendina koos teiste sama rühma (nukleosiid- pöördtranskriptaasi inhibiitorid) või erinevate rühmade (proteaasi inhibiitorid, mittenukleosiid- pöördtranskriptaasi inhibiitorid) retroviiruste vastaste ravimitega.
Lamivudine at a dose of 100 mg once daily has also been shown to be effective for the treatment of adult patients with chronic HBV infection (for details of clinical studies, see the prescribing information for Zeffix).
Lamivudiin annuses 100 mg üks kord ööpäevas on efektiivne kroonilise HBV infektsiooniga täiskasvanud patsientide ravis (kliiniliste uuringute andmed võib leida Zeffix’ i ravimi omaduste kokkuvõttest).
8 Lamivudine has not been specifically investigated in HIV patients co-infected with HBV.
HIV- infektsiooniga patsientidel, kellel esineb kaasuv HBV- infektsioon, ei ole lamivudiini kasutamist eraldi uuritud.
Once daily dosing (300 mg once a day): a clinical study has demonstrated the non inferiority between Epivir once a day and Epivir twice a day containing regimens.
8 Üks kord päevas manustamine (300 mg üks kord ööpäevas): kliinilises uuringus on demonstreeritud, et Epivir’ i manustamine üks kord päevas on samaväärne ravimi manustamisega kaks korda päevas.
These results were obtained in an antiretroviral naïve-population, primarily consisting of asymptomatic HIV infected patients (CDC stage A).
Need andmed saadi eelnevat retroviirusevastast ravi mittesaanud patsientidelt, kellest põhiosa moodustasid asümptomaatilised HIV- infektsiooniga patsiendid (CDC staadium A).
Lamivudine is well absorbed from the gastrointestinal tract, and the bioavailability of oral lamivudine in adults is normally between 80 and 85%.
Lamivudiin imendub seedetraktist hästi ning suukaudsel manustamisel on biosaadavus täiskasvanutel 80... 85%.
Based on data derived from a study in healthy volunteers, at a therapeutic dose of 150mg twice daily, mean (CV) steady-state Cmax and Cmin of lamivudine in plasma are 1.2 µg/ ml (24%) and 0.09 µg/ ml (27%), respectively.
Tervetel vabatahtlikel tehtud uuringu andmete põhjal oli raviannuse 150 mg kaks korda ööpäevas kasutamisel lamivudiini keskmine (CV) püsiva staadiumi Cmax ja Cmin plasmas vastavalt 1, 2 µg/ ml (24%) ja 0, 09 µg/ ml (27%).
The mean (CV) AUC over a dosing interval of 12 hours is 4.7 µg. h/ ml (18%).
Keskmine (CV) AUC 12- tunnise annustamisintervalli korral on 4, 7 µg. h/ ml (18%).
At a therapeutic dose of 300mg once daily, the mean (CV) steady-state Cmax, Cmin and 24h AUC are 2.0 µg/ ml (26%), 0.04 µg/ ml (34%) and 8.9 µg. h/ ml (21%), respectively.
Raviannuses 300 mg üks kord ööpäevas on keskmine (CV) püsiva staadiumi Cmax, Cmin ja 24 h AUC vastavalt 2, 0 µg/ ml (26%), 0, 04 µg/ ml (34%) ja 8, 9 µg. h/ ml (21%).
The 150 mg tablet is bioequivalent and dose proportional to the 300 mg tablet with respect to AUC∞, Cmax, and tmax.
150 mg tablett on AUC∞, Cmax ja tmax osas bioekvivalentne ja proportsionaalne 300 mg tabletiga.
From intravenous studies, the mean volume of distribution is 1.3 l/ kg.
Veenisiseselt manustatud lamivudiini uuringud on näidanud, et keskmine jaotusruumala on 1, 3 l/ kg.
The observed half-life of elimination is 5 to 7 hours.
Lamivudiini poolväärtusaeg on 5... 7 tundi.
The mean systemic clearance of lamivudine is approximately 0.32 l/ h/ kg, with predominantly renal clearance (> 70%) via the organic cationic transport system.
Keskmine süsteemne kliirens on ligikaudu 0, 32 l/ t/ kg ning see toimub peamiselt neerude kaudu (> 70%) orgaanilise katioonse transportsüsteemi vahendusel.
Lamivudine exhibits linear pharmacokinetics over the therapeutic dose range and displays limited binding to the major plasma protein albumin (< 16% - 36% to serum albumin in in vitro studies).
Lamivudiinil on terapeutilises annusevahemikus lineaarne farmakokineetika ja vähene seonduvus põhilise plasmavalgu albumiiniga (< 16%... 36% in vitro uuringutes).
The mean ratio CSF/ serum lamivudine concentration 2-4 hours after oral administration was approximately 0.12.
Tserebrospinaalvedeliku ja plasma lamivudiini kontsentratsiooni keskmine suhe 2... 4 tundi pärast suukaudset manustamist on ligikaudu 0, 12.
The active moiety, intracellular lamivudine triphosphate, has a prolonged terminal half- life in the cell (16 to 19 hours) compared to the plasma lamivudine half-life (5 to 7 hours).
Aktiivsel metaboliidil intratsellulaarsel lamivudiintrifosfaadil on rakus pikk terminaalne poolväärtusaeg (16... 19 tundi) võrreldes lamivudiini plasma poolväärtusajaga (5... 7 tundi).
The likelihood of metabolic interactions of lamivudine with other medicinal products is low due to the small extent of hepatic metabolism (5-10%) and low plasma protein binding.
Kuna maksametabolismi osa on väike (5... 10%) ja seonduvus plasmavalkudega samuti, ei ole tõenäoline, et esineksid koostoimed teiste ravimitega.
9 Elimination:
Eliminatsioon.
A recommended dosage regimen for patients with creatinine clearance below 50 ml/ min is shown in the dosage section (see section 4.2).
Soovitatav annustamisskeem patsientidele kreatiniini kliirensiga alla 50 ml/ min on toodud annustamise osas (vt lõik 4. 2).
An interaction with trimethoprim, a constituent of co-trimoxazole, causes a 40% increase in lamivudine exposure at therapeutic doses.
9 Ko- trimoksasooli koostisse kuuluva trimetoprimiga koosmanustamisel suureneb lamivudiini plasmakontsentratsioon 40%.
This does not require dose adjustment unless the patient also has renal impairment (see sections 4.5 and 4.2).
Lamivudiini annust tuleb nende kahe ravimi koosmanustamisel vähendada juhul, kui patsiendil esineb lisaks neerupuudulikkus (vt lõik 4. 5 ja 4. 2).
Administration of co-trimoxazole with lamivudine in patients with renal impairment should be carefully assessed.
Ko- trimoksasooli ja lamivudiini kooskasutamist neerupuudulikkusega patsientidel tuleb hoolikalt jälgida.
In general, lamivudine pharmacokinetics in paediatric patients is similar to adults.
Üldiselt on lamivudiini farmakokineetika lastel sarnane täiskasvanute omaga.
In addition, systemic clearance values were greater in younger paediatric patients and decreased with age, approaching adult values around 12 years of age.
Lisaks sellele on lastel suuremad süsteemse kliirensi väärtused, mis vähenevad umbes 12. eluaasta vanuses.
Due to these differences, the recommended dose for lamivudine in children (aged more than three months and weighing less than 30 kg) is 4 mg/ kg twice daily.
Nimetatud erinevuste tõttu on lamivudiini soovitatav annus lastele (vanus üle 3 kuu ja kehakaal alla 30 kg) 4 mg/ kg kaks korda ööpäevas.
This dose will achieve an average AUC0-12 ranging from approximately 3,800 to 5,300 ng. h/ ml.
Selle annuse järgselt saavutatav keskmine AUC0- 12 jääb vahemikku ligikaudu 3800... 5300 ng. t/ ml.
Therefore to achieve similar adult and paediatric exposure, the recommended dose for neonates is 4 mg/ kg/ day.
Seetõttu on soovitatav annus vastsündinutele 4 mg/ kg ööpäevas.
Glomerular filtration estimates suggests that to achieve similar adult and paediatric exposure, the recommended dose for children aged six weeks and older could be 8 mg/ kg/ day.
Glomerulaarfiltratsiooni näitajad lubavad arvata, et täiskasvanute ja lastega sarnase plasmakontsentratsiooni saavutamiseks võiks soovitatav annus 6- nädalastele ja vanematele lastele olla 8 mg/ kg ööpäevas.
Following oral administration, lamivudine pharmacokinetics in late- pregnancy were similar to non-pregnant women.
Pärast suukaudset manustamist raseduse lõpus oli lamivudiini farmakokineetika samasugune nagu mitterasedatel naistel.
At the highest dosage levels, minor effects on indicators of liver and kidney function were seen together with occasional reductions in liver weight.
Suurima annuse kasutamisel täheldati vähest mõju maksa - ja neerufunktsiooni näitajatele koos maksa kaalu vähenemisega.
Lamivudine was not genotoxic in vivo at doses that gave plasma concentrations around 40-50 times higher than the anticipated clinical plasma levels.
Lamivudiin ei olnud in vivo genotoksiline annuste kasutamisel, mille tulemusena saavutatud plasmakontsentratsioonid olid umbes 40... 50 korda suuremad terapeutilisest plasmatasemest.
The study demonstrated that foetuses exposed in utero to the combination sustained a higher level of nucleoside analogue- DNA incorporation into multiple foetal organs, and showed evidence of more telomere shortening than in those exposed to zidovudine alone.
Uuring näitas, et loodetel, kes olid in utero eksponeeritud kombinatsioonile, toimus nukleosiidi analoog- DNA inkorporeerumine mitmetes looteorganites suuremal määral ja neil esines rohkem telomeeri lühenemist kui neil, kes olid eksponeeritud ainult zidovudiinile.
10 Tablet core:
10 Tableti kate:
Hypromellose (E464) Titanium dioxide (E171), Macrogol, Polysorbate 80
Hüpromelloos (E464), Titaandioksiid (E171) Makrogool Polüsorbaat 80
PVC/ aluminium foil blister packs:
PVC/ alumiinium blisterpakendid:
Child resistant HDPE bottles or PVC/ aluminium foil blister packs each containing 60 tablets.
HDPE pudelid, mis on suletud lastekindla korgiga, või PVC/ alumiinium blisterpakendid, mõlemad sisaldavad 60 tabletti.
Glaxo Group Ltd Greenford Road Greenford Middlesex UB6 0NN United Kingdom
Glaxo Group Ltd Greenford Road Greenford Middlesex UB6 0NN Ühendkuningriik
EU/ 1/ 96/ 015/ 001 (Bottle) EU/ 1/ 96/ 015/ 004 (Blister pack)
EU/ 1/ 96/ 015/ 001 (pudel) EU/ 1/ 96/ 015/ 004 (blisterpakend)
8 August 1996 Date of last renewal:
8. august 1996 Müügiloa viimase uuendamise kuupäev:
11 Detailed information on this medicinal product is available on the website of the European Medicines Agency (EMEA) http: / /www. emea. europa. eu
Täpne informatsioon selle ravimi kohta on kättesaadav Euroopa Ravimiameti (EMEA) kodulehel http: // www. emea. europa. eu.
Epivir 10 mg/ ml oral solution
Epivir, 10 mg/ ml suukaudne lahus
Sucrose 20% (3 g/ 15 ml) Methyl parahydroxybenzoate Propyl parahydroxybenzoate
Sahharoos 20% (3 g/ 15 ml) Metüülparahüdroksübensoaat Propüülparahüdroksübensoaat
Epivir is indicated as part of antiretroviral combination therapy for the treatment of Human Immunodeficiency Virus (HIV) infected adults and children.
Inimese immuunpuudulikkuse viiruse (HIV) infektsiooni ravi kombinatsioonis teiste retroviiruste vastaste ravimitega.
The therapy should be initiated by a physician experienced in the management of HIV infection.
Ravi peab alustama arst, kes on spetsialiseerunud HIV- infektsiooni ravimisele.
Adults and adolescents over 12 years of age: the recommended dose of Epivir is 300 mg daily.
Täiskasvanud ja üle 12- aastased noorukid.
This may be administered as either 150 mg (15 ml) twice daily or 300 mg (30 ml) once daily (see section 4.4).
Soovitatav annus on 300 mg ööpäevas. Epivir’ i võib manustada kas 150 mg (15 ml) 2 korda ööpäevas või 300 mg (30 ml) üks kord ööpäevas (vt lõik 4. 4).
Patients changing to the once daily regimen should take 150 mg (15 ml) twice a day and switch to 300 mg (30 ml) once a day the following morning.
Patsiendid, kes lähevad üle ravimi manustamisele üks kord päevas, peavad eelmisel päeval võtma 150 mg (15 ml) 2 korda ööpäevas ja alates järgmisest hommikust 300 mg (30 ml) 1 kord ööpäevas.
Where an evening once daily regimen is preferred, 150 mg (15 ml) of Epivir should be taken on the first morning only, followed by 300 mg (30 ml) in the evening.
Kui eelistatav on ravimi manustamine üks kord päevas õhtuti, tuleb ainult esimesel hommikul võtta 150 mg (15 ml), millele järgneb 300 mg (30 ml) manustamine õhtul.
When changing back to a twice daily regimen, patients should complete the days treatment and start 150 mg (15 ml) twice a day the following morning.
Patsiendid, kes lähevad tagasi ravimi manustamisele kaks korda päevas, peavad eelmisel päeval võtma 300 mg 1 kord ööpäevas ja järgmisel hommikul alustama 150 mg (15 ml) manustamisega 2 korda ööpäevas.
Children
Lapsed:
Three months to 12 years of age: the recommended dose is 4 mg/ kg twice daily up to a maximum of 300 mg daily.
Soovitatav annus on 4 mg/ kg 2 korda ööpäevas, maksimaalne annus on 300 mg ööpäevas.
Less than three months of age: the limited data available are insufficient to propose specific dosage recommendations (see section 5.2).
Olemasolevad vähesed andmed ei ole piisavad spetsiifiliste annustamissoovituste esitamiseks (vt lõik 5. 2).
Epivir is also available as a tablet formulation.
Epivir on saadaval ka tablettidena.
Epivir may be administered with or without food.
Ravimi manustamine ei sõltu toidukordadest.
13 Renal impairment:
12 Neerupuudulikkus.
Dosing recommendations – Adults and adolescents over 12 years:
Annustamissoovitused – täiskasvanud ja üle 12- aastased noorukid:
≥ 50 30 to < 50 15 to < 30 5 to < 15 < 5
≥50 30 … < 50 15... < 30 5... < 15 < 5
150 mg (15 ml) twice daily 150 mg (15 ml) once daily 100 mg (10 ml) once daily 50 mg (5 ml) once daily 25 mg (2.5 ml) once daily
150 mg (15 ml) 2 korda ööpäevas 150 mg (15 ml) 1 kord ööpäevas 100 mg (10 ml) 1 kord ööpäevas 50 mg (5 ml) 1 kord ööpäevas 25 mg (2, 5 ml) 1 kord ööpäevas
Dosing recommendations – Children from 3 months to 12 years:
Annustamissoovitused – lapsed vanuses 3 kuud kuni 12 aastat:
In patients with moderate – to- severe renal impairment, the terminal plasma half- life of lamivudine is increased due to decreased clearance, therefore the dose should be adjusted (see section 4.2).
Mõõduka ja raske neerupuudulikkusega patsientidel on lamivudiini terminaalne plasma poolväärtusaeg pikenenud kliirensi aeglustumise tõttu, seepärast tuleb annust korrigeerida (vt lõik 4. 2).
There have been reports of a high rate of virological failure and of emergence of resistance at an early stage when lamivudine was combined with tenofovir disoproxil fumarate and abacavir as well as with tenofovir disoproxil fumarate and didanosine as a once daily regimen.
Kirjeldatud on viroloogilise ravivastuse puudumise ja resistentsuse tekke suurt esinemissagedust varajases staadiumis, kui lamivudiini kombineeriti tenofoviirdisoproksiilfumaraadi ja abakaviiriga ning samuti tenofoviirdisoproksiilfumaraadi ja didanosiiniga üks kord päevas manustatava raviskeemina.
14 Transmission of HIV:
13 HIV levik:
Knowledge about the mechanism is incomplete.
Teadmised tekkemehhanismi kohta ei ole täielikud.
A connection between visceral lipomatosis and protease inhibitors (PIs) and lipoatrophy and nucleoside analogue reverse transcriptase inhibitors (NRTIs) has been hypothesised.
On esitatud hüpotees, et esineb seos vistseraalse lipomatoosi, proteaasi inhibiitorite (PI), lipoatroofia ja nukleosiidi analoogi tagasitranskriptaasi inhibiitorite (NRTI) vahel.
A higher risk of lipodystrophy has been associated with individual factors such as older age, and with drug related factors such as longer duration of antiretroviral treatment and associated metabolic disturbances.
Suurem lipodüstroofia risk on seotud individuaalsete (kõrgem vanus) ja ravimiga seotud teguritega (pikaajalisem retroviiruste vastane ravi ja sellega seotud ainevahetushäired).
Clinical examination should include evaluation for physical signs of fat redistribution.
Kliinilisel uurimisel tuleb tähelepanu pöörata rasvkoe ümberjaotumise füüsilistele sümptomitele.
Consideration should be given to the measurement of fasting serum lipids and blood glucose.
Tuleb kaaluda seerumi lipiidide ja veresuhkru mõõtmist tühja kõhuga.
In HIV-infected patients with severe immune deficiency at the time of institution of combination antiretroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic pathogens may arise and cause serious clinical conditions, or 15 aggravation of symptoms.
Immuunsüsteemi reaktivatsiooni sündroom: raskekujulise immuunpuudulikkusega HIV- infektsiooniga patsientidel võib kombineeritud retroviirusevastase ravi alustamise ajal tekkida põletikuline reaktsioon asümptomaatilistele või residuaalsetele oportunistlikele patogeenidele ja põhjustada tõsist kliinilise seisundi või sümptomite halvenemist.
Typically, such reactions have been observed within the first few weeks or months of initiation of CART.
Vastavad näited on
Relevant examples are cytomegalovirus retinitis, generalised and/ or focal mycobacterium infections, and Pneumocystis carinii pneumonia.
14 tsütomegaloviiruse poolt põhjustatud retiniit, generaliseerunud ja/ või fokaalsed mükobakteriaalsed infektsioonid ja Pneumocystis carinii pneumoonia.
If Epivir is discontinued in patients co-infected with hepatitis B virus, periodic monitoring of liver function tests and markers of HBV replication is recommended, as withdrawal of lamivudine may result in an acute exacerbation of hepatitis (see Zeffix SPC).
Kui ravi Epivir’ iga katkestatakse B- hepatiidi viirusega nakatunud patsientidel, soovitatakse perioodiliselt jälgida nii maksafunktsiooni teste kui HBV replikatsiooni markereid, sest lamivudiin- ravi ärajätmine võib kutsuda esile hepatiidi ägenemise (vt Zeffix, Ravimi omaduste kokkuvõte).
Diabetic patients should be advised that each dose (150 mg = 15 ml) contains 3 g of sucrose.
Diabeetikuid tuleb teavitada sellest, et üks annus (150 mg = 15 ml) sisaldab 3 g sahharoosi.
Patients with rare hereditary problems of fructose intolerance, glucose-galactose malabsorption or sucrase-isomaltase insufficiency should not take this medicine.
Seda ravimit ei tohi kasutada patsiendid, kellel on harvaesinev kaasasündinud fruktoositalumatus, glükoosi- galaktoosi imendumishäire või sahharaasi- isomaltaasi puudulikkus.
16 The possibility of interactions with other medicinal products administered concurrently should be considered, particularly when the main route of elimination is active renal secretion via the organic cationic transport system e. g. trimethoprim.
Võimalikke koostoimeid on oodata samaaegselt manustatavate ravimitega, mis erituvad samuti neerudega orgaanilise katioonse transportsüsteemi kaudu (nt trimetoprim).
A modest increase in Cmax (28%) was observed for zidovudine when administered with lamivudine, however overall exposure (AUC) is not significantly altered.
15 Zidovudiini ja lamivudiini koosmanustamisel tekib mõõdukas (28%) lamivudiini maksimaalse plasmakontsentratsiooni suurenemine, mis ei muuda aga oluliselt kontsentratsioonikõvera alust pindala (AUC).
Frequencies are defined as very common (> 1/ 10), common (> 1/ 100 ,< 1/10), uncommon (> 1/ 1,000 ,< 1/100), rare (> 1/ 10,000, < 1/ 1,000), very rare (< 1/ 10,000).
Esinemissagedus on esitatud järgmiselt: väga sage (> 1/ 10), sage (≥1/ 100, < 1/ 10), aeg- ajalt (≥1/ 10, < 1/ 100), harv (> 1/ 10, 000, < 1/ 1, 000) ja väga harv (< 1/ 10, 000).
Neutropenia and anaemia (both occasionally severe), thrombocytopenia Very rare:
Vere ja lümfisüsteemi häired Aeg- ajalt: neutropeenia ja aneemia (mõnikord raskekujulised), trombotsütopeenia.
Pure red cell aplasia
Väga harv: ainult erütrotsüütide aplaasia.
Peripheral neuropathy (or paraesthesia)
Väga harv: perifeerne neuropaatia (või paresteesia).
17 Gastrointestinal disorders Common:
Seedetrakti häired Sage: iiveldus, oksendamine, kõhuvalu või - krambid, kõhulahtisus.
Transient elevations in liver enzymes (AST, ALT).
Maksa ja sapiteede häired Aeg- ajalt: maksaensüümide (ASAT, ALAT) aktiivsuse mööduv suurenemine.
Rare:
Harv: hepatiit.
Hepatitis
Naha ja nahaaluskoe kahjustused
Skin and subcutaneous tissue disorders Common:
16 Sage: lööve, alopeetsia.
Cases of osteonecrosis have been reported, particularly in patients with generally acknowledged risk factors, advanced HIV disease or long-term combined antiretroviral exposure (CART).
Teatatud on osteonekroosi juhtumitest, eriti patsientidel, kel esinevad üldtunnustatud riskifaktorid, kaugelearenenud HIV- haigus või kes on pikka aega kasutanud kombineeritud retroviirusevastast ravi.
The triphosphate has selective inhibitory activity against HIV-1 and HIV-2 replication in vitro; it is also active against zidovudine-resistant clinical isolates of HIV.
Trifosfaat inhibeerib selektiivselt HIV- 1 ja HIV- 2 replikatsiooni in vitro ning toimib ka zidovudiini suhtes resistentsetele HIV- tüvedele.
M184V mutants display greatly reduced susceptibility to lamivudine and show diminished viral replicative capacity in vitro.
In vitro
In vitro studies indicate that zidovudine-resistant virus isolates can become zidovudine sensitive when they simultaneously acquire resistance to lamivudine.
17 uuringud näitavad, et zidovudiini suhtes resistentsed viiruse tüved võivad muutuda zidovudiinile tundlikuks, kui nad samaaegselt omandavad resistentsuse lamivudiini suhtes.
However, for the treatment of HIV infection, only a 300 mg daily dose of lamivudine (in combination with other antiretroviral agents) has been shown to be efficacious.
Ainult HIV- infektsiooni ravimisel on efektiivseks osutunud lamivudiini 300 mg ööpäevane annus (kombinatsioonis teiste retroviiruste vastaste ravimitega).
19 Lamivudine has not been specifically investigated in HIV patients co-infected with HBV.
HIV- infektsiooniga patsientidel, kellel esineb kaasuv HBV- infektsioon, ei ole lamivudiini kasutamist eraldi uuritud.
Once daily dosing (300 mg once a day): a clinical study has demonstrated the non inferiority between Epivir once a day and Epivir twice a day containing regimens.
Üks kord päevas manustamine (300 mg üks kord ööpäevas): kliinilises uuringus on demonstreeritud, et Epivir’ i manustamine üks kord päevas on samaväärne ravimi manustamisega kaks korda päevas.
5.2 Pharmacokinetic properties
18 5. 2 Farmakokineetilised omadused
An interaction with trimethoprim, a constituent of co-trimoxazole, causes a40% increase in lamivudine exposure at therapeutic doses.
Ko- trimoksasooli koostisse kuuluva trimetoprimiga koosmanustamisel suureneb lamivudiini plasmakontsentratsioon 40%.
20 Pharmacokinetics in children:
Farmakokineetika lastel.
Further data addressing this issue are currently awaited.
Praegu oodatakse selle kohta
Sucrose 20% (3 g/ 15 ml) Methyl parahydroxybenzoate Propyl parahydroxybenzoate Citric acid Anhydrous Propylene glycol Sodium citrate Artificial strawberry flavour Artificial banana flavour
Sahharoos 20% (3 g/ 15 ml) Metüülparahüdroksübensoaat Propüülparahüdroksübensoaat Veevaba sidrunhape Propüleenglükool Naatriumtsitraat Kunstlik maasika maitselisand Kunstlik banaani maitselisand Puhastatud vesi
21 Purified water
6. 2 Sobimatus
6.2 Incompatibilities
Ei ole kohaldatav.
Not applicable
6. 3 Kõlblikkusaeg
Discard the oral solution one month after first opening.
20 Suukaudne lahus tuleb ära kasutada 1 kuu jooksul pärast pudeli esmakordset avamist.