natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The mist-release button must be pressed firmly all the way in, to release the mist through the nozzle - see picture c.
Ravimi pihustamiseks ninasprei otsikust tuleb pihustusnupp lõpuni alla vajutada – vt pilt c.
The mitochondrial membrane is more readily permeable for carglumic acid than for N- acetylglutamate
Mitokondri membraan on kargluumhappe jaoks kergemini läbitav kui N-atsetüülglutamaadi jaoks.
The MITT group included 40 patients with prior IFI, including 31 with aspergillosis, 5 with candidiasis, and 4 with other IFI.
MITT rühma kuulus 40 eelnevalt esinenud invasiivse seeninfektsiooniga patsienti, sh 31 aspergilloosi, 5 kandidiaasi ja 4 muu invasiivse seeninfektsiooniga patsienti.
The mixed solution can be stored for up to 6 hours in a refrigerator.
Pulbrist valmistatud segu võib hoida kuni 6 tundi külmkapis.
The mixed solution in the vial cannot be stored and should be promptly diluted in an infusion bag; only the diluted solution can be held for up to 24 hours if it is kept cool (2°C – 8°C) and in the dark.
Viaalis segatud lahust ei saa säilitada ja see tuleb kohe infusioonikotis lahjendada; ainult lahjendatud lahust võib kuni 24 tundi säilitada, kui seda hoitakse jahedas (2°C...8°C) ja pimedas.
The mixed vaccine can either be stored in a refrigerator (2°C - 8°C) or at room temperature not exceeding 25°C. If the mixed vaccine is stored in a refrigerator, it should be allowed to reach room temperature (for a minimum of 15 minutes) before each withdrawal.
Valmis vaktsiini tuleb hoida kas külmkapis (temperatuuril (2°C...8°C) või toatemperatuuril, mitte üle 25°C. Kui segatud vaktsiini hoitakse külmkapis, tuleb sellel lasta enne iga vaktsiiniannuse eemaldamist soojeneda toatemperatuurini (vähemalt 15 minutit).
The mixed vaccine can either be stored in a refrigerator (2°C - 8°C) or at room temperature not exceeding 25°C. If the mixed vaccine is stored in a refrigerator, it should be allowed to reach room temperature (for a minimum of 15 minutes) before each withdrawal.
Valmis vaktsiini tuleb hoida kas külmkapis (temperatuuril (2°C...8°C) või toatemperatuuril, mitte üle 25°C. Kui segatud vaktsiini hoitakse külmkapis, tuleb sellel lasta enne iga vaktsiiniannuse eemaldamist soojeneda toatemperatuurini. (vähemalt 15 minutit).
The mixed vaccine can either be stored in a refrigerator (2°C - 8°C) or at room temperature not exceeding 25°C. If the mixed vaccine is stored in a refrigerator, it should be allowed to reach room temperature before each withdrawal.
Segatud vaktsiini võib säilitada kas külmkapis (2ºC…8ºC) või toatemperatuuril kuni 25ºC. Kui segatud vaktsiini säilitatakse külmkapis, tuleb sel lasta saavutada toatemperatuur enne igakordset süstlasse võtmist.
The mixed vaccine can either be stored in a refrigerator (2°C - 8°C) or at room temperature not exceeding 25°C. If the mixed vaccine is stored in a refrigerator, it should be brought to room temperature (allow a minimum of 15 minutes) before each withdrawal.
Segatud vaktsiini võib säilitada kas külmkapis (2ºC…8ºC) või toatemperatuuril kuni 25ºC. Kui segatud vaktsiini säilitatakse külmkapis, tuleb sel lasta (vähemalt 15 minuti jooksul) saavutada toatemperatuur enne igakordset süstlasse võtmist.
The mixed vaccine can either be stored in a refrigerator (2°C – 8°C) or at room temperature (25°C – 30°C).
Segatud vaktsiini võib hoida kas külmkapis (temperatuuril 2…8 °C) või toatemperatuuril (25 °C...30 °C).
The mixed vaccine is a whitish to to yellowish homogeneous milky liquid emulsion.
Kokkusegatud vaktsiin on valkjas kuni kollakas homogeenne piimjas vedelik emulsioon.
The mixed vaccine is a whitish to yellowish homogeneous milky liquid emulsion.
Segatud vaktsiin on valkjas kuni kollakas hemogeenne piimjas vedelik emulsioon.
The mixed vaccine will appear as a clear colourless solution.
Segatud vaktsiin on värvusetu läbipaistev lahus.
The mixed vaccines should be administered by subcutaneous injection.
Kokku segatud vaktsiinid peab manustama subkutaanse süstimisega.
The mixing may be done with one teaspoonful (approximately 5 mL) of milk for children weighing up to 5 kg, or with a tablespoonful (approximately 15 mL) of milk or fruit juice for children weighing more than 5 kg, delivered in a baby’s bottle.
Kuni 5 kg kaaluvate laste puhul võib toodet segada ühe teelusikatäie piima hulka (ligikaudu 5 ml) või üle 5 kg kaaluvate laste puhul võib annuse segada ühe supilusikatäie piima või puuviljamahla hulka (ligikaudu 15 ml).
The mixing should be used within 2 hours.
Kasutage segu 2 tunni jooksul.
The mixture is fed to the infant or young child.
Ka see segu antakse lapsele.
The mixture of enzymes in NexoBrid dissolves burn wound eschar.
NexoBrid’is sisalduvate ensüümide segu lahustab põletushaava põletusraia.
The mixture should be administered immediately after preparation.
Saadud segu tuleb manustada kohe pärast valmistamist.
The mixture should be well shaken until the powder is completely dissolved in the solvent.
Segu tuleb korralikult loksutada seni, kuni pulber on lahustis täiesti lahustunud.
The mixture should be well shaken until the powder is completely dissolved prior to administration.
Enne manustamist tuleb segu hoolikalt loksutada, kuni pulber on täielikult lahustunud.
The mixture should then be administered via gastrostomy tube, nasogastric tube or gastrostomy-jejunostomy tube.
Segatud toit manustatakse kas gastrostoomia sondi, nasogastraalsondi või gastrostoomia-jejunostoomia sondi kaudu.
The mixture should then be well shaken until the powder is completely dissolved prior to administration.
Enne manustamist tuleb segu korralikult loksutada kuni pulber on täielikult lahustunud.
The MMR rate at 12, 24, 36, 48, 60 and 72 months is presented in Table 5.
MMR määr 12., 24., 36., 48., 60. ja 72. kuul on näidatud tabelis 5.
The mobilisation and apheresis procedures should be performed in collaboration with an oncology-haematology centre with acceptable experience in this field and where the monitoring of haematopoietic progenitor cells can be correctly performed.
Mobilisatsiooni ja afereesi protseduure tuleb teostada koostöös hematoloogia-onkoloogia keskusega, millel on piisav kogemus sellel alal ja kus on võimalik korrektselt läbi viia hematopoeetiliste progenitoorrakkude hindamist.
The mobilisation and apheresis procedures should be performed in collaboration with an oncology-haematology centre with acceptable experience in this field and where the monitoring of haematopoietic progenitor cells can be correctly performed.
Mobiliseerimise ja afereesi protseduurid tuleb teha koostöös onkoloogia- hematoloogiakeskusega, millel on nende protseduuride tegemiseks piisav kogemus ja kus on võimalik monitoorida hemopoeetilisi eellasrakke.
The mode of action of itraconazole is based on its highly selective binding ability for fungal cytochrome P- 450 iso-enzymes.
Itrakonasooli toimemehhanism põhineb selle äärmiselt selektiivsel seondumisvõimel seente tsütokroom P450 isoensüümidega.
The mode of action of itraconazole is based on its highly selective binding ability for fungal cytochrome P-450 isoenzymes.
Itrakonasooli toimemehhanism põhineb selle äärmiselt selektiivsel seondumisvõimel seente tsütokroom P450 isoensüümidega.
The mode of action of thiazides is through inhibition of the Na+Cl- symporter perhaps by competing for the Cl- site, thereby affecting electrolyte reabsorption mechanisms: directly increasing sodium and chloride excretion to an approximately equal extent, and indirectly, by this diuretic action, reducing plasma volume, with consequent increases in plasma renin activity, aldosterone secretion and urinary potassium loss, and a decrease in serum potassium.
Tiasiidide toime avaldub läbi Na+Cl- sümporteri inhibeerimise, konkureerides Cl- saidi pärast ning mõjutades sel viisil elektrolüütide tagasiimendumise mehhanisme: suurendades otseselt naatriumi ja kloriidi eritumist ligikaudu võrdsel määral ning vähendades kaudselt diureetilise toime kaudu plasmamahtu, mille tagajärjel suureneb plasma reniini aktiivsus, aldosterooni sekretsioon ja kaaliumi kaotus uriiniga ning väheneb seerumi kaaliumisisaldus.
The mode of action suggests that the effects of L-dopa, dopaminergic agonists, and anticholinergics may be enhanced by concomitant treatment with NMDA-antagonists such as memantine.
Toimemehhanism lubab arvata, et NMDA-antagonistide (sh memantiini) samaaegne manustamine võib tugevdada L-dopa, dopamiinergiliste agonistide ja antikoliinergiliste ravimite toimet.
The mode of action suggests that the effects of L-dopa, dopaminergic agonists, and anticholinergics may be enhanced by concomitant treatment with NMDA-antagonists such as memantine.
Toimemehhanism lubab arvata, et NMDA-antagonistide (sh memantiini) samaaegne manustamine võib tugevdada L-dopa, dopaminergiliste agonistide ja antikoliinergiliste ravimite toimet.
The mode of action suggests that the effects of L-dopa, dopaminergic agonists, and anticholinergics may be enhanced by concomitant treatment with NMDA-antagonists such as memantine.
Toimemehhanism lubab arvata, et NMDA-antagonistide (sh memantiini) samaaegne manustamine võib tugevdada L-dopa, dopaminergiliste agonistide ja antikolinergiliste ravimite toimet.
The model- predicted duloxetine steady state plasma concentrations in paediatric patients were mostly within the concentration range observed in adult patients.
Mudeli järgi ennustatud duloksetiini tasakaalukontsentratsioon plasmas lastel olid enamasti samas kontsentratsiooni vahemikus kui täiskasvanutel.
The model-adjusted mean decrease in HbA1c from baseline with Eperzan was -0.80 (n = 125), -0.83 (n = 98), and -1.08 (n = 19) in patients with mild (eGFR 60 to 89 ml/min/1.73m2), moderate (eGFR 30 to 59 ml/min/1.73m2), and severe (eGFR <30 ml/min/1.73m2) renal impairment, respectively (see Table 9).
Mudelkohandatud HbA1c taseme keskmine vähenemine algväärtusest Eperzan’iga oli -0,80 (n = 125), -0,83 (n = 98) ja 1,08 (n = 19) vastavalt kerge (eGFR 60…89 ml/min/1,73m2), mõõduka (eGFR 30…59 ml/min/1,73m2) ja raske (eGFR <30 ml/min/1,73m2) neerukahjustuse korral (vt tabel 9).
The model-predicted duloxetine steady state plasma concentrations in paediatric patients were mostly within the concentration range observed in adult patients.
Mudeli järgi ennustatud duloksetiini tasakaalukontsentratsioon vereplasmas lastel olid enamasti samas kontsentratsioonivahemikus kui täiskasvanutel.
The modeled treatment effect for the percent change in urine KS, compared to placebo, was -40.7 % (CI95, -49.0, -32.4; p<0.0001) for the 2 mg/kg per week regimen.
Modelleeritud ravitoime uriini kerataansulfaadi sisalduse protsentuaalse muutuse osas oli 2 mg kehakaalu 1 kg kohta nädalas raviskeemi korral platseeboga võrreldes -40,7% (usaldusvahemik95, -49,0, -32,4; p < 0,0001) võrra parem.
The modeled treatment effect in stairs climbed per minute, compared to placebo, was 1.1 stairs/minute (CI95, -2.1, 4.4; p=0.4935) for the 2 mg/kg per week regimen.
Modelleeritud ravitoime minutis läbitavate trepiastmete osas oli 2 mg kehakaalu 1 kg kohta nädalas raviskeemi korral platseeboga võrreldes minutis 1,1 trepiastme (usaldusvahemik95, -2,1, 4,4; p = 0,4935) võrra parem.
The modeled treatment effect in the distance walked in 6 minutes, compared to placebo, was 22.5 m (CI95, 4.0, 40.9; p=0.0174) for the 2 mg/kg per week regimen.
Modelleeritud ravitoime kuue minuti jooksul kõnnitava vahemaa osas oli 2 mg kehakaalu 1 kg kohta nädalas raviskeemi korral platseeboga võrreldes 22,5 m (usaldusvahemik95, 4,0, 40,9; p = 0,0174) võrra parem.
The moderate number (approximately 450) of prospectively collected pregnancies exposed to infliximab with known outcomes, including a limited number (approximately 230) exposed during the first trimester, does not indicate unexpected effects on pregnancy outcome.
Mõõdukas arv (ligikaudu 450) prospektiivselt lõpuni jälgitud rasedusi, mille ajal kasutati infliksimabi, sh rasedused (ligikaudu 230), kus infliksimabi kasutati raseduse esimese trimestri jooksul, ei näita ettearvamatute toimete ilmnemist rasedusele.
The moderate number (approximately 450) of prospectively collected pregnancies exposed to infliximab with known outcomes, including a limited number (approximately 230) exposed during the first trimester, does not indicate unexpected effects on pregnancy outcome.
Prospektiivselt kogutud mõõdukas arv (ligikaudu 450) lõpuni jälgitud rasedusi, mille ajal kasutati infliksimabi, sh rasedused (ligikaudu 230), kus infliksimabi kasutati raseduse esimese trimestri jooksul, ei näita ettearvamatut toimet rasedusele.
The modifications to talimogene laherparepvec from HSV-1 include deletion of ICP34.5 and ICP47.
HSV-1 modifitseerimine talimogeenlaherparepvek’iks hõlmab muuhulgas ICP34.5 ja ICP47 deletsiooni.
The modified intent-to-treat (MITT) group included 465 allogeneic HSCT recipients with 45% of patients having AML.
Modifitseeritud ravikavatsuslikku (MITT) rühma kuulus 465 allogeense HSCT saajat, kusjuures 45%-l patsientidest esines äge müeloidne leukeemia.
The modified intention to treat (ITT) population included women regardless of baseline HPV status at Day 1, who received at least one vaccination and in whom case counting started at 1 month Postdose
Modifitseeritud ravikavatsuse alusel teostatud analüüsi (–ITT - intention to treat) populatsiooni kuulusid naised sõltumata nende esialgsest HPV staatusest 1. päeval, keda vaktsineeriti vähemalt üks kord ja kellel algas juhtude arvestus üks kuu pärast esimese annuse manustamist.
The modified toxin in the vaccine is produced by a method known as ‘recombinant DNA technology’: it is made by bacteria which have received a gene (DNA) that makes them produce the modified toxin.
Vaktsiinis sisalduvat muundatud toksiini toodetakse rekombinant-DNA-tehnika abil: seda toodavad bakterid, millele on lisatud toksiini teket võimaldav geen (DNA).
The modified TSS at 12 months is presented in the table below.
Järgmises tabelis on esitatud muudatustega Total Sharp Score (TSS) 12. kuul.
The modified-release tablets are round (diameter 8 mm) and convex.
Toimeainet modifitseeritult vabastavad tabletid on ümmargused (läbimõõt 8 mm) ja kumerad.
The monitoring and treatment schedule should be determined by the treating physician based on the individual patient’s response.
Sõltuvalt patsiendi ravivastusest määrab raviarst edaspidised kontroll- ja ravivisiitide ajad.
The monitoring of Methaemoglobin level
Methemoglobiini taseme jälgimine
The monitoring of NO2 formation
NO2 tekke jälgimine
The monoclonal antibody delivers monomethyl auristatin E to the CD30-positive cancer cells, and once inside the cancer cells, it stops them from dividing, and the cancer cells eventually die.
Monoklonaalne antikeha kannab monometüülauristatiin E CD30- positiivsete vähirakkude juurde, kus see pärast vähirakkudesse tungimist takistab nende paljunemist ja vähirakud lõpuks hävivad.
The monomer is approximately 63 kDa, has 497 amino acids, and the same amino acid sequence as the naturally occurring human enzyme, glucocerebrosidase.
Monomeeri mass on ligikaudu 63 kDa, sisaldab 497 aminohapet ning on samasuguse aminohapete järjestusega kui inimese looduslikul ensüümil glükotserebrosidaasil.
The monophosphate metabolite is subsequently converted to the active 5’-triphosphate form, ara-GTP.
Monofosfaat- metaboliit konverteeritakse seejärel aktiivseks 5'-trifosfaadiks, ara-GTP-ks.
The monophosphate metabolite is subsequently converted to the active 5’-triphosphate from, ara-GTP.
Monofosfaat- metaboliit konverteeritakse seejärel aktiivseks 5'-trifosfaadiks, ara-GTP-ks.
The more active you are, the higher your calorie target.
Mida aktiivsem te olete, seda suurem on teie energia-, ehk kalorivajadus.
The more sustained release of insulin glargine from the Toujeo precipitate compared to insulin glargine 100 units/ml is attributable to the reduction of the injection volume by two thirds that results in a smaller precipitate surface area.
Glargiin-insuliini stabiilsem vabanemine Toujeo pretsipitaadist, võrreldes glargiin-insuliiini süstelahusega 100 ühikut/ml, on tingitud kahe kolmandiku võrra väiksemast süstitavast mahust, mille tulemusel pretsipitaadi pindala on väiksem.
The more ‘white active tablets’ are missed and the closer the missed tablets are to the 4 yellow placebo tablets, the higher the risk of a pregnancy.
Mida rohkem „valgeid, toimeainet sisaldavaid tablette“ on vahele jäänud ja mida lähemal on aeg 4 kollase platseebotableti võtmise alustamiseks, seda suurem on rasestumise võimalus.
The mortality rate for dogs treated with Virbagen Omega was 4.4-6.4 times lower than that of the untreated animals.
Virbagen Omegaga ravitud koerte suremus oli 4,4–6,4 korda väiksem kui ravimata koertel.
The most abundant circulating dexmedetomidine metabolites are two isomeric N- glucuronides.
Kõige rohkem on ringluses deksmedetomidiini metaboliitidest kaks isomeerset N-glükuroniidi.
The most abundant metabolite is 8-hydroxy-ibafloxacin, which is also microbiologically active.
Sagedasim metaboliit on 8-hüdroksü-ibafloksatsiin, mis on samuti mikrobioloogiliselt aktiivne.
The most abundant metabolites of tasimelteon have less than one- tenth of the binding affinity of the parent molecule for both the MT1 and MT2 receptors.
Tasimelteooni kõige suuremas koguses tekkivate metaboliitide sidumisafiinsus on alla kümnendiku lähtemolekuli afiinsusest nii MT1- kui ka MT2- retseptori suhtes.
The most abundant plasma metabolite was M1, which represented 21% of drug-related radioactivity (AUC) in circulation following single dose; it’s formed via oxidative metabolism predominantly by CYP2C8.
Kõige levinum metaboliit vereplasmas oli M1, mis moodustas 21% ravimiga seotud radioaktiivsusest (AUC) tsirkulatsioonis pärast ühekordse annuse manustamist; see moodustub oksüdatiivse metabolismi käigus peamiselt CYP2C8 vahendusel.
The most appropriate dose depends on the severity of the anaemia and how long the dog has been anaemic, as well as the desired duration of the medicine’s effect.
Sobiv annus valitakse olenevalt aneemia raskusest ja kestusest, samuti ravimi toime soovitud kestusest.
The most appropriate MedDRA term is used to describe a certain reaction and its synonyms and related conditions.
Teatud reaktsiooni ja sellega seotud sümptomite kirjeldamiseks on kasutatud sobivaimat MedDRA terminit ja selle sünonüüme.
The most appropriate strategies to monitor the off label use within national territories
obivaimad strateegiad kasutamise jälgimiseks muul kui antud näidustuste puhul riigi territooriumil
The most common (≥ 20%) adverse reactions observed following treatment with axitinib were diarrhoea, hypertension, fatigue, decreased appetite, nausea, weight decreased, dysphonia, palmar- plantar erythrodysaesthesia (hand-foot) syndrome, haemorrhage, hypothyroidism, vomiting, proteinuria, cough, and constipation.
Enamlevinud (≥20%) kõrvaltoimed pärast ravi aksitiniibiga olid kõhulahtisus, hüpertensioon, väsimus,vähenenud söögiisu, iiveldus, kehakaalu vähenemine, düsfoonia, palmoplantaarne erütrodüsesteesia (käe-jala) sündroom, hemorraagia, hüpotüreoidism, oksendamine, proteinuuria, köha ja kõhukinnisus.
The most common ADRs (≥ 50%) seen with Perjeta in combination with trastuzumab and docetaxel were diarrhoea, alopecia and neutropenia.
Kõige sagedasemad kõrvaltoimed (≥ 50%), mida täheldati Perjeta manustamisel kombinatsioonis trastuzumabi ja dotsetakseeliga, olid kõhulahtisus, alopeetsia ja neutropeenia.
The most common adverse drug reactions (ADR) (> 30%) reported with vemurafenib include arthralgia, fatigue, rash, photosensitivity reaction, nausea, alopecia and pruritus.
Vemurafeniibi kasutamisel kõige sagedamini kirjeldatud kõrvaltoimed (> 30%) on liigesvalu, väsimus, lööve, valgustundlikkusreaktsioon, iiveldus, juuste väljalangemine ja sügelus.
The most common adverse drug reactions (ADR) (at a higher incidence than placebo) for Plegridy
Kõige sagedasemad ravimiga seotud kõrvaltoimed (esinesid sagedamini kui platseebo puhul)
The most common adverse drug reactions (ADRs) (≥ 10%) were akathisia and somnolence, which were dose-related up to 111 mg daily.
Kõige sagedamad kõrvaltoimed (≥ 10%) olid akatiisia ja somnolentsus, mis olid annusest sõltuvad kuni annuseni 111 mg ööpäevas.
The most common adverse drug reactions (≥ 35%) reported during treatment with Dacogen are pyrexia, anaemia and thrombocytopaenia.
Kõige sagedamad kõrvaltoimed (≥ 35%) ravi ajal Dacogeniga on püreksia, aneemia ja trombotsütopeenia.
The most common adverse drug reactions in patients receiving Lonsurf that resulted in treatment discontinuation, dose reduction, dose delay, or dose interruption were neutropenia, general deterioration of health, anaemia, febrile neutropenia, fatigue, diarrhoea and dyspnoea.
Kõige sagedamini ilmnenud kõrvaltoimed Lonsurf´i saavatel patsientidel, mille tulemusena ravi lõpetati, vähendati annust, lükati manustamist edasi või katkestati, olid neutropenia, üldine tervise halvenemine, aneemia, febriilne neutropeenia, väsimus, kõhulahtisus ja düspnoe.
The most common adverse drug reactions occurring in ≥10% of patients treated with Odomzo 200 mg were muscle spasms, alopecia, dysgeusia, fatigue, nausea, musculoskeletal pain, diarrhoea, weight decreased, decreased appetite, myalgia, abdominal pain, headache, pain, vomiting and pruritus.
Kõige sagedasemad kõrvaltoimed, mis tekkisid ≥10%-l 200 mg Odomzo’t saanud patsientidest, olid lihasspasmid, alopeetsia, düsgeuusia, väsimus, iiveldus, lihas-skeleti valu, kõhulahtisus, kehakaalu langus, söögiisu vähenemine, lihasvalu, kõhuvalu, peavalu, valu, oksendamine ja sügelus.
The most common adverse drug reactions were eye pain and eye pruritus, occurring in 1% to of 2.0% of patients.
Kõige sagedasemad kõrvaltoimed olid silmavalu ja silma kihelus, mis esinesid 1% kuni 2,0% patsientidest.
The most common adverse events in children and adolescents 6 to 17 years of age were: Nervous system disorders:
Kõige sagedasemad kõrvaltoimed lastel ja noorukitel vanuses 6...17 aastat olid: Närvisüsteemi häired:
The most common adverse events in subjects taking varenicline were nausea (23.8% vs.
Varenikliini saanud isikutel oli kõige sagedasemad kõrvaltoimed iiveldus (23,8% vs.
The most common adverse reaction leading to discontinuation of Zurampic was blood creatinine increased (0.8%).
Kõige sagedasem Zurampic-ravi katkestamist põhjustanud kõrvaltoime oli vere kreatiniinitaseme tõus (0,8%).
The most common adverse reaction observed after administration of Ruconest is headache.
Ruconesti manustamisjärgselt täheldatud kõige sagedasem kõrvaltoime on peavalu.
The most common adverse reaction observed with Rasilez HCT is diarrhoea.
Kõige sagedasem Rasilez HCT kõrvaltoime on kõhulahtisus.
The most common adverse reaction reported at a greater incidence in patients treated with the aprepitant regimen than with standard therapy in patients receiving Moderately Emetogenic Chemotherapy (MEC) was fatigue (1.4 % versus 0.9 %).
Mõõdukalt emetogeenset kemoteraapiat (MEC) saanud patsientidel kõige sagedamini kirjeldatud kõrvaltoime, mille esinemissagedus oli suurem aprepitanti sisaldavat ravi kui standardravi saanud patsientidel, oli väsimus (1,4% versus 0,9%).
The most common adverse reaction reported at a greater incidence in patients treated with the aprepitant regimen than with standard therapy in patients receiving Moderately Emetogenic Chemotherapy (MEC) was fatigue (1.4 % versus 0.9 %).
Mõõdukalt emetogeenset kemoteraapiat (MEC) saanud patsientidel oli kõige sagedasemaks kõrvaltoimeks, mis esines aprepitanti ravirühmas sagedamini kui standardravi saavatel täiskasvanutel väsimus (1,4% versus 0,9%).
The most common adverse reaction was headache (occurred mostly in the initial phase), and the most serious adverse reaction was meningococcal sepsis.
Kõige sagedamini teatatud kõrvaltoime oli peavalu (esines põhiliselt algetapil) ning kõige tõsisem kõrvaltoime oli meningokokksepsis.
The most common adverse reaction was headache, which was experienced by approximately 10% of patients who received Galafold.
Kõige sagedam kõrvaltoime oli peavalu, mida esines ligikaudu 10% Galafoldi saanud patsientidest.
The most common adverse reaction was nausea.
Kõige sagedasem kõrvaltoime oli iiveldus.