natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In clincial trials ophthalmologic reactions, including uveitis, iridocyclitis and iritis, have been reported in patients treated with dabrafenib as monotherapy and in combination with trametinib.
Patsientidel, kes said dabrafeniibi monoteraapiat või kombinatsioonravi trametiniibiga, on kliinilistes uuringutes kirjeldatud silma kahjustusi, sh uveiiti, iridotsükliiti ja iriiti.
In clincial trials uveitis and iridocyclitis have also been reported in patients treated with trametinib in combination with dabrafenib.
Kliinilistes uuringutes on teatatud ka uveiidi ja iridotsükliidi esinemisest patsientidel, kes said trametiniibi ja dabrafeniibi kombinatsioonravi.
In clinical drug-drug interaction studies in healthy subjects, delamanid was administered alone (100 mg twice daily) and with tenofovir (300 mg daily) or lopinavir/ritonavir (400/100 mg daily) for 14 days and with efavirenz for 10 days (600 mg daily).
Ravimite koostoimete kliinilistes uuringutes tervetel isikutel manustati delamaniidi üksikravimina (100 mg kaks korda ööpäevas) ja koos tenofoviiriga (300 mg ööpäevas) või lopinaviiri/ritonaviiriga (400/100 mg ööpäevas) 14 päeva jooksul ja koos efavirensiga (600 mg ööpäevas) 10 päeva jooksul.
In clinical interaction studies, amlodipine did not affect the pharmacokinetics of atorvastatin, digoxin, warfarin or  ciclosporin.
Kliinilise koostoime uuringutes amlodipiiniga ei täheldatud olulisi muutusi atorvastatiini, digoksiini,  varfariini ja tsüklosporiini farmakokineetikas.
In clinical interaction studies, amlodipine did not affect the pharmacokinetics of atorvastatin, digoxin, warfarin or ciclosporin.
Kliinilistes koostoimeuuringutes ei mõjutanud amlodipiin atorvastatiini, digoksiini, varfariini ega tsüklosporiini farmakokineetikat.
In clinical pharmacology studies, the half-life of naloxegol at therapeutic dose ranged from 6–11 hours.
Kliinilise farmakoloogia uuringutes oli naloksegooli terapeutilise annuse poolväärtusaeg vahemikus 6...11 tundi.
In clinical pharmacology trials in adults, co-administration with alcohol did not increase the alcohol- induced impairment in performance or increase in sleepiness.
Täiskasvanutel läbi viidud kliinilise farmakoloogia uuringutes samaaegsel manustamisel alkoholiga ei võimendunud alkoholi toime ega suurenenud unisus.
In clinical phase III, at total of 384 patients were treated with Ameluz.
III faasi kliinilises uuringus raviti Ameluziga kokku 384 patsienti.
In clinical practice, gastro-intestinal events have been observed to respond to anti-diarrhoeal, anti-emetic, and anti-nauseant medicinal products and/or medicinal products for functional gastro-intestinal disorders.
Kliinilises praktikas jälgiti seedetrakti sündmusi, et reageerida kõhulahtisuse vastaste, antiemeetiliste ja iiveldusvastaste ravimitega ja/või funktsionaalsete seedetrakti häirete ravimitega.
In clinical practice, treatment will be based on the need to control serum phosphorus levels, though patients who respond to Velphoro therapy usually achieve optimal serum phosphorus levels at doses of 1,500 mg-2,000 mg iron per day (3 to 4 tablets).
Kliinilises praktikas põhineb ravi seerumi fosforisisalduse kontrollimisel, kuigi Velphoro ravile alluvad patsiendid saavutavad tavaliselt optimaalse seerumi fosforisisalduse annustega 1500–2000 mg rauda päevas (3–4 tabletti).
In clinical practice, treatment will be continuous based on the need to control serum phosphorus levels and the daily dose is expected to be an average of approximately 6 g per day.
Kliinilises praktikas on ravi pidev, seoses vajadusega kontrollida seerumi fosforitaset ning ootuspärane päevane annus on keskmiselt ligikaudu 6 g.
In clinical practice, whole blood trough levels have generally been in the range of 5-20 ng/mL in kidney transplant patients in the early post- transplant period, and 5-15 ng/mL during subsequent maintenance therapy.
Kliinilises praktikas on olnud neerusiirdamise patsientide madalaimad tasemed täisveres varajasel siirdamisjärgsel perioodil üldjuhul vahemikus 5–20 ng/ml ja sellele järgnenud säilitusravi ajal 5–15 ng/ml.
in clinical practice.
ole kliinilises praktikas hinnatud.
In clinical RA studies and post-marketing experience, rare cases of opportunistic infections have been observed and included fungal, mycobacterial, bacterial, and viral pathogens.
Kliinilistes RA uuringutes ja turuletulekujärgse kogemuse käigus täheldati harva oportunistlikke infektsioone, kaasa arvatud seente, mükobakterite, bakteriaalsete ja viiruslike patogeenide poolt põhjustatuid.
In clinical registrational studies the incidence of cholecystitis was 0.5%.
Kliinilistes registreerimisuuringutes oli koletsüstiidi esinemissagedus 0,5%.
In clinical studies 1468 patients received Plegridy for up to 177 weeks (overall exposure equivalent to 1932 person-years).
Kliinilistes uuringutes manustati 1468 patsiendile Plegridy’t kuni 177 nädala jooksul (samaväärne 1932 patsiendiaastaga).
In clinical studies 24% of patients treated with MIRCERA were aged 65 to 74 years, while 20% were aged 75 years and over.
Kliinilistes uuringutes olid 24% MIRCERA’ga ravitud patsientidest vanuses 65...74 aastat ning 20% 75-aastased ja vanemad.
In clinical studies 24% of patients treated with MIRCERA were ageg 65 to 74 years, while 20% were ageg 75 years and over.
Kliinilistes uuringutes olid 24% MIRCERA’ga ravitud patsientidest vanuses 65...74 aastat ning 20% 75-aastased ja vanemad.
In clinical studies 8.0% and 1.8% of patients treated with Gilenya 0.5 mg experienced an asymptomatic elevation in serum levels of ALT of ≥3x ULN (upper limit of normal) and ≥5x ULN, respectively.
Kliinilistes uuringutes esines 8,0% ja 1,8% 0,5 mg Gilenya’ga ravitud patsientidest asümptomaatiline maksa transaminaaside seerumisisalduse suurenemine vastavalt ≥ 3 x ULN (normi ülemine piir) ja ≥ 5x ULN.
In clinical studies 98.2% to 100% who received Gardasil 9 became seropositive for antibodies against all 9 vaccine types by Month 7 across all groups tested.
Kliinilistes uuringutes muutusid kõigis uuritud rühmades 7. kuuks 98,2…100% Gardasil 9’t saanutest seropositiivseteks vaktsiini kõigi 9 tüübi suhtes.
In clinical studies 99.6% to 100% who received Gardasil 9 became seropositive for antibodies against all 9 vaccine types by Month 7 across all groups tested.
Kliinilistes uuringutes kõigis testitud rühmades muutusid 99,6…100% Gardasil 9’t saanutest 7. kuuks seropositiivseteks vaktsiini kõigi 9 tüübi vastaste antikehade suhtes.
In clinical studies AI424-397 and AI424-451, paediatric patients 3 months to less than 11 years of age had a mean duration of treatment with REYATAZ oral powder of 80 weeks.
Kliinilistes uuringutes AI424-397 ja AI424-451 said lapsed vanuses 3 kuud kuni 11 aastat ravi REYATAZ’i suukaudse pulbriga keskmiselt 80 nädalat.
In clinical studies and post-marketing experience cardiac failure has been reported in patients with pramipexole.
Kliinilistes uuringutes ja turuletulekujärgselt on pramipeksooli kasutavatel patsientidel registreeritud südamepuudulikkust.
In clinical studies and post-marketing experience, rare cases of opportunistic infections have been observed and included fungal, mycobacterial, bacterial, and viral pathogens.
Kliinilistes uuringutes ja registreerimisjärgse turustamiskogemuse käigus täheldati harva oportunistlikke infektsioone, kaasa arvatud seente, mükobakterite, bakteriaalsete ja viiruslike patogeenide poolt põhjustatuid.
In clinical studies and post-marketing spontaneous reports, everolimus has been associated with renal failure events (including fatal outcome) and proteinuria.
Kliinilistes uuringutes ja turuletulekujärgsetes spontaansetes kirjeldustes on everoliimust seostatud neerupuudulikkuse (sealhulgas surmlõppega) juhtude ja proteinuuriaga.
In clinical studies and the post-marketing setting pulmonary adverse effects including interstitial lung disease, pulmonary oedema, and lung infiltration have been reported in some cases with an outcome of respiratory failure or acute respiratory distress syndrome (ARDS), which may be fatal (see section 4.4)
Kliinilistes uuringutes ja turuletulekujärgselt on teatatud pulmonaalsete kõrvaltoimete, kaasa arvatud interstitsiaalse kopsuhaiguse, kopsuturse ja kopsuinfiltraatide tekkest, mille järgselt tekkis mõnedel juhtudel hingamispuudulikkus või äge respiratoorse distressi sündroom (ARDS), mis võib lõppeda surmaga (vt lõik 4.4).
In clinical studies and the post-marketing setting pulmonary adverse effects including interstitial lung disease, pulmonary oedema, and lung infiltration have been reported in some cases with an outcome of respiratory failure or acute respiratory distress syndrome (ARDS), which may be fatal (see section 4.4).
Kliiniliste uuringute ajal ja turuletulekujärgsel perioodil on teatatud pulmonaalsetest kõrvaltoimetest, sh interstitsiaalne kopsuhaigus, kopsuödeem ja kopsiinfiltratsioon, mille järgselt tekkis mõnedel juhtudel hingamispuudulikkus või respiratoorse distressi sündroom (ARDS), mis võib lõppeda surmaga (vt lõik 4.4).
In clinical studies and the post-marketing setting pulmonary adverse effects including interstitial lung disease, pulmonary oedema, and lung infiltration have been reported in some cases with an outcome of respiratory failure or acute respiratory distress syndrome (ARDS), which may be fatal (see section 4.4).
Kliinilistes uuringutes ja turuletulekujärgsel on teatatud pulmonaalsete kõrvaltoimete, kaasa arvatud interstitsiaalse kopsuhaiguse, kopsuturse ja kopsuinfiltraatide tekkest, mille järgselt tekkis mõnedel juhtudel hingamispuudulikkus või äge respiratoorse distressi sündroom (ARDS), mis võib lõppeda surmaga (vt lõik 4.4).
In clinical studies and the post-marketing setting pulmonary adverse effects including interstitial lung disease, pulmonary oedema, and lung infiltration have been reported in some cases with an outcome of respiratory failure or acute respiratory distress syndrome (ARDS), which may be fatal (see section 4.4).
Kliinilistes uuringutes ja turuletulekujärgselt on teatatud pulmonaalsete kõrvaltoimete, kaasa arvatud interstitsiaalse kopsuhaiguse, kopsuturse ja kopsuinfiltraatide tekkest, mille järgselt tekkis hingamispuudulikkus või äge respiratoorse distressi sündroom (ARDS), mis võib lõppeda surmaga (vt lõik 4.4).
In clinical studies and the post-marketing setting pulmonary adverse effects including interstitial lung disease, pulmonary oedema, and lung infiltration have been reported in some cases with an outcome of respiratory failure or acute respiratory distress syndrome (ARDS), which may be fatal (see section 4.4).
Kliinilistes uuringutes ja turuletulekujärgselt on teatatud pulmonaalsete kõrvaltoimete, kaasa arvatud interstitsiaalse kopsuhaiguse, kopsuturse ja kopsuinfiltraatide tekkest, mille järgselt tekkis mõnedel juhtudel hingamispuudulikkus või äge respiratoorse distressi sündroom (ARDS), mis võib lõppeda surmaga (vt lõik 4.4).
In clinical studies comparing r-hFSH (follitropin alfa) and urinary FSH in ART (see table 1 below) and in ovulation induction, follitropin alfa was more potent than urinary FSH in terms of a lower total dose and a shorter treatment period needed to trigger follicular maturation.
Kliinilistes uuringutes, milles võrreldi r-hFSH-d (alfafollitropiini) ja uriinist eraldatud FSH-d tehisviljastamise (vt tabel 1 allpool) ja ovulatsiooni indutseerimise korral, oli alfafollitropiin efektiivsem kui uriinist eraldatud FSH, sest folliikulite küpsemise saavutamiseks vajalik koguannus oli väiksem ning vajatav raviperiood oli lühem.
In clinical studies concurrent administration of TNF-antagonists and abatacept has been associated with an increased risk of infections including serious infections compared to TNF-antagonists alone, without increased clinical benefit.
Kliinilistes uuringutes oli TNF-antagonistide ja abatatsepti samaaegne manustamine ilma suurenenud kliinilise kasuta ja seotud infektsioonide, sh tõsiste infektsioonide suurenenud riskiga, võrreldes TNF- antagonistide kasutamisel ainuravimina.
In clinical studies concurrent administration of TNF-antagonists and abatacept has been associated with an increased risk of infections including serious infections compared to TNF-antagonists alone, without increased clinical benefit.
Kliinilistes uuringutes on TNF-i antagonistide ja abatatsepti samaaegset manustamist seostatud infektsioonide (sh tõsiste infektsioonide) tekke riski suurenemisega ilma suurenenud kliinilise kasuta, võrreldes ainult TNF-i antagonistide manustamisega.
In clinical studies delayed hypersensitivity reactions have been uncommon and have occurred after Remicade-free intervals of less than 1 year.
Kliinilistes uuringutes on hilist tüüpi ülitundlikkusreaktsioone esinenud aeg-ajalt ning need on juhtunud alla 1-aastase Remicade’i-vaba intervalli järgselt.
In clinical studies discontinuation was achieved by reducing the dose by approximately 25% every two days.
Kliinilistes uuringutes lõpetati ravi rufinamiidiga annuse vähendamise teel ligikaudu 25% võrra iga kahe päeva järel.
In clinical studies employing planar imaging techniques, Quadramet accumulates with a lesion-to- normal bone ratio of approximately 5 and a lesion-to-soft tissue ratio of approximately 6.
Planaarsete kujutiste tehnikat kasutanud kliinilistes uuringutes akumuleerus Quadramet kahjustatud ja normaalse luukoe suhtega ligikaudu 5 ning kahjustatud luukoe ja pehmete kudede suhtega ligikaudu 6.
In clinical studies for other indications, the following additional adverse reactions were commonly reported:
Muude näidustustega kliinilistes uuringutes teatati lisaks järgmistest sagedamini esinenud kõrvaltoimetest:
In clinical studies for the treatment of visual impairment due to DME, the outcome with regard to visual acuity or central retinal subfield thickness (CSFT) in patients treated with Lucentis was not affected by concomitant treatment with thiazolidinediones.
Kliinilistes uuringutes DME-st tingitud nägemiskahjustusega patsientidel ravi Lucentis’ega koos tiasolidiindioonidega ei mõjutanud nägemisteravust ega tsentraalset reetina paksust (central retinal subfield thickness - CSFT).
In clinical studies in adults at a dose of 250 micrograms (total 633 patients) the most frequently observed adverse reactions, at least possibly related to Aloxi, were headache (9 %) and constipation (5 %).
Kliinilistes uuringutes täiskasvanutel annusega 250 mikrogrammi (kokku 633 patsienti) kõige sagedamini täheldatud kõrvaltoimed, mis vähemalt võisid olla Aloxiga seotud, olid peavalu (9%) ja kõhukinnisus (5%).
In clinical studies in CSU, Xolair was used in conjunction with antihistamines (anti-H1, anti-H2) and leukotriene receptor antagonists (LTRAs).
CSU kliinilistes uuringutes kasutati Xolair’i koos antihistamiinide (anti-H1, anti-H2) ja leukotrieeni retseptorite antagonistidega (LTRAd).
In clinical studies in Cushing’s disease patients, QTcF of >500 msec was observed in two out of 201 patients.
Cushingi tõvega patsientidel teostatud kliinilistes uuringutes täheldati 201 patsiendist kahel QTcF väärtust >500 msek.
In clinical studies in hypertensive patients, Enviage had no clinically important effects on total cholesterol, high density lipoprotein cholesterol (HDL-C), fasting triglycerides, fasting glucose or uric acid.
Hüpertensiivsete patsientidega läbiviidud kliinilistes uuringutes ei olnud Enviage’l kliiniliselt olulist mõju üldkolesterooli, kõrge tihedusega lipoproteiin (HDL) kolesterooli, tühja kõhuga triglütseriidide, tühja kõhuga glükoosi- või kusihappe sisaldusele.
In clinical studies in hypertensive patients, Rasilez had no clinically important effects on total cholesterol, high density lipoprotein cholesterol (HDL-C), fasting triglycerides, fasting glucose or uric acid.
Hüpertensiivsete patsientidega läbiviidud kliinilistes uuringutes ei olnud Rasilez’il kliiniliselt olulist mõju üldkolesterooli, kõrge tihedusega lipoproteiin (HDL) kolesterooli, tühja kõhuga triglütseriidide, tühja kõhuga glükoosi- või kusihappe sisaldusele.
In clinical studies in hypertensive patients, Riprazo had no clinically important effects on total cholesterol, high density lipoprotein cholesterol (HDL-C), fasting triglycerides, fasting glucose or uric acid.
Hüpertensiivsete patsientidega läbiviidud kliinilistes uuringutes ei olnud Riprazo’l kliiniliselt olulist mõju üldkolesterooli, kõrge tihedusega lipoproteiin (HDL) kolesterooli, tühja kõhuga triglütseriidide, tühja kõhuga glükoosi- või kusihappe sisaldusele.
In clinical studies in hypertensive patients, Sprimeo had no clinically important effects on total cholesterol, high density lipoprotein cholesterol (HDL-C), fasting triglycerides, fasting glucose or uric acid.
Hüpertensiivsete patsientidega läbiviidud kliinilistes uuringutes ei olnud Sprimeo’l kliiniliselt olulist mõju üldkolesterooli, kõrge tihedusega lipoproteiin (HDL) kolesterooli, tühja kõhuga triglütseriidide, tühja kõhuga glükoosi- või kusihappe sisaldusele.
In clinical studies in hypertensive patients, Tekturna had no clinically important effects on total cholesterol, high density lipoprotein cholesterol (HDL-C), fasting triglycerides, fasting glucose or uric acid.
Hüpertensiivsete patsientidega läbiviidud kliinilistes uuringutes ei olnud Tekturna’l kliiniliselt olulist mõju üldkolesterooli, kõrge tihedusega lipoproteiin (HDL) kolesterooli, tühja kõhuga triglütseriidide, tühja kõhuga glükoosi- või kusihappe sisaldusele.
In clinical studies in individuals who received Hexacima, the most frequently reported reactions include injection-site pain, irritability, crying, and injection-site erythema.
Kliinilistes uuringutes isikutega, kellele manustati Hexacima’t, olid kõige sagedamini teada antud reaktsioonid süstekoha valulikkus, ärrituvus, nutmine ja süstekoha erüteem.
In clinical studies in individuals who received Hexyon, the most frequently reported reactions include injection-site pain, irritability, crying, and injection-site erythema.
Kliinilistes uuringutes isikutega, kellele manustati Hexyon’t, olid kõige sagedamini teada antud reaktsioonid süstekoha valulikkus, ärrituvus, nutmine ja süstekoha erüteem.
In clinical studies in infants vaccinated at 2, 4 and 6 months of age, fever (≥ 38°C) was reported by 69% to 79% of subjects when Bexsero was co-administered with routine vaccines (containing the following antigens: pneumococcal 7-valent conjugate, diphtheria, tetanus, acellular pertussis, hepatitis B, inactivated poliomyelitis and Haemophilus influenzae type b) compared with 44% to 59% of subjects receiving the routine vaccines alone.
Imikutega, keda vaktsineeriti 2., 4. ja 6. elukuul, teostatud kliinilistes uuringutes esines palavikku (≥ 38°C) 69%-l kuni 79%-l katsealustest siis, kui Bexserot manustati koos tavapäraste vaktsiinidega (mis sisaldasid järgmisi antigeene: seitsmevalentne konjugeeritud pneumokokk, difteeria, teetanus, atsellulaarne läkaköha, B-hepatiit, inaktiveeritud poliomüeliit ja B-tüüpi Haemophilus influenzae), võrreldes 44% kuni 59% katsealustega, kellele manustati tavapäraseid vaktsiine eraldi.
In clinical studies in kidney transplant patients receiving Envarsus, the most frequent adverse reactions (at least in 2% of patients) were tremor, diabetes mellitus, blood creatinine increased, urinary tract infection, hypertension, BK virus infection, renal impairment, diarrhoea, toxicity to various agents, and toxic nephropathy all of which are known to occur in the respective patient population under immunosuppressive treatment.
Envarsust kasutavate neerusiirdamispatsientide kliinilistes uuringutes olid kõige sagedamad kõrvaltoimed (vähemalt 2% patsientidest) treemor, suhkurtõbi, vere kreatiniinitaseme tõus, kuseteede infektsioon, hüpertensioon, BK-viiruse infektsioon, neerufunktsiooni kahjustus, kõhulahtisus, erinevate ainete toksiline toime ja toksiline nefropaatia, mida kõiki teadaolevalt esineb sellel immunosupressiivset ravi saaval patsientide populatsioonil.
In clinical studies in MF the total symptom score for MF symptoms gradually returned to baseline value within 7 days after dose discontinuation (see section 4.4).
Kliinilistes uuringutes naasis MF’i sümptomite üldskoor järkjärgult ravieelsele tasemele 7 päeva jooksul pärast ravi lõpetamist (vt lõik 4.4).
In clinical studies in Parkinson’s patients, the 6 month-specific rates of peripheral oedema remained at about 4% through the entire observation period up to 36 months.
Perifeersete tursete spetsiifiline esinemissagedus oli kliinilistes uuringutes Parkinsoni tõvega patsientidel pärast 6 kuud umbes 4% ning see jäi samaks kogu 36-kuulise jälgimisperioodi vältel.
In clinical studies in patients treated with pembrolizumab 2 mg/kg every 3 weeks or 10 mg/kg every two or three weeks, 19 (1.7%) of 1,087 evaluable patients tested positive for treatment-emergent antibodies to pembrolizumab.
Iga 3 nädala järel 2 mg/kg või iga 2 või 3 nädala järel 10 mg/kg pembrolizumabi saanud patsientidega läbi viidud kliinilistes uuringutes oli 1087-st hinnatavast patsiendist 19-l (1,7%) analüüs positiivne ravist tingitud pembrolizumabi vastaste antikehade suhtes.
In clinical studies in patients with advanced phase CML receiving SPRYCEL at the recommended dose (n=304), grade 3 or 4 fluid retention was reported in 8% of patients, including grade 3 or 4 pleural and pericardial effusion reported in 7% and 1% of patients, respectively.
SPRYCEL'i soovitatud annuses saanud kaugelearenenud CML patsientidel (n=304) teatati CTC 3. või 4. astme vedelikupeetusest 8%-l patsientidest, sealhulgas esines CTC 3. või 4. astme pleura ja perikardi efusioon vastavalt 7%-l ja 1%-l patsientidest.
In clinical studies in patients with advanced phase CML receiving the recommended dose of SPRYCEL (n=304), severe central nervous system (CNS) haemorrhage occurred in 1% of patients.
SPRYCEL'i soovitatavat annust saanud kaugelearenenud CML patsientidel (n=304) esines rasket kesknärvisüsteemi (KNS) hemorraagiat 1% patsientidest.
In clinical studies in patients with HIV, the only undesirable effects that were consistently considered to be related to filgrastim administration were musculoskeletal pain, bone pain and myalgia.
Ainukesed kõrvaltoimed, mida peeti HIV-i põdevate patsientidega läbi viidud kliinilistes uuringutes filgrastiimi manustamisega püsivalt seotuks, olid lihas-skeleti valu, luuvalu ja müalgia.
In clinical studies in patients with HIV, the only undesirable effects that were consistently considered to be related to filgrastim administration were musculoskeletal pain, bone pain and myalgia.
Kliinilistes uuringutes olid HIV patsientidel ainsateks filgrastiimi manustamisega seotud kõrvaltoimeteks lihas-skeleti valu, luuvalu ja lihasvalu
In clinical studies in patients with HIV, the only undesirable effects that were consistently considered to be related to filgrastim administration were musculoskeletal pain, bone pain and myalgia.
Kliinilistes uuringutes olid HIV patsientidel ainsateks filgrastiimi manustamisega seotud kõrvaltoimeteks lihas-skeleti valu, luuvalu ja lihasvalu.
In clinical studies in patients with HIV, the only undesirable effects that were consistently considered to be related to filgrastim administration were musculoskeletal pain, bone pain and myalgia.
Kliinilistes uuringutes olid HIV-infektsiooniga patsientidel ainult filgrastiimi kasutamisega püsivalt seostatavad kõrvaltoimed lihas-skeleti valu, luuvalu ja müalgia.
In clinical studies in patients with psoriatic arthritis, apremilast significantly modulated, but did not fully inhibit, plasma protein levels of IL-1α, IL-6, IL-8, MCP-1, MIP-1β, MMP-3, and TNF-α.
Kliinilistes uuringutes psoriaatilise artriidiga patsientidega mõjutas apremilast oluliselt IL-1α, IL-6, IL-8, MCP-1, MIP-1β, MMP-3 ja TNF-α taset vereplasmas, kuid ei pärssinud täielikult.
In clinical studies in RA and CAPS patients, transient elevations of liver enzymes have been seen uncommonly.
Kliinilistes uuringutes RA ja CAPS-iga patsientidel, on täheldatud aeg-ajalt esinevat maksaensüümide taseme mööduvat tõusu.
In clinical studies in RA and CAPS patients, transient elevations of liver enzymes have been seen uncommonly.
Kliinilistes uuringutes RA ja CAPS-iga patsientidel, on täheldatud aeg-ajalt esinevat mööduvat maksaensüümide aktiivsuse tõusu.
In clinical studies in RA and CAPS patients, transient elevations of liver enzymes have been seen uncommonly.
Kliinilistes uuringutes RA-ga ja CAPS-iga patsientidel on täheldatud aeg-ajalt esinevat maksaensüümide taseme mööduvat tõusu.