natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For patients who stayed on their randomised therapy, the mean (±SD) adalimumab trough concentrations at Week 52 were 9.5±5.6 g/mL for the Standard Dose group and 3.5±2.2 g/mL for the Low Dose group.
Patsientidel, kes jätkasid randomiseeritud ravi, oli adalimumabi keskmine (±SD) minimaalne tase 52. nädalal 9,5±5,6 μg/ml standardannuse grupis ja 3,5±2,2 μg/ml madala annuse grupis.
For patients who stayed on their randomised therapy, the mean (±SD) adalimumab trough concentrations at Week 52 were 9.5±5.6g/mL for the Standard Dose group and 3.5±2.2 g/mL for the Low Dose group.
Patsientidel, kes jätkasid randomiseeritud ravi, oli adalimumabi keskmine (±SD) minimaalne tase 52. nädalal 9,5±5,6 μg/ml standardannuse grupis ja 3,5±2,2 μg/ml madala annuse grupis.
For patients who stayed on their randomised therapy, the mean (±SD) adalimumab trough concentrations at Week 52 were 9.5±5.6g/mL for the Standard Dose group and 3.5±2.2 g/mL for the Low Dose group.
Uuritavatel, kes jätkasid randomiseeritud ravi, oli adalimumabi keskmine (±SD) minimaalne tase 52. nädalal 9,5±5,6 μg/ml standardannuse grupis ja 3,5±2,2 μg/ml madala annuse grupis.
For patients who test positive for HBV infection, consultation with a physician with expertise in the treatment of hepatitis B is recommended.
Patsiendid, kes on B-hepatiidi viirusnakkuse suhtes positiivsed, on soovitatav konsulteerida hepatiidi ravile spetsialiseerunud arstiga.
For patients who test positive for HBV infection, consultation with a physician with expertise in the treatment of hepatitis B is recommended.
Patsientidel, kes on positiivsed B-hepatiidi viirusnakkuse suhtes, on soovitatav konsulteerida hepatiidi ravile spetsialiseerunud arstiga.
For patients who test positive for hepatitis B infection, consultation with a physician with expertise in the treatment of hepatitis B is recommended.
Patsientidel, kellel hepatiit B infektsiooni uuringu tulemus osutub positiivseks, on soovitatav konsulteerida hepatiit B ravi kogemust omava arstiga.
For patients who were not previously taking antiviral agents, Invirase should be started at 500 mg two times daily with ritonavir 100 mg two times daily for the first 7 days of treatment.
Varem viirusvastaseid aineid mittevõtnud patsientidel soovitatakse võtta esimesel 7 päeval 500 mg Inviraset kaks korda ööpäevas koos 100 mg ritonaviiriga kaks korda ööpäevas.
For patients who were previously taking antiviral agents the recommended dose of Invirase is 1,000 mg with 100 mg ritonavir twice a day.
Varem viirusvastaseid aineid võtnud patsientidele soovitatakse Invirase annust 1000 mg koos 100 mg ritonaviiriga kaks korda ööpäevas.
For patients whose adverse reactions are resolved or attenuated in severity, Iclusig may be restarted and escalation of the dose back to the daily dose used prior to the adverse reaction may be considered, if clinically appropriate.
Patsientidel, kellel kõrvaltoimed kaovad või nende raskusaste väheneb, võib Iclusig’i manustamist uuesti alustada ja kaaluda kliinilise vajaduse korral annuse suurendamist enne kõrvaltoime tekkimist kasutatud päevaannuseni.
For patients whose body breaks down the medicine slowly (poor metabolisers), the recommended dose is 1 capsule once a day.
Patsientidel, kelle organism lagundab ravimit aeglaselt (väike ensümaatiline aktiivsus), on soovitatav annus üks kapsel üks kord ööpäevas.
For patients whose RET mutation status could be negative, a possible lower benefit should be taken into account before individual treatment decisions and the use of vandetanib should be carefully considered because of the treatment related risks.
RET- mutatsioonita patsientidel tuleb enne raviotsust arvesse võtta, et ravist saadav kasu võib olla väiksem; vandetaniibi kasutamist tuleb sellisel juhul hoolikalt kaaluda raviga seotud riskide tõttu.
For patients with a baseline QT interval < 450 msec, an on-treatment ECG should be performed.
Patsientidel, kellel ravieelne QT-intervall on < 450 ms, tuleb teha raviaegne EKG.
For patients with a history of ALT, AST, or bilirubin elevations, more frequent monitoring should be considered.
Patsientidel, kellel on varem esinenud ALAT-i, ASAT-i või bilirubiini tasemete tõuse, tuleb kaaluda sagedamat jälgimist.
For patients with a known allergy to metacresol, Valtropin should not be reconstituted with the supplied solvent (see section 2, ‘Do not use Valtropin’).
Patsientidele, kellel on teadaolev allergia metakresooli suhtes, ei tohi Valtropini lahustada kaasasoleva lahustiga (vt lõik 2 „Ärge kasutage Valtropini”).
For patients with a low baseline 6 MWD < 325 m improved efficacy was observed with higher doses (placebo- corrected improvements of 58 metres, 65 metres and 87 metres for 20 mg, 40 mg and 80 mg doses TID, respectively).
Suuremate annuste kasutamisel täheldati efektiivsuse paranemist patsientidel, kellel lähtetasemel 6MWD läbitud vahemaa oli <325 meetrit (platseebo suhtes korrigeeritud paranemine vastavalt 58 meetrit, 65 meetrit ja 87 meetrit annuste korral 20 mg, 40 mg ja 80 mg kolm korda ööpäevas).
For patients with a severe (Grade 3) skin adverse reaction, the scheduled dose of ipilimumab should be withheld.
Raske (3. aste) naha kõrvaltoimega patsientidel tuleb ipilimumabi plaanipärane annus vahele jätta.
For patients with a starting dose of 150 mg or 2 mg/kg, if a satisfactory clinical response (resolution of rash and other generalised inflammatory symptoms) has not been achieved 7 days after treatment start, a second dose of Ilaris at 150 mg or 2 mg/kg can be considered.
Kui patsientidel algannusega 150 mg või 2 mg/kg ei ole 7 päeva pärast ravi alustamist saavutatud kliinilist ravivastust (lööbe ja muude üldiste põletikunähtude taandumist), võib kaaluda Ilaris’e teise 150 mg või 2 mg/kg annuse manustamist.
For patients with a starting dose of 4 mg/kg, if a satisfactory clinical response has not been achieved 7 days after treatment start, a second dose of Ilaris 4 mg/kg can be considered.
Kui patsientidel algannusega 4 mg/kg ei ole 7 päeva pärast ravi alustamist saavutatud kliinilist ravivastust, võib kaaluda Ilaris’e teise 4 mg/kg annuse manustamist.
For patients with abnormal baseline creatinine (> 1.4 mg/dl or > 124 µmol/l), an increase of 1.0 mg/dl or 88 µmol/l.
kreatiniini sisalduse tõus 1,0 mg/dl või 88 mikromol/l võrra, kui algväärtus ei olnud normi piires (> 1,4 mg/dl või > 124 mikromol/l).
For patients with Absolute Neutrophil Count (ANC) < 500/mm3 treatment should be suspended until ANC values return to > 1000/mm3.
Patsientidel, kelle absoluutne neutrofiilide arv (Absolute Neutrophil Count – ANC) on < 500/mm3, tuleb ravi katkestada kuni ANC väärtused on taas > 1000/mm3.
For patients with acute myelogenous leukemia or myelodysplastic syndromes, prophylaxis with Noxafil should start several days before the anticipated onset of neutropenia and continue for 7 days after the neutrophil count rises above 500 cells per mm3.
AML-i või MDS-iga patsientidel tuleb profülaktilist ravi Noxafiliga alustada mitu päeva enne neutropeenia eeldatavat teket ja jätkata 7 päeva pärast seda, kui neutrofiilide arv ületab 500 rakku mm3 kohta.
For patients with acute myelogenous leukemia or myelodysplastic syndromes, prophylaxis with Posaconazole SP should start several days before the anticipated onset of neutropenia and continue for 7 days after the neutrophil count rises above 500 cells per mm3.
Ägeda müelogeense leukeemiaga või müelodüsplastilise sündroomiga patsientidel tuleb profülaktilist ravi Posaconazole SP’iga alustada mitu päeva enne neutropeenia eeldatavat teket ja jätkata 7 päeva pärast seda, kui neutrofiilide arv ületab 500 mm3 kohta.
For patients with advanced phase CML or Ph+ ALL who received 140 mg once daily, dose reduction to 100 mg once daily with further reduction from 100 mg once daily to 50 mg once daily, if needed, is recommended.
Kaugelearenenud CML või Ph+ ALL patsientidel, kes said 140 mg üks kord päevas, on soovitatav annuse vähendamine annuseni 100 mg üks kord päevas ning vajadusel hilisem vähendamine annuselt 100 mg üks kord päevas kuni annuseni 50 mg üks kord päevas.
For patients with AML or MDS, prophylaxis with Noxafil should start several days before the anticipated onset of neutropenia and continue for 7 days after the neutrophil count rises above 500 cells per mm3.
AML-i või MDS-iga patsientidel tuleb profülaktilist ravi Noxafiliga alustada mitu päeva enne neutropeenia eeldatavat teket ja jätkata 7 päeva pärast seda, kui neutrofiilide arv ületab 500 rakku mm3 kohta.
For patients with an appropriate increase in serum sodium, the underlying disease and serum sodium levels should be monitored at regular intervals to evaluate further need of tolvaptan treatment.
Seerumi naatriumitaseme piisava tõusuga patsientidel tuleb tolvaptaanravi edasise vajaduse hindamiseks põhihaigust ja seerumi naatriumitaset regulaarselt jälgida.
For patients with AP and BP CML previously treated with at least one prior TKI (imatinib), the endpoints were cumulative overall haematologic response (OHR) and time to and duration of OHR.
Aktseleratsiooni- ja blastses faasis KML-iga patsientidel, keda oli varem ravitud vähemalt ühe TKI-ga (imatiniib), olid tulemusnäitajad kumulatiivne üldine hematoloogiline vastus (ingl overall haematologic response, OHR) ja aeg OHR-ini ning OHR-i kestus.
For patients with AST or ALT elevations > 8 x ULN or bilirubin > 5 x ULN that are suspected to be related to ipilimumab, treatment must be permanently discontinued (see section 4.2), and systemic high-dose intravenous corticosteroid therapy (e.g. methylprednisolone 2 mg/kg daily or equivalent) should be initiated immediately.
Patsientidel, kelle ASAT või ALAT tase on suurenenud > 8 x ULN või bilirubiin > 5 x ULN, mille korral esineb kahtlus, et see on seotud ipilimumabi manustamisega, tuleb ravi lõpetada (vt lõik 4.2) ja kohe rakendada suureannuselist intravenoosset süsteemset kortikosteroidravi (nt 2 mg/kg metüülprednisolooni ööpäevas või samaväärset ravi).
For patients with baseline alanine transaminase up to 3.7 times the upper limit of normal baseline albumin ranging from 15 to 58 g/L, and baseline bilirubin ranging from 1.7 to 42.8 mg/dL there was no meaningful effect on siltuximab PK.
Patsientidel, kelle ravieelne alaniintransaminaasi väärtus ulatus kuni 3,7 korda üle normi ülemise piiri, ravieelne albumiini väärtus jäi vahemikku 15 kuni 58 g/l ja ravieelne bilirubiini tase jäi vahemikku 1,7 kuni 42,8 mg/dl, ei täheldatud olulist mõju siltuksimabi farmakokineetikale.
For patients with baseline calculated creatinine clearance of 12 mL/min or greater, there was no meaningful effect on siltuximab PK.
Patsientidel, kelle ravieelne kalkuleeritud kreatiniini kliirensi väärtus oli 12 ml/min või suurem, ei täheldatud olulist mõju siltuksimabi farmakokineetikale.
For patients with baseline Ishak fibrosis score ≥ 2, 25/43 (58%) had a ≥ 2-point decrease.
Patsientidest, kellel ravi alguses oli Ishak'i fibroosi skoor ≥ 2, saavutasid 25/43 (58%) vähenemise ≥ 2 punkti.
For patients with body weight < 50 kg, the recommended dose is 5 mg.
Patsientidele kehakaaluga < 50 kg, on soovitatav annus 5 mg.
For patients with body weight > 100 kg, the recommended dose is 10 mg.
Patsientidele kehakaaluga > 100 kg, on soovitatav annus 10 mg.
For patients with chronic kidney failure or receiving chemotherapy, haemoglobin levels should remain within the recommended range (between 10 and 12 grams per decilitre in adults and between 9.5 and 11 g/dl in children).
Kroonilise neerupuudulikkusega või keemiaravi saavatel patsientidel peab vere hemoglobiinisisaldus jääma soovitatavasse vahemikku (täiskasvanutel 10–12 g/dl ja lastel 9,5–11 g/dl).
For patients with chronic phase CML who received 100 mg once daily, dose reduction to 80 mg once daily with further reduction from 80 mg once daily to 50 mg once daily, if needed, is recommended.
Kroonilises faasis CML patsientidele, kes said 100 mg üks kord päevas, on annuse vähendamisel soovitatavaks annuseks 80 mg üks kord päevas ning vajadusel edasine vähendamine annuselt 80 mg üks kord päevas kuni annuseni 50 mg üks kord päevas.
For patients with chronic renal failure or receiving chemotherapy, haemoglobin levels should remain within the recommended range (between 10 and 12 grams per decilitre in adults and between 9.5 and 11 g/dl in children).
Kroonilise neerupuudulikkusega või keemiaravi saavatel patsientidel peab vere hemoglobiinisisaldus jääma soovitatavasse vahemikku (täiskasvanutel 10–12 g/dl ja lastel 9,5– 11 g/dl).
For patients with chronic renal failure or receiving chemotherapy, haemoglobin levels should remain within the recommended range (between 10 and 12 grams per decilitre in adults and between 9.5 and 11 g/dl in children).
Kroonilise neerupuudulikkusega või keemiaravi saavatel patsientidel peab vere hemoglobiinisisaldus jääma soovitatavasse vahemikku (täiskasvanutel 10–12 g/dl ja lastel 9,5–11 g/dl).
For patients with CLL the recommended dose of Gazyvaro in combination with chlorambucil is shown in Table 3.
Gazyvaro soovitatav annus KLL-iga patsientidele kombinatsioonis kloorambutsiiliga on toodud tabelis 3.
For patients with concomitant moderate to severe plaque psoriasis or who are anti-TNFα inadequate responders (IR), the recommended dose is 300 mg by subcutaneous injection with initial dosing at Weeks 0, 1, 2 and 3, followed by monthly maintenance dosing starting at Week 4.
Patsientidele, kellel on kaasuvalt mõõdukas kuni raske naastuline psoriaas või kes ei ole saavutanud piisavat ravivastust TNFα inhibiitoritele, on soovitatav annus 300 mg sekukinumabi subkutaanse süstena manustatuna esialgu nädalatel 0, 1, 2 ja 3, seejärel jätkatakse 4. nädalal igakuise säilitusannusega.
For patients with COPD cessation of therapy may also be associated with symptomatic decompensation and should be supervised by a physician.
KOK-iga patsientidel võib ravi lõpetamine seostuda sümptomaatilise dekompensatsiooniga, mistõttu tuleb ravi katkestada arsti järelevalve all.
For patients with CrCl < 60 mL/min, alternative antibacterials should be considered.
< 60 ml/min, tuleb kaaluda alternatiivseid bakterivastaseid ravimeid.
For patients with creatinine clearance 10-19 ml/min: Administration of 33 mg (1 scoop) tenofovir disoproxil (as fumarate) 33 mg/g granules once daily is recommended.
Patsiendid, kelle kreatiniini kliirens on 10-19 ml/min: Soovitatav on 33 mg (1 kulbitäis) tenofoviirdisoproksiili (fumaraadina) 33 mg/g graanulite igapäevane manustamine.
For patients with creatinine clearance 20-29 ml/min: Administration of 65 mg (2 scoops) tenofovir disoproxil (as fumarate) 33 mg/g granules once daily is recommended.
Patsiendid, kelle kreatiniini kliirens on 20-29 ml/min: Soovitatav on 65 mg (2 kulbitäit) tenofoviirdisoproksiili (fumaraadina) 33 mg/g graanulite igapäevane manustamine.
For patients with diabetes mellitus, the dose of insulin may need adjustment after NutropinAq therapy is initiated.
Suhkurtõve patsientidel võib pärast NutropinAq´ga ravi alustamist olla vajalik insuliini annuse kohandamine.
For patients with diabetes mellitus, the insulin dose may require adjustment after NutropinAq therapy is instituted.
Diabeedihaigetel võib osutuda vajalikuks insuliini annuse kohandamine pärast NutropinAq ravi alustamist.
For patients with EBC, cardiac assessments, as performed at baseline, should be repeated every 3 months during treatment and every 6 months following discontinuation of treatment until 24 months from the last administration of Herceptin.
Varajases staadiumis rinnanäärmevähiga patsientidel tuleb südant kontrollida enne ravi alustamist, ravi ajal iga 3 kuu järel ning iga 6 kuu järel pärast ravi lõpetamist kuni 24 kuu möödumiseni Herceptin’i viimasest manustamisest.
For patients with ECOG 2 performance status, assessment of benefit-risk is recommended prior to initiation of Vectibix in combination with chemotherapy for treatment of mCRC.
ECOG 2 sooritusvõimega patsientide puhul soovitatakse riski-kasu hindamist enne mKRK ravi alustamist Vectibix’iga kombinatsioonis keemiaraviga.
For patients with elevated AST or ALT in the range of > 5-≤ 8 x ULN or total bilirubin in the range of > 3-≤ 5 x ULN that is suspected to be related to ipilimumab, the scheduled dose of ipilimumab should be withheld, and LFTs must be monitored until resolution.
Patsientidel, kelle puhul esineb kahtlus, et ASAT või ALAT tase vahemikus > 5-≤ 8 x ULN või üldbilirubiini tase vahemikus > 3-≤ 5 x ULN on seotud ipilimumabi manustamisega, tuleb ipilimumabi plaanipärane annus vahele jätta ja jälgida maksafunktsiooni näitajaid kuni kõrvalnähtude taandumiseni.
For patients with end-stage renal disease on haemodialysis the starting dose for MF patients should be based on platelet counts (see section 4.2).
Hemodialüüsravi saavatel lõppstaadiumis neeruhaigusega MF’i patsientidel peab annus põhinema trombotsüütide arvul (vt lõik 4.2).
For patients with ESRD, Sebivo should be administered after haemodialysis (see section 5.2).
Lõppstaadiumis neeruhaigusega patsientidele tuleb Sebivo’t manustada pärast hemodialüüsi (vt lõik 5.2).
For patients with FL, the recommended dose of Gazyvaro in combination with bendamustine is shown in Table 4.
Gazyvaro soovitatav annus FL-iga patsientidele kombinatsioonis bendamustiiniga on toodud tabelis 4.
For patients with Grade 3 or Grade 4 endocrinopathy that improved to Grade 2 or lower and is controlled with hormone replacement, if indicated, continuation of pembrolizumab may be considered after corticosteroid taper, if needed.
4. raskusastme endokrinopaatia paranes 2. või madalamale raskusastmele ja on kontrolli all hormoonasendusraviga, kui see on näidustatud, võib kaaluda pembrolizumabi ravi jätkamist pärast kortikosteroidi annuse järkjärgulist vähendamist vastavalt vajadusele.
For patients with IA the overall rates of global response at 6 weeks were 64.3% (9/14), the global response rate was 40% (2/5) for patients 2 to <12 years and 77.8% (7/9) for patients 12 to <18 years of age.
Invasiivse aspergilloosiga patsientidel oli üldise ravivastuse üldine esinemissagedus pärast 6-nädalast ravi 64,3% (9/14), üldise ravivastuse sagedus patsientidel vanuses 2 kuni < 12 aastat 40% (2/5) ja patsientidel vanuses 12 kuni < 18 aastat 77,8% (7/9).
For patients with kidney failure or receiving chemotherapy, haemoglobin levels should remain within the recommended range (between 10 and 12 grams per decilitre in adults and between 9.5 and 11 g/dl in children).
Neerupuudulikkusega või keemiaravi saavatel patsientidel peab vere hemoglobiinisisaldus jääma soovitatavasse vahemikku (täiskasvanutel 10–12 g/dl ja lastel 9,5–11 g/dl).
For patients with kidney failure, in the ‘correction phase’, the initial recommended dose, given three times a week, is 20 IU per kilogram body weight for injections under the skin or 40 IU per kg body weight for injections into a vein.
Neerupuudulikkusega patsientidele on korrektsioonifaasis soovitatav algannus 20 IU kehamassi kg kohta, manustatuna kolm korda nädalas nahaaluste süstetena, või 40 IU kehamassi kg kohta manustatuna veenisiseste süstetena.
For patients with kidney problems, Silapo can be injected into a vein or under the skin.
Neeruprobleemidega patsientidele tohib Silapot süstida veeni või naha alla.
For patients with lung cancer, doctors should test the tumours to check if the cancer cells produce the PD-L1 protein before starting treatment.
Kopsuvähiga patsiendil teeb arst enne ravi alustamist uuringu, et tuvastada, kas patsiendi kasvajas tekib valku PD-L1.
For patients with mantle cell lymphoma, it is recommended that coadministration of CYP3A4/5 inducers should be avoided due to the higher dose of temsirolimus (see section 4.5).
CYP3A4/5 indutseerivate ainete samaaegset manustamist mantelrakulise lümfoomiga patsientidele on soovitatav vältida temsiroliimuse suurema annuse tõttu (vt lõik 4.5).
For patients with mantle cell lymphoma, the average time before the disease got worse was 37.6 weeks in those treated with Revlimid, compared with 22.7 weeks in those given other treatments.
Mantelrakulise lümfoomi patsientidel oli aeg haiguse süvenemiseni Revlimidi rühmas keskmiselt 37,6 nädalat ja muu ravi korral 22,7 nädalat.
For patients with mild impairment of renal or hepatic function, a starting dose of 10 mg amifampridine (5 mg twice a day) per day is recommended.
Kerge neeru- või maksatalitluse häirega patsientidel on soovitatav amifampridiini algannus 10 mg päevas (5 mg kaks korda ööpäevas).
For patients with mild or moderate hepatic impairment, dosing can be initiated at 2 mg.
Neil patsientidel võib alustada 2 mg annusest.
For patients with mild or moderate hepatic impairment, no dose adjustment is required.
Kerge või mõõduka maksakahjustusega patsientidel ei ole vaja annust kohandada.
For patients with mild renal impairment (CLcr ≥50 and <80 mL/min) no dosage adjustment is necessary.
Kerge neerukahjustusega (kreatiniini kliirens ≥ 50 ja < 80 ml/min) patsientidel ei ole vaja annust muuta.
For patients with mild renal impairment (CLcr ≥50 and <80 mL/min) no dosage adjustment is necessary.
Kerge neerukahjustusega (kreatiniini kliirens ≥50 ja <80 ml/min) patsientidel ei ole vaja annust muuta.
For patients with mild renal impairment (CLcr ≥50 and <80 mL/min) no dose adjustment is necessary.
Kerge neerukahjustusega (kreatiniini kliirens ≥ 50 ja < 80 ml/min) patsientidel ei ole vaja annust muuta.
For patients with mild renal impairment (CLcr ≥50 and <80 mL/min) no doseadjustment is necessary.
Kerge neerukahjustusega (kreatiniini kliirens ≥ 50 ja < 80 ml/min) patsientidel ei ole vaja annust muuta.
For patients with mild renal impairment (creatinine clearance > 50 to ≤ 80 mL/min), no dose adjustment of alogliptin is necessary (see section 5.2).
Kerge neerukahjustusega (kreatiniini kliirens > 50 ≤ 80 ml/min) patsientidel ei ole alogliptiini annuse kohandamine vajalik (vt lõik 5.2).
For patients with mild renal impairment (creatinine clearance > 50 to ≤ 80 mL/min), no dose adjustment of Incresync is necessary (see section 5.2).
Kerge neerukahjustusega (kreatiniini kliirens > 50 kuni ≤ 80 ml/min) patsientidel ei ole Incresynci annuse kohandamine vajalik (vt lõik 5.2).
For patients with mild renal impairment (creatinine clearance [CrCl]  50 ml/min), no dose adjustment is required.
Kerge neerukahjustusega patsientidel (kreatiniini kliirens ≥ 50 ml/min) ei ole vaja annust muuta.
For patients with mild renal impairment (creatinine clearance [CrCl] 50 ml/min), no dose adjustment is required.
Kerge neerukahjustusega patsientidel (kreatiniini kliirens ≥ 50 ml/min) ei ole vaja annust muuta.
For patients with mild renal impairment (creatinine clearance ≥ 50 ml/min to < 80 ml/min), dose should be adjusted and the patient stabilised using 1-monthly paliperidone palmitate injectable, then transitioned to TREVICTA.
Kerge neerukahjustusega patsientidel (kreatiniini kliirens ≥ 50 ml/min kuni < 80 ml/min) tuleb annust kohandada ning patsiendi seisund tuleb stabiliseerida üks kord kuus süstitava paliperidoonpalmitaadiga, seejärel võib üle minna TREVICTA’le.
For patients with mild renal impairment (creatinine clearance ≥ 50 to < 80 ml/min), dose should be adjusted and the patient stabilised using 1-monthly paliperidone palmitate injectable, and then transitioned to TREVICTA.
Kerge neerukahjustusega patsientide puhul (kreatiniini kliirens ≥ 50 kuni < 80 ml/min) soovitatakse annuseid kohandada ja stabiliseerida patsiendi seisund üks kord kuus süstitava paliperidoonpalmitaadiga ning viia seejärel üle TREVICTA’le.
For patients with mild renal impairment (creatinine clearance ≥ 50 to < 80 ml/min), recommended initiation of Xeplion is with a dose of 100 mg on treatment day 1 and 75 mg one week later, both administered in the deltoid muscle.
Kerge neerukahjustusega patsientide puhul (kreatiniini kliirens ≥50 kuni <80 ml/min) soovitatakse Xeplion- ravi alustada 100 mg annusega ravi esimesel päeval, millele järgneb 75 mg annus nädal hiljem; mõlemad annused manustatakse deltalihasesse.
For patients with mild renal impairment (creatinine clearance ≥ 50 to < 80 ml/min), the recommended initial dose is 3 mg once daily.
Kerge neerukahjustusega (kreatiniini kliirens ≥50...<80 ml/min) patsientidele soovitatav algannus on 3 mg üks kord ööpäevas.