natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In interaction studies, raltegravir did not have a clinically meaningful effect on the pharmacokinetics of etravirine, maraviroc, tenofovir, hormonal contraceptives, methadone, midazolam, or boceprevir.
Koostoimete uuringutes ei olnud raltegraviiril kliiniliselt olulist toimet etraviriini, maraviroki, tenofoviiri, hormonaalsete kontratseptiivide, metadooni, midasolaami või botsepreviiri farmakokineetikale.
In intermediate (IMs) and extensive metabolisers (EMs):
Keskmine ja kõrge ensümaatiline aktiivsus:
In intermediate (IMs) and extensive metabolisers (EMs):
Keskmise ja kõrge ensümaatilise aktiivsusega patsiendid
In intravenous infusion studies, healthy male volunteers received ziconotide at doses of up to70,000 μg/day or 3,200 times the maximum recommended daily intrathecal infusion dose.
Intravenoosse infusiooni uuringutes manustati tervetele meessoost vabatahtlikele zikonotiidi annuses kuni 70 000 μg päevas või soovitatud maksimaalsest päevasest intratekaalsest infusiooniannusest 3200 korda suuremaid annuseid.
In IPF patients, lung function worsens over time.
Idiopaatilise kopsufibroosiga patsientidel halveneb kopsufunktsioon aja jooksul.
In iron replete dogs, microscopic and macroscopic findings in the liver were consistent with signs of iron accumulation.
Küllastatud rauavarudega koerte maksas tuvastati mikroskoopilisi ja makroskoopilisi muutusi, mis olid vastavuses raua kogunemisega.
In isolated cases severe hypersensitivity (anaphylactic) reactions of the immune system, aseptic meningitis syndrome [AMS (a temporary and reversible non-infectious inflammation of the protective membranes surrounding the brain and spinal cord)], tremor (shiver), burning sensation, thromboembolism (formation of blood clots which may be carried off in the blood circulation and which may result in blockage of a blood vessel) and infusion site ulcer have been observed in treatment with Hizentra.
Ravi ajal Hizentra’ga on üksikjuhtudel täheldatud immuunsüsteemi raskeid ülitundlikkusreaktsioone (anafülaktilisi reaktsioone), aseptilise meningiidi sündroomi (ajutine ja pöörduv mittenakkuslik pea- ja seljaaju ümbritsevate kaitsekihtide põletik), treemorit (värin), kõrvetustunnet, trombembooliat (trombide moodustumine, mis võivad vereringesse edasi kanduda ja põhjustada veresoonte ummistusi) ja infusioonikoha haavandit.
In isolated cases, neutralising anti-erythropoietin antibody mediated pure red cell aplasia (PRCA) associated with Aranesp therapy have been reported predominantly in patients with CRF treated subcutaneously.
Peamiselt KNP-ga patsientidel täheldati üksikjuhtudel Aranesp’i subkutaanse raviga seotud neutraliseerivate erütropoetiinivastaste antikehade vahendusel tekkinud isoleeritud erütrotsütaarset aplaasiat (ingl PRCA).
In isolated cases, neutralising anti-erythropoietin antibody mediated pure red cell aplasia (PRCA) associated with Nespo therapy have been reported predominantly in patients with CRF treated subcutaneously.
Üksikjuhtudel on ennekõike KNP-ga patsientidel, kes saavad ravi Nespo’ga subkutaanselt, täheldatud neutraliseerivate antikehade põhjustatud puhast punavere aplaasiat (PRCA).
In isolated cases, these tumours have led to life-threatening intra- abdominal haemorrhages.
Üksikjuhtudel on need tuumorid põhjustanud eluohtlikke intraabdominaalseid verejookse.
In isolated patients with very high plasma levels, haemofiltration or -diafiltration have been effective in reducing toxic concentrations.
Üksikutel väga kõrge plasmakontsentratsiooniga patsientidel on toksiliste kontsentratsioonide vähendamisel olnud efektiivsed hemofiltratsioon või
In isolated patients with very high plasma levels, haemofiltration or -diafiltration have been effective in reducing toxic concentrations.
Üksikutel väga kõrge vereplasmatasemega patsientidel on toksiliste kontsentratsioonide vähendamisel olnud efektiivsed hemofiltratsioon või
In ivacaftor-treated patients, most transaminase elevations up to 5 x ULN resolved without treatment interruption.
Ivakaftooriga ravitavatel patsientidel möödusid transaminaaside sisalduse suurenemised kuni 5 × normaalse taseme ülempiirist enamasti ilma ravi katkestamiseta.
In juvenile dogs, intussusception due to prostacyclin-related effects on intestinal motility was observed sporadically.
Kohati täheldati noortel koertel sooletuppumust prostatsükliiniga seotud toimest soole motoorikale.
In juvenile idiopathic polyarthritis, RoActemra given by infusion has been compared with placebo in one main study involving 166 children from 2 years of age who could not take or had inadequate response to methotrexate.
Lapseea idiopaatilise polüartriidi ravis võrreldi veeniinfusiooniga manustatavat RoActemrat platseeboga ühes põhiuuringus, milles osales 166 vähemalt 2-aastast last, kellele metotreksaat ei sobinud või kelle ravivastus metotreksaadile oli ebapiisav.
In juvenile idiopathic polyarthritis, RoActemra is given as a 1-hour infusion once every four weeks at a dose of 8 mg per kilogram body weight in children weighing 30 kg or more, or 10 mg per kilogram body weight in children weighing less than 30 kg.
Lapseea idiopaatilise polüartriidi korral manustatakse RoActemrat 1 tunni kestva veeniinfusioonina annuses 8 mg/kg iga 4 nädala järel vähemalt 30 kg kaaluvatele lastele või annuses 10 mg/kg alla 30 kg kaaluvatele lastele.
In juvenile rats receiving darunavir up to days 23-26, increased mortality was observed with convulsions in some animals.
Juveniilsete rottide puhul, kellele manustati darunaviiri ravimiannuseid kuni 23-26 päevni, täheldati suuremat suremust koos krampidega mõnedel isenditel.
In juvenile rats, increased heart weight with no histopathology was observed at 0.35 mg/kg/day (approximately 2 times adult human clinical exposure based on AUC).
Noortel rottidel täheldati südame kaalu suurenemist ilma koepatoloogiata annustes 0,35 mg/kg/ööpäevas (see on ligikaudu 2 korda suurem inimestel saavutatavast kliinilisest ekspositsioonist AUC põhjal).
In Kaletra, lopinavir provides the activity and ritonavir is used as a ‘booster’ that slows down the rate at which lopinavir is broken down by the liver.
Kaletra toimeainetest on aktiivne lopinaviir, mille toimet tugevdab teine toimeaine ritonaviir, mis aeglustab lopinaviiri lagunemise kiirust maksas.
In kennels with recurring outbreaks of clinical disease due to Isospora infection, each litter should be treated for an extended period of time in order to control, and gradually reduce, the level of infection.
Kennelist, kus kliinilise pildiga haigus kordub, tuleb iga pesakonda ravida pikemal perioodil, et kontrollida ja vähendada infektsiooni taset.
In kidney failure patients, the most common side effects with Aranesp (seen in more than 1 patient in
Neerupuudlikkusega patsientidel on Aranespi kõige sagedamad kõrvalnähud (esinenud enam kui
In kidney transplant, the starting dose is 0.20 to 0.30 mg per kilogram body weight.
Neeru siirdamise korral on algannus 0,20–0,30 mg kehamassi kilogrammi kohta.
In Kodiac 4, placebo, 12.5 mg and 25 mg dose had median time to first post dose SBM of 43.4, 20.6, and 5.4 hours, respectively.
Kodiac 4-s oli mediaanaeg esimese annustamisjärgse SR-ni platseebo puhul 43,4, 12,5 mg annuse puhul 20,6 ja 25 mg annuse puhul 5,4 tundi.
In laboratory animals, fosaprepitant in non-commercial formulations caused vascular toxicity and hemolysis at concentrations below 1 mg/ml and higher, dependent on the formulation.
Laboriloomadel põhjustasid fosaprepitandi mitteturustatavad preparaadid vaskulaarset toksilisust ja hemolüüsi kontsentratsioonides, mis olid sõltuvalt preparaadist alla 1 mg/ml või suuremad.
In laboratory conditions Purevax RC was demonstrated to provide protection against the diseases listed above.
Laboratoorsetes tingimustes tõestati, et Purevax RC kaitseb eespool nimetatud haiguste vastu.
In laboratory conditions Purevax RCP FeLV was demonstrated to provide protection against the diseases listed above.
Laboritingimustes tõestati, et Purevax RCP FeLV kaitses eespool nimetatud haiguste vastu.
In laboratory conditions Purevax RCP was demonstrated to provide protection against the diseases listed above.
Laboratoorsetes tingimustes tõestati, et Purevax RCP kaitseb eespool nimetatud haiguste vastu.
In laboratory conditions Purevax RCPCh was demonstrated to provide protection against the diseases listed above.
Laboritingimustes tõestati, et Purevax RCPCh kaitses eespool nimetatud haiguste vastu.
In laboratory conditions, Purevax RCPCh FeLV was demonstrated to provide protection against the diseases listed above.
Laboratoorsetes tingimustes tõestati, et Purevax RCPCh FeLV kaitses eespool nimetatud haiguste vastu.
In laboratory safety studies, no interactions were observed when sarolaner was co-administered with milbemycin oxime, moxidectin and pyrantel pamoate. (In these studies efficacy was not investigated).
Laboratoorsetes ohutusuuringutes ei täheldatud koostoimeid sarolaneeri manustamisel koos milbemütsiinoksiimi, moksidektiini ja püranteelpamoaadiga. (Nendes uuringutes efektiivsust ei hinnatud.)
In laboratory safety studies, no interactions were observed when sarolaner was co-administered with milbemycin oxime, moxidectin and pyrantel pamoate. (In these studies efficacy was not investigated).
Laboratoorsetes ohutusuuringutes ei täheldatud koostoimeid sarolaneeri manustamisel koos milbemütsiinoksiimi, moksidektiini ja püranteelpamoaadiga. (Nendes uuringutes efektiivsust ei uuritud.)
In laboratory studies including experimental challenge with Leishmania infantum, the vaccine reduced the severity of the disease, including clinical signs and parasite burden in spleen and lymph nodes.
Laboratoorsetes uuringutes, sealhulgas katselisel nakatamisel Leishmania infantum’iga, vähendas vaktsiin haiguse raskust, sealhulgas kliinilisi tunnuseid ja parasiidikoormust põrnas ja lümfisõlmedes.
In laboratory studies including experimental challenge with Leishmania infantum, the vaccine reduced the severity of the disease, including clinical signs and parasite burden in spleen and lymph nodes.
Laboratoorsetes uuringutes, sealhulgas katselisel nakatamisel Leishmania infantum’iga, vähendas vaktsiin haiguse raskust, sealhulgas kliinilisi tunnuseid parasiidikoormust põrnas ja lümfisõlmedes.
In laboratory studies, decreases in serum albumin, globulin, total protein, calcium and alkaline phosphatase and increases in ALT and AST were detected following administration of the product at the recommended treatment dose.
Ravimi manustamisel soovitatud annuses ilmnesid muutused laborianalüüsides seerumi albumiini, globuliini ja üldvalgu taseme, kaltsiumi, aluselise fosfataasi sisalduse languse ning ASAT ja ALAT taseme tõusu näol.
In lactating rats that received a single oral dose of
Lakteerivatel rottidel, kellele manustati ühekordne suukaudne annus
In lactating rats, oseltamivir and the active metabolite are excreted in milk.
Lakteerivatel rottidel erituvad oseltamiviir ja selle aktiivne metaboliit rinnapiima.
In lactating rats, the concentration of 35S-enoxaparin or its labelled metabolites in milk is very low.
Imetavatel rottidel on 35S-enoksapariini või selle märgistatud metaboliitide kontsentratsioon piimas väga madal.
In LAL-CL02, 5 of 35 evaluable children and adults (14%) who were administered KANUMA during the 20-week double-blind period of the study developed ADA.
Uuringus LAL-CL02 tekkisid ravimivastased antikehad 5 uuritud lapsel ja täiskasvanul 35-st (14%), kellele manustati KANUMA’t uuringu 20-nädalasel topeltpimedal perioodil.
In LAL-CL03, 6 of 9 KANUMA-treated infants survived beyond 12 months (67% 12-month survival, 95% CI: 30% to 93%).
Uuringus LAL-CL03 elas 9-st KANUMA’ga ravitud imikust 6 kauem kui 12 kuud (12-kuuline elulemus 67%, 95% usaldusvahemik: 30% kuni 93%).
In large placebo-controlled clinical studies, the percentage of patients experiencing an adverse event suggestive of hypersensitivity, including urticaria, rash and allergic reactions was slightly higher in the Raptiva group (8%) than in the placebo group (7%). (See section 4.4).
Ulatuslikes platseebo-kontrollitud kliinilistes uuringutes oli nende patsientide osakaal, kellel esines ülitundlikkusele viitavaid kõrvaltoimeid nagu urtikaaria, lööve ja allergilised reaktsioonid, Raptiva- rühmas mõnevõrra kõrgem (8%) kui platseebo-rühmas (7%). (Vt lõik 4.4).
In larger dogs, the entire contents of the pipette(s) should be applied evenly to two or three or four spots, all located at different application sites along the backline from the shoulder to the base of the tail.
Suurematel koertel tuleb pipeti (pipettide) kogu sisu manustada võrdselt kahe, kolme või nelja täpina, mis asuvad kõik erinevates manustamiskohtades mööda seljajoont abaosast kuni sabajuureni.
In lesions that have responded to treatment during this time, application may be continued provided that the response improves or is maintained and the product continues to be tolerated.
Lesioone, mis on selle aja jooksul ravile allunud, võib jätkuvalt geeliga määrida juhul, kui vastusreaktsioon paraneb või püsib stabiilsem, ja ravim on jätkuvalt talutav.
In LH and FSH deficient women (hypogonadotrophic hypogonadism), the objective of Bemfola therapy in association with lutropin alfa is to develop a single mature Graafian follicle from which the oocyte will be liberated after the administration of human chorionic gonadotropin (hCG).
LH ja FSH puudusega (hüpogonadotroopse hüpogonadismiga) naistel on Bemfola ja alfalutropiini kombinatsioonravi eesmärgiks saavutada ühe Graafi folliikuli küpsemine, millest pärast inimese kooriongonadotropiini (hCG) manustamist vabaneb munarakk.
In LH and FSH deficient women (hypogonadotrophic hypogonadism), the objective of Pergoveris therapy is to develop a single mature Graafian follicle from which the oocyte will be liberated after the administration of human chorionic gonadotrophin (hCG).
Pergoveris’e ravi eesmärgiks LH ja FSH defitsiitsetel naistel (hüpogonadotroopne hüpogonadism) on kasvatada üks küps Graafi folliikul, millest pärast inimese kooriongonadotropiini (hCG) manustamist vabaneb ootsüüt.
In LH and FSH deficient women (hypogonadotropic hypogonadism), the objective of follitropin alfa therapy in association with lutropin alfa is to develop a single mature Graafian follicle from which the oocyte will be liberated after the administration of hCG.
LH ja FSH defitsiitsusega (hüpogonadotroopse hüpogonadismiga) naistel on alfafollitropiini ja alfalutropiini kombinatsioonravi eesmärgiks saavutada ühe Graafi folliikuli küpsemine, millest seejärel vabastatakse hCG manustamisega munarakk.
In LH and FSH deficient women, the objective of Luveris therapy in association with FSH is to develop a single mature Graafian follicle from which the oocyte will be liberated after the administration of human chorionic gonadotropin (hCG).
LH ja FSH defitsiidiga naistel on Luveris’e ja FSH-kombinatsioonravi eesmärgiks ühe Graafi folliikuli küpsemine, millest inimese kooriongonadotropiini (hCG) manustamisega vabastatakse munarakk.
In line with the Guideline on Summary of Product Characteristics (SmPC) this should also be reflected in section 4.5 of the SmPC.
Vastavalt ravimi omaduste kokkuvõtte koostamise juhisele, tuleb vastavat teavet kajastada ka ravimi omaduste kokkuvõtte lõigus 4.5.
In line with these observations, related study endpoints such as disease control and change in tumour size showed significant improvements.
Nende tähelepanekutega kooskõlas esines oluline paranemine ka uuringu muude seotud tulemusnäitajate, nagu haiguse ohje ja kasvaja suuruse muutus, osas.
In liver transplant, the starting dose is 0.10 to 0.20 mg/kg.
Maksa siirdamise korral on algannus 0,10–0,20 mg kehamassi kilogrammi kohta.
In locally advanced or metastatic breast cancer, Xeloda combined with docetaxel was more effective that docetaxel on its own in increasing how long it took for the disease to get worse (186 days compared with 128 days).
Lokaalselt kaugelearenenud või metastaatilise rinnavähi ravis pikendas Xeloda ja dotsetakseeli kombinatsioon haiguse progresseerumiseni kulunud aega efektiivsemalt kui ainuravimina manustatud dotsetakseel (vastavalt 186 päeva ja 128 päeva).
In locally advanced or metastatic breast cancer, Xeloda with docetaxel has been compared with docetaxel on its own in 511 women.
Lokaalselt kaugelearenenud või metastaatilise rinnavähi ravis võrreldi Xeloda ja dotsetakseeli kombinatsiooni ainult dotsetakseeli kasutamisega 511 naisel.
In locally recurrent and metastatic breast cancer trials, Grade 3-5 wound healing complications were observed in up to 1.1% of patients receiving Avastin compared with up to 0.9% of patients in the control arms (NCI-CTCAE v.3).
Lokaalselt retsidiveerunud ja metastaatilise rinnanäärmevähi uuringutes täheldati haavaparanemise 3.-5. astme komplikatsioone kuni 1,1% Avastin’i saanud patsientidest võrreldes kuni 0,9%-ga kontrollgruppides (NCI-CTCAE v.3).
In long hair breeds, special attention should be paid to apply the product onto the skin, and not on the hair to ensure optimal efficacy.
Preparaadi manustamisel tuleb erilist tähelepanu pöörata pikakarvalistele tõugudele, kindlustades ravimi manustamise otse nahapinnale, mitte karvadele, Et kindlustada optimaalne efektiivsus.
In long term clinical studies, the average dosing frequency was approximately every 12 weeks, however this may vary between subjects and a proportion of patients maintained a significant improvement relative to baseline for 16 weeks or longer.
Pikaajalistes kliinilistes uuringutes oli keskmine annustamissagedus ligikaudu iga 12 nädala järel, kuid see võib individuaalselt varieeruda ja osal patsientidest püsis oluline paranemine ravi algusega võrreldes 16 nädalat või kauem.
In long-term carcinogenicity studies at doses of ranolazine up to 50 mg/kg/day (150 mg/m2/day) in mice and 150 mg/kg/day (900 mg/m2/day) in rats, no relevant increases in the incidence of any tumour types were seen.
Pikaajalistes kantserogeensuse uuringutes ranolasiini annustega kuni 50 mg/kg päevas (150 mg/m2 päevas) hiirtel ja 150 mg/kg päevas (900 mg/m2 päevas) rottidel ühtki liiki kasvajate esinemissageduse asjakohast suurenemist ei täheldatud.
In long-term extensions of clinical studies, protection has been observed postdose 3 in the PPE population.
Kliiniliste uuringute pikaajalises jätkufaasis on täheldatud kaitset pärast 3. annuse manustamist kõigil PPE (per protocol efficacy, protokollijärgne efektiivsus) populatsiooni isikutel.
In long-term safety follow-up of clinical studies with infliximab of up to 5 years, representing 6,234 patients- years (3,210 patients), 5 cases of lymphoma and 38 cases of non-lymphoma malignancies were reported.
Infliksimabi kliiniliste uuringute järgselt läbiviidud pikaajalise kuni 5 aastat kestnud ohutusalase jälgimisperioodi jooksul, mis hõlmas 6234 patsiendiaastat (3210 patsienti), on teatatud 5 lümfoomi juhust ning 38 mittelümfoomse pahaloomulise kasvaja esinemisest.
In long-term studies, renal tumours (adenomas and carcinomas) were observed at all doses tested, most likely as a consequence of this chronic renal damage.
Pikaajalistes uuringutes täheldati kõikide uuringus kasutatud annuste puhul neerukasvajaid (adenoome ja kartsinoome), mis tekkisid tõenäoliselt selle kroonilise neerufunktsiooni kahjustuse tagajärjel.
In Lonquex, the filgrastim has been ‘pegylated’ (attached to a chemical called polyethylene glycol).
Lonquexis on filgrastiim pegüülitud (lisatud keemilisele ainele polüetüleenglükoolile).
In Lopinavir/Ritonavir Mylan, lopinavir provides the activity and ritonavir is used as a ‘booster’ that slows down the rate at which lopinavir is broken down by the liver.
Ravimi Lopinavir/Ritonavir Mylan toimeainetest on aktiivne lopinaviir, mille toimet tugevdab teine toimeaine ritonaviir, mis aeglustab lopinaviiri maksas lagunemise kiirust.
In macular oedema due to retinal vein occlusion, Lucentis was more effective than a sham injection: patients receiving Lucentis at the 0.5 mg dose for six months could see around 11 letters more than patients receiving a sham injection in one study and 14 letters more in another study.
Võrkkesta veeni oklusioonist tingitud makulaarse ödeemi ravis oli Lucentis efektiivsem kui näiline süst: ühes uuringus kuus kuud Lucentise 0,5 mg annust saanud patsiendid nägid ligikaudu 11 tähte rohkem kui näilisi süste saanud patsiendid ja teises uuringus 14 tähte rohkem kui näilisi süste saanud patsiendid.
In maintenance treatment, it is used in patients who usually have four or more flare- ups per year and who have had a response to an initial course of Protopic used twice a day for up to six weeks.
Ravimit kasutatakse selliste patsientide säilitusravis, kellel on vähemalt neli haiguse ägenemist aastas ja kellel tekkis ravivastus esmasele ravile Protopicuga, mida manustati kaks korda ööpäevas kuni kuue nädala jooksul.
In major surgery, the dose should be continued at 2 – 4 hour intervals for 6 – 7 days.
Ulatusliku operatsiooni puhul tuleb ravimi manustamist jätkata iga 2...4 tunni järel järgnevad 6...7 päeva.
In male paediatric Fabry patients plasma Gb3 decreased 40-50% after 6 months of Replagal therapy 0.2 mg/kg and this reduction persisted after a total 4 years of treatment in 11 patients.
Meessoost pediaatrilistel Fabry tõvega patsientidel vähenes plasma Gb3 pärast 6-kuulist ravi Replagal'iga 0,2 mg/kg 40–50% ja see vähenemine püsis 11 patsiendil pärast kokku 4 aastat kestnud ravi.
In male rats, a dose-related increase in Leydig cell adenomas and interstitial cell hyperplasia was observed at exposures considered sufficiently in excess of the maximum human exposure.
Isasrottidel täheldati Leydigi-rakuliste adenoomide ja interstitsiaalrakuliste hüperplaasiate annuse suurusest sõltuvat esinemissageduse tõusu annuste juures, mis olid maksimaalsest inimese annusest piisavalt kõrgemad.
In males Fertavid is used in the treatment of deficient spermatogenesis due to hypogonadotrophic hypogonadism.
Meestel kasutatakse Fertavid’i hüpogonadotroopsest hüpogonadismist tingitud spermatogeneesi puudulikkuse raviks.
In males Primary Testicular Failure
Meestel Primaarne testikulaarpuudulikkus
In males Puregon is used in the treatment of deficient spermatogenesis due to hypogonadotrophic hypogonadism.
Meestel kasutatakse Puregon’i hüpogonadotroopsest hüpogonadismist tingitud spermatogeneesi puudulikkuse raviks.
In males, slight decreases of the seminal vesicle weights were observed.
Isasloomadel täheldati seemnepõiekeste kaalu vähest vähenemist.
In mammals toltrazuril is absorbed slowly after oral administration.
Imetajatel imendub toltrasuriil aeglaselt peale suukaudset manustamist.
In man, about 80 % of the circulating memantine-related material is present as the parent compound.
Inimesel esineb ligikauduligikaudu 80% tsirkuleerivast memantiinist muutumatul kujul.
In man, an activity in both partial and generalised epilepsy conditions (epileptiform discharge/photoparoxysmal response) has confirmed the broad spectrum pharmacological profile of levetiracetam.
Inimesel on ravimi toime nii partsiaalsete kui generaliseerunud epilepsiahoogude korral (epileptiformne hoog/fotoparoksüsmaalne reaktsioon) kinnitanud levetiratsetaami farmakoloogilise profiili laia spektrit
In man, an activity in both partial and generalised epilepsy conditions (epileptiform discharge/photoparoxysmal response) has confirmed the broad spectrum pharmacological profile of levetiracetam.
Inimesel on ravimi toime nii partsiaalsete kui generaliseerunud epilepsiahoogude korral (epileptiformne hoog/fotoparoksüsmaalne reaktsioon) kinnitanud prekliinilise farmakoloogilise profiili laia spektrit.
In man, the combination of angiotensin converting enzyme (ACE) inhibitors and non-steroidal anti- inflammatory drugs (NSAIDs) can lead to reduced anti-hypertensive efficacy or impaired renal function.
Inimesel võib angiotensiini konverteeriva ensüümi (AKE) inhibiitorite ja mittesteroidsete põletikuvastaste ainete (MSPVA-de) kombineerimine vähendada antihüpertensiivset toimet või kahjustada neerufunktsiooni.