natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Clinical trial results in the treatment of severe osteogenesis imperfecta in paediatric patients aged 1 to 17 years
Kliinilise uuringu tulemused raskekujulise osteogenesis imperfecta’ga 1-17 aastaste pediaatriliste patsientide ravis
Clinical trial results in the treatment of severe osteogenesis imperfecta in paediatric patients aged 1 to 17 years
Kliinilise uuringu tulemused raskekujulise osteogenesis imperfecta’ga 1…17-aastaste laste ravis
Clinical trial results in the treatment of TIH
Kliiniliste uuringute tulemused tuumorist indutseeritud hüperkaltseemia (TIH) ravis
Clinical Trial: During clinical trials in other indications (totaling approximately 300 patients) 8% of patients reported a local and/or systemic hypersensitivity reactions.
Kliinilised uuringud: kliinilistes uuringutes teistel näidustustel (kokku umbes 300 patsiendil) esines 8% - l patsientidest paikseid ja/või süsteemseid ülitundlikkusreaktsioone.
Clinical trials are ongoing in previously untreated patients (PUPs) with ReFacto AF.
ReFacto AF’iga varem ravimata patsientidega kliinilised uuringud veel kestavad.
Clinical trials conducted with regadenoson excluded patients with recent (within 3 months) myocardial infarction.
Hiljuti (viimase 3 kuu jooksul) müokardiinfarkti põdenud patsiendid jäeti regadenosooni kliinilistest uuringutest välja.
Clinical trials data
Kliiniliste uuringute andmed
Clinical trials evaluating use of ReFacto AF in children less than 6 years of age are ongoing.
Praegu toimuvad kliinilised uuringud ReFacto AF’i kasutamise hindamiseks alla 6 aasta vanustel lastel.
Clinical trials experience
Kliiniliste uuringute kogemused
Clinical trials experience.
1 Kliiniliste uuringute andmed
Clinical trials have demonstrated that it takes at least 12-16 weeks for Xolair treatment to show effectiveness.
Kliiniliste uuringute käigus on tõestatud, et Xolair’i raviefektiivsus saabub vähemalt 12...16 nädalat pärast ravi alustamist.
Clinical trials have shown that Cholestagel and statins can be co-administered or dosed apart, and that Cholestagel and ezetimibe can be co- administered or dosed apart.
Kliinilised uuringud on näidanud, et Cholestagel’i ja satiini võib manustada koos või eraldi ning Cholestagel’i ja esetimiibi saab manustada koos või eraldi.
Clinical trials have shown that transient increases in serum creatinine (ranging between 1.5-1.9 times baseline level), both with and without proteinuria, are associated with the use of Avastin.
Kliinilised uuringud on näidanud, et seerumi kreatiniinisisalduse mööduv suurenemine (1,5...1,9 korda võrreldes ravieelsete väärtustega) koos proteinuuriaga või ilma on seotud Avastin’i kasutamisega.
Clinical trials in a small number of patients have provided limited information about the use of Angiox in patients with HIT/HITTS.
Väikese arvu HIT/HITTS sündroomiga patsentidel läbi viidid kliinilistest uuringutest on saadud vähe andmeid Angiox’i kasutamise kohta nimetatud patsientidel.
Clinical trials in patients with type 1 and type 2 diabetes have demonstrated reduced postprandial hyperglycaemia with Humalog Mix25 compared to human insulin mixture 30/70.
Kliinilistes uuringutes I ja II tüüpi diabeediga patsientidel esines postprandiaalse hüperglükeemia vähenemine Humalog Mix25’ga võrreldes humaaninsuliin 30/70’ga.
Clinical trials in patients with type 1 and type 2 diabetes have demonstrated reduced postprandial hyperglycaemia with insulin lispro compared to soluble human insulin.
I ja II tüüpi diabeedihaigetega läbiviidud kliinilised uuringud on tõestanud söögijärgse hüperglükeemia vähenemist lispro-insuliiniga, võrreldes lühitoimelise humaan insuliiniga.
Clinical trials in patients with type 1 and type 2 diabetes have demonstrated reduced postprandial hyperglycaemia with Liprolog Mix25 compared to human insulin mixture 30/70.
Kliinilistes uuringutes I ja II tüüpi diabeediga patsientidel esines postprandiaalse hüperglükeemia vähenemine Liprolog Mix25’ga võrreldes humaaninsuliin 30/70’ga.
Clinical trials in patients with type 1 diabetes have demonstrated a reduced risk of nocturnal hypoglycaemia with insulin aspart compared with soluble human insulin.
Kliinilised uuringud I tüüpi diabeeti põdevate patsientidega näitasid, et võrreldes lahustuva humaaninsuliiniga vähendas aspartinsuliin öise hüpoglükeemia ohtu.
Clinical trials in peginterferon+ribavirin-experienced adults SAPPHIRE-II – genotype 1, peginterferon+ribavirin-experienced
PEARL-II – 1b genotüüp, peginterferoon + ribaviriiniga varem ravitud (ravikogenud) patsiendid
Clinical trials in postmenopausal women with primary breast cancer have shown that fulvestrant significantly down-regulates ER protein in ER positive tumours compared with placebo.
Kliinilised uuringud esmase rinnavähiga postmenopausis naistel on näidanud, et võrreldes platseeboga pidurdab fulvestrant oluliselt ER proteiini sünteesi ER-positiivsetes kasvajates.
Clinical trials in treatment-naïve adults
Kliinilised uuringud
Clinical trials in Venous Thromboembolism (VTE) prophylaxis following major joint replacement surgery
Suure liigese asendusoperatsiooni järgse venoosse tromboemboolia (VTE) profülaktika kliinilised uuringud
Clinical trials included approximately 530 patients treated with Somatropin Biopartners.
Kliinilistes uuringutes osales ligikaudu 530 Somatropin Biopartners’iga ravitud patsienti.
Clinical trials involved the administration of 2029 doses of Ambirix to 1027 subjects from 1 year up to and including 15 years of age.
Kliinilistes uuringutes manustati 2029 annust Ambirix’i 1027 isikule vanuses 1 aasta kuni 15 aastat (kaasaarvatud).
Clinical trials of pazopanib in combination with pemetrexed (non-small cell lung cancer (NSCLC)) and lapatinib (cervical cancer) were terminated early due to concerns over increased toxicity and/or mortality, and a safe and effective combination dose has not been established with these regimens.
Kliinilised uuringud, kus pasopaniibi kasutati kombinatsioonis pemetrekseedi (mitteväikerakk-kopsuvähk) ja lapatiniibiga (emakakaelavähk), lõpetati ennetähtaegselt seoses toksilisuse ja/või suremuse suurenemisega ning nende raviskeemide puhul ei ole ohutut ja tõhusat kombineeritud annust kindlaks tehtud.
Clinical trials of up to 2 years’ duration did not show any additional safety signals or unforeseen risks with vildagliptin monotherapy.
Kuni 2 aastat kestvates kliinilistes uuringutes ei ilmnenud vildagliptiini monoteraapia korral täiendavaid ohutussignaale ega ettenägematuid riske.
Clinical trials of up to more than 2 years’ duration did not show any additional safety signals or unforeseen risks when vildagliptin was added on to metformin.
Rohkem kui 2 aastat kestvates kliinilistes uuringutes ei ilmnenud vildagliptiini lisamisel metformiinile täiendavaid ohutussignaale ega ettenägematuid riske.
Clinical trials performed with Vimizim assessed the impact of treatment on the systemic manifestations of MPS IVA in various domains including endurance, respiratory function, growth velocity, and mobility, as well as urine KS.
Vimizimiga tehtud kliinilistes uuringutes hinnati ravi mõju nii IVA-tüüpi mukopolüsahharidoosi süsteemse avaldumise eri aspektidele (muu hulgas vastupidavus, hingamisfunktsioonid, kasvukiirus ja mobiilsus) kui ka uriini kerataansulfaadile.
Clinical trials were conducted with the H5N1 vaccine (see section 5.1 for more information on the H5N1 vaccines) in approximately 3700 subjects (ranging in age groups from 18 to 59 years and 60 years and above) and special risk groups of approximately 300 subjects each, consisting of immunocompromised subjects and patients with chronic disease conditions.
Käesoleva H5N1 vaktsiiniga (lisateavet H5N1 vaktsiinide kohta vt lõik 5.1) viidi läbi kliinilised uuringud umbes 3700-l patsiendil (vanuses 18 kuni 59 aastat ning 60 ja enam aastat) ning umbes 300 patsiendiga riskirühmades, kuhu kuulusid immuunpuudulikkusega ning krooniliste haigustega patsiendid.
Clinical trials with a similar vaccine
Kliinilised uuringud sarnase vaktsiiniga
Clinical trials with a version of Celvapan containing a H5N1 vaccine strain
Kliinised uuringud Celvapani versiooniga, mis sisaldab H5N1vaktsiiniga tüve
Clinical trials with celecoxib have shown renal effects similar to those observed with comparator NSAIDs.
Tselekoksiibiga läbi viidud kliinilistes uuringutes on leitud samasuguseid toimeid neerudele kui muude sarnaste MSPVA-de puhul.
Clinical trials with Celvapan (H1N1)v
Vaktsiini Celvapan (H1N1)v kliinilised uuringud
Clinical trials with IOA have shown that you may occasionally miss your regular monthly period after Day 24.
IOA’ga läbi viidud kliinilised uuringud on näidanud, et mõnikord võib pärast tablettide võtmise 24. päeva tekkiv tavapärane menstruatsioon vahele jääda.
Clinical trials with Zoely have shown that you may occasionally miss your regular monthly period after Day 24.
Zoely’ga läbi viidud kliinilised uuringud on näidanud, et mõnikord võib pärast tablettide võtmise 24. päeva tekkiv tavapärane menstruatsioon vahele jääda.
Clinical trials:
Kliinilised uuringud:
clinical trials: 2-4-6 months, 3-4-5 months and 6-10-14 weeks.
Kliinilistes uuringutes on uuritud järgmisi skeeme: 2-4- 6 kuul, 3-4-5 kuul ja 6-10-14 nädalal.
Clinical use of Fertavid by the intramuscular or subcutaneous routes may lead to local reactions at the site of injection (3% of all patients treated).
Sageli (3% ravi saanud patsientidest) on täheldatud, et Fertavid’i kliiniline intramuskulaarne või subkutaanne manustamine võib põhjustada manustamiskoha reaktsioone.
Clinical use of Puregon by the intramuscular or subcutaneous routes may lead to local reactions at the site of injection (3% of all patients treated).
Sageli (3% ravi saanud patsientidest) on täheldatud, et Puregon’i kliiniline intramuskulaarne või subkutaanne manustamine võib põhjustada manustamiskoha reaktsioone.
Clinical vertebral fracture
Kliiniline selgroolülimurd
Clinical virology studies
Kliinilised viroloogilised uuringud
Clinical Worsening Events
Kliinilise seisundi halvenemise juhud
Clinical, ECG and biological monitoring is recommended, and digoxin dose should be halved.
Soovitatav on kliiniline, EKG ja bioloogiline jälgmine ning digoksiini annus tuleb poolitada.
Clinically and statistically significant improvement was also noted on all individual components of the ACR response (tender and swollen joint counts, patient and physician global assessment, disability index scores (HAQ), pain assessment and C-Reactive Proteins (mg/dl).
Kliiniliselt ja statistiliselt olulist paranemist täheldati ka ACR ravivastuse kõigi üksikkomponentide osas (valulike ja turses liigeste arv, patsiendi ja arsti üldhinnang, puude indeks (HAQ), hinnang valule ja C-reaktiivne valk (mg/dl)).
Clinically evaluable
Kliiniliselt hinnatav
Clinically important disruptions of the blood-brain barrier
Hematoentsefaalbarjääri kliiniliselt olulised kahjustused
Clinically important elevation (CK ≥ 10 times the ULN without muscular symptoms) was seen in 0.06% of the patients treated with Pravafenix. (see section 4.4).
Kliiniliselt olulist kreatiinfosfokinaasi sisalduse suurenemist (≥ 10 korda üle referentsvahemiku ülapiiri, ilma lihassümptomite esinemiseta) täheldati 0,06% Pravafenixiga ravitud patsientidest (vt lõik 4.4).
Clinically important elevations in serum transaminases (ALT and/or AST ≥ 5 times the ULN) were seen in 0.38% of the patients treated with Pravafenix. (see section 4.4).
Kliiniliselt olulist seerumi transaminaaside sisalduse suurenemist (ALAT ja/või ASAT ≥ 5 korda üle referentsvahemiku ülapiiri) täheldati 0,38% Pravafenixiga ravitud patsientidest (vt lõik 4.4).
Clinically important elevations of CK ( 10 X ULN) were seen in 0.3 % of the patients treated with Pelzont with or without a statin (see section 4.4).
Kreatiinkinaasi aktiivsuse kliiniliselt olulist suurenemist (≥10 korda üle normivahemiku ülempiiri) täheldati 0,3% patsientidest, kes said Pelzont-ravi koos statiiniga või ilma (vt lõik 4.4).
Clinically important elevations of CK ( 10 X ULN) were seen in 0.3 % of the patients treated with Tredaptive with or without a statin (see section 4.4).
Kreatiinkinaasi aktiivsuse kliiniliselt olulist suurenemist (≥10 korda üle normivahemiku ülempiiri) täheldati 0,3% patsientidest, kes said Tredaptive-ravi koos statiiniga või ilma (vt lõik 4.4).
Clinically important elevations of CK ( 10 X ULN) were seen in 0.3 % of the patients treated with Trevaclyn with or without a statin (see section 4.4).
Kreatiinkinaasi aktiivsuse kliiniliselt olulist suurenemist (≥10 korda üle normivahemiku ülempiiri) täheldati 0,3% patsientidest, kes said Trevaclyn-ravi koos statiiniga või ilma (vt lõik 4.4).
Clinically important, active infection (e.g. active tuberculosis; see section 4.4).
Kliiniliselt oluline, aktiive infektsioon (nt aktiivne tuberkuloos; vt lõik 4.4).
Clinically it is not possible to determine whether a HSR with Triumeq would be caused by abacavir or dolutegravir.
Kliiniliselt ei ole võimalik kindlaks teha, kas Triumeq’i kasutamisel tekkinud ülitundlikkusreaktsioon on tingitud abakaviirist või dolutegraviirist.
Clinically meaningful improvement in hand function as determined by the URAM (Unite´ Rhumatologique des Affections de la Main) score was observed at Day 31 (-11.3) and Day 61 (-12.3).
Käefunktsiooni kliiniliselt olulist paranemist URAM-i (Unite´ Rhumatologique des Affections de la Main) skoori järgi täheldati 31. päeval (-11,3) ja 61. päeval (-12,3).
Clinically meaningful interactions would not be expected with other sulphonylureas (e.g., glipizide, tolbutamide, and glimepiride) which, like glibenclamide, are primarily eliminated by CYP2C9.
Kliinilise tähtsusega koostoimeid ei ole oodata ka teiste sulfonüüluureatega (nt glipisiid, tolbutamiid ja glimepiriid), mis – samuti nagu glibenklamiid – elimineeritakse eeskätt CYP2C9 abil.
Clinically meaningful reductions in HbA1c compared to control were also observed regardless of baseline background medication dose.
Samuti täheldati kliiniliselt olulist HbA1c vähenemist võrreldes kontrolliga sõltumata foonravi annusest uuringu alguses.
clinically monitored for
kliiniliselt jälgida
clinically overt bleeding in excess of what was expected and leading to transfusion of ≥ 2 units packed cells or whole blood in excess of what was expected
kliiniliselt ilmne ja oodatavast rohkem verejooks, mis vajas vähemalt 2 ühiku võrra oodatust enama erütrotsüütide massi või täisvere ülekannet
Clinically relevant ADRs reported in ≥1% and <5% of the ramucirumab plus docetaxel-treated patients in REVEL were hyponatraemia (4.8% ramucirumab plus docetaxel versus 2.4% for placebo plus docetaxel), proteinuria (3.3% ramucirumab plus docetaxel versus 0.8% placebo plus docetaxel) and gastrointestinal perforation (1% ramucirumab plus docetaxel versus 0.3% placebo plus docetaxel).
Kliiniliselt olulised kõrvatoimed, mida teatati ≥1% ja <5% ramutsirumab pluss dotsetakseeliga ravitud patsientidel REVEL-uuringus olid hüponatreemia (4,8% ramutsirumab pluss dotsetakseel versus 2,4% platseebo pluss dotsetakseel), proteinuuria (3,3% ramutsirumab pluss dotsetakseel versus 0,8% platseebo pluss dotsetakseel) ja seedetrakti perforatsioon (1% ramutsirumab pluss dotsetakseel versus 0,3% platseebo pluss dotsetakseel).
Clinically relevant ADRs reported in ≥1% and <5% of the ramucirumab plus FOLFIRI-treated patients in RAISE: gastrointestinal perforation (1.7% ramucirumab plus FOLFIRI versus 0.6% for placebo plus FOLFIRI).
Kliiniliselt olulised kõrvaltoimed, millest RAISE uuringus teatati ≥ 1% ja < 5% ramutsirumab pluss FOLFIRI-ga ravitud patsientidel, olid seedetrakti perforatsioon (1,7% ramutsirumab koos FOLFIRI-ga vs 0,6% platseebo koos FOLFIRI-ga).
Clinically relevant ADRs reported in ≥1% and <5% of the ramucirumab plus paclitaxel-treated patients in RAINBOW were gastrointestinal perforation (1.2% ramucirumab plus paclitaxel versus 0.3% for placebo plus paclitaxel) and sepsis (3.1% ramucirumab plus paclitaxel versus 1.8% placebo plus paclitaxel).
Kliiniliselt olulised kõrvaltoimed, millest RAINBOW-uuringus teatati ≥ 1 % ja < 5 % ramutsirumab pluss paklitakseeliga ravitud patsientidel, olid seedetrakti perforatsioon (1,2 % ramutsirumab koos paklitakseeliga vs 0,3 % platseebo koos paklitakseeliga) ja sepsis (3,1 % ramutsirumab koos paklitakseeliga vs 1,8 % platseebo koos paklitakseeliga).
Clinically relevant ADRs reported in ≥1% and <5% of the ramucirumab treated patients in REGARD were: neutropenia, arterial thromboembolic events (see sections 4.2 and 4.4), intestinal obstruction, epistaxis, and rash.
Kliiniliselt olulised kõrvaltoimed, millest REGARD uuringus teatati ≥ 1 % ja < 5 % ramutsirumabiga ravitud patsientidel, olid: neutropeenia, arteriaalne trombemboolia (vt lõigud 4.2 ja 4.4), soolesulgus, ninaverejooks ja nahalööve.
Clinically Relevant Bleeding (Major and CRNM)b, n (%)
Kliiniliselt asjakohane verejooks (suurem ja kliiniliselt asjakohane väiksem verejooks),b n (%)
clinically relevant bradycardia
kliiniliselt oluline bradükardia
clinically relevant bradycardia (persistent heart rate < 50 bpm);
kliiniliselt oluline bradükardia (püsiv südamerütm < 50 lööki minutis);
Clinically relevant changes in tenofovir pharmacokinetics in patients with hepatic impairment were not observed in patients with mild to moderate hepatic impairment, and no tenofovir alafenamide dose adjustment is required in patients with mild to moderate hepatic impairment.
Kerge kuni mõõduka maksafunktsiooni kahjustusega patsientidel ei täheldatud tenofoviiri farmakokineetika kliiniliselt olulisi muutusi ja kerge kuni mõõduka maksafunktsiooni kahjustusega patsientidel ei ole tenofoviiralafenamiidi annuse kohandamine vajalik.
Clinically relevant changes in tenofovir pharmacokinetics were not observed in patients with mild to moderate hepatic impairment, and no tenofovir alafenamide dose adjustment is required in patients with mild to moderate hepatic impairment.
Kerge kuni mõõduka maksafunktsiooni kahjustusega patsientidel ei täheldatud tenofoviiri farmakokineetika kliiniliselt olulisi muutusi ning kerge kuni mõõduka maksafunktsiooni kahjustusega patsientidel ei ole tenofoviiralafenamiidi annuse kohandamine vajalik.
Clinically relevant CTC toxicities that were reported in ≥ 1 % and < 5 % of the patients that were randomly assigned to pemetrexed include: infection without neutropenia, febrile neutropenia, allergic reaction/hypersensitivity, increased creatinine, motor neuropathy, sensory neuropathy, erythema multiforme, and abdominal pain.
Kliinilise tähtsusega CTC toksilisusteks, mida registreeriti ≥ 1 % ja ≤ 5 %-l patsientidest, kes olid randomiseeritult määratud pemetrekseedi gruppi, olid neutropeeniata infektsioon, neutropeenia palavikuga, allergiline reaktsioon/ülitundlikkus, kreatiniini taseme tõus, motoorne neuropaatia, sensoorne neuropaatia, erythema multiforme ja kõhuvalu.
Clinically relevant CTC toxicities that were reported in ≥ 1 % and < 5 % of the patients that were randomly assigned to receive cisplatin and pemetrexed include: renal failure, infection, pyrexia, febrile neutropenia, increased AST, ALT, and GGT, urticaria and chest pain.
Kliiniliselt olulisteks CTC toksilisusteks, mida registreeriti - ≥ 1%-l ja ≤ 5 %-l patsientidest, kes olid randomiseeritult määratud tsisplatiini ja pemetrekseedi gruppi, olid: neerupuudulikkus, infektsioon, palavik, neutropeenia palavikuga, ASAT, ALAT ja GGT tõus, urtikaaria ja valu rinnus.
Clinically relevant CTC toxicities that were reported in ≥ 1 % and ≤ 5 % of the patients that were randomly assigned to pemetrexed include: infection without neutropenia, febrile neutropenia, allergic reaction/hypersensitivity, increased creatinine, motor neuropathy, sensory neuropathy, erythema multiforme, and abdominal pain.
Kliinilise tähtsusega CTC toksilisusteks, mida registreeriti ≥ 1 % ja ≤ 5 %-l patsientidest, kes olid randomiseeritult määratud pemetrekseedi gruppi, olid neutropeeniata infektsioon, neutropeenia palavikuga, allergiline reaktsioon/ülitundlikkus, kreatiniini taseme tõus, motoorne neuropaatia, sensoorne neuropaatia, erythema multiforme ja kõhuvalu.
Clinically relevant CTC toxicities that were reported in ≥ 1 % and ≤ 5 % of the patients that were randomly assigned to receive cisplatin and pemetrexed include: renal failure, infection, pyrexia, febrile neutropenia, increased AST, ALT, and GGT, urticaria and chest pain.
Kliiniliselt olulisteks CTC toksilisusteks, mida registreeriti ≥ 1%-l ja ≤ 5 %-l patsientidest, kes olid randomiseeritult määratud tsisplatiini ja pemetrekseedi gruppi, olid: neerupuudulikkus, infektsioon, palavik, neutropeenia palavikuga, ASAT, ALAT ja GGT tõus, urtikaaria ja valu rinnus.
Clinically relevant CTC toxicity of any grade that was reported in ≥ 1 % and ≤ 5 % of the patients that were randomly assigned to pemetrexed include: febrile neutropenia, infection, decreased platelets, diarrhoea, constipation, alopecia, pruritis/itching, fever (in the absence of neutropenia), ocular surface disease (including conjunctivitis), increased lacrimation, dizziness and motor neuropathy.
Mistahes raskusastme kliiniliselt oluline CTC toksilisus, mida kirjeldati ≥ 1 % ja  5 % patsientidest, kes randomiseeriti saama pemetrekseedi, hõlmab järgimisi kõrvaltoimeid: febriilne neutropeenia, infektsioon, trombotsüütide arvu langus, kõhulahtisus, kõhukinnisus, alopeetsia, sügelus, palavik (neutropeenia puudumisel), silma pindmine haigus (sh konjunktiviit), suurenenud pisaravool, pearinglus ja motoorne neuropaatia.
Clinically relevant CTC toxicity of any grade that was reported in ≥ 1 % and ≤ 5 % of the patients that were randomly assigned to pemetrexed include: febrile neutropenia, infection, decreased platelets, diarrhoea, constipation, alopecia, pruritus/itching, fever (in the absence of neutropenia), ocular surface disease (including conjunctivitis), increased lacrimation, dizziness and motor neuropathy.
Mistahes raskusastme kliiniliselt oluline CTC toksilisus, mida kirjeldati ≥ 1% ja ≤ 5% patsientidest, kes randomiseeriti saama pemetrekseedi, hõlmab järgimisi kõrvaltoimeid: febriilne neutropeenia, infektsioon, trombotsüütide arvu langus, kõhulahtisus, kõhukinnisus, alopeetsia, sügelus, palavik (neutropeenia puudumisel), silma pindmine haigus (sh konjunktiviit), suurenenud pisaravool, pearinglus ja motoorne neuropaatia.
Clinically relevant CTC toxicity of any grade that was reported in ≥ 1% and  5% of the patients that were randomly assigned to pemetrexed include: febrile neutropenia, infection, decreased platelets, diarrhoea, constipation, alopecia, pruritis/itching, fever (in the absence of neutropenia), ocular surface disease (including conjunctivitis), increased lacrimation, dizziness and motor neuropathy.
Mistahes raskusastme kliiniliselt oluline CTC toksilisus, mida kirjeldati ≥ 1 % ja  5 % patsientidest, kes randomiseeriti saama pemetrekseedi, hõlmab järgimisi kõrvaltoimeid: febriilne neutropeenia, infektsioon, trombotsüütide arvu langus, kõhulahtisus, kõhukinnisus, alopeetsia, sügelus, palavik (neutropeenia puudumisel), silma pindmine haigus (sh konjunktiviit), suurenenud pisaravool, pearinglus ja motoorne neuropaatia.
Clinically relevant CTC toxicity that was reported in < 1 % of the patients that were randomly assigned to pemetrexed include: allergic reaction/hypersensitivity, erythema multiforme, supraventricular arrhythmia and pulmonary embolism.
Kliiniliselt oluline CTC toksilisus, mida kirjeldati <1 % patsientidest, kes randomiseeriti saama pemetrekseedi, hõlmab järgimisi kõrvaltoimeid: febriilne neutropeenia, allergiline reaktsioon/ülitundlikkus, motoorne neuropaatia, multiformne erüteem, supraventrikulaarne arütmia ja kopsu trombemboolia.
Clinically relevant CTC toxicity that was reported in < 1% of the patients that were randomly assigned to pemetrexed include: allergic reaction/hypersensitivity, erythema multiforme, supraventricular arrhythmia and pulmonary embolism.
Kliiniliselt oluline CTC toksilisus, mida kirjeldati <1 % patsientidest, kes randomiseeriti saama pemetrekseedi, hõlmab järgimisi kõrvaltoimeid: febriilne neutropeenia, allergiline reaktsioon/ülitundlikkus, motoorne neuropaatia, multiformne erüteem, supraventrikulaarne arütmia ja kopsu trombemboolia.