natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The patient-specific pack contains a variable number of casings based on the patient’s body weight.
Iga patsiendispetsiifiline pakend sisaldab patsiendile vajalikule spetsiifilisele annusele vastavalt erineva arvu pakendeid.
The patient-year adjusted overall incidence of confirmed ONJ was 1.1% during the first year of treatment, 3.7% in the second year and 4.6% per year thereafter.
Kinnitust leidnud lõualuu osteonekroosi üldine tekkesagedus kohandatuna patsiendi raviaasta kohta oli esimesel raviaastal 1,1%, teisel raviaastal 3,7% ja seejärel 4,6% aasta kohta.
The Patient/carer and close contacts guide shall contain the following key messages:
Juhis patsiendile, hooldajale ja lähikondsetele peab sisaldama järgmisi olulisi sõnumeid:
The Patient/parents or caregivers guides shall contain the following key messages:
Patsientidele/lapsevanematele või hooldajatele mõeldud juhendid peavad sisaldama alljärgnevat põhiteavet:
The patients all had vitamin E deficiency that was not responding to other vitamin E treatments given by mouth.
Kõigil patsientidel oli E-vitamiini vaegus, mis ei allunud ravile ühegi suukaudse E-vitamiini vaeguse raviga.
The patients at risk of TLS and TFR are those with high tumour burden prior to treatment.
Tuumori lüüsi sündroomi ja kasvaja ägenemisreaktsiooni oht on nendel patsientidel, kellel on enne ravi alustamist suur kasvajakoormus.
The patients at risk of tumour lysis syndrome are those with high tumour burden prior to treatment.
Tuumori lüüsi sündroomi oht on nendel patsientidel, kellel on enne ravi alustamist suur tuumorikoormus.
The patients can inject Avonex themselves if they have been trained appropriately.
Kui patsiendid on saanud asjakohast õpetust, võivad nad Avonexi süstida endale ise.
The patients can inject Betaferon themselves, provided that they have been trained.
Vastavat õpetust saanud patsiendid võivad Betaferoni endale ise süstida.
The patients can inject Extavia themselves, provided that they have been trained.
Asjakohase juhenduse saanud patsiendid võivad Extaviat süstida endale ka ise.
The patients can inject Rebif themselves if they have been trained appropriately.
Kui patsiendid on saanud asjakohase väljaõppe, võivad nad Rebifi süstida endale ise.
The patients chosen for the second study were those with frequent attacks, at least two attacks per month on average.
Teises uuringus osalesid patsiendid, kellel esines episoode sageli (keskmiselt vähemalt kaks korda kuus).
The patients continued to receive their standard treatments for SLE during the studies.
Uuringute ajal said patsiendid ka süsteemse erütematoosluupuse standardravi.
The patients enrolled in clinical studies (CT-AMT-010-01, CT-AMT 011-01, CT- AMT 011-02) should be followed up in the LPLD registry.
Kliinilistesse uuringutesse (CT-AMT-010-01, CT-AMT 011-01, CT-AMT 011-02) kaasatud patsiente tuleb jälgida ka LPLD registris.
The patients enrolled into the trial had at least two clinically silent lesions on the T2-weighted MRI scan, with a size of at least 3 mm, at least one of which is ovoid or periventricular or infratentorial.
Uuringusse kaasatud patsientidel oli vähemalt kaks kliiniliselt mitteavalduvat kollet T2-režiimis MRI skaneeringul, mõõtmetega vähemalt 3 mm, millest vähemalt üks on ovoidne, periventrikulaarne või infratentoriaalne.
The patients had between one and five liver lesions that had already been detected using MRI, ultrasound, or computerised
Patsientidel oli üks kuni viis maksakahjustust, mis olid juba avastatud magnetresonants- tomograafia, ultraheli või kompuutertomograafia (CT) abil.
The patients had previously been treated but the treatments had not worked or the disease had come back.
Patsiendid olid saanud ravi, aga see ei mõjunud või tekkis haigus uuesti.
The patients had previously been treated with desmopressin or von Willebrand factor and, in the first part of the study, received Voncento for 12 months.
Patsiente oli varem ravitud desmopressiini või von Willebrandi teguriga ja nad olid kasutanud uuringu esimeses osas Voncentot 12 kuud.
The patients had previously taken other treatments for HIV for at least six months, but these had stopped working.
Patsiendid olid kasutanud muid HIV-ravimeid vähemalt kuus kuud, kuid need olid lakanud toimimast.
The patients in the study were infected with genotypes 1, 2 or 3 and all received treatment for 12 or 24 weeks.
Uuringus osalenud patsiendid olid nakatunud genotüüpidega 1, 2 või 3 ja kõik said ravi kas 12 või 24 nädalat.
The patients in this study (n=452) had locally recurrent, inoperable and/or metastatic soft tissue sarcoma of one of two subtypes – leiomyosarcoma or liposarcoma.
Selles uuringus osalenud patsientidel (n = 452) oli paikselt korduva, mitteopereeritava ja/või metastaseerunud pehmete kudede sarkoomi üks alatüüp kahest – leiomüosarkoom või liposarkoom.
The patients received 24 mg/m2 body surface area (BSA) of Humira up to a maximum of 20 mg every other week as a single dose via SC injection for at least 24 weeks.
Patsientidele manustati Humira’t annuses 24 mg/m2 kehapinna kohta, maksimaalse annusega 20 mg igal teisel nädalal ühekordse subkutaanse süstena vähemalt 24 nädala jooksul.
The patients received Hizentra every week for 28 weeks.
Patsiendid said Hizentrat igal nädalal 28 nädalat järjest.
The patients received treatment with Yervoy (3 mg per kg bodyweight), treatment with an experimental medicine called ‘gp100’, or treatment with a combination of Yervoy and gp100.
Patsientidele manustati Yervoyd (3 mg kehamassi kg kohta), eksperimentaalravimit gp100 või Yervoy ja gp100 kombinatsioonravi.
The patients receiving the lower dose of Torisel in combination with interferon alfa survived for a similar length of time (8.4 months) as those taking interferon alfa alone.
Toriseli väiksemat annust ja alfainterferooni saanud patsientide elulemus sarnanes (8,4 kuud) üksnes alfainterferooni saanud patsientide omaga.
The patients should be included in the Registry until both following conditions are met: 5 years recruitment period and 200 patients included.
Registrisse tuleb kaasata kõik patsiendid kuni ajani, kui on saavutatud mõlemad järgnevad tingimused: 5-aastane värbamisperiood ja kaasatud on 200 patsienti.
The patients should be informed not to take Tadalafil Mylan in such combinations.
Patsiente tuleb hoiatada, et nad ei kasutaks Tadalafil Mylani sellistes kombinatsioonides.
The patients studied had an MMSE (Mini-Mental State Examination) score of 10 – 24.
Uuritud patsientidel oli MMSE (Mini-Mental State Examination) skoor 10–24.
The patients studied had an MMSE (Mini-Mental State Examination) score of 10-24.
Uuritud patsientide MMSE (Mini-Mental testi) skoor oli vahemikus 10–24.
The patients studied had an MMSE (Mini-Mental State Examination) score of 10–24.
Uuritud patsientide MMSE (Mini-Mental testi) skoor oli vahemikus 10–24.
The patients studied had an MMSE (Mini-Mental State Examination) score of 10–24.
Uuritud patsientidel oli MMSE (Mini-Mental State Examination) skoor 10...24.
The patients studied were receiving antiretroviral therapy containing Viramune 200 mg immediate- release tablets twice daily for at least 6 weeks prior to pharmacokinetic sampling, with a median duration of therapy of 3.4 years.
Uuritud patsiendid said retroviirusevastast ravi, milles sisaldus Viramune 200 mg toimeainet kiirelt vabastavad tabletid kaks korda ööpäevas, vähemalt 6 nädalat enne farmakokineetika analüüsimist, kusjuures keskmine ravi kestus oli 3,4 aastat.
The patients taking Instanyl were allowed to take a second spray ten minutes after the first dose if there had been insufficient pain relief.
Kui esimene annus ei leevendanud valu piisavalt, lubati Instanyli võtvatel patsientidel pihustada 10 minuti pärast teine annus.
The patients treated with micafungin in clinical studies represent a critically ill patient population that requires multiple medicinal products including antineoplastic chemotherapy, potent systemic immunosuppressants and broad spectrum antibiotics.
Kliinilistes uuringutes mikafungiiniga ravitud patsiendid esindavad kriitiliselt haigete patsientide populatsiooni, kes vajavad samaaegselt mitmeid ravimeid, sh kasvajavastast kemoteraapiat, tugevatoimelisi süsteemseid immunosupressante ja laia toimespektriga antibiootikume.
The patients were followed for 2 to 4.5 years after vaccination.
Patsiente kontrolliti pärast vaktsineerimist 2–4,5 aasta vältel.
The patients were given an Ozurdex implant or they received a ‘sham’ treatment where an applicator was pressed against their eye but nothing was actually injected.
Patsientidele manustati Ozurdexi implantaat või nad said platseeboravi, kus aplikaator suruti vastu silma, kuid tegelikult implantaati ei süstitud.
The patients were given either Macugen (0.3 mg, 1 mg or 3 mg) or a ‘sham’ injection.
Patsientidele süstiti kas Macugeni (0,3 mg, 1 mg või 3 mg) või tehti näiline süst.
The patients were scheduled to receive Aldurazyme 100 U/kg weekly infusions for a total duration of 52 weeks.
Patsientidele plaaniti kokku 52 nädala jooksul iga nädal manustada Aldurazyme’i 100 ühikut/kg kohta.
The patients were switched to monotherapy with miglustat 100 mg t.i.d.
Patsiendid viidi üle monoteraapiale miglustaadiga 100 mg kolm korda päevas.
The patients were titrated to their optimal dose of rotigotine in weekly increments of 2 mg/24 h starting at 4 mg/24 h to a maximum dose of 16 mg/24 h.
Patsiente tiitriti kuni nende jaoks optimaalse rotigotiiniannusteni astmega 2 mg/24 h nädalas, alustades annusest 4 mg/24 h kuni maksimaalse annuseni 16 mg/24 h.
The patients were titrated to their optimal dose of rotigotine or placebo in weekly increments of 2 mg/24 h starting at 2 mg/24 h to a maximum dose of 6 mg/24 h.
Patsiente tiitriti kuni nende jaoks optimaalse rotigotiini- või platseeboannuseni astmega 2 mg/24 h nädalas alates 2 mg/24 h kuni maksimumannuseni 6 mg/24 h.
The patients were titrated to their optimal doses of rotigotine or placebo in weekly increments of 2 mg/24 h starting at 4 mg/24 h.
Patsiente tiitriti kuni nende jaoks optimaalse rotigotiini- või platseeboannuseni astmega 2 mg/24 h nädalas, alustades annusest 4 mg/24 h.
The patients were treated for 3 months with either PAS or another medicine called streptomycin, or with a combination of PAS and streptomycin, and then followed up for 3 extra months.
Patsiente raviti 3 kuud kas para- aminosalitsüülhappe või streptomütsiiniga või para-aminosalitsüülhappe ja streptomütsiini kombinatsiooniga ning jälgiti seejärel veel 3 kuud.
The patients were treated for an average of three years, and the main measure of effectiveness was the number of patients who experienced an ‘event’ such as a heart attack, ischaemic stroke or death.
Patsiente raviti keskmiselt 3 aastat ja efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide arv, kellel tekkis näht, näiteks südameinfarkt, isheemiline insult või surm.
The patients were treated for an average of three years, and the main measure of effectiveness was the number of patients who experienced an ‘event’ such as a heart attack, ischaemic stroke or death.
Patsiente raviti keskmiselt kolm aastat ja efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide arv, kellel tekkis näht, näiteks südameinfarkt, isheemiline insult või surm.
The patients were treated for nine or 14 weeks.
Patsientide ravi kestis 9 või 14 nädalat.
The patients were treated for one to three years and the main measure of effectiveness was based on the proportion of patients who had a stroke or a blood clot blocking blood vessels in other parts of the body each year.
Patsientide ravi kestis 1−3 aastat ning efektiivsuse põhinäitaja põhines nende patsientide iga-aastasel osakaalul, kellel oli insult või kellel tekkisid muude kehaosade veresooni ummistanud trombid.
The patients were treated for six months with Remicade, another medicine azathioprine, or the combination of Remicade and azathioprine.
Patsiente raviti 6 kuud Remicadega, asatiopriiniga (muu ravim) või Remicade ja asatiopriini kombinatsiooniga.
The patients were treated until their disease got worse or the side effects of treatment became unmanageable.
Patsiente raviti, kuni nende haigus süvenes või kõrvalnähud muutusid talumatuks.
The patients will receive an identical titration guide and Patient Leaflet in their titration packs of Uptravi.
Patsiendid saavad oma Uptravi tiitrimispakendiga kaasa samasuguse tiitrimisjuhendi ja patsiendi infolehe.
The patients with dementia due to Parkinson’s disease taking Exelon capsules showed an improvement in cognitive symptoms of 2.1 points, compared with a worsening of 0.7 points in those taking placebo, from a baseline of around 24 points.
Parkinsoni tõvega kaasneva dementsusega patsientidel, kes kasutasid Exeloni kapsleid, paranesid kognitiivsed sümptomid 2,1 punkti võrra, võrreldes halvenemisega 0,7 punkti võrra platseebot kasutanud patsientidel (algne punktisumma oli ligikaudu 24 punkti).
The patients with dementia due to Parkinson’s disease taking Prometax capsules showed an improvement in cognitive symptoms of 2.1 points, compared with a worsening of 0.7 points in those taking placebo, from a baseline of around 24 points.
Parkinsoni tõvega kaasneva dementsusega patsientidel, kes kasutasid Prometaxi kapsleid, paranesid kognitiivsed sümptomid 2,1 punkti võrra, võrreldes halvenemisega 0,7 punkti võrra platseebot kasutanud patsientidel (uuringu alguses oli punktisumma ligikaudu 24).
The patients with dementia due to Parkinson’s disease taking Rivastigmine 1 A Pharma capsules showed an improvement in cognitive symptoms of 2.1 points, compared with a worsening of 0.7 points in those taking placebo, from a baseline of around 24 points.
Parkinsoni tõvega kaasneva dementsusega patsientidel, kes kasutasid Rivastigmine 1 A Pharmat, paranesid kognitiivsed sümptomid 2,1 punkti võrra, võrreldes halvenemisega 0,7 punkti võrra platseebot kasutanud patsientidel, kusjuures uuringu alguse tase oli ligikaudu 24 punkti.
The patients with dementia due to Parkinson’s disease taking Rivastigmine Hexal capsules showed an improvement in cognitive symptoms of 2.1 points, compared with a worsening of 0.7 points in those taking placebo, from a baseline of around 24 points.
Parkinsoni tõvega kaasneva dementsusega patsientidel, kes kasutasid Rivastigmine Hexalit, paranesid kognitiivsed sümptomid 2,1 punkti võrra, võrreldes halvenemisega 0,7 punkti võrra platseebot kasutanud patsientidel (uuringu alguses oli punktisumma ligikaudu 24).
The patients with dementia due to Parkinson’s disease taking Rivastigmine Sandoz capsules showed an improvement in cognitive symptoms of 2.1 points, compared with a worsening of 0.7 points in those taking placebo, from a baseline of around 24 points.
Parkinsoni tõvega kaasneva dementsusega patsientidel, kes kasutasid Rivastigmine Sandozit, paranesid kognitiivsed sümptomid 2,1 punkti võrra, võrreldes halvenemisega 0,7 punkti võrra platseebot kasutanud patsientidel (uuringu alguse oli punktisumma ligikaudu 24).
The patients’ average HbA1c at baseline ranged from 7.6 to 8.5% and patients were treated for at least 52 weeks.
Patsientide keskmise HbA1c sisalduse algväärtus oli vahemikus 7,6– 8,5% ja patsiente raviti vähemalt 52 nädalat.
The patients’ bone marrow contained up to 30% abnormal cells.
Patsientide luuüdi sisaldas ebanormaalseid rakke kuni 30%.
The patients’ condition had been stabilised by treatment with tobramycin before the study.
Patsientide seisund oli enne uuringu algust stabiliseeritud tobramütsiinraviga.
The patients’ HbA1c levels fell from a baseline of over 7.5% by between 1.22 and 1.64%.
Patsientide HbA1c-sisaldus, mis oli algselt üle 7,5%, vähenes 1,22–1,64% võrra.
The patients’ target date for quitting was set at one week after starting treatment and the patients were followed up for a further 40 weeks after their treatment to see if they started smoking again.
Patsientide suitsetamisest loobumise kuupäevaks määrati nädal pärast ravi alustamist ja patsiente jälgiti veel 40 nädalat pärast ravi, et näha, kas nad alustavad suitsetamist uuesti.
The patient’s ability to concentrate and react may be impaired as a result of hypoglycaemia or hyperglycaemia from glimepiride or, for example, as a result of visual impairment.
Patsiendi keskendumis- ja reaktsioonivõime võib glimepiriidist tingitud hüpoglükeemia või hüperglükeemia, aga ka näiteks nägemishäirete tõttu kahaneda.
The patient’s ability to concentrate and react may be impaired as a result of hypoglycaemia.
Hüpoglükeemia tagajärjel võib patsiendi kontsentratsiooni- ja reaktsioonivõime halveneda.
The patient’s ability to concentrate and react may be impaired as a result of hypoglycaemia.
Hüpoglükeemia tulemusel võib kahjustuda patsiendi kontsentratsiooni- ja reaktsioonivõime.
The patient’s ability to concentrate and react may be impaired as a result of hypoglycaemia.
Patsiendi keskendumis- ja reageerimisvõime võib hüpoglükeemia tulemusel väheneda.
The patient’s ability to concentrate and react may be impaired as a result of hypoglycaemia.
Patsiendi keskendumis- ja reageerimisvõime võivad hüpoglükeemia tulemusel väheneda.
The patient’s airway should be maintained.
Patsiendi hingamisteed tuleb lahti hoida.
The Patient’s Alert Card should contain the following key elements for patients treated with Enbrel:
Patsiendi ohutuskaart peab sisaldama järgmisi Enbreliga ravitavatele patsientidele olulisi elemente:
The patient’s blood glucose (sugar) levels should be regularly tested to find the lowest effective dose.
Väikseima efektiivse annuse leidmiseks tuleb patsiendi vere glükoosisisaldust regulaarselt kontrollida.
The patient’s blood glucose (sugar) should be regularly tested to find the lowest effective dose.
Väikseima efektiivse annuse leidmiseks peab patsiendi vere glükoosisisaldust regulaarselt kontrollima.
The patient’s blood glucose (sugar) should be tested regularly to find the lowest effective dose.
Patsiendi vere glükoosisisaldust tuleb regulaarselt kontrollida, et leida väikseim efektiivne annus.
The patient’s blood glucose should be tested regularly to find the lowest effective dose.
Vähima efektiivse annuse leidmiseks peab regulaarselt määrama patsiendi vere glükoosisisalduse.
The patient’s blood levels of white blood cells, platelets and haemoglobin should be checked before treatment, to ensure that they are above set minimum levels.
Enne ravi tuleb kontrollida patsiendi vere leukotsüüdi-, trombotsüüdi- ja hemoglobiinisisaldust, et need ületaksid kehtestatud miinimumväärtusi.
The patient’s blood should be monitored every six months for the presence of DNA from the hepatitis B virus.
Iga 6 kuu järel tuleb analüüsida patsiendi verd B-hepatiidi viiruse DNA suhtes.
The patient’s blood should be monitored regularly to see how the medicine is working.
Ravi ajal tuleb regulaarselt teha vereanalüüse kontrollimaks, kui hästi ravim toimib.
The Patient’s Booklet should contain the following key messages:
Patsiendi infovoldik sisaldab järgmisi võtmesõnumeid:
The patient’s complete blood cell count must be taken before starting treatment and monitored during treatment.
Enne ravi alustamist tuleb teha patsiendi täielik verepilt, mida tuleb jälgida ka ravi ajal.
The patient’s condition should be evaluated continuously.
Patsiendi seisundit tuleb pidevalt hinnata.
The patient’s disease should be confirmed by genetic testing whenever possible.
Võimaluse korral tuleb patsiendi haiguse kinnitamiseks teha geeniuuring.
The patient’s eye should be disinfected and numbed with an anaesthetic before the implant is injected.
Enne implantaadi süstimist peab patsiendi silma desinfitseerima ja valuvaigistiga tuimastama.
The patient’s haemostatic functions should be screened prior to surgery.
Enne kirurgilist ravi tuleb teha patsiendi verehüübivuse kontrolluuringud.
The patient’s head should be tilted so that the anterior commissure-posterior commissure (ACPC) plane is at right angles to the bore-axis of the PET scanner with the head positioned in a suitable head support.
Patsiendi pea peab olema kallutatud nii, et eesmise kommissuuri – tagumise kommissuuri (AC-PC) tasand on PET-skanneri sisediameetri telgede suhtes õige nurga all ja pea on asetatud sobivale peatoele.
The patient’s initiation dose of Bronchitol (400 mg) must be used under the supervision and monitoring of an experienced physician or another health care professional appropriately trained and equipped to perform spirometry, monitor oxygen saturation (SpO2), and manage acute bronchospasm (see sections 4.4 and 4.8) including appropriate use of resuscitation equipment.
Bronchitoli algannus (400 mg) tuleb patsiendile manustada kogenud arsti või tervishoiutöötaja järelevalve ja jälgimise all, kes on saanud asjakohase väljaõppe ning kellel on võimalus teha spiromeetrilist uuringut, jälgida vere hapnikuga küllastatust (SpO2) ja ravida ägedat bronhospasmi (vt lõigud 4.4 ja 4.8), sealhulgas kasutada elustamisvahendeid.
The patient’s liver and bone marrow should be monitored during treatment using blood tests.
Ravi ajal tuleb jälgida vereanalüüsi abil patsiendi maksa ja luuüdi seisundit.
The patient’s liver function should also be checked weekly for one
Annuse suurendamisel tuleb patsiendi maksatalitlust kontrollida ühe kuu jooksul igal nädalal.
The patient’s liver function should be checked with blood tests before starting treatment and when the dose is increased, followed by further tests around three, six, 12 and 24 weeks later.
Ravi alguses tuleb vereanalüüsi abil kontrollida patsiendi maksa talitlust ja pärast annuse suurendamist tuleb teha täiendavaid analüüse ligikaudu 3, 6, 12 ja 24 nädala järel.
The patient’s liver function should be checked with blood tests before treatment is started and regularly for the following 6 months.
Enne ravi algust ja regulaarselt järgmise kuue kuu jooksul tuleb vereanalüüside abil kontrollida patsiendi maksatalitlust.
The patient’s liver should be monitored before and during the treatment.
Patsientide maksa tuleb nii enne ravi kui ka ravi kestel jälgida.
The patient’s medical history for hypersensitivity reactions should be carefully evaluated prior to performing the intravitreal procedure (see section 4.4).
Enne klaaskehasse süstimist tuleb hoolikalt hinnata patsiendi meditsiinilist anamneesi ülitundlikkusreaktsioonide suhtes (vt lõik 4.4).
The patient’s medical history for hypersensitivity reactions should be carefully evaluated prior to performing the intravitreal procedure (see section 4.4).
Enne ravimi klaaskehasse süstimist tuleb hoolikalt hinnata patsiendi meditsiinilist anamneesi ülitundlikkusreaktsioonide suhtes (vt lõik 4.4).
The patient’s medical history for hypersensitivity reactions should be carefully evaluated prior to performing the intravitreal procedure.
Enne ravimi klaaskehasse süstimist tuleb hoolikalt hinnata patsiendi meditsiinilist anamneesi ülitundlikkusreaktsioonide suhtes.
The patient’s neutrophil count should be monitored every week.
Patsiendi neutrofiilide arvu tuleb kontrollida iganädalaselt.
The patient’s QTc interval (a measure of the electrical activity of the heart) and certain blood values should be assessed in advance and monitored during treatment.
Enne ravi alustamist ja perioodiliselt ravi ajal tuleb kontrollida patsiendi QTc-intervalli pikkust (südame elektrilise talitluse näitaja) ja teatud verenäitajaid.
The patient’s response and the need for further treatment should be evaluated after three months.
Patsiendi ravivastust ja edasise ravi vajadust hinnatakse kolme kuu pärast.
The patient’s response must be monitored and a dose increase should be considered if sufficient efficacy is not obtained (see section 5.1).
Tuleb jälgida patsiendi ravivastust ning piisava toime puudumisel kaaluda annuse suurendamist (vt lõik 5.1).
The patient’s response to treatment and need for continued therapy should be re-evaluated on a regular basis.
Patsiendi ravivastust ja vajadust ravi jätkata tuleb regulaarselt uuesti hinnata.
The patient’s response to treatment and the need for continued pharmacotherapy should be evaluated on a regular (for example, monthly) basis (see section 5.1).
Patsiendi ravivastust ja farmakoteraapia jätkamise vajadust tuleb hinnata regulaarselt (näiteks kord kuus) (vt lõik 5.1).
The patient’s response to treatment can be assessed approximately eight weeks after treatment.
Patsiendi ravivastust saab hinnata ligikaudu 8 nädalat pärast ravi.