natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Two of the 14 untreated subjects participating in the clothing-to-skin contact regimen had measurable oxybutynin plasma concentrations (Cmax < 0.1 ng/ml) during the 48 hours following contact with treated subjects; oxybutynin was not detectable with the remaining 12 untreated subjects.
Kahel 14 mitteravitaval uuringus osalejal, kes osalesid rõiva nahaga kokkupuutumise kontakti uuringus, oli mõõdetav oksübutüniini kontsentratsioon plasmas (Cmax < 0,1 ng/ml) 48 tunni jooksul pärast ravitavate uuringus osalejatega kokkupuutumist; ülejäänud 12 mitteravitaval uuringus osalejal oksübutüniini ei avastatud.
Two of the active substances in Broadline, eprinomectin and praziquantel, act as ‘endoparasiticides’.
Broadline teised kaks toimeainet (eprinomektiin ja prasikvanteel) toimivad endoparasititsiididena.
Two of the active substances in Broadline, fipronil and (S)-methoprene, act as ‘ectoparasiticides’.
Broadline kaks toimeainet (fiproniil ja (S)-metopreen) toimivad ektoparasititsiididena.
Two of the studies (555 patients) compared Bydureon with a medicine containing exenatide given twice daily, as add-on treatment to oral diabetes medicines or diet and exercise alone.
Kahes uuringus (555 patsienti) võrreldi Bydureoni kaks korda ööpäevas manustatava eksenatiidi sisaldava ravimiga suukaudsete diabeediravimite või ainult dieedi ja kehalise koormuse lisaravina.
Two of the studies compared Faslodex taken at a dose of 250 mg once a month with
Kolmandas uuringus võrreldi Faslodexi kaht annust (250 mg ja 500 mg) 736 naisel.
Two of the studies compared Lucentis with a sham injection.
Kahes uuringus võrreldi Lucentist näilise süstiga.
Two of the studies found no difference in risk of neuropsychiatric hospitalisations between varenicline users and nicotine patch users (Hazard Ratio [HR] 1.14; 95% Confidence Interval [CI]: 0.56-2.34 in the first study, and 0.76; 95% CI: 0.40-1.46 in the second study).
Kahes uuringus ei leitud neuropsühhiaatriliste hospitaliseerimiste riski erinevusi varenikliini kasutajatel võrreldes nikotiiniplaastri kasutajatega (riskitiheduste suhe [HR] 1,14; 95% usaldusvahemik [CI]: 0,56–2,34 esimeses uuringus ja 0,76; 95% CI: 0,40–1,46 teises uuringus).
Two of the studies found no difference in risk of neuropsychiatric hospitalisations between varenicline users and nicotine patch users (Hazard Ratio [HR] 1.14; 95% Confidence Interval [CI]: 0.56–2.34 in the first study, and 0.76; 95% CI: 0.40-1.46 in the second study).
Kahes uuringus ei leitud neuropsühhiaatriliste hospitaliseerimiste riski erinevusi varenikliini kasutajatel võrreldes nikotiiniplaastri kasutajatega (riskitiheduste suhe [HR] 1,14; 95% usaldusvahemik [CI]: 0,56–2,34 esimeses uuringus ja 0,76; 95% CI: 0,40–1,46 teises uuringus).
Two of the studies looked at the effects of TachoSil in stopping bleeding.
Kahes uuringus vaadeldi TachoSili toimet veritsuse peatamisel.
Two of the studies were short-term, lasting five or six days: one in pain due to cancer or AIDS, and one in pain due to other causes such as nerve damage.
Kaks uuringut olid lühiajalised, kestusega 5–6 päeva: ühes põhjustas valu vähk või AIDS, teises olid valul muud põhjused, nt närvikahjustused.
Two of these subjects on placebo had DVT, one with Grade 2 and one with Grade 3.
Neist kahel platseeborühma kuulunud patsiendil esines DVT, ühel 2. raskusastmega ja teisel 3. raskusastmega.
Two open-label, uncontrolled, long-term phase III studies were performed.
Viidi läbi kaks avatud, kontrollimata pikaajalist III faasi uuringut.
Two options can be followed:
Selleks on kaks võimalust: võimalus
Two other long-term prospective randomised controlled clinical trials (9,620 patients, study duration >3 years in each study), comparing rosiglitazone to some other approved oral antidiabetic agents or placebo, have not confirmed or excluded the potential risk of cardiac ischaemia.
Kaks teist pikaajalist prospektiivset randomiseeritud kontrollitud kliinilist uuringut (patsienti, uuringu kestvus >3 aastat), mis võrdlesid rosiglitasooni mõnede teiste heakskiidetud suukaudsete diabeedivastaste ravimite või platseeboga, ei ole potentsiaalset kardiaalse isheemia riski kinnitanud ega välistanud.
Two other long-term prospective randomised controlled clinical trials (9,620 patients, study duration >3 years in each study), comparing rosiglitazone to some other approved oral antidiabetic agents or placebo, have not confirmed or excluded the potential risk of cardiac ischaemia.
Kaks teist suurt pikaajalist prospektiivset randomiseeritud kontrollitud kliinilist uuringut (patsienti, uuringu kestvus >3 aastat), mis võrdlesid rosiglitasooni mõnede teiste heakskiidetud suukaudsete diabeedivastaste ravimite või platseeboga, ei ole potentsiaalset kardiaalse isheemia riski kinnitanud ega välistanud.
Two other long-term prospective randomised controlled clinical trials (9,620 patients, study duration >3 years in each study), comparing rosiglitazone to some other approved oral antidiabetic agents or placebo, have not confirmed or excluded the potential risk of cardiac ischaemia.
Kaks teistpikaajalist prospektiivset randomiseeritud kontrollitud kliinilist uuringut (9620 patsienti, uuringu kestvus >3 aastat), mis võrdlesid rosiglitasooni mõnede teiste heakskiidetud suukaudsete diabeedivastaste ravimite või platseeboga, ei ole potentsiaalset kardiaalse isheemia riski kinnitanud ega välistanud.
Two other main studies compared the ability of Thymanax and placebo to prevent symptoms returning in 706 patients whose depression had already been controlled with Thymanax.
Kahes põhiuuringus võrreldi Thymanaxi ja platseebo suutlikkust ennetada sümptomite taasteket 706 patsiendil, kellel depressioon juba allus ravile Thymanaxiga.
Two other main studies compared the ability of Valdoxan and placebo to prevent symptoms returning in 706 patients whose depression had already been controlled with Valdoxan.
Kahes põhiuuringus võrreldi Valdoxani ja platseebo suutlikkust ennetada sümptomite taasteket 706 patsiendil, kellel depressioon juba allus ravile Valdoxaniga.
Two other main studies, one involving 351 adults and one involving 207 children (between 6 and 17 years old), looked at Zonegran as an add-on to existing treatment.
Kahes teises põhiuuringus (ühes osales 351 täiskasvanut ja teises 207 last vanuses 6–17 aastat) uuriti Zonegrani kasutamist lisaks olemasolevale ravile.
Two other smaller, randomized, placebo-controlled trials failed to show a significant improvement in quality of life parameters on the EORTC-QLQ-C30 scale or CLAS, respectively.
Kaks järgmist väiksemat randomiseeritud platseebokontrolliga uuringut ei näidanud märgatavaid muutusi elukvaliteedi parameetrites EORTC-QLQ-C30 skaalal või CLAS-l.
Two other studies compared the same two fixed dose-combinations of umeclidinium bromide and vilanterol with another COPD medicine called tiotropium.
Kahes muus uuringus võrreldi ülal nimetatud umeklidiini ja vilanterooli fikseeritud annuse kombinatsiooni kroonilise obstruktiivse kopsuhaiguse muu ravimi tiotroopiumiga.
Two other studies in 101 patients looked at how effective Kuvan was at allowing the patients to consume foods containing phenylalanine while keeping blood phenylalanine at target levels (i.e. phenylalanine tolerance)
Veel kahes uuringus, milles osales 101 patsienti, uuriti, kui efektiivne on Kuvan vere fenüülalaniinisisalduse sihtväärtuse (st fenüülalaniini taluvuse) säilitamisel juhul, kui patsiendid tarbisid fenüülalaniini sisaldavaid toite.
Two other studies showed that dapagliflozin taken with metformin and another diabetes medicine, sitagliptin or insulin, for 24 weeks, further decreased HbA1c: the dapagliflozin combination decreased HbA1c levels by 0.40% more than placebo and metformin when added to sitagliptin, and by 0.61% more than placebo and metformin when added to insulin.
Kaks teist uuringut näitasid, et 24 nädala jooksul võetud dapagliflosiin koos metformiini ja teise diabeediravimiga, sitagliptiini või insuliiniga, vähendas HbA1c-sisaldust veelgi: dapagliflosiiniga kombinatsioon vähendas HbA1c-sisaldust 0,40% rohkem kui platseebo ja metformiin lisamisel sitagliptiinile ning 0,61% rohkem kui platseebo ja metformiin lisamisel insuliinile.
Two other studies showed that dapagliflozin taken with metformin and another diabetes medicine, sitagliptin or insulin, for 24 weeks, further decreased HbA1c: the dapagliflozin combination decreased HbA1c levels by 0.40% more than placebo and metformin when added to sitagliptin, and by 0.61% more than placebo and metformin when added to insulin.
Kaks teist uuringut näitasid, et 24 nädala jooksul võetud dapagliflosiin koos metformiini ja teise diabeediravimiga, sitagliptiini või insuliiniga, vähendas HbA1c-sisaldust veelgi: dapagliflosiiniga kombinatsioon vähendas HbA1c-sisaldust 0,40% rohkem kui sitagliptiinile lisatud platseebo ja metformiin ning 0,61% rohkem kui insuliinile lisatud platseebo ja metformiin.
Two pack sizes are available for Norvir oral solution:
Norvir suukaudne lahus on saadaval kahes pakendi suuruses:
Two pack sizes are available: 1 bottle with 60 tablets, and 3 bottles of 60 tablets each.
Ravim on saadaval kahe pakendi suurusena: 1 pudel 60 tabletiga ja 3 pudelit igas 60 tabletti.
Two pack sizes are available: 1 bottle with 60 tablets, and 3 bottles of 60 tablets.
Ravim on saadaval kahe pakendi suurusena: 1 pudel 60 tabletiga ja 3 pudelit igas 60 tabletti.
Two pack-sizes of Ofev 100 mg capsules are available:
Ofev 100 mg kapslid on saadaval kahes pakendi suuruses:
Two pack-sizes of Ofev 150 mg capsules are available:
Ofev 150 mg kapslid on saadaval kahes pakendi suuruses:
Two patients (2/117, 1.7%) using the SC pre-filled pen experienced local injection site reactions.
Kahel patsiendil (2/117, 1,7%) esines pen-süstli SC kasutamisel paikseid reaktsioone süstekohal.
Two patients (<1%) who received sunitinib were diagnosed with congestive heart failure (CHF).
Kahel sunitiniibi saanud patsiendil (<1%) diagnoositi kongestiivne südamepuudulikkus (CHF).
Two patients experienced injection site reactions that led to reductions of their asfotase alfa dose.
Kahel patsiendil tekkisid reaktsioonid süstekohal, mille tagajärjel vähendati nende alfaasfotaasi annused.
Two patients in the LDV/SOF 12-week treatment arm, one patient in the LDV/SOF+RBV 12-week treatment arm, two patients in the LDV/SOF 24-week treatment arm, and two patients in the LDV/SOF+RBV 24-week treatment arm did not have a confirmed genotype 1 subtype.
Kahel patsiendil LDV/SOF 12-nädalases ravirühmas, ühel patsiendil LDV/SOF + RBV 12-nädalases ravirühmas, kahel patsiendil LDV/SOF 24-nädalases ravirühmas ja kahel patsiendil LDV/SOF + RBV 24-nädalases ravirühmas ei olnud kinnitatud 1. genotüübi alatüüpi.
Two patients on the recommended teduglutide dose were weaned off parenteral nutrition by Week 24.
Kaks teduglutiidi saanud patsienti olid nädalaks 24 parenteraalsest toitmisest vabanenud.
Two patients out of 3,441 treated with Humira in all rheumatoid arthritis and psoriatic arthritis studies developed clinical signs suggestive of new-onset lupus-like syndrome.
Kahel Humira’ga ravitud patsiendil 3441-st kõigist reumatoidartriidi ja psoriaatilise artriidi uuringutes ravitud patsientidest ilmnesid esmaselt tekkinud luupusetaolisele sündroomile viitavad kliinilised nähud.
Two patients out of 3441 treated with Trudexa in all rheumatoid arthritis and psoriatic arthritis studies developed clinical signs suggestive of new-onset lupus-like syndrome.
Kahel Trudexa’ga ravitud patsiendil 3441-st kõigist reumatoidartriidi ja psoriaatilise artriidi uuringutes ravitud patsientidest ilmnesid esmaselt tekkinud luupusetaolisele sündroomile viitavad kliinilised nähud.
Two patients with right bundle branch block in the studies conducted reverted to normal following therapy with Replagal.
Kahel uuringus osalenud parema sääreblokaadiga patsiendil toimus pärast Replagal’iga ravimist nähtude taandumine.
Two patients, including the one patient with a Grade 3 case (tubulointerstitial nephritis), received high-dose corticosteroids (at least 40 mg prednisone equivalents) at a median initial dose of 0.8 mg/kg (range: 0.5-1.2) for a median duration of
Kaks patsienti, sealhulgas üks patsient, kellel oli 3. raskusastme häire (tubulointerstitsiaalne nefriit), said suures annuses kortikosteroide (vähemalt 40 mg prednisooni ekvivalenti) algannuse mediaan 0,8 mg/kg (vahemik: 0,5...1,2), mediaankestusega 5,3 nädalat (vahemik: 0,9...9,7).
Two patients, one on placebo and one on ivacaftor permanently discontinued treatment for elevated transaminases, each >8 x ULN.
Kaks patsienti, kellest üks kasutas platseebot ja üks Kalydecot, katkestasid lõplikult ravi transaminaaside sisalduse suurenemise tõttu, mõlemal > 8 × normaalse taseme ülempiirist.
Two patients, one on placebo and one on ivacaftor, permanently discontinued treatment for elevated transaminases, each >8 x ULN.
Kaks patsienti, kellest üks kasutas platseebot ja üks Kalydecot, katkestasid lõplikult ravi transaminaaside sisalduse suurenemise tõttu, mõlemal > 8 x normaalse taseme ülempiirist.
Two percent of patients treated with REYATAZ experienced concurrent Grade 3-4 ALT/AST and Grade 3-4 total bilirubin elevations.
Samaaegne 3...4 raskusastme ALT/AST ja 3...4 raskusastme üldbilirubiini tõus esines kahel protsendil REYATAZ'iga ravitud patsientidest.
Two percent of the infusion reactions led to discontinuation of treatment.
Kaks protsenti infusiooniga seotud reaktsioonidest viisid ravi lõpetamiseni.
Two Phase 1 clinical trials in breast cancer patients and one Phase 1 study in melanoma patients have been completed.
Lõpule on viidud kaks esimese faasi kliinilist uuringut rinnavähipatsientidega ja üks esimese faasi uuring melanoomipatsientidega.
Two Phase 3, 26-week double blind, randomised, parallel arm, controlled, intervention studies (DPM-CF-301 and DPM-CF-302) have been performed in which 324 (DPM-CF-301) and 318 (DPM- CF-302) patients aged 6 years and above were randomised in a 3:2 ratio to inhaled mannitol 400 mg twice daily or to control (inhaled mannitol 50 mg twice daily).
Korraldatud on kaks 26-nädalast topeltpimedat, randomiseeritud, paralleelrühmades, kontrollitud III faasi uuringut (DPM-CF-301 ja DPM-CF-302), milles 324 (DPM-CF-301) ja 318 (DPM-CF-302) vähemalt 6-aastast patsienti randomiseeriti suhtes 3 : 2 saama kas inhaleeritavat mannitooli annuses 400 mg kaks korda ööpäevas või kontrollravimit (inhaleeritav mannitool annuses 50 mg kaks korda ööpäevas).
Two Phase II multicentre, randomised, double-masked, parallel group studies were conducted in Japan, and two Phase III multicentre, randomised (2:1), double-masked, parallel group, placebo- controlled studies were conducted in the US to assess the clinical safety and efficacy of Yellox dosed twice daily in the treatment of post-operative inflammation in patients undergoing cataract surgery.
Kaks korda ööpäevas manustatava Yelloxi kliinilise ohutuse ja efektiivsuse hindamiseks katarakti operatsiooni järgse postoperatiivse põletiku raviks tehti Jaapanis kaks II faasi multitsentrilist randomiseeritud topeltmaskeeritud paralleelrühmadega uuringut ja Ameerika Ühendriikides kaks III faasi multitsentrilist randomiseeritud (2:1) topeltmaskeeritud paralleelrühmadega platseebokontrolliga uuringut.
Two Phase III, randomised, double-blind, placebo-controlled studies RAISE (TRA102537) and TRA100773B and two open-label studies REPEAT (TRA108057) and EXTEND (TRA105325) evaluated the safety and efficacy of eltrombopag in adult patients with previously treated chronic ITP.
Kahes III faasi randomiseeritud, topeltpimedas, platseebokontrollitud uuringus RAISE (TRA102537) ja TRA100773B ning kahes avatud uuringus REPEAT (TRA108057) ja EXTEND (TRA105325) hinnati eltrombopaagi ohutust ja efektiivsust eelnevalt ravitud kroonilise ITP-ga täiskasvanud patsientidel.
Two phase III, randomized, double-blind, placebo controlled confirmatory studies, (MS-F203 and MS-F204) have been performed.
Läbi on viidud kaks III faasi randomiseeritud topeltpimedat platseebokontrollitud kinnitavat uuringut (MS-F203 ja MS-F204).
Two phase-III clinical trials were completed in a total of 851 postmenopausal women with advanced breast cancer who had disease recurrence on or after adjuvant endocrine therapy or progression following endocrine therapy for advanced disease.
Viidi läbi kaks III faasi kliinilist uuringut, kus osales 851 postmenopausis kaugelearenenud rinnavähiga naist, kellel oli tekkinud haiguse retsidiiv toetava endokriinravi ajal või selle järgselt või kaugelearenenud haiguse progresseerumine järgneva endokriinravi korral.
Two pivotal trials (SP512 Part I and SP513 Part I) investigating the effectiveness of rotigotine in the treatment of the signs and symptoms of idiopathic Parkinson’s disease were conducted in patients who were not receiving concomitant dopamine agonist therapy and were either L-dopa naïve or previous L-dopa treatment was ≤ 6 months.
Kaks olulise tähtsusega kliinilist uuringut (SP512 I osa ja SP513 I osa), milles uuriti rotigotiini efektiivsust idiopaatilise Parkinsoni tõve tunnuste ja sümptomite ravis, viidi läbi patsientidel, keda samaaegselt ei ravitud dopamiini agonistiga ja keda ei olnud eelnevalt ravitud L-dopaga või kelle eelnev ravi L-dopaga oli kestnud ≤ 6 kuud.
Two pivotal trials (SP512 Part I and SP513 Part I) investigating the effectiveness of rotigotine in the treatment of the signs and symptoms of idiopathic Parkinson’s disease were conducted in patients who were not receiving concomitant dopamine agonist therapy and were either L-dopa naïve or previous L-dopa treatment was ≤ 6 months.
Kaks olulise tähtsusega kliinilist uuringut (SP512 I osa ja SP513 I osa), milles uuriti rotigotiini efektiivsust idiopaatilise Parkinsoni tõve tunnuste ja sümptomite ravis, viidi läbi patsientidel, keda samaaegselt ei ravitud dopamiini agonistiga ja keda ei olnud eelnevalt ravitud L-dopaga või kelle eelnev ravi L-dopaga oli kestnud ≤6 kuud.
Two pivotal trials have been conducted, one (C/I97-010) with PegIntron monotherapy; the other (C/I98-580) with PegIntron in combination with ribavirin.
On läbi viidud 2 olulist uuringut: üks (C/I97-010) PegIntron’i monoteraapiaga ja teine (C/I98-580) PegIntron’i ja ribaviriini kombinatsiooniga.
Two pivotal trials have been conducted, one (C/I97-010) with ViraferonPeg monotherapy; the other (C/I98-580) with ViraferonPeg in combination with ribavirin.
On läbi viidud 2 olulist uuringut: üks (C/I97-010) ViraferonPeg’i monoteraapiaga ja teine (C/I98-580) ViraferonPeg’i ja ribaviriini kombinatsiooniga.
Two pivotal, open label, uncontrolled, multicentre studies have been conducted, one exclusively in previously untreated patients (n=67), and the other in previously untreated patients (n=63) and in children previously treated with somatropin (n=9).
On läbi viidud kaks avatud, mittekontrollitud, multitsentrilist kliinilist uuringut, üks eranditult varem mitte ravitud patsientidel (n=67) ja teine varem mitte ravitud patsientidel (n=63) ning varem somatropiiniga ravitud lastel (n=9).
Two placebo-controlled crossover studies were conducted to assess the potential of 200 mg oral tedizolid phosphate at steady state to enhance pressor responses to pseudoephedrine and tyramine in healthy individuals.
Hindamaks 200 mg tedisoliidfosfaadi mõju pseudoefedriini ja türamiini vererõhku tõstvale toimele tervetel isikutel, viidi läbi kaks platseebo-kontrolliga ristuvuuringut.
Two placebo-controlled crossover studies were conducted to assess the potential of 200 mg oral tedizolid phosphate at steady state to enhance pressor responses to pseudoephedrine and tyramine in healthy individuals.
Hindamaks 200 mg tedisoliidfosfaadi mõju pseudoefedriini ja türamiini vererõhku tõstvale toimele tervetel isikutel, viidi läbi kaks platseebokontrolliga ristuvuuringut.
two placebo-controlled studies in which 522 patients with chronic hepatitis B and compensated liver disease received double-blind treatment with 10 mg adefovir dipivoxil (n=294) or placebo (n=228) for 48 weeks. an open-label study in which pre- (n=226) and post-liver transplantation patients (n=241) with lamivudine-resistant HBV were treated with 10 mg adefovir dipivoxil once daily, for up to 203 weeks (median 51 and 99 weeks, respectively).
kahel platseebokontrolliga uuringul, mille käigus said 522 kroonilise B-hepatiidiga ja kompenseeritud maksahaigusega patsienti topeltpimeravi 10 mg adefoviirdipivoksiili (n=294) või platseeboga (n=228) 48 nädala vältel. avatud uuringul, milles lamivudiinresistentse HBV-ga maksatransplantatsiooni eelses (n=226) ja järgses (n=241) seisundis patsiente raviti 10 mg adefoviirdipivoksiiliga üks kord päevas kuni 203 nädala vältel (mediaanne kestus vastavalt 51 ja 99 nädalat).
two plasters one gauze pad.
kaks plaastrit; üks marlilapp.
Two polyethylene/polypropylene measuring syringes, a 1 ml and 5 ml syringe, are supplied with each bottle to ensure accurate dosing of small and large dogs.
Kaks polüetüleenist/polüpropüleenist 1 ml ja 5 ml mõõtesüstalt, on kaasas iga pudeliga, tagamaks väikestele ja suurtele koertele õige doseerimine.
Two polyethylene/polypropylene measuring syringes, a 1 ml and a 5 ml syringe, are supplied with each bottle to ensure accurate dosing of small and large dogs.
Kaks 1 ml ja 5 ml polüetüleenist/polüpropüleenist mõõtesüstalt on kaasas iga pudeliga tagamaks väikestele ja suurtele koertele õige doseerimine.
Two polyvinyl chloride/aluminum blisters each containing 15 soft capsules are contained in a wallet.
Kaks polüvinüülkloriid-/alumiiniumblistrit pappümbrises, kummaski 15 pehmekapslit.
Two pre-filled pens are available.
Saadaval on kahesugust pen-süstlit.
two pre-filled syringes with needle guard of solution, and two alcohol wipes (for cleansing the areas chosen for injection).
kaks nõelakaitsega süstlit ja kaks alkoholiga niisutatud lapikest (süstekoha puhastamiseks).
Two programmes can be operated:
Kasutada saab kahe programmi.
two pump actuations
kaks pumbavajutust.
two pump actuations.
kaks pumbavajutust.
Two randomised phase 3 studies (COMFORT-I and COMFORT-II) were conducted in patients with MF (primary myelofibrosis, post-polycythaemia vera myelofibrosis or post-essential thrombocythaemia myelofibrosis).
MF’iga patsientidel (primaarne müelofibroos, polycytaemia vera järgne müelofibroos või essentsiaalse trombotsüteemia järgne müelofibroos) on läbi viidud kaks III faasi randomiseeritud uuringut (COMFORT-I ja COMFORT-II).
Two randomised, controlled prophylaxis studies were conducted among patients at high risk for developing invasive fungal infections.
Kahes randomiseeritud kontrollitud profülaktika uuringus osalesid patsiendid, kellel oli suur risk invasiivsete seeninfektsioonide tekkeks.
Two randomised, controlled prophylaxis studies were conducted among patients at high risk for developing invasive fungal infections.
Kahes randomiseeritud, kontrollitud profülaktika uuringus osalesid patsiendid, kellel oli suur risk invasiivsete seeninfektsioonide tekkeks.
Two randomised, double-blind, multi-centre, placebo-controlled studies have been conducted in 32 (study AC-052-351) and 213 (study AC-052-352 [BREATHE-1]) adult patients with WHO functional class III– IV pulmonary arterial hypertension (primary pulmonary hypertension or pulmonary hypertension secondary mainly to scleroderma).
WHO klassifikatsiooni alusel pulmonaalse arteriaalse hüpertensiooni (primaarse pulmonaalse hüpertensiooni või peamiselt skelodermiaga kaasuva sekundaarse pulmonaalse hüpertensiooni) III…IV funktsionaalsesse klassi kuuluvate täiskasvanud patsientidega on läbi viidud kaks randomiseeritud topeltpimedat multitsentrilist platseebokontrolliga uuringut, millest ühes osales 32 (uuring AC-052-351) ja teises 213 (uuring AC-052-352, BREATHE-1) isikut.