natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In patients treated with nivolumab monotherapy, the incidence of thyroid disorders, including hypothyroidism or hyperthyroidism, was 8.6% (149/1728).
Nivolumabi monoteraapiat saanud patsientidel oli kilpnäärmehäirete, sealhulgas hüpotüreoosi või hüpertüreoosi esinemissagedus 8,6% (149/1728).
In patients treated with Pom + LD-Dex, no peripheral neuropathy reactions were reported to have been serious in clinical trials and peripheral neuropathy led to dose discontinuation in 0.3% of patients (see section 4.4).
Pom + LD-Dex ravi saanud patsientidel ei teatatud perifeerse neuropaatia kõrvaltoimest kliinilistes uuringutes ühelgi juhul tõsisena ning perifeerne neuropaatia viis ravi lõpetamiseni 0,3% patsientidest (vt lõik 4.4).
In patients treated with Prolia for up to 10 years, BMD increased from the pivotal study baseline by 21.7% at the lumbar spine, 9.2% at the total hip, 9.0% at the femoral neck, 13.0% at the trochanter and 2.8% at the distal 1/3 radius.
Patsientidel, keda raviti Prolia’ga kuni 10 aastat, tõusis LMT põhiuuringueelse lähteväärtusega võrreldes selgroo nimmeosas 21,7%, kogu puusapiirkonnas 9,2%, reieluu kaelas 9,0%, pöörlas 13,0% ja kodarluu distaalses kolmandikus 2,8%.
In patients treated with prolonged-release exenatide, generally 20 % reported at least one episode of nausea compared to 34 % of immediate-release exenatide patients.
Toimeainet prolongeeritult vabastava eksenatiidiga ravitud patsientidest teatas 20 % vähemalt ühte iiveldusepisoodi, võrrelduna 34 % patsientidega, kes manustasid toimeainet koheselt vabastavat eksenatiidi.
In patients treated with Remicade, an invasive fungal infection such as aspergillosis, candidiasis, pneumocystosis, histoplasmosis, coccidioidomycosis or blastomycosis should be suspected if they develop a serious systemic illness, and a physician with expertise in the diagnosis and treatment of invasive fungal infections should be consulted at an early stage when investigating these patients.
Kui Remicade’iga ravitavatel patsientidel tekib tõsine süsteemne haigus, tuleb kahtlustada invasiivse seeninfektsiooni, nagu näiteks aspergilloos, kandidiaas, pneumotsüstoos, histoplasmoos, koktsidioidomükoos või blastomükoos, olemasolu, ning nende patsientide uurimisel tuleb varakult konsulteerida arstiga, kellel on teadmisi invasiivsete seeninfektsioonide diagnoosimisest ja ravist.
In patients treated with Remsima, an invasive fungal infection such as aspergillosis, candidiasis, pneumocystosis, histoplasmosis, coccidioidomycosis or blastomycosis should be suspected if they develop a serious systemic illness, and a physician with expertise in the diagnosis and treatment of invasive fungal infections should be consulted at an early stage when investigating these patients.
Kui Remsima’ga ravitavatel patsientidel tekib tõsine süsteemne haigus, tuleb kahtlustada invasiivse seeninfektsiooni, nagu näiteks aspergilloos, kandidiaas, pneumotsüstoos, histoplasmoos, koktsidioidomükoos või blastomükoos, olemasolu, ning nende patsientide uurimisel tuleb varakult konsulteerida arstiga, kellel on teadmisi invasiivsete seeninfektsioonide diagnoosimisest ja ravist.
In patients treated with somatropin, previously undiagnosed central (secondary) hypoadrenalism may be unmasked requiring glucocorticoid replacement therapy.
Eelnevalt mittediagnoositud tsentraalse (sekundaarse) hüpoadrenalismiga patsientidel, keda ravitakse somatropiiniga, võib hüpoadrenalism jääda märkamatuks ning nad võivad vajada glükokortikoid- asendusravi.
In patients treated with TAGRISSO 80 mg once daily, dose reductions due to ADRs occurred in 2.2% of the patients.
Patsientidel, keda raviti TAGRISSO annusega 80 mg üks kord ööpäevas, vähendati annust kõrvaltoimete tõttu 2,2%-l patsientidest.
In patients undergoing a hip replacement, 1.4% of the patients who completed treatment with Eliquis (27 out of 1,949) had a clotting event or died from any cause, compared with 3.9% (74 out of 1,917) of the patients taking enoxaparin.
Patsiente, kellel esines puusaliigese asendusoperatsiooni uuringus veenitrombe või kes surid mis tahes põhjusel, oli Eliquise uuringurühmas 1,4% (27 patsienti 1949st) ja enoksapariini rühmas 3,9% (74 patsienti 1917st).
In patients undergoing a knee replacement, the corresponding numbers were 15% (147 out of 976) for Eliquis compared with 24% (243 out of 997) for enoxaparin.
Põlveliigese asendusoperatsiooni uuringus oli sama näitaja Eliquise rühmas 15% (147 patsienti 976st) ja enoksapariini rühmas 24% (243 patsienti 997st).
In patients undergoing a stem cell or bone marrow transplant, Graft versus host disease (GvHD) may occur- this is a reaction of the donor cells against the patient receiving the transplant; signs and symptoms include rash on the palms of your hands and soles of your feet and ulcer and sores in your mouth, gut, liver, skin, or your eyes, lungs, vagina and joints.
Patsientidel, kellel teostatakse tüvirakkude või luuüdi siirdamist, võib esineda transplantaat-peremehe-vastu haigust (GvHD) – doonori rakud reageerivad transplantaati saava patsiendi rakkude vastu; haigusnähtude ja sümptomite hulka kuuluvad muuhulgas lööve peopesadel ja jalataldadel ning haavandid suus, soolestikus, maksas, nahal või silmades, kopsudes, tupes ja liigestes.
In patients undergoing a stem cell or bone marrow transplant, Graft versus Host Disease (GvHD) may occur- this is a reaction of the donor cells against the patient receiving the transplant; signs and symptoms include rash on the palms of your hands or soles of your feet and ulcer and sores in your mouth, gut, liver, skin, or your eyes, lungs, vagina and joints.
Patsientidel, kellele siirdatakse tüvirakke või luuüdi, võib tekkida transplantaadi peremehe vastane haigus (GvHD) – see on doonori rakkude reaktsioon siirikut saava patsiendi vastu; nähtude ja sümptomite hulka kuuluvad lööve peopesades või jalataldadel ning haavandid ja valusad kohad suus, soolestikus, maksas, nahal või silmades, kopsudes, tupes ja liigestes.
In patients undergoing ART procedures the risk of multiple pregnancy is related mainly to the number of embryos replaced, their quality and the patient age.
Patsientidel, kellele tehakse tehisviljastamise protseduure, on mitmikraseduse risk seotud peamiselt siiratavate embrüote arvu, nende kvaliteedi ja patsiendi vanusega.
In patients undergoing CABG, the incidence of bleeding was not increased by Integrilin compared to the patients treated with placebo.
Koronaararteri šunteerimise läbi teinud patsientidel ei suurenenud verejooksu esinemissagedus Integrilin’i toimel platseebot saanud patsientidega võrreldes.
In patients undergoing controlled ovarian stimulation the median duration of Orgalutran treatment was 5 days.
Patsientidel, kes läbisid kontrollitud munasarjade stimulatsiooni, oli ravi keskmine kestus Orgalutran’iga 5 päeva.
In patients undergoing coronary catheterisation, pulsed-wave Doppler ultrasonography was used to measure the average peak velocity (APV) of CBF before and up to 30 minutes after administration of Rapiscan (400 micrograms, intravenously).
Patsientidel, kellel kateteriseeriti pärgarterit, kasutati impulsslainelist Dopleri ultrasonograafiat, et mõõta CBF-i keskmist tippkiirust (APV) enne ja 30 minutit pärast Rapiscani (400 mikrogrammi intravenoosselt) manustamist.
In patients undergoing general surgery, the initial dose should be given 2 hours pre-operatively.
Üldkirurgia patsientidele tuleb algannus manustada 2 tundi enne operatsiooni.
In patients undergoing heart surgery, an increase in pulmonary artery pressure due to pulmonary vaso- constriction is frequently seen.
Südamekirurgia patsientidel on sageli märgatud pulmonaalarteri rõhu tõusu pulmonaalse vasokonstriktsiooni tõttu.
In patients undergoing hip replacement surgery
Patsiendid, kellele tehakse operatsioon puusaliigese paigaldamiseks
In patients undergoing induction of ovulation, the incidence of multiple pregnancies and births is increased compared with natural conception.
Ovulatsiooni induktsiooni saavatel patsientidel on mitmikraseduste ja -sündide tekkevõimalus suurem kui loomuliku viljastumise korral.
In patients undergoing induction of ovulation, the incidence of multiple pregnancy and births (mostly twins) is increased compared with natural conception.
Ovulatsiooni induktsiooni läbivatel patsientidel on mitmikraseduse ja –sündide (enamasti kaksikute) tekkevõimalus suurem kui loomuliku viljastumise korral.
In patients undergoing knee replacement surgery
Patsiendid, kellele tehakse operatsioon põlveliigese paigaldamiseks
In patients undergoing major orthopaedic surgery, epidural or spinal haematomas that may result in long-term or permanent paralysis cannot be excluded with the concurrent use of fondaparinux and
Kui fondapariinuksit kasutatakse koos spinaal/epiduraalanesteesia või spinaalpunktuuriga patsientidel, kellel tehakse ulatuslikke ortopeedilisi operatsioone,, ei saa välistada epiduraal- või spinaal hematoomide teket, mis võivad viia pikaajalise või püsiva paralüüsini.
In patients undergoing myelosuppressive or myeloablative therapy followed by autologous PBPC transplantation
Patsientidel, kes saavad müelosupressiivset või müeloablatiivset ravi, millele järgneb perifeers ver vereloome tüvirakkude autoloogne siirdamine
In patients undergoing myelosuppressive or myeloablative therapy followed by autologous PBPC transplantation
Patsientidel, kes saavad müelosupressiivset või müeloablatiivset ravi, millele järgneb perifeerse vere vereloome tüvirakkude autoloogne siirdamine
In patients undergoing ovulation induction, the incidence of multiple pregnancy is increased compared with natural conception.
Patsientidel, kellel kutsutakse esile ovulatsioon, on mitmikraseduse tekkevõimalus suurem kui loomuliku viljastumise korral.
In patients undergoing PCI, standard procedural adjunctive therapy should be implemented (see section 5.1).
Patsiendid peavad saama PKI protseduuri standardset lisaravi (vt lõik 5.1).
In patients undergoing peritoneal dialysis additional monitoring of fat- soluble vitamins and folic acid is recommended, since vitamin A, D, E and K levels were not measured in a clinical study in these patients.
Peritoneaaldialüüsi saavatel patsientidel on soovitatav täiendavalt jälgida rasvlahustuvate vitamiinide ja foolhappe taset, sest vitamiinide A, D, E ja K taset sellistel patsientidel kliinilistes uuringutes ei mõõdetud.
In patients weighing 80 kg or more, 100 mg (the contents of 1 pre-filled pen) 4 weeks after your last treatment, then every 4 weeks thereafter.
Patsiendid kehakaaluga 80 kg või rohkem: 100 mg (1 pen-süstli sisu) 4 nädalat pärast teie viimast ravi, seejärel iga 4 nädala järel.
In patients weighing 80 kg or more, 100 mg (the contents of 2 pre-filled syringes) 4 weeks after your last treatment, then every 4 weeks thereafter.
Patsiendid kehakaaluga 80 kg või rohkem: 100 mg (2 süstli sisu) 4 nädalat pärast teie viimast ravi, seejärel iga 4 nädala järel.
In patients where immune tolerance was achieved the bleedings could be prevented or controlled with Helixate NexGen again, and the patients could continue with prophylactic treatment as maintenance therapy.
Patsientidel, kellel saavutati immuuntolerantsus, sai verejookse ennetada või kontrollida jälle Helixate NexGen’iga ning patsient sai profülaktilist ravi jätkata säilitusravina.
In patients where immune tolerance was achieved the bleedings could be prevented or controlled with KOGENATE Bayer again, and the patients could continue with prophylactic treatment as maintenance therapy.
Patsientidel, kellel saavutati immuuntolerantsus, sai verejookse ennetada või kontrollida jälle KOGENATE Bayer’iga ning patsient sai profülaktilist ravi jätkata säilitusravina.
In patients where the treatment is working, MabThera may be used as a maintenance treatment for 2 years after completing the initial treatment.
Patsientidel, kellel ravi toimib, võib MabThera’t kasutada säilitusravina 2 aasta jooksul pärast esmase ravi lõppu.
In patients who achieved CR or CRi, the median duration of remission was 10.4 months (95% CI = 7.2, 15.2) for the Vidaza subjects and 12.3 months (95% CI = 9.0, 17.0) for the CCR subjects.
Täieliku remissioooni või vererakkude arvu puuduliku taastumisega täieliku remissiooni saavutanud patsientidel oli remissiooni kestus Vidaza’ga ravitud uuritavatel 10,4 kuud (95% usaldusvahemik = 7,2; 15,2) ja tavaraviskeemidega ravitud uuritavatel 12,3 kuud (95% usaldusvahemik = 9,0; 17,0).
In patients who anticipate a frequent use of CIALIS (i.e., at least twice weekly) a once daily regimen with the lowest doses of CIALIS might be considered suitable, based on patient choice and the physician’s judgement.
Patsientidel, kes soovivad CIALIS-t sagedamini kasutada (nt vähemalt kaks korda nädalas), võib pidada sobivaks CIALIS-e kõige väiksemate annuste kasutamist üks kord ööpäevas, mis põhineb patsiendi soovil ja arsti otsusel.
In patients who anticipate a frequent use of tadalafil (i.e., at least twice weekly) a once daily regimen with the lowest doses of tadalafil might be considered suitable, based on patient choice and the physician’s judgement.
Patsientidel, kes soovivad tadalafiili sagedamini kasutada (nt vähemalt kaks korda nädalas), võib pidada sobivaks tadalafiili kõige väiksemate annuste kasutamist üks kord ööpäevas, mis põhineb patsiendi soovil ja arsti otsusel.
in patients who are already taking a combination of linagliptin and metformin as separate tablets; in combination with a sulphonylurea or insulin (other types of diabetes medicines) in patients who are not satisfactorily controlled on this medicine and metformin.
patsientidel, kes juba võtavad linagliptiini ja metformiini eraldi tablettidena; koos sulfonüüluurearavimiga (samuti diabeediravim), kui sulfonüüluurearavim ja metformiin ei anna patsiendi diabeediravis rahuldavat tulemust.
in patients who are already taking a combination of sitagliptin and metformin as separate tablets; in combination with a sulphonylurea, a PPAR-gamma agonist such as a thiazolidinedione, or insulin (other types of antidiabetes medicine) in patients who are not satisfactorily controlled on this medicine and metformin.
patsientidel, kes juba saavad sitagliptiini ja metformiini eraldi tablettidena; koos sulfonüüluurearavimiga, PPARγ agonistiga, nt tiasolidiindioonravimiga, või insuliiniga patsientidel, kelle vere glükoosisisaldust ei saa ainult selle ravimi ja metformiiniga rahuldavalt reguleerida.
in patients who are already taking a combination of sitagliptin and metformin as separate tablets; in combination with a sulphonylurea, a PPAR-gamma agonist such as a thiazolidinedione, or insulin (other types of diabetes medicine) in patients who are not satisfactorily controlled on this medicine and metformin.
patsientidel, kes juba saavad sitagliptiini ja metformiini eraldi tablettidena; koos sulfonüüluurearavimiga, PPARγ agonistiga, nt tiasolidiindioonravimiga, või insuliiniga (samuti diabeediravimid) patsientidel, kelle vere glükoosisisaldust ei saa ainult selle ravimi ja metformiiniga rahuldavalt reguleerida.
In patients who are already taking digoxin when ritonavir is introduced, the digoxin dose should be reduced to one-half of the patients’ normal dose and patient need to be followed more closely than usual for several weeks after initiating co-administration of ritonavir and digoxin.
Ritonaviiri määramisel digoksiini juba võtvatele patsientidele tuleb digoksiini annust vähendada poole võrra patsiendi normaalsest annusest ja patsiente peab ritonaviiri ja digoksiini koosmanustamise alustamisel mitme nädala jooksul tavapärasest hoolikamalt jälgima.
In patients who are already taking digoxin when ritonavir is introduced, the digoxin dose should be reduced to one-half of the patients’ normal dose and patients need to be followed more closely than usual for several weeks after initiating co-administration of ritonavir and digoxin.
Ritonaviiri määramisel digoksiini juba võtvatele patsientidele tuleb digoksiini annust vähendada poole võrra patsiendi normaalsest annusest ja patsiente peab ritonaviiri ja digoksiini koosmanustamise alustamisel mitme nädala jooksul tavapärasest hoolikamalt jälgima.
in patients who are already taking the combination of vildagliptin and metformin as separate tablets;
patsientidel, kes juba saavad vildagliptiini ja metformiini eraldi tablettidena;
In patients who are diagnosed with RVO, treatment with trametinib, whether given as monotherapy or in combination with dabrafenib, should be permanently discontinued.
RVO diagnoosiga patsientidel tuleb ravi trametiniibiga püsivalt lõpetada.
In patients who are elderly, volume-depleted (including those on diuretic therapy), or with compromised renal function, co-administration of NSAIDs, including selective COX-2 inhibitors, with ACE inhibitors or Angiotensin-II antagonists, may result in further deterioration of renal function, including possible acute renal failure.
Vähenenud vedelikumahuga (kaasa arvatud diureetilist ravi saavatel patsientidel) või kahjustunud neerutalitlusega eakatel patsientidel võib MSPVA-de, sealhulgas COX – 2 inhibiitorite koosmanustamine AKE inhibiitorite või angiotensiin II antagonistidega põhjustada neerufunktsiooni edasist halvenemist ning võib tekkida äge neerupuudulikkus.
In patients who are hypersensitive to peanut or soya, the risk and severity of hypersensitivity should be weighed against the benefit of using Advagraf.
Pähklite või soja suhtes ülitundlike patsientide puhul tuleb kaaluda ülitundlikkuse riski ja tõsidust võrreldes Advagraf’ist saadava kasuga.
in patients who are not satisfactorily controlled on metformin (a diabetes medicine) used on its own;
patsientidel, kelle haigus ei allu piisavalt ravile üksnes metformiiniga (diabeediravim);
in patients who are not satisfactorily controlled on metformin (an antidiabetes medicine) used on its own;
patsientidel, kelle vere glükoosisisaldust ei saa ainult metformiiniga (teatud diabeediravim) rahuldavalt reguleerida;
in patients who are not satisfactorily controlled with pioglitazone alone, and who cannot be treated with metformin (another diabetes medicine); together with metformin, in patients who are not satisfactorily controlled with a combination of pioglitazone and metformin.
patsientidel, kelle vere glükoosisisaldus ei ole piisavalt reguleeritud üksnes pioglitasooniga ja keda ei saa ravida metformiiniga (teine diabeediravim); koos metformiiniga patsientidel, kelle vere glükoosisisaldus ei ole piisavalt reguleeritud pioglitasooni ja metformiini kombinatsiooniga.
In patients who are receiving palliative care (treatment of the symptoms of a serious disease that is not intended to lead to cure), Relistor is given as an injection under the skin, once every two days, in addition to the usual laxative medicines.
Palliatiivset ravi (haiguse sümptomite ravi, mis ei ole ette nähtud haiguse väljaravimiseks) saavatele patsientidele manustatakse lisaks tavalistele kõhulahtistitele Relistori, tehes nahaaluse süsti 1 kord ööpäevas iga 2 päeva järel.
In patients who are taking alpha1 blockers, concomitant administration of tadalafil may lead to symptomatic hypotension in some patients (see section 4.5).
Mõnel alfa1-blokaatoreid kasutaval patsiendil võib tadalafiiliga samaaegne manustamine põhjustada sümptomaatilist hüpotensiooni (vt lõik 4.5).
In patients who become neutropenic (ANC < 1.5 x 109/l) the ANC should be monitored closely and Kineret treatment should be discontinued.
Neutropeenilistel haigetel (ANC < 1,5 x 109/l) tuleb ANC-d hoolikalt jälgida ja ravi Kineretiga katkestada.
In patients who become neutropenic (ANC < 1.5 x 109/l) the ANC should be monitored closely and Kineret treatment should be discontinued.
Patsientidel, kellel tekib neutropeenia (ANC < 1,5 x 109/l) tuleb ANC-d hoolikalt jälgida ja ravi Kineretiga katkestada.
In patients who cannot tolerate a meal or a nutritional supplement, Posaconazole SP should be administered at a dose of 200 mg (5 ml) four times a day.
Patsientidele, kes ei talu toitu ega toidulisandeid, tuleb Posaconazole SP’i manustada annuses 200 mg (5 ml) neli korda ööpäevas.
In patients who completed the study (52 weeks), the adjusted mean change in baseline in HbA1c was -1.0% for Eperzan (N = 121) and -0.9% for insulin lispro (N = 141).
Patsientidel, kes lõpetasid uuringu (52 nädalat), oli korrigeeritud keskmine HbA1c muutus algväärtusest -1,0% Eperzan’i puhul (N = 121) ja -0,9% insuliinlispro puhul (N = 141).
In patients who continue growth hormone therapy after childhood GHD, the recommended dose to restart is 0.2 – 0.5 mg per day.
Patsientidel, kes jätkavad kasvuhormoonravi pärast lapseea GHD-d, on soovitatav taasalustamise annus 0,2...0,5 mg ööpäevas.
In patients who develop evidence of hepatic decompensation during treatment, Pegasys should be discontinued.
Pegasys tuleb ära jätta patsientidel, kellel tekivad ravi ajal maksafunktsiooni dekompensatsiooni tunnused.
In patients who develop HBV infection, Benepali should be stopped and effective anti-viral therapy with appropriate supportive treatment should be initiated.
Patsientidel, kellel tekib B-hepatiidi viirusnakkus, tuleb katkestada ravi Benepaliga ning alustada efektiivset viirusevastast ravi koos sobivatoetava raviga.
In patients who develop HBV reactivation, Inflectra should be stopped and effective antiviral therapy with appropriate supportive treatment should be initiated.
Patsientidel, kellel ilmneb HBV reaktivatsioon, tuleb Inflectra-ravi katkestada ning alustada tõhusat antiviraalset ravi koos sobiliku toetava raviga.
In patients who develop HBV reactivation, Remsima should be stopped and effective antiviral therapy with appropriate supportive treatment should be initiated.
Patsientidel, kellel ilmneb HBV reaktivatsioon, tuleb Remsima-ravi katkestada ning alustada tõhusat antiviraalset ravi koos sobiliku toetava raviga.
In patients who develop HBV reactivation, Simponi should be stopped and effective anti-viral therapy with appropriate supportive treatment should be initiated.
Patsientidel, kellel areneb HBV reaktivatsioon, tuleb ravi Simponiga katkestada ja alustada tõhusat viirusevastast ravi koos sobiva toetava raviga.
in patients who develop long lasting tissue swelling caused by fluid retention or who develop abnormal sensations such as prickling, tingling and itchiness
patsientidel, kellel kujuneb välja vedelikupeetusest tingitud pikaajaline kudede turse või kes kogevad nt torkimistunnet, surinat või sügelust;
In patients who develop these changes, treatment with Trobalt should only be continued after a careful re-assessment of the balance of benefits and risks.
Patsientidel, kellel need muutused tekivad, tohib ravi Trobalt’iga jätkata ainult pärast kasu/riski suhte hoolikat ümberhindamist.
In patients who develop transaminase elevations, more frequent monitoring of liver transaminases and total bilirubin should be carried out as clinically indicated (see sections 4.2 and 4.8).
Patsientidel, kellel tekib transaminaaside aktiivsuse suurenemine, tuleb sagedamini kontrollida maksa transaminaaside ja üldbilirubiini taset vastavalt kliinilisele näidustusele (vt lõigud 4.2 ja 4.8).
In patients who did not adequately respond to 5 mg of the calcium channel blocker amlodipine, the addition of Rasilez 150 mg had a blood-pressure-lowering effect similar to that obtained by increasing amlodipine dose to 10 mg, but had a lower incidence of oedema (aliskiren 150 mg/amlodipine 5 mg 2.1% vs. amlodipine 10 mg 11.2%).
Patsientidel, kellel ei olnud saavutatud piisavat ravivastust 5 mg kaltsiumikanali blokaatori amlodipiini kasutamisel, tagas 150 mg Rasilez’i lisamine vererõhku langetava toime, mis saavutati sarnaselt amlodipiini annuse suurendamisega 10 mg-ni, kuid tursete esinemissagedus oli väiksem (aliskireen 150 mg/amlodipiin 5 mg 2,1% vs amlodipiin 10 mg 11,2%).
In patients who do not develop rash within the first 4 – 8 weeks of treatment, further Tarceva treatment should be re-assessed (see section 5.1).
Patsientidel, kellel ei teki löövet esimese 4...8 ravinädala jooksul, võib uuesti hinnata edasist ravi Tarceva’ga (vt lõik 5.1).