natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the same study, in girls aged 9-13 years, the immune response after a 2-dose schedule was numerically lower than after a 3-dose schedule (n=248 at Month 7; n=82 at Month 36).
Samas uuringus oli 9…13-aastaste tüdrukute immuunvastus pärast 2-annuselist skeemi arvuliselt väiksem kui pärast 3-annuselist skeemi (7. kuul n = 248, 36. kuul n = 82).
In the same study, in girls and boys 9 to14 years old, GMTs at one month after the last vaccine dose were numerically lower for some vaccine types after a 2-dose schedule than after a 3-dose schedule (i.e.
Samas uuringus olid 9…14-aastastel poistel ja tüdrukutel üks kuu pärast viimast vaktsiiniannust GMT väärtused mõnede vaktsiini tüüpide osas 2-annuselise skeemi puhul arvuliselt väiksemad võrreldes
In the same study, in which the drug potency of ReFacto AF and a full-length recombinant factor VIII (FLrFVIII) comparator, and the FVIII activity measured in patient plasma samples were all determined using the same one-stage clotting assay at a central laboratory, ReFacto AF was shown to be pharmacokinetically equivalent to FLrFVIII in 30 previously treated patients (≥ 12 years) using the standard bioequivalence approach.
Samas uuringus, milles määrati ReFacto AF’i ja täispikkuses rekombinantse VIII faktori (FLrFVIII) võrdlusravimi efektiivsust ja mõõdeti VIII faktori aktiivsust patsientide plasmaproovides keskses laboratooriumis sama üheastmelise koagulatsioonitesti abil, tõestati ReFacto AF’i farmakokineetilist ekvivalentsust täispikkuses rekombinantse VIII faktoriga 30 varem ravitud (≥12 aastat) patsiendil, kasutades standardset bioekvivalentsuse määramise meetodit.
In the same trials, cerebrovascular adverse reactions (e.g. stroke, transient ischaemic attack), including fatalities, were reported in patients (mean age: 84 years; range: 78-88 years).
Samades uuringutes (keskmine vanus 84 a; vahemik 78-88 aastat) teatati tserebrovaskulaarsetest kõrvaltoimetest (nt ajurabandus, transitoorne isheemiline atakk), muuhulgas ka surmaga lõppenud juhtudest.
In the SAVOR study subgroups over 65 and over 75 years of age, efficacy and safety was consistent with the overall study population.
SAVOR-uuringu üle 65-aastaste ja üle 75-aastaste isikute alarühmades kogutud efektiivsus- ja ohutusandmed olid vastavuses kogu uuringupopulatsiooni vastavate andmetega.
In the second and third study, 2.3% and 5.9% of patients taking Nevanac 3 mg/ml developed macular oedema, respectively, compared with between 17.3% and 14.3% of patients taking placebo.
Teises ja kolmandas uuringus tekkis Nevanaci 3 mg/ml suspensiooni saanud patsientidest makulaarne ödeem vastavalt 2,3%-l ja 5,9%-l, platseebot saanud patsientide samad näitajad olid vastavalt 17,3% ja 14,3%.
In the second CIN 3 case observed in a patient infected with HPV 51 at Day 1 (in 2 of 9 specimens); HPV 16 was detected at a Month 51 biopsy (in 1 of 9 specimens) and HPV 56 was detected in 3 of 9 specimens at Month 52 in tissue excised during LEEP.
Teine CIN III juht leiti HPV 51 infektsiooniga patsiendil 1. uuringupäeval (2 proovis 9-st); HPV 16 leiti 51. uuringukuu biopsiauuringul (1 proovis 9-st) ning HPV 56 leiti 52. uuringukuul LEEP protseduuri käigus eemaldatud koest (3 proovis 9-st).
In the second clinical study (study 2), 800 patients were treated for 12 weeks, and then re-randomised for an additional 4 weeks treatment period.
Teises kliinilises uuringus (uuring 2) raviti 800 patsienti 12 nädalat ja seejärel randomiseeriti uuesti täiendavaks 4- nädalaseks raviperioodiks.
In the second double-blind 28- week treatment period the difference in rates between treatment groups represented a 63% (rate ratio 0.37, p<0.001) decrease relative to placebo for omalizumab patients.
Teise topeltpimeda 28-nädalase raviperioodi käigus ilmnes omalizumabi grupis 63% (sageduse suhe 0,37, p<0,001) langus võrreldes platseebo grupiga.
In the second field study, a group of 18-day-old embryonated eggs and a group of one-day-old chicks were vaccinated with Vectormune ND.
Teises väliuuringus vaktsineeriti vaktsiiniga Vectormune ND rühm 18-päevaseid viljastatud mune ja rühm ühepäevaseid tibusid.
In the second HL study (in patients with HL at increased risk of coming back), the average length of time patients lived before their disease got worse was around 43 months in those given Adcetris, compared with around 24 months in those given placebo.
Teises Hodgkini lümfoomi näidustuse uuringus Hodgkini lümfoomi progresseerumise või taastekke suurenenud riskiga patsientidel oli keskmine aeg haiguse süvenemiseni ligikaudu 43 kuud patsientidel, kellele anti Adcetrist, ja 24 kuud patsientidel, kellele anti platseebot.
In the second HL study (in patients with HL at increased risk of progressing or coming back), the main measure of effectiveness was how long patients lived without their disease getting worse.
Teises Hodgkini lümfoomi näidustuse uuringus Hodgkini lümfoomi progresseerumise või taastekke suurenenud riskiga patsientidel oli efektiivsuse põhinäitaja see, kui kaua patsiendid elasid, ilma et nende haigus oleks süvenenud.
In the second ITP study, 57 patients with ITP (baseline platelet counts ≤ 30×109 / l) aged between 18 and 65 years were treated with Privigen at 1 g/kg bw.
Teises ITP uuringus raviti ITP-ga (alghetkel trombotsüütide arv ≤ 30×109 / l) 57 patsienti vanuses 18 kuni 65 aastat Privigeniga annuses 1 g kehakaalu kilogrammi kohta.
In the second ITP study, patients taking Revolade were around eight times more likely than those taking placebo to reach a platelet count of between 50,000 and 400,000 per microlitre during the six months of treatment.
Teises idiopaatilise trombotsütopeenilise purpuriga patsientide uuringus oli Revoladet võtnud patsientidel ligikaudu 8 korda suurem tõenäosus kui platseeborühmas saavutada 6-kuulise ravi vältel trombotsüütide sisaldus
In the second main study involving 341 patients aged over 12 years, PAS in combination with isoniazid was compared with isoniazid alone.
Teises põhiuuringus, milles osales 341 patsienti vanuses üle 12 aasta, võrreldi para- aminosalitsüülhappe ja isoniasiidi kombinatsiooni ainult isoniasiidiga.
In the second main study, 85.8% of healthy adults under 60 and 80.2% of healthy adults aged 60 and over had protective levels of antibodies.
Teises põhiuuringus oli terveid täiskasvanuid, kellel tekkis kaitsev antikehade sisaldus, alla 60- aastastest 85,8% ja vähemalt 60-aastastest 80,2%.
In the second main study, the change in pain intensity after ten minutes was between 2.0 and 2.7 points after receiving doses of Instanyl compared with 1.3 after receiving placebo.
Teises põhiuuringus oli valu tugevuse muutus 10 minutit pärast manustamist Instanyli patsiendirühmas 2,0–2,7 punkti ja platseeborühmas 1,3 punkti.
In the second part of the study including patients with prior anticancer therapy but without risk factors for cardiac toxicity, sunitinib was generally tolerable and clinically manageable at the dose of 15 mg/m2/day on schedule 4/2.
Uuringu teises osas, mis hõlmas patsiente, kes olid eelnevalt vähivastast ravi saanud, kuid kellel puudusid kardiotoksilisuse riskitegurid, oli sunitiniib üldiselt talutav ning kliiniliselt ravitav annus 15 mg/m2/ööpäevas skeemiga 4/2.
In the second part, the risk of experiencing a disease flare was reduced by 64% with Ilaris, compared with placebo.
Teises uuringuosas oli Ilarise kasutamisel haiguse ägenemise risk 64% väiksem kui platseebo korral.
In the second prevention study, blood clots or blood-clot related death occurred in 0.4% (3 out of 681) of patients treated with Pradaxa, compared with 5.6% (37 out of 662) of patients treated with placebo.
Teises ennetusuuringus tekkisid trombid või esines trombidest põhjustatud surmajuhtum 0,4%-l Pradaxat võtnud patsientidest (3 patsienti 681st) ning platseebot võtnud patsientidel oli sama näitaja 5,6% (37 patsienti 662st).
In the second study (in 305 patients) Trevicta was more effective than placebo (a dummy treatment), with 9% of patients given the medicine suffering a relapse of their condition compared with 29% of those on placebo.
Teises uuringus (305 patsienti) oli Trevicta efektiivsem kui platseebo (näiv ravim) – relapsiga patsiente oli Trevicta uuringurühmas 9% ja platseeborühmas 29%.
In the second study (n=16), the median cerebrospinal fluid concentration was 3 % (range 1 to 61 %) of the corresponding plasma concentration.
Teises uuringus (n=16) oli keskmine tserebrospinaalvedeliku kontsentratsioon 3% (vahemik 1 kuni 61%) vastavast plasmakontsentratsioonist.
In the second study in 48 patients with mild to moderate asthma who had previously been shown to have bronchoconstrictive reactions to adenosine monophosphate, the rate of FEV1 reduction > 15% from baseline was the same (4%) following both Rapiscan and placebo dosing.
Teises uuringus, milles osales 48 kerge kuni mõõduka astmega astmaga patsienti, kellel olid eelnevalt teadaolevalt tekkinud bronhokonstriktsiooni reaktsioonid adenosiini monofosfaadi manustamisel, oli FEV1 vähenemise > 15% lähtenäitajatest esinemissagedus ühesugune (4%) nii pärast Rapiscani kui ka platseebo annustamist.
In the second study in aHUS, 80% of the patients achieved ‘thrombotic microangiopathy event-free’ status and 90% achieved haematological normalisation.
Teises atüüpilise hemolüütilise ureemilise sündroomiga patsientide uuringus oli patsiente, kellel ei esinenud trombootilist mikroangiopaatiat, 80% ja patsiente, kellel normaliseerusid vereloomenäitajad, oli 90%.
In the second study involving 240 people, subjects were given Aflunov using different vaccination schedules.
Teises uuringus (240 osalejat) manustati osalejatele Aflunovit mitmesuguste vaktsineerimisskeemide alusel.
In the second study involving 63 children less than 12 years of age, children treated with NovoEight had an average of 5.33 bleedings per year.
Teises uuringus, milles osales 63 kuni 12-aastast last, esines NovoEightiga ravitud lastel keskmiselt 5,33 veritsust aastas.
In the second study of 34 subjects with different impaired hepatic function compared to normal subjects, there was a 1.6-fold, 3.3-fold and 3.6-fold increase in exposure (i.e.
Teises uuringus erineva maksafunktsiooni kahjustusega 34 patsiendil esines võrreldes normaalsete patsientidega kerge (Child-Pugh klass A), mõõduka (Child-Pugh klass B) ja raske (Child-Pugh klass
In the second study survival of Eravac vaccinated rabbits was 93% compared with 50% for rabbits given placebo.
Teises uuringus oli Eravaciga vaktsineeritud küülikute elumus 93% võrreldes platseebo rühma 50% näitajaga.
In the second study the results were similar with 43% of patients in the Fampyra group responding to treatment compared with 9% in the placebo group.
Teisest uuringust saadi sarnased tulemused − ravivastus tekkis 43% Fampyrat võtnud patsientidest ja 9% platseebot võtnud patsientidest.
In the second study, 15% (10 out of 65) of patients receiving Signifor 40 mg and 20% (13 out of 65) of patients receiving Signifor 60 mg responded to treatment, compared with none of the 68 patients given octreotide or lanreotide.
Teises uuringus tekkis ravivastus 15%-l patsientidest, kes said 40 mg Signifori (10 patsienti 65st), ja 20%-l patsientidest, kes said 60 mg Signifori (13 patsienti 65st); oktreotiidi või lanreotiidi saanud patsientidel (kokku 68) ravivastust ei tekkinud.
In the second study, 2% of the patients taking Xarelto had blood clots or died (17 out of 864), compared with 9% of the patients receiving enoxaparin (81 out of 869).
Teises uuringus oli patsiente, kellel esines trombe või kes surid, Xareltot saanute seas 2% (17 patsienti 864st) ja enoksapariini saanute seas 9% (81 patsienti 869st).
In the second study, 28 days after treatment 93% of patients who received Eurartesim had been cured, compared with 95% of patients treated with the comparator medicine.
Teises uuringus oli patsiente, kes olid 28 päeva jooksul pärast ravi paranenud, Eurartesimi uuringurühmas 93% ja võrdlusravimi rühmas 95%.
In the second study, 30% of the patients adding Rapamune failed treatment (68 out of 277), compared with 48% of those adding placebo (62 out of 130).
Teises uuringus oli ebaõnnestunud raviga patsiente lisaravimina Rapamunet saanute uuringurühmas 30% (68 patsienti 277st) ja lisaravimina platseebot saanute uuringurühmas 48% (62 patsienti 130st).
In the second study, 46 (81%) of the 57 patients had a platelet count above 50 million platelets per millilitre at least once during the study.
Teises uuringus tõusis 46 patsiendil 57-st (81%) vereliistakute sisaldus vähemalt üks kord uuringu jooksul üle 50 miljoni liistaku milliliitri kohta.
In the second study, 52% of the patients receiving Relistor opened their bowels at least twice within four hours of the first four doses (32 out of 62), compared with 8% of those receiving placebo (6 out of 71).
Teises uuringus käis nelja tunni jooksul pärast esimese nelja annuse manustamist kõht vähemalt kaks korda läbi 52%-l Relistori saanud patsientidest (32 patsienti 62st) ning 8%-l patsientidest, kes said platseebot (6 patsienti 71st).
In the second study, 53% (8 out of 15) of children who received Revestive responded to treatment, while none responded to the standard treatment (0 out of 5).
Teises uuringus oli Revestivet saanud lastest ravivastusega patsiente 53% (8 last 15st); standardravile ei tekkinud ühelgi lapsel ravivastust (0 last 5st).
In the second study, 599 patients with stage IIIB or IV disease were randomised to receive cisplatin (75 mg/m2) and etoposide (100 mg/m2; n= 200), or cisplatin (75 mg/m2) and low-dose paclitaxel (135 mg/m2; n= 198), or cisplatin (75 mg/m2) and high-dose paclitaxel (250 mg/m2) with G-CSF
Teises uuringus randomiseeriti 599 haiguse IIIB või IV staadiumiga patsienti osadesse, kus üks grupp sai tsisplatiini (75 mg/m2) ja etoposiidi (100 mg/m2; n=200), teine grupp tsisplatiini (75 mg/m2) ja paklitakseeli väikses annuses (135 mg/m2; n=198) ning kolmas grupp tsisplatiini (75 mg/m2) ja suures annuses paklitakseeli (250 mg/m2) koos G-CSF-ga (n=201).
In the second study, 61% of patients given Dexdor maintained the required level of sedation compared with 57% of those receiving midazolam.
Teises uuringus säilitas vajaliku sedatsioonitaseme 61% Dexdorit saanud ja 57% midasolaami saanud patsientidest.
In the second study, 62% of women using Senshio reported relief from vaginal dryness after 12 weeks (compared with 53% in the placebo group).
Teises uuringus teatas 12-nädalase ravi järel tupekuivuse leevenemisest 62% Senshiot kasutanud naistest (võrreldes 53%-ga platseeborühmas).
In the second study, 77% of patients treated with Vibativ (387 out of 502) were cured after treatment compared with 74% of those treated with vancomycin (376 out of 510).
Teises uuringus oli pärast ravi lõppu paranenud 77% Vibativiga ravitud patsientidest (387 patsienti 502-st) ning 74% vankomütsiiniga ravitud patsientidest (376 patsienti 510-st).
In the second study, 81% of patients receiving Zinforo were cured (235 out of 289) compared with 76% of the patients receiving ceftriaxone (206 out of 273).
Teises uuringus oli paranenud patsiente Zinforo rühmas 81% (235 patsienti 289st) ja tseftriaksooni rühmas 76% (206 patsienti 273st).
In the second study, 85% of patients receiving Zinforo were cured (291 out of 342) compared with 86% of the patients receiving the combination of vancomycin and aztreonam (289 out of 338).
Teises uuringus oli paranenud patsiente Zinforo rühmas 85% (291 patsienti 342st) ning vankomütsiini ja astreonaami kombinatsiooni rühmas 86% (289 patsienti 338st).
In the second study, after 14 weeks, 35% of patients who received Simponi alone (54 out of 153) achieved 20% reductions compared with 18% of patients who received placebo (28 out of 155).
14 nädala järel 20%, ainsa ravimina Simponit kasutanud uuringurühmas 35% (54 patsienti 153st) ja platseeborühmas 18% (28 patsienti 155st).
In the second study, among the 28 adults and adolescents with cancer that had not responded to two or more previous treatments, five (18%) had a complete response to treatment.
Teises uuringus tekkis täielik ravivastus viiel (18%) 28 täiskasvanust ja noorukist, kelle vähile ei tekkinud kahe või enama raviskeemiga varem ravivastust.
In the second study, around 59% of previously untreated patients with wild-type RAS who were given Vectibix plus FOLFIRI responded to treatment.
Teises uuringus oli ravivastusega patsiente muteerumata RAS-geeniga varem ravimata patsientidest, kes said Vectibixi koos FOLFIRI-keemiaraviga, ligikaudu 59%.
In the second study, Eliquis was compared with placebo (a dummy treatment) and its effectiveness was measured by looking at the number of patients who either had problems related to clotting in the veins or who died of any cause during treatment.
Teises uuringus võrreldi Eliquist platseeboga (näiv ravim) ja ravimi efektiivsuse näitaja oli nende patsientide arv, kellel olid veenitrombidest põhjustatud probleemid või kes surid ravi ajal mis tahes põhjusel.
In the second study, Emtriva was as effective as lamivudine: after 48 weeks, around two thirds of the patients had viral loads below 400 copies/ml, and slightly fewer had viral loads below 50 copies/ml.
Teises uuringus oli Emtriva sama efektiivne kui lamivudiin: 48 nädala pärast oli ligikaudu kahel kolmandikul patsientidest viiruskoormus vähenenud alla 400 koopia/ml ja veidi vähem oli neid, kelle viiruskoormus oli alla 50 koopia/ml.
In the second study, in 58% of patients Benlysta 10 mg/kg was effective compared with 44% of patients who were given placebo.
Teises uuringus oli ravivastusega patsientide osakaal Benlystat annuses 10 mg/kg saanud patsiendirühmas 58% ja platseeborühmas 44%.
In the second study, involving 269 patients who had not been treated before, Imbruvica was more effective than the cancer medicine chlorambucil at delaying progression of the cancer.
Teises uuringus, milles osales 269 varem ravimata patsienti, oli Imbruvica vähi progresseerumise edasilükkamisel kloorambutsiilist (samuti vähiravim) efektiivsem.
In the second study, involving 707 patients, Stribild was compared with a medicine containing efavirenz, emtricitabine and tenofovir disoproxil.
Teises uuringus, kus osales 707 patsienti, võrreldi Stribildi ravimiga, mis sisaldas efavirensit, emtritsitabiini ja tenofoviirdisoproksiili.
In the second study, it took 26.4 months for the disease to get worse in patients taking Revlimid plus dexamethasone, compared with 22.7 months for those on standard treatment.
Teises uuringus oli aeg haiguse süvenemiseni Revlimidi koos deksametasooniga võtnud patsientidel 26,4 kuud ja standardravi korral 22,7 kuud.
In the second study, it was the number of patients who had a platelet count between 50,000 and 400,000 per microlitre during six months of treatment.
Teises uuringus oli efektiivsuse põhinäitajaks patsientide arv, kelle trombotsüütide sisaldus oli kuuekuulise ravi vältel vahemikus
In the second study, Kiovig was shown to be effective in increasing the platelet count.
Teine uuring tõendas Kiovigi efektiivsust trombotsüütide sisalduse suurendamisel.
In the second study, Myocet alone was compared with standard doxorubicin alone in 224 women.
Teises uuringus kasutati Myoceti ainsa ravimina, võrreldes seda tavalise doksorubitsiiniga 224 naise ravis.
In the second study, on day 1 the percentage or patients who had reduction of facial redness 3 hours after application was 19.6% (29 out of 148 patients) for Mirvaso compared with 0 % (none out of 145 patients) for placebo.
Teises uuringus oli 1. päeval patsientide protsent, kelle näopunetus oli vähenenud 3 tundi pärast manustamist, 19,6% (29 patsienti 148st) Mirvaso puhul võrreldes 0%ga (mitte ühtki patsienti 145st) platseebo puhul.
In the second study, patients given Yervoy with dacarbazine survived an average of 11 months, compared with 9 months in those given placebo plus dacarbazine, but about a third of the patients given Yervoy were unable to complete treatment due to side effects.
Teises uuringus oli Yervoyd koos dakarbasiiniga saanud patsientide elulemus keskmiselt 11 kuud, platseebot koos dakarbasiiniga saanud patsientide elulemus oli 9 kuud.
In the second study, patients receiving Lucentis on its own or as an add-on to laser photocoagulation could see after one year an average of 5 letters more than patients receiving laser photocoagulation on its own.
Teises uuringus nägid Lucentist ainsa ravimina või koos laser-fotokoagulatsioonraviga saanud patsiendid ühe aasta järel keskmiselt 5 tähte rohkem kui need, kes said üksnes laser-fotokoagulatsioonravi.
In the second study, patients treated with Zytiga lived for an average of around 16 months without their disease getting worse, compared with around 8 months in patients taking placebo.
Teises uuringus kulus haiguse süvenemiseni keskmiselt 16 kuud Zytiga manustamisel ja 8 kuud platseebo manustamisel.
In the second study, progression-free survival was 9.4 months in the patients receiving Avastin and 8.0 months in those receiving placebo.
Teises uuringus oli progresseerumiseta elumus Avastini saanud patsientidel 9,4 kuud ja platseebot saanud patsientidel 8,0 kuud.
In the second study, the brain tumour shrank by at least half in 35% of patients (27 out of 78 patients) treated with Votubia, compared with none of the 39 patients who received placebo.
Teises uuringus oli patsiente, kelle ajukasvaja vähenes vähemalt poole võrra, Votubia rühmas 35% (27 patsienti 78st) ja platseeborühmas 0% (0 patsienti 39st).
In the second study, the estimated risk of having a second attack of demyelination was lower in the patients taking Avonex than in the patients taking placebo: with Avonex, the risk was 21% in two years and 35% in three years, whereas the risk with placebo was 39% in two years and 50% in three years.
Teises uuringus leiti, et ühe demüelinisatsiooniataki üle elanud patsientide risk saada teine atakk oli Avonexi-rühmas väiksem kui platseeborühmas: teise ataki risk oli Avonexi-rühmas kahe aasta pärast 21% ja kolme aasta pärast 35% ning platseeborühmas kahe aasta pärast 39% ja kolme aasta pärast 50%.
In the second study, the fall in symptom score was 20.0 in the Invega group and 10.8 in the placebo group.
Teises uuringus vähenes sümptomite punktiarv Invega rühmas 20,0 võrra ja platseeborühmas 10,8 võrra.
In the second study, the figures were: 63% (124 out of 198) for patients treated with Yellox and 40% (39 out of 98) for those treated with placebo.
Teises uuringus olid need näitajad 63% (124 patsiendil 198st) Yelloxit saanud patsientide puhul ja 40% (39 patsiendil 98st) platseebot saanud patsientide korral.
In the second study, the treatment difference in EET between ANORO 55/22 micrograms and placebo was 21.9 seconds (p=0.234) at Week 12.
Teises uuringus oli koormustaluvuse kestuse ravierinevus ANORO 55/22 mikrogrammi ja platseebo vahel 21,9 sekundit (p=0,234) 12. nädalal.
In the second study, the treatment difference in EET between LAVENTAIR 55/22 micrograms and placebo was 21.9 seconds (p=0.234) at Week 12.
Teises uuringus oli koormustaluvuse kestuse ravierinevus LAVENTAIR 55/22 mikrogrammi ja platseebo vahel 21,9 sekundit (p=0,234) 12. nädalal.
In the second study, the ‘on’ time was increased by 35 minutes compared with placebo.
Teises uuringus pikenes on- seisundi kestus platseeboga võrreldes 35 minutit.
In the second study, the ‘on’ time was increased by 35 minutes compared with placebo.
Teises uuringus pikenes on-seisundi kestus platseeboga võrreldes 35 minutit.
In the second study, three-month treatment with Esmya was as effective as leuprorelin in reducing heavy uterine bleeding, as 90.3% of women treated with Esmya had reduced bleeding compared with 89.1% of women treated with leuprorelin.
Teises uuringus vähendas 3-kuuline Esmya-ravi rohket emakaverejooksu sama efektiivselt kui leuproreliin: Esmya rühmas vähenes emakaverejooks 90,3%-l ja leuproreliini rühmas 89,1%-l patsientidest.
In the second study, treatment with Abasaglar or Lantus was compared in 759 patients with type 2 diabetes, as an addition to diabetes medicines taken by mouth.
Teises uuringus võrreldi Abasaglar ja Lantuse lisamist suukaudsetele diabeediravimitele 759-l II tüüpi diabeediga patsiendil.
In the second trial of Betaferon in secondary progressive multiple sclerosis, no delay in the time to disability progression was observed.
Teises Betaferon’i uuringus sekundaarselt progresseeruva sclerosis multiplex’i korral invaliidsuse arengu edasilükkumist ei täheldatud.