natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For patients previously on phosphate binders (sevelamer hydrochloride or calcium based), Renvela should be given on a gram for gram basis with monitoring of serum phosphorus levels to ensure optimal daily doses.
Eelnevalt fosfaate siduvaid ravimeid (sevelameervesinikkloriid või kaltsiumipõhisedl) saanud patsientidele tuleb Renvela’t anda gramm-grammise vastavuse alusel koos seerumi fosforitaseme jälgimisega optimaalse päevase annuse tagamiseks.
For patients previously on phosphate binders (sevelamer hydrochloride or calcium based), Sevelamer carbonate Zentiva should be given on a gram for gram basis with monitoring of serum phosphorus levels to ensure optimal daily doses.
Eelnevalt fosfaate siduvaid ravimeid (sevelameervesinikkloriid või kaltsiumipõhised) saanud patsientidele tuleb Sevelamer carbonate Zentiva’t anda gramm-grammise vastavuse alusel koos seerumi fosforitaseme jälgimisega optimaalse päevase annuse tagamiseks.
For patients previously on phosphate binders (sevelamer hydrochloride or calcium based), Sevelamer carbonate Zentiva should be given on a gram for gram basis with monitoring of serum phosphorus levels to ensure optimal daily doses.
Eelnevalt fosfaate siduvaid ravimeid (sevelameervesinikkloriid või kaltsiumipõhisedl) saanud patsientidele tuleb Sevelamer carbonate Zentiva’t anda gramm-grammise vastavuse alusel koos seerumi fosforitaseme jälgimisega optimaalse päevase annuse tagamiseks.
For patients previously treated with both imatinib and at least 1 additional TKI, the endpoints include the cumulative MCyR rate, time to and duration of MCyR, and time to and duration of CHR.
Patsientidel, keda oli varem ravitud nii imatiniibi kui ka vähemalt veel ühe TKI-ga, kuulusid efektiivsuse tulemusnäitajate hulka kumulatiivne MCyR-i tase, aeg MCyR-ini ja MCyR-i kestus ning aeg CHR-ini ja CHR-i kestus.
For patients prone to hypotension, as a precautionary measure, switches between fed and fasted Adempas intake are not recommended because of increased peak plasma levels of riociguat in the fasting compared to the fed state (see section 5.2).
Hüpotensiooni kalduvusega patsientidel soovitatakse ettevaatusabinõuna võtta Adempas’t alati ühtemoodi (kas koos toiduga või eraldi), kuna ilma toiduta manustades on riotsiguaadi plasmakontsentratsioon suurem, kui koos toiduga võttes (vt lõik 5.2).
For patients randomized to the maintenance phase of the trial, the median observation time was 28 months from maintenance randomisation.
Uuringu säilitusfaasi randomiseeritud patsientidel oli keskmine vaatlusperioodi kestus 28 kuud alates randomiseerimisest.
For patients randomized to warfarin, the mean percentage within time in therapeutic range (TTR) (INR 2-3) was 64.4 % (median TTR 67 %).
Varfariinile randomiseeritud patsientidel oli keskmine ajaprotsent terapeutilise annuse saavutamiseni (TTR) (INR 2...3) 64,4% (keskmine TTR 67%).
For patients receiving aripiprazole, the median time to onset was 30 days and median duration was 194 days.
Aripiprasooli saanud patsientide puhul oli nähtude tekke aja mediaanavaldusid sümptomid keskmiselt 30 päeva pärast ja kestuseid keskmiseltmediaan 194 päeva.
For patients receiving aripiprazole, the median time to onset was 42 days and median duration was 34 days.
Aripiprasooli saanud patsientide puhul oli nähtude tekke aja mediaan avaldusid sümptomid keskmiselt 42 päeva pärast ja kestuseid mediaankeskmiselt 34 päeva.
For patients receiving chemotherapy, it must be injected under the skin, and for patients about to undergo surgery, it must be injected into a vein over at least one to five minutes.
Keemiaravi saavatele patsientidele peab ravimit süstima naha alla ning enne operatsiooni peab ravimit süstima veeni vähemalt 1–5 minuti jooksul.
For patients receiving methadone, the dose of methadone should be reduced to a maximum of 30 mg/day before beginning buprenorphine/naloxone therapy.
Metadooni saavatel patsientidel tuleb enne buprenorfiin/naloksoonravi alustamist metadooni annust vähendada maksimaalselt 30 mg-ni päevas.
For patients receiving supportive care for advanced illness, the usual doses are given in the table below.
Patsientide jaoks, kes saavad kaugelearenenud haiguse tõttu toetavat ravi, on tavalised annused esitatud järgmises tabelis.
For patients receiving the higher dose of 175 mg intravenous of Torisel for the treatment of MCL, the amount of ethanol in this medicinal product may impair your ability to drive or use machines (see section 4.4).
Patsientidel, kellele manustatakse mantelrakulise lümfoomi esmaseks raviks suurem annus 175 mg Toriseli intravenoosselt, võib selles ravimis sisalduv etanoolikogus kahjustada nende võimet juhtida autot või käsitseda masinaid (vt lõik 4.4).
For patients receiving the higher dose of Torisel for the treatment of mantle cell lymphoma, the amount of alcohol in this medicine may impair your ability to drive or use machines [see section “Torisel contains ethanol” (alcohol)].
Patsientidel, kellele manustatakse mantelrakulise lümfoomi raviks suurem annus Toriseli, võib selles ravimis sisalduv alkoholikogus kahjustada võimet juhtida autot või käsitseda masinaid (vt lõik
For patients requiring a dose increase to 100 mg, two 50 mg orodispersible tablets should be administered sequentially.
Patsiendid, kes vajavad annuse suurendamist 100 mg-ni, peavad manustama kaks 50 mg suus dispergeruvat tabletti järjest.
For patients requiring dental procedures, there are no data available to suggest whether discontinuation of bisphosphonate treatment reduces the risk of osteonecrosis of the jaw.
Ei ole teada, kas bisfosfonaatravi katkestamine vähendab lõualuu osteonekroosi tekkeriski patsientidel, kes vajavad dentaalseid protseduure.
For patients requiring haemodialysis a supplement of up to 50% of the divided daily dose directly after the end of haemodialysis is recommended.
Hemodialüüsi vajavatel patsientidel on soovitatav kohe pärast hemodialüüsi manustada jagatud päevasele annusele lisaks 50% sellest annusest.
For patients scheduled for major elective orthopaedic surgery, iron supplementation (elemental iron 200 mg/day orally) should be administered throughout the course of epoetin alfa therapy.
Mahukat plaanilist ortopeedilist operatsiooni ootavatele patsientidele tuleb rauapreparaate (puhtas olekus rauda suukaudselt 200 mg ööpäevas) manustada kogu alfaepoetiinravi ajal.
For patients stabilised with 150 mg
150 mg annusega stabiliseeritud patsientide puhul
For patients stabilised with doses of 25 to 100 mg
25 kuni 100 mg annustega stabiliseeritud patsientide puhul
For patients such as the very elderly (75 years and above) your doctor may recommend a lower starting dose of 20 mg once a day.
Väga vanade (75 aastat ja vanemad) patsientide puhul võib teie arst soovitada madalamat algannust, 20 mg üks kord päevas.
For patients such as the very elderly (75 years and above) your doctor may recommend a lower starting dose of 20 mg once a day.
Väga vanade (75 aastat ja vanemad) patsientide puhul võib teie arst soovitada madalamat algdoosi, 20 mg üks kord päevas.
For patients switching directly from intravenous administration of immunoglobulin, or who have a previous intravenous dose of immunoglobulin that can be referenced, the medicinal product should be administered at the same dose and at the same frequency as their previous intravenous immunoglobulin treatment.
Neile patsientidele, keda hakatakse HyQvia’ga ravima kohe pärast intravenoosse immunoglobuliini manustamist või kelle puhul saab lähtuda eelnevast intravenoosse immunoglobuliini annusest, tuleb ravimpreparaati manustada samas annuses ja sama sagedusega nagu eelneva intravenoosse immunoglobuliiniravi korral.
For patients switching from co-administration of linagliptin and metformin
Patsiendid, kellel minnakse üle linagliptiini ja metformiini samaaegselt manustamiselt kombinatsioonile
For patients switching from co-administration of linagliptin and metformin, Jentadueto should be initiated at the dose of linagliptin and metformin already being taken.
Patsientidel, kellel minnakse linagliptiini ja metformiini samaaegselt manustamiselt kombineeritud preparaadile, tuleb Jentadueto kasutamist alustada juba kasutatavast linagliptiini ja metformiini annusest.
For patients switching from co-administration of sitagliptin and metformin
Patsiendid, kes viiakse Efficibile üle sitagliptiini ja metformiini koosmanustamiselt eraldi preparaatidena
For patients switching from co-administration of sitagliptin and metformin
Patsiendid, kes viiakse Janumetile üle sitagliptiini ja metformiini koosmanustamiselt eraldi preparaatidena
For patients switching from co-administration of sitagliptin and metformin
Patsiendid, kes viiakse Ristforile üle sitagliptiini ja metformiini koosmanustamiselt eraldi preparaatidena
For patients switching from co-administration of sitagliptin and metformin
Patsiendid, kes viiakse Velmetiale üle sitagliptiini ja metformiini koosmanustamiselt eraldi preparaatidena
For patients switching from co-administration of sitagliptin and metformin, Efficib should be initiated at the dose of sitagliptin and metformin already being taken.
Patsientidel, kes viiakse Efficibile üle sitagliptiini ja metformiini koosmanustamiselt eraldi preparaatidena, peab Efficib-ravi alustama juba kasutatava sitagliptiini ja metformiini annusega.
For patients switching from co-administration of sitagliptin and metformin, Janumet should be initiated at the dose of sitagliptin and metformin already being taken.
Patsientidel, kes viiakse Janumetile üle sitagliptiini ja metformiini koosmanustamiselt eraldi preparaatidena, peab Janumet-ravi alustama juba kasutatava sitagliptiini ja metformiini annusega.
For patients switching from co-administration of sitagliptin and metformin, Ristfor should be initiated at the dose of sitagliptin and metformin already being taken.
Patsientidel, kes viiakse Ristforile üle sitagliptiini ja metformiini koosmanustamiselt eraldi preparaatidena, peab Ristfor-ravi alustama juba kasutatava sitagliptiini ja metformiini annusega.
For patients switching from co-administration of sitagliptin and metformin, Velmetia should be initiated at the dose of sitagliptin and metformin already being taken.
Patsientidel, kes viiakse Velmetiale üle sitagliptiini ja metformiini koosmanustamiselt eraldi preparaatidena, peab Velmetia-ravi alustama juba kasutatava sitagliptiini ja metformiini annusega.
For patients switching from co-administration of vildagliptin and metformin as separate tablets: Eucreas should be initiated at the dose of vildagliptin and metformin already being taken.
Patsiendid, kes lähevad üle vildagliptiini ja metformiini eraldi tablettidena kasutamiselt: Eucreas-ravi tuleks alustada vildagliptiini ja metformiini samades annustes.
For patients switching from co-administration of vildagliptin and metformin as separate tablets: Icandra should be initiated at the dose of vildagliptin and metformin already being taken.
Patsiendid, kes lähevad üle vildagliptiini ja metformiini eraldi tablettidena kasutamiselt: Icandra-ravi tuleks alustada vildagliptiini ja metformiini samades annustes.
For patients switching from co-administration of vildagliptin and metformin as separate tablets: Zomarist should be initiated at the dose of vildagliptin and metformin already being taken.
Patsiendid, kes lähevad üle vildagliptiini ja metformiini eraldi tablettidena kasutamiselt: Zomarist-ravi tuleks alustada vildagliptiini ja metformiini samades annustes.
For patients switching from separate tablets of dapagliflozin and metformin
Patsientide üleviimine dapagliflosiini ja metformiini eraldi tablettidelt
For patients switching from separate tablets of empagliflozin and metformin
Patsiendid, kes lähevad empagliflosiini ja metformiini eraldi tablettidelt üle kombineeritud preparaadile
For patients switching from separate tablets of saxagliptin and metformin
Patsiendid, kes viiakse üle saksagliptiini ja metformiini eraldi tablettidelt
For patients taking 25 mg once daily, the dose should be increased to 50 mg daily before increasing the dose amount by 50 mg.
Patsientidel, kes võtavad 25 mg üks kord ööpäevas, tuleb ööpäevast annust eelnevalt suurendada 50 mg-ni ning seejärel alustada annuse suurendamist 50 mg kaupa.
For patients taking multiple inhaled therapies, the recommended order of administration is as follows:
Patsientidel, kes kasutavad erinevaid inhaleeritavaid ravimeid, on soovitatav kasutada alljärgnevat manustamisjärjekorda.
For patients testing positive in tuberculosis screening, treat by standard medical practice prior to therapy with AUBAGIO.
Tuberkuloosi sõeluuringus positiivse tulemuse saanud patsiente tuleb nõuetekohaselt ravida enne ravi alustamist AUBAGIO’ga.
For patients treated for DVT, PE and prevention of recurrence, VKA treatment should be stopped and Xarelto therapy should be initiated once the INR is ≤ 2.5.
Patsientidel, kellel ravitakse SVT-d ja KATE-t ja kes saavad ravi nende kordumise ennetamiseks, tuleb ravi VKA-dega lõpetada ja Xarelto-ravi tuleb alustada siis, kui INR on ≤ 2,5.
For patients treated with Abraxane in combination with gemcitabine, the median time to first occurrence of Grade 3 peripheral neuropathy was 140 days.
Abraxane’i ja gemtsitabiini kombinatsioonravi saavatel patsientidel oli mediaanne aeg 3. astme perifeerse neuropaatia esmakordse tekkimiseni 140 päeva.
For patients treated with Aranesp once every two weeks, after the target haemoglobin has been achieved, Aranesp may then be administered subcutaneously once monthly using an initial dose equal to twice the previous once every two week dose.
Kui patsientidel, kellele manustatakse Aranesp’i üks kord iga kahe nädala järel, on saavutatud hemoglobiini sihtväärtus, võib jätkata Aranesp’i manustamist subkutaanselt üks kord kuus annuses, mis on kaks korda suurem eelnevast 2-nädalaste vahedega manustatud annusest.
For patients treated with filgrastim diluted to concentrations < 1.5 MU/ml (15 μg/ml), human serum albumin (HSA) should be added to a final concentration of 2 mg/ml.
Kui filgrastiim on lahjendatud kontsentratsioonini alla 1,5 miljonit ühikut (15 mikrogrammi)/ml, tuleb lahusele lisada inimese seerumialbumiini (HSA), kuni saavutatakse lõplikuks kontsentratsiooniks 2 mg/ml.
For patients treated with filgrastim diluted to concentrations below 1.5 MIU (15 μg) per ml, human serum albumin (HSA) should be added to a final concentration of 2 mg/ml.
Kui filgrastiim on lahjendatud kontsentratsioonini alla 1,5 MIU (15 μg)/ml, tuleb lahusele lisada inimese seerumalbumiini (HSA) kuni lõpliku kontsentratsioonini 2 mg/ml.
For patients treated with filgrastim diluted to concentrations below 1.5 MU (15 micrograms) per ml, human serum albumin (HSA) should be added to a final concentration of 2 mg/ml.
Kui filgrastiim on lahjendatud kontsentratsioonini alla 1,5 MIU (15 mikrogrammi)/ml, tuleb lahusele lisada inimese seerumalbumiini (HSA) kuni lõpliku kontsentratsioonini 2 mg/ml.
For patients treated with filgrastim diluted to concentrations below 1.5 MU (15 micrograms) per ml, human serum albumin (HSA) should be added to a final concentration of 2 mg/ml.
Kui filgrastiim on lahjendatud kontsentratsioonini alla 1,5 MU (15 mikrogrammi)/ml, tuleb lahusele lisada inimese seerumalbumiini (HSA) kuni lõpliku kontsentratsioonini 2 mg/ml.
For patients treated with filgrastim diluted to concentrations below 1.5 MU (15 µg) per ml, human serum albumin (HSA) should be added to a final concentration of 2 mg/ml.
Kui filgrastiim on lahjendatud kontsentratsioonini alla 1,5 MÜ (15 μg)/ml, tuleb lahusele lisada inimese seerumalbumiini (HSA) kuni lõpliku kontsentratsioonini 2 mg/ml.
For patients unable to swallow the capsules, their content may be diluted in a glass of either still water or apple juice.
Patsientidel, kes ei ole võimelised kapsleid neelama (lastel), võib kapslite sisu lahustada klaasis gaseerimata vees või õunamahlas.
For patients unable to swallow the capsules, their content may be diluted in a glass of either still water or apple juice.
Patsientidel, kes ei ole võimelised kapsleid neelama, võib kapslite sisu lahustada klaasis gaseerimata vees või õunamahlas.
For patients unable to swallow the capsules, their content may be diluted in a glass of either still water or apple juice.
Patsientidel, kes ei ole võimelised kapsleid neelama, võib kapslite sisu lahustada klaasitäies mineraalvees või õunamahlas.
For patients unable to swallow the film-coated tablets, the tablets may be dispersed in a glass of mineral or still water or apple juice.
Patsientidel, kes ei ole võimelised õhukese polümeerikattega tablette neelama, võib tabletid lahustada klaasitäies mineraalvees või gaseerimata vees või õunamahlas.
For patients unable to swallow the film-coated tablets, the tablets may be dispersed in a glass of mineral or still water or apple juice.
Patsientidel, kes ei ole võimelised õhukese polümeerikattega tablette neelama, võib tabletid lahustada klaasitäies mineraalveesvõi gaseerimata vees või õunamahlas.
For patients unable to swallow the film-coated tablets, the tablets may be dispersed in a glass of still water or apple juice.
Kui patsient ei ole võimeline tabletti neelama, võib tableti lahustada klaasitäies gaseerimata vees või õunamahlas.
For patients unable to swallow the tablets, VIRACEPT tablets may be dispersed in a half cup of water while thoroughly stirring with a spoon.
Patsientide jaoks, kes ei ole võimelised tablette neelama, võib VIRACEPT’i tabletid lahustada pooles tassitäies vees, segades hoolikalt lusikaga.
For patients unable to take the granule formulation of tenofovir disoproxil fumarate and with no alternative treatment available, prolonged dose intervals using the 245 mg film-coated tablets may be used as follows:
Patsientidel, kes ei ole suutelised võtma tenofoviirdisoproksiilfumaraati granuleeritud kujul ja alternatiivse ravi puudumise korral, võib kasutada 245 mg polümeerikattega tablette ning annuste intervalle pikendada järgmiselt:
For patients unable to take the granule formulation of tenofovir disoproxil fumarate, prolonged dose intervals using the 245 mg film-coated tablets may be used.
Patsientidel, kes ei ole suutelised võtma tenofoviirdisoproksiilfumaraati granuleeritud kujul, võib kasutada 245 mg õhukese polümeerikattega tablette ning annuste intervalle pikendada järgmiselt.
For patients unable to use the granules formulation and with no alternative treatment available, prolonged dose intervals using Viread 245 mg film-coated tablets may be used
Patsientidel, kes ei ole suutelised võtma ravimit granuleeritud kujul ja alternatiivse ravi puudumise korral võib annuste intervalle pikendada, kasutades Viread’i 245 mg õhukese polümeerikattega tablette
For patients undergoing angioplasty (Percutaneous coronary intervention)
Angioplastika (perkutaanne koronaarinterventsioon) patsientidel
For patients undergoing major hip surgery, a treatment duration of 5 weeks is recommended.
Patsientidele, kellele tehakse suur puusaoperatsioon, soovitatakse 5 nädalat kestvat ravi.
For patients undergoing major knee surgery, a treatment duration of 2 weeks is recommended.
Patsientidele, kellele tehakse suur põlveoperatsioon, soovitatakse 2 nädalat kestvat ravi.
For patients undergoing PCI, bivalirudin MUST be administered initially as an intravenous bolus followed immediately by an infusion.
Patsientidele, kellel teostatakse PKI, PEAB bivalirudiini esialgu manustama intravenoosse boolussüstena, millele järgneb intravenoosne infusioon.
For patients up to 84 kg calculate the volume required to be administered according to the formula below:
Kuni 84 kg kehamassiga patsientidele arvutage vajalik lahuse maht järgmise valemi alusel:
For patients up to 84 kg calculate the volume required to be administered according to the formula below:
Kuni 84 kg kehamassiga patsientidele tuleb arvutada vajalik lahuse maht järgmise valemiga:
For patients using concomitant and anti-platelet medication, haemorrhagic adverse events were reported in a slightly higher proportion of patients injected with OZURDEX (up to 29%) compared with the sham group (up to 23%), irrespective of indication or number of treatments.
Samal ajal antitrombootilisi ravimeid võtvate patsientide puhul oli hemorraagilistest kõrvaltoimetest teatanud patsientide osakaal OZURDEXi süste saanud patsientide seas veidi suurem (kuni 29%) võrreldes simuleeritud süste-rühmaga (kuni 23%) , näidustusest või ravikuuride arvust sõltumatult.
For patients weighing between 11 and 20 kg, either the granules for oral suspension or the chewable tablet can be used as specified in Table 1 (see section 5.2).
Patsientidel kehakaaluga 11...20 kg võib kasutada kas suukaudse suspensiooni graanuleid või närimistabletti, nagu on toodud tabelis 1 (vt lõik 5.2).
For patients weighing ≥ 113 kg, the maximum initial dose of 339 mg (84.7 ml of 4 mg/ml solution) should not be exceeded.
Patsientide puhul, kelle kehakaal on  113 kg, ei tohi ületada maksimaalset algannust 339 mg (84,7 ml 4 mg/ml lahust).
For patients weighing ≥ 113 kg, the maximum initial dose of 339 mg (84.7 ml of 4 mg/ml solution) should not exceeded.
Patsientide puhul, kelle kehakaal on  113 kg, ei tohi ületada maksimaalset algannust 339 mg (84,7 ml 4 mg/ml lahust).
For patients who achieve tri-lineage response, including transfusion independence, lasting at least 8 weeks: the dose of eltrombopag may be reduced by 50%.
Patsiendid, kellel tekib ravivastus kolmele näitajale, sealhulgas sõltumatus vereülekannetest, mis kestab vähemalt 8 nädalat, võib eltrombopaagi annust vähendada 50% võrra.
For patients who are dosed initially at 10 mg and who experience thrombocytopenia or neutropenia:
Patsientidel, kellel algannus on 10 mg ja kellel on trombotsütopeenia või neutropeenia:
For patients who are dosed initially at docetaxel 75 mg/m2 in combination with cisplatin and whose nadir of platelet count during the previous course of therapy is < 25,000 cells/mm3, or in patients who experience febrile neutropenia, or in patients with serious non-haematologic toxicities, the docetaxel dose in subsequent cycles should be reduced to 65 mg/m2.
Patsientidel, kes said esialgu 75 mg/m2 dotsetakseeli kombinatsioonis tsisplatiiniga ja kelle trombotsüütide madalseis eelmises tsüklis oli < 25 000 rakku/mm3 või patsientidel, kellel esines febriilset neutropeeniat või tõsiseid mittehematoloogilisi kõrvaltoimeid, tuleb dotsetakseeli annust järgmistes tsüklites langetada 65 mg/m2-ni.
For patients who are dosed initially at docetaxel 75 mg/m2 in combination with cisplatin and whose nadir of platelet count during the previous course of therapy is < 25,000 cells/mm3, or in patients who experience febrile neutropenia, or in patients with serious non-haematologic toxicities, the docetaxel dose in subsequent cycles should be reduced to 65 mg/m2.
Patsientidel, kes said esialgu 75 mg/m2 dotsetakseeli kombinatsioonis tsisplatiiniga ja kelle trombotsüütide madalseis eelmises tsüklis oli < 25000 rakku/mm3 või patsientidel, kellel esines febriilset neutropeeniat või tõsiseid mittehematoloogilisi kõrvaltoimeid, tuleb dotsetakseeli annust järgmistes tsüklites langetada 65 mg/m2-ni.
For patients who are dosed initially at docetaxel 75 mg/m2 in combination with cisplatin and whose nadir of platelet count during the previous course of therapy is < 25,000 cells/mm3, or in patients who experience febrile neutropenia, or in patients with serious non-haematologic toxicities, the docetaxel dose in subsequent cycles should be reduced to 65 mg/m2.
Patsientidel, kes said esialgu 75 mg/m2 dotsetakseeli kombinatsioonis tsisplatiiniga ja kelle trombotsüütide madalseis eelmises tsüklis oli <25000 rakku/mm3 või patsientidel, kellel esines febriilset neutropeeniat või tõsiseid mittehematoloogilisi kõrvaltoimeid, tuleb dotsetakseeli annust järgmistes tsüklites langetada annuseni 65 mg/m2.