natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The main measure of effectiveness was the level of HIV in the blood (viral load) in the first 48 weeks of treatment.
Efektiivsuse põhinäitaja oli vere HIV-sisaldus (viiruskoormus) pärast 48 esimest ravinädalat.
The main measure of effectiveness was the number of adults who tested positive for HIV-1 infection.
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende täiskasvanute arv, kelle HIV- 1 infektsiooni test oli positiivne.
The main measure of effectiveness was the number of patients in whom the transplant failed (as measured by looking at, for example, the need for a repeat transplant or a return to dialysis) after one year’s treatment.
Efektiivsust mõõdeti põhiliselt patsientide arvu järgi, kellel pärast üheaastast ravi osutus siirdamine ebaõnnestunuks (mõõtmiseks vaadeldi näiteks siirdamise kordamise või dialüüsidega jätkamise vajadust).
The main measure of effectiveness was the number of patients in whom treatment failed, defined as blood levels of hepatitis B immunoglobulins falling below 100 IU per litre or re- infection by hepatitis B virus during the 24 weeks of treatment.
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide arv, kelle ravi ebaõnnestus, mis oli määratletud B-hepatiidi inimimmunoglobuliini sisalduse vähenemisena veres alla 100 RÜ liitri kohta või B-hepatiidi viirusega taasnakatumisena 24 ravinädala jooksul.
The main measure of effectiveness was the number of patients that were cured after 10 days of treatment.
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide arv, kes olid pärast 10- päevast ravi paranenud.
The main measure of effectiveness was the number of patients who developed at least one new ‘skeletal event’ over 13 months.
Efektiivsuse põhinäitaja oli patsientide arv, kellel tekkis 13 kuu jooksul vähemalt üks uus luukahjustus.
The main measure of effectiveness was the number of patients who did not have any nausea or vomiting over the five days after receiving chemotherapy.
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide arv, kellel ei esinenud viie päeva jooksul pärast keemiaravi iiveldust ja oksendamist.
The main measure of effectiveness was the number of patients who did not need a blood transfusion for at least 56 days in the first study and 182 days in the second study.
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide arv, kes ei vajanud vereülekannet vähemalt 56 päeva (esimene uuring) ja 182 päeva (teine uuring).
The main measure of effectiveness was the number of patients who had a blood level of hepatitis B immunoglobulin above 100 IU per litre after 18 to 24 weeks.
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide arv, kellel oli B-hepatiidi inimimmunoglobuliini sisaldus veres 18–24 nädala järel üle 100 RÜ liitri kohta.
The main measure of effectiveness was the number of patients who had a PTH level below 250 micrograms per litre at the end of the study.
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide arv, kellel oli uuringu lõpus PTH sisaldus alla 250 μg/l.
The main measure of effectiveness was the number of patients who had a reduction in blood calcium levels of more than 1 mg per decilitre by the time a maintenance dose had been found (between two and 16 weeks after the start of the study).
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide arv, kellel säilitusannuse kindlaksmääramise ajaks (2–16 nädalat pärast uuringu algust) vähenes kaltsiumisisaldus veres rohkem kui 1 mg/dl võrra.
The main measure of effectiveness was the number of patients who had a ‘complete response’, defined as a reduction in platelet counts of at least 50% from the start of treatment or to below 600 million/ml.
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide arv, kellel tekkis täielik ravivastus, mis oli uuringus määratletud kui trombotsüütide sisalduse vähenemine alates ravi algusest vähemalt 50% võrra või alla 600 miljoni/ml.
The main measure of effectiveness was the number of patients who had an ‘event’ such as a heart attack or stroke or who died due to heart problems during the study.
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide arv, kellel tekkis näht, näiteks südameinfarkt või insult, või kes surid uuringu ajal südameprobleemidesse.
The main measure of effectiveness was the number of patients who had another episode of DVT or pulmonary embolism during the study period.
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide arv, kellel tekkis uuringu kestel süvaveenide tromboos või kopsuemboolia veel kord.
The main measure of effectiveness was the number of patients who had at least a 20% reduction in the number and severity of symptoms after 12 weeks of treatment.
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide arv, kellel 12 nädala järel vähenes sümptomite esinemine ja raskusaste vähemalt 20% võrra.
The main measure of effectiveness was the number of patients who had at least a ‘major cytogenetic response’ (where the proportion of white blood cells with the Philadelphia chromosome fell below 35%) after six months of Bosulif treatment.
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide arv, kellel tekkis pärast 6-kuulist ravi Bosulifiga vähemalt oluline tsütogeneetiline ravivastus (Philadelphia kromosoomiga valgete vereliblede hulk langes alla 35%).
The main measure of effectiveness was the number of patients who had complete remission.
Efektiivsuse põhinäitaja oli patsientide arv, kellel oli täielik remissioon.
The main measure of effectiveness was the number of patients who had completely stopped smoking for four weeks (between week 9 and week 12 of the study), confirmed by laboratory testing of the patients’ breath for signs of smoking.
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide arv, kes olid neljaks nädalaks (uuringu 9.–12. nädalani) täielikult suitsetamisest loobunud, mis tõestati suitsetamismärkide laboratoorse kontrollimisega patsientide hingeõhus.
The main measure of effectiveness was the number of patients who had either a DVT recurrence or pulmonary embolism.
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide arv, kellel taastekkis süvaveenitromboos või esines kopsuemboolia.
The main measure of effectiveness was the number of patients who had either a stroke or a blood clot in a blood vessel.
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide arv, kellel esines insult või tromb.
The main measure of effectiveness was the number of patients who had no detectable virus in their blood 24 weeks after the end of the treatment and could therefore be considered to be cured.
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide arv, kelle veres ei tuvastatud 24 nädalat pärast ravi lõppu viirust ning keda võis seega pidada tervenenuks.
The main measure of effectiveness was the number of patients who had undetectable levels of HIV-1 in their blood (below 400 copies/ml) after treatment.
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide arv, kellel pärast ravi lõppu ei olnud HIV-1 sisaldus veres määratav (viiruskoormus alla 400 koopia/ml).
The main measure of effectiveness was the number of patients who had ‘undetectable’ viral loads (below 50 copies per millilitre of blood) after 48 weeks;
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide arv, kellel pärast 48-nädalast ravi viiruskoormust ei avastatud (alla 50 koopia vere ml kohta).
The main measure of effectiveness was the number of patients who responded to Revolade (whose platelet, red or white blood cell count remained above pre-set levels) after 12 or 16 weeks of treatment.
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide arv, kellel tekkis pärast 12- või 16-nädalast ravi Revoladega ravivastus (st kelle trombotsüütide, punaste või valgete vereliblede sisaldus ületas varem kindlaksmääratud taseme).
The main measure of effectiveness was the number of patients who responded to treatment at week eight, after having received three infusions with Remicade.
Efektiivsuse põhinäitaja oli patsientide arv, kellel tekkis ravivastus pärast 8. ravinädalat, mil nad olid saanud 3 Remicade infusiooni.
The main measure of effectiveness was the number of patients who showed an improvement of at least 1 point on a 10-point scale of disability in their arms and legs.
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide arv, kelle käte ja jalgade puue paranes vähemalt 1 punkti võtta 10-punktisel puudeskaalal.
The main measure of effectiveness was the number of patients who went into ‘remission’ (clearance of leukaemia from the bone marrow and complete or partial recovery of blood cell counts to normal levels).
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide arv, kellel tekkis remissioon (haigusnähud leevendusid, st luuüdis puudusid leukeemiarakud ning vererakkude normaalne sisaldus taastus osaliselt või täielikult).
The main measure of effectiveness was the number of patients who ‘responded’ after at least five weeks of treatment.
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide arv, kellel tekkis ravivastus pärast vähemalt 5-nädalast ravi.
The main measure of effectiveness was the number of patients who ‘responded’ to treatment after 12 weeks, meaning that symptom scores improved by 75% or more.
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide arv, kellel tekkis 12 nädala järel ravivastus: sümptomite punktisumma paranes vähemalt 75% võrra.
The main measure of effectiveness was the number of patients who ‘responded’ to treatment.
Efektiivsuse põhinäitaja oli patsientide arv, kelle haigus allus ravile.
The main measure of effectiveness was the number of patients whose blood cells no longer contained the Philadelphia chromosome within one year of treatment.
Efektiivsuse põhinäitaja oli patsientide arv, kelle vererakud ei sisaldanud ühe raviaasta järel Philadelphia kromosoomi.
The main measure of effectiveness was the number of patients whose number of seizures was at least halved after 12 weeks of treatment with a stable dose.
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide arv, kellel vähenes epilepsiaepisoodide arv vähemalt kaks korda pärast 12-nädalast kindla annusega ravi.
The main measure of effectiveness was the number of patients whose symptoms of depression came back after treatment.
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide arv, kelle depressioonisümptomid peale ravi taastusid.
The main measure of effectiveness was the number of patients whose symptoms returned during 24 to 26 weeks of treatment.
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide arv, kellel sümptomid 24–26-nädalase ravi ajal taastekkisid.
The main measure of effectiveness was the number of patients whose ‘best corrected visual acuity’ (BCVA) had improved enough after 90 or 180 days so that they could read at least 15 more letters in a standard eye test.
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide arv, kelle parim korrigeeritud nägemisteravus (BCVA) paranes 90 või 180 päeva möödudes sedavõrd, et nad said lugeda standardselt silmakontrollitabelilt vähemalt 15 tähte rohkem.
The main measure of effectiveness was the number of patients whose ‘vitreous haze score’ decreased to zero after eight weeks.
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide arv, kelle klaaskeha hägususe skaala näitaja vähenes 8 nädala pärast 0-ni.
The main measure of effectiveness was the number of patients with an increase in ‘on’ time of one hour or more, during the three weeks following the switch.
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide arv, kellel Tasmari ravile üleminekule järgnenud kolme nädala kestel on-seisund pikenes vähemalt ühe tunni võrra.
The main measure of effectiveness was the number of patients with no signs of inflammation after two weeks.
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide arv, kellel oli silmapõletik kahe ravinädala möödudes täielikult paranenud.
The main measure of effectiveness was the number of relapses that patients experienced over 1 year but the study also looked at other measures including how fast the patients’ disability progressed.
Efektiivsuse põhinäitaja oli patsientide retsidiivide arv ühe aasta jooksul, aga uuringus vaadeldi ka teisi näitajaid, sealhulgas patsientide puude progresseerumise kiirust.
The main measure of effectiveness was the number of relapses that the patients had.
Efektiivsuse põhinäitaja oli patsientidel esinenud relapside arv.
The main measure of effectiveness was the number of seizures in a month.
Efektiivsuse põhinäitaja oli krampide arv kuus.
The main measure of effectiveness was the number of serious bacterial infections and the amount of antibiotic used.
Efektiivsuse põhinäitaja oli raskete bakterinfektsioonide arv ja kasutatud antibiootikumide kogus.
The main measure of effectiveness was the number of serious bacterial infections over a year’s treatment.
Efektiivsuse põhinäitaja oli raskete bakternakkuste arv üheaastase ravi jooksul.
The main measure of effectiveness was the number of women aged 18 to 35 who became pregnant during or shortly after treatment, expressed in terms of a pregnancy rate using the ‘Pearl Index’.
Efektiivsuse põhinäitaja oli ravi ajal või varsti pärast ravi rasestunud 18−35-aastaste naiste arv ning seda väljendati raseduste määrana Pearli indeksi abil.
The main measure of effectiveness was the number of women aged 18 to 35 who became pregnant during or shortly after treatment, expressed in terms of a pregnancy rate using the ‘Pearl Index’.
Efektiivsuse põhinäitaja oli ravi ajal või varsti pärast ravi rasestunud 18−35-aastaste naiste arv ning seda väljendati rasestumismäärana Pearli indeksi abil.
The main measure of effectiveness was the number of women who became pregnant.
Efektiivsuse põhinäitajaks oli rasestunud naiste arv.
The main measure of effectiveness was the percentage of patients who responded to treatment.
Efektiivsuse põhinäitaja oli ravivastusega patsientide protsent.
The main measure of effectiveness was the percentage of patients who were able to adjust to the 24-hour clock, which was calculated by looking at how the amount of melatonin breakdown products changed in the patient’s urine over time.
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide protsent, kes suutsid kohaneda 24-tunnise tsükliga; see arvutati vaadeldes, kuidas melatoniini metaboliitide kogus patsiendi uriinis aja jooksul muutus.
The main measure of effectiveness was the percentage of women who had no more than one day of spotting (minimal uterine bleeding) within a 35-day interval.
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende naiste osakaal, kellel oli 35päevase intervalli kestel vaid ühel päeval määrimine (minimaalne emakaverejooks).
The main measure of effectiveness was the presence of antibodies against the viruses in the vaccinated kittens’ blood.
Efektiivsuse põhinäitaja oli vaktsineeritud kasside veres sisalduvad viiruste vastased antikehad.
The main measure of effectiveness was the prevention of premature LH production.
Efektiivsuse põhinäitaja oli enneaegse LH tekke takistamine.
The main measure of effectiveness was the production of protective antibodies against C. perfringens type A in the chickens’ blood and in their eggs.
Efektiivsuse põhinäitaja oli kaitsvate antikehade teke bakteri C. perfringensi A-tüübi vastu kanade veres ja munades.
The main measure of effectiveness was the production of protective antibodies in the infants.
Efektiivsuse põhinäitaja oli lastel kaitsvate antikehade tekkimine.
The main measure of effectiveness was the proportion of deep partial thickness wounds that needed surgery to remove further skin tissue or that required a skin graft from another area of the patient’s body.
Efektiivsuse põhinäitaja oli sügavate osaliselt nahakihte haaravate põletushaavade osakaal, mis vajasid operatsiooni edasiseks nahakoe eemaldamiseks või nahasiirdamist patsiendi keha muudest piirkondadest.
The main measure of effectiveness was the proportion of patients who died or had an ‘ischaemic event’ (restriction of blood supply to an organ, including the heart).
Efektiivsuse peamine näitaja oli nende patsientide osakaal, kes surid või kellel esines isheemiajuhtumeid (elundi, sh südame verevarustuse vähenemine).
The main measure of effectiveness was the proportion of patients who died or had an ‘ischaemic event’ (restriction of blood supply to an organ, including the heart).
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide osakaal, kes surid või kellel esines isheemiajuhtumeid (elundi, sh südame verevarustuse vähenemine).
The main measure of effectiveness was the proportion of patients who had had a ‘major molecular response’ (when the proportion of the patient’s white blood cells that contained the Philadelphia chromosome had fallen to below 0.1%) after 12 months of treatment.
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide osakaal, kellel tekkis 12- kuulise ravi järel tugev molekulaarne ravivastus (Philadelphia kromosoomi sisaldavate vere valgeliblede osakaal oli langenud alla 0,1%).
The main measure of effectiveness was the proportion of patients who maintained vision (defined as losing less than 15 letters in a standard eye test) after the first year of treatment.
Efektiivsuse põhinäitaja uuringutes oli nende patsientide osakaal, kelle nägemine pärast aastast ravi säilis (määratletud kui vähem kui
The main measure of effectiveness was the proportion of patients who no longer had the bacteria in their sputum (phlegm).
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide protsent, kelle rögas ei olnud enam baktereid.
The main measure of effectiveness was the proportion of patients who responded completely or partially to treatment (as measured by the disappearance of or at least a 50% reduction in a protein found in excess in multiple myeloma cells).
Efektiivsuse põhinäitaja oli selliste patsientide osakaal, kellel tekkis kas täielik või osaline ravivastus (mõõdetuna hulgimüeloomirakkudes leiduva ülemäärase valgukoguse kadumise või vähemalt 50% vähenemisena).
The main measure of effectiveness was the proportion of patients who responded to treatment and for whom the response lasted for at least six months before the patients’ health declined or they required another therapy.
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide protsent, kellel tekkis ravivastus, mis püsis vähemalt kuus kuud enne tervise halvenemist või muu ravi vajamist.
The main measure of effectiveness was the proportion of patients who responded to treatment and whose brain tumour shrank by at least half after six months of treatment.
Efektiivsuse põhinäitaja oli ravivastusega patsientide osakaal, kelle ajukasvaja vähenes pärast 6-kuulist ravi vähemalt poole võrra.
The main measure of effectiveness was the proportion of patients who responded to treatment and whose kidney tumour shrank by at least half.
Efektiivsuse põhinäitaja oli ravivastusega patsientide osakaal, kelle neerukasvaja vähenes vähemalt poole võrra.
The main measure of effectiveness was the proportion of patients who responded to treatment, defined as no evidence of disease and recovery of blood cell counts, within a month of starting Atriance treatment.
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide osakaal, kellel tekkis ravivastus, mida määratleti haigusnähtude puudumise ja vere punaliblede arvu taastumisena ühe kuu jooksul alates Atriancega ravi alustamisest.
The main measure of effectiveness was the proportion of patients who responded to treatment.
Efektiivsuse põhinäitaja oli ravivastusega patsientide osakaal.
The main measure of effectiveness was the proportion of patients who were cured at the end of treatment as determined by a reduction in symptoms, or who had ‘satisfactory’ reductions in the amount of bacteria detected in samples taken from the throat.
Efektiivsuse põhinäitaja oli ravi lõpuks paranenud patsientide osakaal, mis määrati sümptomite vähenemise põhjal, või nende patsientide osakaal, kelle kurguproovides oli bakterite hulk rahuldavalt vähenenud.
The main measure of effectiveness was the proportion of patients who ‘responded’ to treatment after 12 weeks, meaning that symptom scores improved by 75% or more.
Tõhususe peamine näitaja oli patsientide osakaal, kellel saadi 12 nädala järel ravitulemus – sümptomite skoori paranemine 75% või rohkem.
The main measure of effectiveness was the proportion of patients whose cortisol level in the urine normalised after six months.
Efektiivsuse põhinäitaja oli patsientide suhtarv, kelle uriini kortisoolisisaldus oli kuue kuu pärast normaaltasemel.
The main measure of effectiveness was the proportion of patients whose HIV-1 levels in the blood (viral loads) had fallen below a defined level.
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide protsent, kelle vere HIV-1 sisaldus (viiruskoormus) vähenes alla määratletud piiri.
The main measure of effectiveness was the proportion of patients with a reduction of the levels of virus in the blood (viral load) to fewer than 50 copies of HIV RNA per ml, which was 68.8%.
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide osakaal, kelle vere viirusesisaldus vähenes alla 50 HIV RNA koopia/ml ehk 68,8%.
The main measure of effectiveness was the proportion of the children who had developed protective levels of antibodies to hepatitis A and hepatitis B.
Efektiivsust mõõdeti põhiliselt nende laste osakaalu järgi, kellel tekkis kaitsval tasemel A- ja B- hepatiidi viiruse vastaseid antikehi.
The main measure of effectiveness was the reduction in number of patients who needed a blood transfusion.
Efektiivsuse põhinäitaja oli vereülekannet vajavate patsientide arvu vähenemine.
The main measure of effectiveness was the reduction in the level of cholesterol after 12 weeks (excluding HDL or ‘good’ cholesterol).
Efektiivsuse põhinäitaja oli vere kolesteroolisisalduse vähenemine (välja arvatud HDL-kolesterool ehk nn hea kolesterool) 12 nädala pärast.
The main measure of effectiveness was the reduction in the levels of HIV in the blood (viral load) after 24 weeks.
Efektiivsuse põhinäitaja oli vere HIV-sisalduses (viiruskoormus) pärast 24 ravinädalat toimunud muutus.
The main measure of effectiveness was the reduction in the number of patients who had an ‘ischaemic event’ (a problem caused by reduced blood flow) including death, a heart attack, urgent revascularisation (restoration of blood flow to the heart) or stroke after 30 days.
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide arvu vähenemine, kellel esines 30 päeva jooksul isheemianäht (puuduliku verevarustusega kaasnev näht), sealhulgas surm, südameinfarkt, kes vajasid kiireloomulist revaskularisatsiooni (südame verevarustuse taastamist) või kes said insuldi.
The main measure of effectiveness was the reduction in the number of relapses.
Efektiivsuse põhinäitaja oli relapside arvu vähenemine.
The main measure of effectiveness was the risk of clinical failure (the patients’ disease getting worse).
Efektiivsuse põhinäitaja oli kliinilise ebaõnnestumise risk (risk, et patsiendi haigus süveneb).
The main measure of effectiveness was the time it took for patients to develop MS, using standard criteria for diagnosing MS.
Efektiivsuse põhinäitaja aeg, mis patsientidel kulus standardkriteeriumide alusel diagnoositud polüskleroosi tekkeks.
The main measure of effectiveness was the time spent in the ‘off’ state during the day, as recorded in patients’ diaries.
Efektiivsuse põhinäitaja oli ööpäeva jooksul off-seisundis oldud aeg, vastavalt patsientide päevikukannetele.
The main measure of effectiveness was the time spent in the ‘on’ state (the time when levodopa is controlling the symptoms of Parkinson’s disease) after the first levodopa dose of the morning in the first study, and over one day in the second study.
Efektiivsust mõõdeti põhiliselt on-seisundis oldud aja järgi (mil Parkinsoni tõve sümptomid allusid levodopale) esimeses uuringus pärast levodopa esimest hommikust annust ja teises uuringus ühe päeva jooksul.
The main measure of effectiveness was the time until death due to disease of the heart or blood vessels, or hospitalisation due to worsening heart failure.
Efektiivsuse põhinäitaja oli aeg patsiendi kardiovaskulaarsest probleemist põhjustatud surmani või progresseerunud südamepuudulikkusest tingitud haiglaravini.
The main measure of effectiveness was the time until death due to disease of the heart or blood vessels, or hospitalisation due to worsening heart failure.
Efektiivsuse põhinäitaja oli aeg patsiendi kardiovaskulaarsest probleemist põhjustatud surmani või süvenenud südamepuudulikkusest tingitud haiglaravini.
The main measure of effectiveness was the viral load (the level of HIV in the patient’s blood) after 24 weeks of treatment.
Efektiivsuse põhinäitaja oli viiruskoormus (HIVi sisaldus patsiendi veres) pärast 24-nädalast ravi.