natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The study in patients with chronic kidney failure showed that Abseamed was safe and effective when given under the skin.
Kroonilise neerupuudulikkusega patsientide uuring näitas, et Abseamed on naha alla süstimisel ohutu ja efektiivne.
The study in patients with chronic kidney failure showed that Binocrit was safe and effective when given under the skin.
Kroonilise neerupuudulikkusega patsientide uuring näitas, et Binocrit on naha alla süstimisel ohutu ja efektiivne.
The study in patients with chronic kidney failure showed that Epoetin Alfa Hexal was safe and effective when given under the skin.
Kroonilise neerupuudulikkusega patsientide uuring näitas, et Epoetin Alfa Hexal on naha alla süstimisel ohutu ja efektiivne.
The study in patients with moderately reduced kidney function showed that the effects of Invokana were reduced in these patients, but still clinically relevant: the reduction of HbA1c levels compared with placebo was 0.30% with the 100 mg dose.
Uuring mõõdukalt vähenenud neerutalitlusega patsientidel näitas, et Invokana toime oli neil patsientidel nõrgem, kuid siiski kliiniliselt oluline: HbA1c sisaldus vähenes 100 mg annuse korral platseeboga võrreldes 0,30% võrra.
The study in women over 60 kg had an additional main effectiveness measure which was the number of women with a successful early pregnancy.
Üle 60 kg kaaluvate naiste uuringus kasutati ka teist efektiivsuse põhinäitajat – raseduse eduka algusega naiste arv.
The study in younger children (aged 2 to 4 years) showed that the majority of children responded well to Humira treatment and this response was maintained after 24 weeks.
2–4-aastaste väikelaste uuring näitas, et lastest enamikul tekkis Humirale soodne ravivastus, mis säilis pärast 24 nädalat.
The study included 5 subjects with cirrhosis and 4 were in the Victrelis arm.
Uuringus osales 5 tsirroosiga uuritavat ja 4 olid Victrelise harus.
The study included 69 patients aged 6 years and above.
Uuringus osales 69 vähemalt 6-aastast patsienti.
The study included 8 subjects with normal renal function (CrCl ≥ 80 mL/min), 8 subjects with mild renal impairment (CrCl 50 mL/min to < 80 mL/min),
Uuring hõlmas 8 normaalse neerutalitlusega (CrCl ≥ 80 ml/min) isikut,
The study included adult patients (18 years or older) with confirmed, treatment-naive, Stage III or IV BRAF wild-type melanoma and an ECOG performance-status score of 0 or 1.
Uuringusse kaasati kinnitatud diagnoosiga varem ravimata III või IV staadiumi melanoomi metsikut tüüpi BRAF mutatsiooniga täiskasvanud (18–aastaseid või vanemaid) patsiente, kelle ECOG sooritusvõime indeks oli 0 või 1.
The study included patients over 65 years of age, as well as younger patients who could not be treated with high-dose chemotherapy.
Uuringus osalesid üle 65 aasta vanused patsiendid, samuti nooremad patsiendid, kellel ei saanud kasutada suurtes annustes keemiaravi.
The study included patients whose cancer cells produced high levels of PD-L1 as well as patients whose cancer cells produced low levels of PD-L1.
Uuringus osalesid nii patsiendid, kelle vähirakud tootsid suures kontsentratsioonis valku PD-L1, kui ka patsiendid, kelle vähirakud tootsid väikses kontsentratsioonis valku PD-L1.
The study included patients with a documented deficiency in iduronate-2- sulfatase enzyme activity, a percent predicted FVC <80%, and a broad spectrum of disease severity.
Uuringus osalenud patsientidel oli dokumenteeritud ensüüm iduronaat-2-sulfataasi aktiivsuse vaegus, prognoositav forsseeritud vitaalkapatsiteet (FVC) < 80% ja laias spektris haiguse raskusastmed.
The study included patients with renal impairment classified on the basis of creatinine clearance as mild (50 to < 80 mL/min), moderate (30 to < 50 mL/min), and severe (< 30 mL/min), as well as patients with end-stage renal disease (ESRD) on haemodialysis.
Uuringus osalesid patsiendid, kellel neerukahjustus oli kreatiniini kliirensi väärtuste põhjal klassifitseeritud kui kerge (50...< 80 ml/min), mõõdukas (30...< 50 ml/min) ja raske (< 30 ml/min), samuti hemodialüüsi vajava lõppstaadiumis neeruhaigusega patsiendid.
The study included three treatment arms and was designed to compare each of the palifermin arms (pre- and pre/post-) to placebo.
Uuringus oli kolm ravirühma ning uuringu eesmärk oli võrrelda kahte palifermiini rühma (pre- ja pre/post-) platseeboga.
The study involved 144 adults with defects ranging between 3 and 20 cm2 in area.
Uuringus osales 144 täiskasvanut, kelle kõhrekahjustuse pindala oli 3–20 cm2.
The study involved 343 patients with ALK-positive NSCLC and compared Xalkori with other cancer medicines (pemetrexed with either cisplatin or carboplatin).
Uuringus osales 343 ALK-positiivse mitte-väikerakulise kopsuvähiga patsienti ja selles võrreldi Xalkorit teiste vähiravimitega (pemetrekseed koos tsisplatiini või karboplatiiniga).
The study involved 347 patients with ALK-positive NSCLC and compared Xalkori with 1 of 2 cancer medicines (either pemetrexed or docetaxel).
Uuringus osales 347 ALK-positiivse mitte-väikerakulise kopsuvähiga patsienti ja selles võrreldi Xalkorit ühega kahest vähiravimist (kas pemetrekseed või dotsetakseel).
The study involved 39 patients over 6 years of age and compared Kalydeco with placebo.
Uuringus osales 39 vähemalt 6-aastast patsienti ja selles võrreldi Kalydecot platseeboga.
The study involved 392 adult patients with differentiated thyroid carcinoma that had shown signs of progression in the previous year and did not respond to treatment with radioactive iodine.
Uuringus osales 392 täiskasvanud patsienti, kellel on diferentseerunud kilpnäärmevähk, mis oli eelnenud aasta jooksul progresseerunud ning ei allunud ravile radioaktiivse joodiga.
The study involved over 2,000 adults with cancer who were receiving their first course of chemotherapy including cisplatin.
Uuringutes osales üle 2000 vähiga täiskasvanu, kes said esimest tsisplatiiniga keemiaravi kuuri.
The study lasted 12 months, and measured the children’s height at the beginning and the end of the study, and the speed of growth during the study.
Uuring kestis 12 kuud ja selle alguses ja lõpus uuriti laste kasvu ja uuringuaegset kasvukiirust.
The study lasted nine months, and measured the height at the beginning and the end of the study, and the speed of growth during the study.
Uuringu kestus oli üheksa kuud ja selle käigus mõõdeti laste pikkust uuringu alguses ja lõpus ning kasvukiirust uuringu ajal.
The study looked at bodyweight and the amount of chloride in sweat, both of which are reduced in patients with cystic fibrosis.
Uuringus jälgiti kehamassi ja higi kloriidisisaldust, mis mõlemad on tsüstilise fibroosiga patsientidel normaalsest väiksemad.
The study looked at the blood levels and the safety of Isentress.
Uuringus vaadeldi Isentressi sisaldust veres ja selle ohutust.
The study looked at the duration of severe neutropenia during the patients’ first cycle of cytotoxic chemotherapy.
Uuringus vaadeldi raske neutropeenia kestust patsientide tsütotoksilise keemiaravi esimese tsükli jooksul.
The study looked at the levels of cortisol in the patients’ blood during a 24 hour period following three months of treatment.
Uuringus vaadeldi kortisooli sisaldust patsientide veres 24 tunni jooksul pärast kolmekuulist ravi.
The study looked at the safety and effectiveness of Aptivus, and at the levels of the medicine in the patients’ blood.
Uuringus vaadeldi Aptivuse ohutust ja efektiivsust ning ravimi sisaldust patsientide veres.
The study looking at the rapid vaccination course found that a 7-day accelerated vaccination course did not produce lower protection than the standard 4-week vaccination course.
Kiirvaktsineerimise uuringus tuvastati, et 7-päevane kiirvaktsineerimine ei tekitanud nõrgemat kaitset kui tavaline 4-nädalane vaktsineerimine.
The study measured the improvement in exercise capacity by looking at the change in how far the patients could walk in six minutes after 12 to 18 weeks of treatment.
Uuringutes hinnati kehalise võimekuse paranemist, võttes aluseks muutuse teepikkuses, mille patsient suutis pärast 12–18-nädalast ravi kõndides 6 minuti jooksul läbida.
The study measured the number of children who developed an S. pneumoniae invasive disease during the 3.5 years of the study.
Uuringus mõõdeti nende laste arvu, kellel tekkis 3,5-aastase uuringu jooksul S. pneumoniae põhjustatud invasiivne haigus.
The study measured the time it took for a patient to develop clinically defined MS.
Uuringus mõõdeti aega, mille jooksul patsiendil arenes välja kliiniliselt määratletav hulgikoldekõvastumus.
The study met its primary endpoint and showed a statistically significant improvement in PFS in the pemetrexed arm over the placebo arm (N = 581, independently reviewed population; median of 4.0 months and 2.0 months, respectively) (hazard ratio = 0.60,95% CI = 0.49-0.73, p < 0.00001).
Uuring saavutas esmase tulemusnäitaja ja näitas progressioonivaba elulemuse (PFS) statistiliselt olulist paranemist pemetrekseedirühmas platseeborühmaga võrreldes (N = 581, sõltumatult hinnatud populatsioon; keskmine vastavalt 4,0 kuud ja 2,0 kuud) (riskisuhe = 0,60, 95 % CI = 0,49…0.73, p < 0,00001).
The study met its primary objective of statistically significantly improved PFS for olaparib maintenance monotherapy compared with placebo in the overall population (HR 0.35; 95% CI
Uuring vastas oma esmasele eesmärgile, milleks oli statistiliselt oluliselt paranenud PVE olapariib- monoteraapia säilitusravi puhul, võrreldes platseeboga, üldpopulatsioonis (HR 0,35; 95% CI 0,25...0,49; p<0,00001).
The study met the pre-defined criteria for non-inferiority of NeuroBloc compared to Botulinum Toxin Type A, both in terms of mean TWSTRS total score at week 4 after first and second treatment sessions, and in terms of duration of effect.
Uuring vastas eelnevalt määratletud kriteeriumidele NeuroBloc’i samaväärsuse osas A-tüüpi botuliini toksiiniga nii keskmise TWSTRS-üldskoori poolest nädalal pärast esimest ja teist ravikorda kui ka toime kestuse osas.
The study of Alli in patients with a BMI between 25 and 28 kg/m2 failed to show a degree of weight loss that would be relevant for patients.
Kehamassiindeksiga 25–28 kg/m² patsientide uuringus ei tekitanud Alli patsientide jaoks olulist kaalulangust.
The study of booster vaccination also showed Quintanrix was as effective as the two separate vaccines, with between 92 and 100% of the infants having protective levels of antibodies 42 days after the booster vaccination.
Ka revaktsineerimise uuring näitas, et Quintanrix oli niisama tõhus kui kaks eraldi manustatud vaktsiini: 42 päeva pärast vaktsiini manustamist oli 92–100% väikelastel kaitsval tasemel antikehi.
The study of Extavia in patients with a single demyelinating event involved 487 patients, who received either Extavia or placebo for two years.
Extaviat uuriti kahe aasta jooksul ka 487 ühe demüelinisatsiooniepisoodiga patsiendil, kes said kahe aasta jooksul kas Extaviat või platseebot.
The study of the “Effects of Irbesartan on Microalbuminuria in Hypertensive Patients with type 2 Diabetes Mellitus (IRMA 2)” shows that irbesartan 300 mg delays progression to overt proteinuria in patients with microalbuminuria.
Uuring "Effects of Irbesartan on Microalbuminuria in Hypertensive Patients with type 2 Diabetes Mellitus (IRMA 2)" näitas, et 300 mg irbesartaani lükkab mikroalbuminuuriaga patsientidel edasi proteinuuria avaldumist.
The study of the “Effects of Irbesartan on Microalbuminuria in Hypertensive Patients with type 2 Diabetes Mellitus (IRMA 2)” shows that irbesartan 300 mg delays progression to overt proteinuria in patients with microalbuminuria.
Uuring “Effects of Irbesartan on Microalbuminuria in Hypertensive Patients with type 2 Diabetes Mellitus (IRMA 2)” näitas, et 300 mg irbesartaani lükkab mikroalbuminuuriaga patsientidel edasi proteinuuria avaldumist.
The study of Vfend in the treatment of invasive aspergillosis involved 277 immunocompromised patients (patients whose immune system was not working properly).
277 immuunpuudulikkusega patsienti (patsiendid, kelle immuunsüsteem hästi ei toimi).
The study population consisted of 497 women with osteoporosis as defined by low vertebral BMD (T-score ≤ 2.5).
Uuringupopulatsioon koosnes 497 naisest osteoporoosiga, mida defineeriti kui madalat lülisamba BMD’d (T-skoor ≤2,5).
The study population consisted of approximately 48% antimuscarinic treatment naïve patients as well as approximately 52% patients previously treated with antimuscarinic medication.
Uuringupopulatsioon koosnes ligikaudu 48% ulatuses patsientidest, kes ei olnud varem antimuskariinset ravi saanud, ja ligikaudu 52% ulatuses patsientidest, kes olid varem antimuskariinset ravi saanud.
The study population consisted of generally healthy post-menopausal women between 41 to 80 years of age (mean age = 59 years), who at baseline had ≤ 5.0% superficial cells in the vaginal smear, a vaginal pH >5.0 and were required to have at least one moderate or severe VVA symptom, where patients had to choose the symptom that was the most bothersome (MBS).
Uuringupopulatsioon koosnes peamiselt tervetest menopausijärgses eas naistest vanuses 41...80 eluaastat (keskmine vanus = 59 eluaastat), kelle ravieelne pindmiste rakkude osakaal vaginaaläiges oli ≤ 5,0% ning kellel oli vähemalt üks mõõdukas või tõsine VVA sümptom; patsiendid pidid valima kõige tülikama sümptomi.
The study population included 2,004 patients ≥ 75 years of age and 3,324 patients with renal impairment (eGFR < 60 mL/min/1.73 m2).
Uuringupopulatsiooni kuulus 2004 patsienti vanuses ≥ 75 aastat ja 3324 neerukahjustusega patsienti (eGFR < 60 ml/min/1,73 m2).
The study population included dogs whose tumours contained mutated or normal (‘wild-type’) c-kit receptors.
Uuringurühmas olid koerad, kelle kasvajas esinesid muteerunud või normaalseid (looduslikku tüüpi) c-Kit retseptoreid.
The study population included those ≥ 65 years (n=8561) and ≥ 75 years (n=2330), with normal or mild renal impairment (n=13,916) as well as moderate (n=2240) or severe (n=336) renal impairment.
Uuringurühma kuulusid ka ≥65-aastased (n=8561) ja ≥75-aastased patsiendid (n=2330), normaalse neerufunktsiooni või kerge neerukahjustusega (n=13916), samuti keskmise raskusega (n=2240) või raske neerukahjustusega (n=336) patsiendid.
The study population included those ≥ 65 years (n=8561) and ≥ 75 years (n=2330), with normal or mild renal impairment (n=13916) as well as moderate (n=2240) or severe (n=336) renal impairment.
Uuringurühma kuulusid ka ≥65-aastased (n=8561) ja ≥75-aastased patsiendid (n=2330), normaalse neerufunktsiooni või kerge neerukahjustusega (n=13916), samuti keskmise raskusega (n=2240) või raske neerukahjustusega (n=336) patsiendid.
The study primary endpoint was PFS, that showed a statistically significant improvement in favour of trabectedin over BSC [HR=0.07; 95% CI: 0.03-0.16; p<0.0001], with a median PFS in the trabectedin group of 5.6 months [95% CI: 4.1-7.5] and in the BSC group of 0.9 months [95% CI: 0.7-1.0].
Uuringu esmane tulemusnäitaja oli progresseerumiseta elulemus, mis oli trabektediini kasutamisel statistiliselt oluliselt parem võrreldes parima toetava raviga [riskisuhe = 0,07; 95% usaldusvahemik: 0,03–0,16; p < 0,0001], progresseerumiseta elulemuse mediaan oli trabektediini rühmas 5,6 kuud [95% usaldusvahemik: 4,1–7,5] ja parima toetava ravi rühmas 0,9 kuud [95% usaldusvahemik: 0,7–1,0].
The study protocol shall be agreed with the CHMP prior to the start of the study and the final results (final study report) provided to the CHMP and EMA by June 2016.
Uuringu protokollis lepitakse CHMP-ga kokku enne uuringu algust ning lõpptulemused (uuringu lõpparuanne) esitatakse CHMP-le ja EMA-le juuniks 2016.
The study protocol, including
Uuringuplaan, sh andmeseire komitee
The study randomly assigned 460 adults who were taking two nucleoside reverse-transcriptase inhibitors and at least one PI and whose plasma HIV-1 RNA levels had been less than 200 c/ml for at least the previous six months to switch from the PI to Viramune (155 patients), efavirenz (156), or abacavir (149).
Uuringus määrati juhuvaliku alusel 460 täiskasvanut, kes võtsid kaht nukleosiidset pöördtranskriptaasi inhibiitorit ja vähemalt üht PId ja kel olid vähemalt viimase kuue kuu jooksul olnud HIV-1 RNA kontsentratsioonid alla 200 koopia/ml, et viia nad üle Viramune’ile (155 patsienti), efavirensile (156) või abakaviirile (149).
The study results are summarized in Table 8.
Uuringu tulemused on summeeritud Tabelis 8.
The study showed a reduction in the number of cardiovascular events leading to hospitalisations particularly those related to atrial fibrillations.
Uuring näitas kardiovaskulaarsete juhtude, eriti kodade virvenduse juhtudega seotud haiglaravi kordade arvu vähenemist.
The study showed a significantly longer time to relapse in patients treated with the long-acting injectable formulation of paliperidone compared to placebo (p<0.001).
Uuringust selgus, et patsientidel, kes said raviks paliperidooni pikatoimelist süstitavat ravimvormi, oli aeg retsidiivi tekkeni tunduvalt pikem kui platseebo korral (p<0,001).
The study showed beneficial effects of memantine treatment in comparison to placebo at 6 months (observed cases analysis for the clinician´s interview based impression of change (CIBIC-plus): p = 0.025; Alzheimer´s disease cooperative study – activities of daily living (ADCS-ADLsev): p = 0.003; severe impairment battery (SIB): p = 0.002).
Uuringus ilmnesid memantiini eelised võrreldes platseeboga 6 kuu jooksul (jälgitud parameetrid: tajutav muutus arsti intervjuu põhjal (CIBIC-Plus): p = 0,025; Alzheimer’i tõve ühisuuring - igapäevategevused (ADCS-ADLsev): p = 0,003; raske häire kogum (SIB): p = 0,002).
The study showed beneficial effects of memantine treatment in comparison to placebo at 6 months (observed cases analysis for the clinician´s interview based impression of change (CIBIC-plus): p = 0.025; Alzheimer´s disease cooperative study – activities of daily living (ADCS-ADLsev): p = 0.003; severe impairment battery (SIB): p = 0.002).
Uuringus ilmnesid memantiini eelised võrreldes platseeboga 6 kuu jooksul (jälgitud parameetrid: tajutav muutus arsti intervjuu põhjal (CIBIC-Plus): p=0,025; Alzheimeri tõve ühisuuring - igapäevategevused (ADCS-ADLsev): p=0,003; raske häire kogum (SIB): p=0,002).
The study showed beneficial effects of memantine treatment in comparison to placebo at 6 months (observed cases analysis for the clinician´s interview based impression of change (CIBIC-plus): p = 0.025; Alzheimer´s disease cooperative study – activities of daily living (ADCS-ADLsev): p = 0.003; severe impairment battery (SIB): p = 0.002).
Uuringus ilmnesid memantiini eelised võrreldes platseeboga 6 kuu jooksul (jälgitud parameetrid: tajutav muutus arsti intervjuu põhjal (CIBIC-Plus): p=0,025; Alzheimeri tõve ühisuuring -igapäevategevused (ADCS-ADLsev): p=0,003; raske häire kogum (SIB): p=0,002).
The study showed beneficial effects of memantine treatment in comparison to placebo at 6 months (observed cases analysis for the clinician´s interview based impression of change (CIBIC-plus): p = 0.025; Alzheimer’s disease cooperative study – activities of daily living (ADCS-ADLsev): p = 0.003; severe impairment battery (SIB): p = 0.002).
Uuringus ilmnesid memantiini eelised võrreldes platseeboga 6 kuu jooksul (jälgitud parameetrid: tajutav muutus arsti intervjuu põhjal (CIBIC-Plus): p = 0,025; Alzheimeri tõve ühisuuring - igapäevategevused (ADCS-ADLsev): p = 0,003; raske häire kogum (SIB): p = 0,002).
The study showed beneficial effects of memantine treatment in comparison to placebo at 6 months (observed cases analysis for the clinician´s interview based impression of change (CIBIC-plus): p=0.025; Alzheimer´s disease cooperative study – activities of daily living (ADCS-ADLsev): p=0.003; severe impairment battery (SIB): p=0.002).
Uuringus ilmnesid memantiini eelised võrreldes platseeboga 6 kuu jooksul (jälgitud parameetrid: tajutav muutus arsti intervjuu põhjal (CIBIC-Plus): p=0,025; Alzheimeri tõve ühisuuring - igapäevategevused (ADCS-ADLsev): p=0,003; raske häire kogum (SIB): p=0,002).
The study showed beneficial effects of memantine treatment in comparison to placebo at 6 months (observed cases analysis for the clinician´s interview based impression of change (CIBIC-plus): p=0.025; Alzheimer´s disease cooperative study – activities of daily living (ADCS-ADLsev): p=0.003; severe impairment battery (SIB): p=0.002).
Uuringus ilmnesid memantiini eelised võrreldes platseeboga 6 kuu jooksul (jälgitud parameetrid: tajutav muutus arsti intervjuu põhjal (CIBIC-Plus): p=0,025; Alzheimeri tõve ühisuuring – igapäevategevused (ADCS-ADLsev): p=0,003; raske häire kogum (SIB): p=0,002).
The study showed beneficial effects of memantine treatment in comparison to placebo at 6 months (observed cases analysis for the clinician´s interview based impression of change (CIBIC-plus): p=0.025; Alzheimer’s disease cooperative study – activities of daily living (ADCS-ADLsev): p=0.003; severe impairment battery (SIB): p=0.002).
Uuringus ilmnesid memantiini eelised võrreldes platseeboga 6 kuu jooksul (jälgitud parameetrid: tajutav muutus arsti intervjuu põhjal (CIBIC-Plus): p=0,025; Alzheimeri tõve ühisuuring - igapäevategevused (ADCS-ADLsev): p=0,003; raske häire kogum (SIB): p=0,002).
The study showed beneficial effects of memantine treatment in comparison to placebo at 6 months (observed cases analysis for the clinician’s interview based impression of change (CIBIC-plus): p=0.025; Alzheimer´s disease cooperative study- activities of daily living (ADCS-ADLsev): p=0.003; severe impairment battery (SIB): p=0.002).
Uuringus ilmnesid memantiini eelised võrreldes platseeboga 6 kuu jooksul (jälgitud parameetrid: tajutav muutus arsti intervjuu põhjal (CIBIC-Plus): p=0,025; Alzheimeri tõve ühisuuring - igapäevategevused (ADCS-ADLsev): p=0,003; raske häire kogum (SIB): p=0,002).
The study showed beneficial effects of memantine treatment in comparison to placebo at 6 months (observed cases analysis for the clinician’s interview based impression of change (CIBIC-plus): p=0.025; Alzheimer’s disease cooperative study – activities of daily living (ADCS-ADLsev): p=0.003; severe impairment battery (SIB): p=0.002).
Uuringus ilmnesid memantiini eelised võrreldes platseeboga 6 kuu jooksul (jälgitud parameetrid: tajutav muutus arsti intervjuu põhjal (CIBIC-Plus): p=0,025; Alzheimeri tõve ühisuuring - igapäevategevused (ADCS-ADLsev): p=0,003; raske häire kogum (SIB): p=0,002).
The study showed beneficial effects of memantine treatment in comparison to placebo at 6 months (observed cases analysis for the clinician’s interview based impression of change (CIBIC-plus): p=0.025; Alzheimer’s disease cooperative study – activities of the daily living (ADCS-ADLsev): p=0.003; severe impairment battery (SIB): p=0.002).
Uuringus ilmnesid memantiini eelised võrreldes platseeboga 6 kuu jooksul (jälgitud parameetrid: tajutav muutus arsti intervjuu põhjal (CIBIC-Plus): p=0,025; Alzheimeri tõve ühisuuring - igapäevategevused (ADCS-ADLsev): p=0,003; raske häire kogum (SIB): p=0,002).
The study showed beneficial effects of memantine treatment in comparison to placebo at 6months (observed cases analysis for the clinician´s interview based impression of change (CIBIC-plus): p = 0.025; Alzheimer´s disease cooperative study – activities of daily living (ADCS-ADLsev): p = 0.003; severe impairment battery (SIB): p = 0.002).
Uuringus ilmnesid memantiini eelised võrreldes platseeboga 6 kuu jooksul (jälgitud parameetrid: tajutav muutus arsti intervjuu põhjal (CIBIC-Plus): p = 0,025; Alzheimer’i tõve ühisuuring - igapäevategevused (ADCS-ADLsev): p = 0,003; raske häire kogum (SIB): p = 0,002).
The study showed significant improvement in PFS for patients in the Kd arm over those in the Vd arm (HR: 0.53, 95% CI: 0.44, 0.65 [p value = 0.0001]) (see figure 3).
Uuring näitas progresseerumisvaba elulemuse olulist paranemist Kd ravihaaras, võrreldes Vd ravihaaraga (HR = 0,53; 95% CI: 0,44; 0,65; p = 0,0001; vt joonis 3).