natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In this trial with demonstrated ability to detect small effects, the upper bound of the one- sided 95% confidence interval for the largest placebo-adjusted, baseline-corrected QTcF was below 10 msec, the threshold for regulatory concern.
Selles uuringus, milles osutus võimalikuks avastada väikesi mõjusid, oli pikima, platseebo suhtes kohandatud, ravieelse taseme suhtes korrigeeritud QTcF-intervalli ühepoolse 95% usaldusvahemiku ülempiir alla 10 millisekundi, mis on ametlik ohutusepiir.
In this trial, 10 patients (homozygous for F508del-CFTR mutation) completed dosing with lumacaftor alone 400 mg q12h for 28 days followed by the addition of ivacaftor 250 mg q12h for an additional 28 days, and 25 patients (homozygous or heterozygous for F508del) completed dosing with placebo.
Selles uuringus kasutas 10 patsienti (homosügootsed mutatsiooni F508del-CFTR suhtes) lumakaftoori ainsa ravimina 400 mg iga 12 tunni järel 28 päeva jooksul, mille järel lisati ravile ivakaftoor 250 mg iga 12 tunni järel veel 28 päevaks, ning 25 patsienti (homosügootsed või heterotsügootsed mutatsiooni F508del suhtes) kasutas platseebot.
In this trial, 1987 patients were randomised to treatment with capecitabine (1250 mg/m2 twice daily for 2 weeks followed by a 1-week rest period and given as 3- week cycles for 24 weeks) or 5-FU and leucovorin (Mayo Clinic regimen: 20 mg/m2 leucovorin IV followed by 425 mg/m2 intravenous bolus 5-FU, on days 1 to 5, every 28 days for 24 weeks).
Selles uuringus randomiseeriti kapetsitabiinravile 1987 patsienti (24 nädala jooksul 3-nädalaste tsüklitena 1250 mg/m2 kaks korda päevas 2 nädala jooksul, millele järgnes 1-nädalane ravivaba periood) või 5-FU ja leukovoriinile (Mayo kliinilise skeemi järgi: 20 mg/m2 leukovoriini intravenoosselt, millele järgneb 5-FU manustamine 425 mg/m2 intravenoossete boolustena 1.-5. päeval, iga 28 päeva järel 24 nädala jooksul).
In this trial, 2 cohorts (one using subcutaneous formulation in vial and one using subcutaneous formulation in administration system) were investigated using a 2-arm , cross-over design with 488 patients being randomized to one of two different three-weekly Herceptin treatment sequences (IV [Cycles 1-4]→ SC [Cycles 5-8], or SC [Cycles 1-4]→ IV [Cycles 5-8]).
Selles uuringus uuriti kahte kohorti (üks kohort kasutas subkutaanset ravimvormi viaalis ja teine subkutaanset ravimvormi manustamissüsteemis), kasutades 2 rühmaga ristuva ülesehitusega uuringuplaani, kus 488 patsienti randomiseeriti ühte kahest erinevast kolmenädalaste intervallidega Herceptin-ravi järjestusest (intravenoosne [tsüklid 1...4]→ subkutaanne [tsüklid 5...8] või subkutaanne [tsüklid 1...4]→ intravenoosne [tsüklid 5...8]).
In this trial, 627 patients with metastatic colorectal carcinoma who have received prior treatment with irinotecan in combination with a fluoropyrimidine regimen as first line therapy were randomised to treatment with XELOX or FOLFOX-4.
Selles uuringus randomiseeriti 627 metastaatilise kolorektaalse kartsinoomiga patsienti, kes olid saanud eelnevat ravi irinotekaaniga kombinatsioonis fluoropürimidiini skeemiga esimese valiku ravina, saama ravi XELOX’i või FOLFOX-4-ga.
In this trial, 627 patients with metastatic colorectal carcinoma who have received prior treatment with irinotecan in combination with a fluoropyrimidine regimen as first line therapy were randomised to treatment with XELOX or FOLFOX-4.
Selles uuringus randomiseeriti 627 metastaatilise kolorektaalvähiga patsienti, kes olid saanud eelnevat ravi irinotekaaniga kombinatsioonis fluoropürimidiini skeemiga esimese valiku ravina, saama ravi XELOX’i või FOLFOX-4-ga.
In this trial, sixty six percent of the patients (686 out of 1,040) received at least one shortened infusion of 90 minutes or less and 44% of the patients (454 out of 1,040) received at least one shortened infusion of 60 minutes or less.
Selles uuringus sai kuuskümmend kuus protsenti patsientidest (686 patsienti 1040-st) vähemalt ühe lühendatud 90- minutilise või lühema infusiooni ja 44% patsientidest (454 patsienti 1040-st) sai vähemalt ühe lühendatud 60-minutilise või lühema infusiooni.
In this trial, the combination of PegIntron (1.5 micrograms/kg/week) and ribavirin was significantly more effective than the combination of interferon alfa-2b and ribavirin (Table 8), particularly in patients infected with Genotype 1 (Table 9).
Selles uuringus oli PegIntron’i (1,5 μg/kg/nädalas) kombinatsioon ribaviriiniga märkimisväärselt efektiivsem kui alfa-2b-interferooni ja ribaviriini kombinatsioon (tabel 8), eriti genotüüp 1 patsientide puhul (tabel 9).
In this trial, the combination of ViraferonPeg (1.5 micrograms/kg/week) and ribavirin was significantly more effective than the combination of interferon alfa-2b and ribavirin (Table 8), particularly in patients infected with Genotype 1 (Table 9).
Selles uuringus oli ViraferonPeg’i (1,5 μg/kg/nädalas) kombinatsioon ribaviriiniga märkimisväärselt efektiivsem kui alfa-2b-interferooni ja ribaviriini kombinatsioon (tabel 8), eriti genotüüp 1 patsientide puhul (tabel 9).
In this trial, the mean clearance in children was
Laste keskmine kliirens selles uuringus oli 0,15 ml/h/kg.
In this trial, the median levels of serum vitamin E, ALA, linoleic acid, EPA, DHA, and arachidonic acid decreased from baseline to Week 26 but remained above the lower limit of the reference range.
Nimetatud uuringus vähenesid E- vitamiini, ALA, linoolhappe, EPA, DHA ja arahhidoonhappe mediaantasemed uuringu 26. nädalaks võrreldes lähtetasemega, aga jäid siiski normväärtuse alampiirist kõrgemaks.
In this type of surgery, Inductos can be used instead of an autogenous bone graft (bone taken from one part of a person’s body and placed in another part of the body).
Seda liiki lõikuse korral saab autogeense luusiirdamise (patsiendi organismist võetud luu siirdamine organismis mujale) asemel kasutada Inductost.
In this younger group of patients, adjunctive therapy with Diacomit should only be started when the diagnosis of SMEI has been clinically confirmed (see section 5.1).
Selles nooremas patsiendirühmas tohib lisaravi stiripentooliga alustada alles pärast seda, kui väikelapse raske müokloonilise epilepsia diagnoos on kliiniliselt kinnitust leidnud (vt lõik 5.1).
In those (n = 102) with recurrence after 180 days, the median survival in the topotecan plus cisplatin arm was
Pärast 180 päeva tekkinud retsidiiviga patsientide seas (n = 102) oli
In those (n = 102) with recurrence after 180 days, the median survival in the topotecan plus cisplatin arm was
Pärast 180 päeva tekkinud retsidiiviga patsientide seas (n = 102) oli elulemuse mediaan topotekaani pluss tsisplatiini grupis 9,9 kuud (9 5% usaldusvahemik: 7,
In those cases, sevelamer crystals appeared to have been associated with several non-listed gastrointestinal events such as colitis, ulcer, necrosis and peritonitis.
Nimetatud juhtudel näisid sevelameeri kristallid olevat seotud mitmete, varasemalt teadamata seedetrakti kõrvaltoimetega nagu koliit, haavand, nekroos ja peritoniit.
In those cases, sevelamer crystals appeared to have been associated with several non-listed gastrointestinal events such as colitis, ulcer, necrosis and peritonitis.
Nimetatud juhtudel näisid sevelameeri kristallid olevat seotud mitmete, varasemalt teadmata seedetrakti kõrvaltoimetega nagu koliit, haavand, nekroos ja peritoniit.
In those clinical trials, undesirable effects reported with equal frequency in cancer patients treated with filgrastim/chemotherapy and placebo/chemotherapy included nausea and vomiting, alopecia, diarrhoea, fatigue, anorexia (decreased appetite), mucosal inflammation, headache, cough, rash, chest pain, asthenia, pharyngolaryngeal pain (oropharyngeal pain) and constipation .
Nii filgrastiimi/kemoteraapiat kui platseebo/kemoteraapiat saanud vähihaigetel esinesid võrdse sagedusega järgmised kõrvaltoimed: iiveldus ja oksendamine, alopeetsia, kõhulahtisus, väsimus, anoreksia (söögiisu vähenemine), limaskesta põletik, peavalu, köha, lööve, valu rinnus, asteenia, farüngolarüngeaalne valu (orofarüngeaalne valu) ja kõhukinnisus.
In those clinical trials, undesirable effects reported with equal frequency in cancer patients treated with filgrastim/chemotherapy and placebo/chemotherapy included nausea and vomiting, alopecia, diarrhoea, fatigue, anorexia (decreased appetite), mucosal inflammation, headache, cough, rash, chest pain, asthenia, pharyngolaryngeal pain (oropharyngeal pain) and constipation.
Nii filgrastiimi/kemoteraapiat kui platseebo/kemoteraapiat saanud vähihaigetel esinesid võrdse sagedusega järgmised kõrvaltoimed: iiveldus ja oksendamine, alopeetsia, kõhulahtisus, väsimus, anoreksia (söögiisu vähenemine), limaskesta põletik, peavalu, köha, lööve, valu rinnus, asteenia, farüngolarüngeaalne valu (orofarüngeaalne valu) ja kõhukinnisus.
In those clinical trials, undesirable effects reported with equal frequency in patients treated with filgrastim/chemotherapy and placebo/chemotherapy included nausea and vomiting, alopecia, diarrhoea, fatigue, anorexia (decreased appetite), mucosal inflammation, headache, cough, rash, chest pain, asthenia, pharyngolaryngeal pain (oropharyngeal pain) and constipation.
Neis kliinilistes uuringutes esinesid nii filgrastiimi/kemoteraapia kui platseebo/kemoteraapia puhul võrdse sagedusega järgmised kõrvaltoimed: iiveldus ja oksendamine, alopeetsia, kõhulahtisus, väsimus, anoreksia (isutus), limaskestade põletik, peavalu, köha, lööve, valu rinnus, asteenia, valu neelus/kõris (orofarüngeaalne valu) ja kõhukinnisus.
In those clinical trials, undesirable effects reported with equal frequency in patients treated with filgrastim/chemotherapy and placebo/chemotherapy included nausea and vomiting, alopecia, diarrhoea, fatigue, anorexia (decreased appetite), mucosal inflammation, headache, cough, rash, chest pain, asthenia, pharyngolaryngeal pain (oropharyngeal pain) and constipation.
Nendes kliinilistes uuringutes nii filgrastiimi/kemoteraapiat kui ka platseebot/kemoteraapiat raviks saanud patsientidel võrdse sagedusega esinenud kõrvaltoimete hulka kuulusid iiveldus ja oksendamine, alopeetsia, diarröa, väsimus, anoreksia (vähenenud söögiisu), mukosiit, peavalu, köha, nahalööve, valud rindkeres, asteenia, neelu-kõri valu (suu-neelu valu) ja kõhukinnisus.
In those patients already taking an optimised dose of Spedra, alpha-blocker therapy should be initiated at the lowest dose.
Patsientidel, kes juba võtavad optimaalset Spedra annust, tuleb ravi alfablokaatoritega alustada väikseima annusega.
In those patients already taking an optimised dose of vardenafil, alpha-blocker therapy should be initiated at the lowest dose.
Nendel patsientidel, kes juba kasutavad vardenafiili optimaalset annust, tuleb alfablokaator-ravi alustada väikseima annusega.
In those patients in which diarrhoea led to discontinuation, it resolved after a few days of discontinuing treatment.
Kõhulahtisusest tingitult ravi katkestanud patsientidel taandus kõhulahtisus paari päeva jooksul pärast ravi katkestamist.
In those patients that received
Patsientidel, kes said ribaviriini annuses
In those patients where the same IV line is to be used to inject another medicinal product, the line must be adequately flushed prior to and after Dynastat injection with a solution of known compatibility.
Nendel patsientidel, kellel kasutatakse sama infusioonisüsteemi ka teiste ravimite süstimiseks, tuleb enne ja pärast Dynastati manustamist süsteem korralikult läbi loputada selleks ettenähtud sobiva lahusega.
In those patients where the same line has to be used, this line (including Y-line) must be flushed thoroughly with 0.9 % sodium chloride or 5 % glucose solution prior to and following the Rapilysin injection.
Kui erinevate ravimite manustamiseks kasutatakse sama veeniteed, tuleb seda (mh Y-ühendust) enne ja pärast Rapilysin´i manustamist põhjalikult loputada 0,9 % naatriumkloriidi või 5 % glükoosilahusega.
In those patients where the same line has to be used, this line (including Y-line) must be flushed thoroughly with a 0.9 % sodium chloride or 5 % glucose solution prior to and following the Rapilysin injection.
Kui kasutatakse sama veeniteed, tuleb seda (sh Y-ühendust) enne ja pärast Rapilysin´i manustamist põhjalikult loputada 0,9 % naatriumkloriidi- või 5 % glükoosilahusega.
In those patients who are stable on alpha-blocker therapy, avanafil should be initiated at the lowest dose of 50 mg.
Patsientidel, kelle seisund alfablokaatoritega ravi ajal on stabiilne, tuleb ravi avanafiiliga alustada väikseima annusega (50 mg).
In those patients who are stable on alpha-blocker therapy, vardenafil should be initiated at the lowest recommended starting dose of 5 mg.
Alfablokaator-ravil stabiliseeritud patsientidel tuleb vardenafiili kasutamist alustada väikseima soovitatud algannusega 5 mg.
In those patients who are stable on alpha-blocker therapy, vardenafil should be initiated at the lowest recommended starting dose of 5mg.
Alfablokaator-ravil stabiliseeritud patsientidel tuleb vardenafiili kasutamist alustada väikseima soovitatud algannusega 5 mg.
In those patients who initially received infliximab and then switched to abatacept, the reduction in the mean DAS28 score from baseline were 3.29 at day 729 and 2.48 at day 365.
Patsientidel, kes algselt said infliksimabi ja seejärel hakkasid saama abatatsepti, oli DAS28 skoori vähenemine ravi algusega võrreldes 729. päeval 3,29 ja 365. päeval 2,48.
In those patients who underwent non-primary PCI <6 hours after the last dose of fondaparinux, the median dose of UFH was 5000 IU and the incidence of major bleeding was 4.1% (2/49).
Patsientidel, kellele tehti mitte- esmane PCI <6 tundi pärast fondapariinuksi viimase annuse manustamist, oli fraktsioneerimata hepariini keskmine annus 5000 RÜ ja suure verejooksu esinemissagedus 4,1% (2/49).
In those situations in which the physician determines that a patient or caregiver can safely and effectively administer Epoetin alfa HEXAL subcutaneously themselves, instruction as to the proper dosage and administration should be provided.
Olukordades, kus arst otsustab, et patsient ise või hooldaja võib ohutult ja efektiivselt Epoetin alfa HEXALIT subkutaanselt manustada, tuleb nõustada õige annuse ja manustamise juhiste osas.
In those who received the second vaccine 3 weeks to 5 years after vaccination with Pandemic influenza vaccine H5N1 MedImmune, antibodies increased 4-fold in 73% (8 out of 11) of the individuals compared with 10% of the individuals who had not been previously vaccinated with Pandemic influenza vaccine H5N1 MedImmune.
73%-l uuritavatest (8 inimest 11st), kellele manustati teist vaktsiini 3 nädalat kuni 5 aastat pärast vaktsineerimist Pandemic influenza vaccine H5N1 MedImmunega, suurenes antikehade hulk 4 korda, samal kui neil, keda ei olnud varem Pandemic influenza vaccine H5N1 MedImmunega vaktsineeritud, oli sama näitaja 10%.
In three 12-month placebo-controlled trials of Zurampic in combination with a xanthine oxidase inhibitor versus a xanthine oxidase inhibitor alone (placebo), serum creatinine elevations between 1.5- fold and 2-fold over baseline occurred in 3.9% of patients on Zurampic 200 mg, 10.0% of patients on Zurampic 400 mg and 2.3% on placebo; serum creatinine elevations 2-fold or greater over baseline occurred in 1.8% of patients on Zurampic 200 mg, 6.7% of patients on Zurampic 400 mg and 0% on placebo.
Kolmes 12-kuulises platseebo kontrolliga uuringus, milles võrreldi Zurampicu ja ksantiinioksüdaasi inhibiitori kombinatsiooni ainult ksantiinioksüdaasiga (platseebo), esinesid seerumi kreatiniinitaseme 1,5 kuni 2-kordsed tõusud algväärtusest 3,9%-l 200 mg Zurampicu patsientidest, 10,0%-l 400 mg Zurampicu patsientidest ja 2,3%-l platseebo patsientidest; seerumi kreatiniinitaseme kahekordsed või suuremad tõusud algväärtusest esinesid 1,8%-l 200 mg Zurampicu patsientidest, 6,7%-l 400 mg Zurampicu patsientidest ja 0%-l platseebo patsientidest.
In three clinical studies of Chronic Kidney Disease (CKD) patients on dialysis, five percent of the patients in both the Parareg and placebo groups reported a history of seizure disorder at baseline.
Kolmes kliinilises uuringus osalenud kroonilise neeruhaigusega (KNH) dialüüsravil olevatest patsientidest oli nii Parareg’i kui platseeborühmas 5 protsendil esinenud krambihooge enne uuringusse kaasamist.
In three comparative controlled trials, the immune response elicited by Rotarix liquid formulation was comparable to the one elicited by Rotarix lyophilised formulation.
Kolmes kontrollitud võrdlusuuringus oli Rotarix’i vedela ravimvormi poolt esile kutsutud immuunvastus võrreldav Rotarix’i lüofiliseeritud ravimvormi poolt esile kutsutud immuunvastusega.
In three large clinical trials measuring patient-reported flushing symptoms, patients taking Pelzont experienced less flushing than those taking nicotinic acid (prolonged-release formulations).
Kolmes suures kliinilises uuringus, kus hinnati patsiendi poolt kirjeldatud õhetusenähtusid, esines Pelzont’i saanud patsientidel vähem õhetust kui nikotiinhapet (toimeainet prolongeeritult vabastavad ravimvormid) saanutel.
In three large clinical trials measuring patient-reported flushing symptoms, patients taking Tredaptive experienced less flushing than those taking nicotinic acid (prolonged-release formulations).
Kolmes suures kliinilises uuringus, kus hinnati patsiendi poolt kirjeldatud õhetusenähtusid, esines Tredaptive’i saanud patsientidel vähem õhetust kui nikotiinhapet (toimeainet prolongeeritult vabastavad ravimvormid) saanutel.
In three large clinical trials measuring patient-reported flushing symptoms, patients taking Trevaclyn experienced less flushing than those taking nicotinic acid (prolonged-release formulations).
Kolmes suures kliinilises uuringus, kus hinnati patsiendi poolt kirjeldatud õhetusenähtusid, esines Trevaclyn’i saanud patsientidel vähem õhetust kui nikotiinhapet (toimeainet prolongeeritult vabastavad ravimvormid) saanutel.
In three main studies involving 3,292 women who needed to have ovarian stimulation, Elonva treatment was compared with treatment with follitropin beta (an FSH medicine also used to stimulate the ovaries).
Kolmes põhiuuringus, milles osales 3292 munasarjade stimuleerimist vajavat naist, võrreldi Elonva toimet beetafollitropiini toimega (samuti munasarjade stimuleerimise FSH-ravim).
In three main studies involving over 4,000 patients with COPD, Hirobriz Breezhaler at different doses has been compared with placebo (a dummy treatment), tiotropium or formoterol (other inhaled medicines used to treat COPD).
Kolmes põhiuuringus, milles osales üle 4000 kroonilise obstruktiivse kopsuhaigusega patsiendi, võrreldi Hirobriz Breezhaleri eri annuseid platseebo (näiv ravim), tiotroopiumi ja formoterooliga (muud kroonilise obstruktiivse kopsuhaiguse raviks kasutatavad inhaleeritavad ravimid).
In three main studies involving over 4,000 patients with COPD, Onbrez Breezhaler at different doses has been compared with placebo (a dummy treatment), tiotropium or formoterol (other inhaled medicines used to treat COPD).
Kolmes põhiuuringus, milles osales üle 4000 kroonilise obstruktiivse kopsuhaigusega patsiendi, võrreldi Onbrez Breezhaleri eri annuseid platseebo (näiv ravim), tiotroopiumi ja formoterooliga (muud kroonilise obstruktiivse kopsuhaiguse raviks kasutatavad inhaleeritavad ravimid).
In three main studies involving over 4,000 patients with COPD, Oslif Breezhaler at different doses has been compared with placebo (a dummy treatment), tiotropium or formoterol (other inhaled medicines used to treat COPD).
Kolmes põhiuuringus, milles osales üle 4000 kroonilise obstruktiivse kopsuhaigusega patsiendi, võrreldi Oslif Breezhaleri eri annuseid platseebo (näiv ravim), tiotroopiumi ja formoterooliga (muud kroonilise obstruktiivse kopsuhaiguse raviks kasutatavad inhaleeritavad ravimid).
In three of four patients the change in the sweat chloride test was <5 mmol/L and this group did not demonstrate a clinically relevant improvement in FEV1 after 8 weeks of treatment.
Kolmel neljast patsiendist muutus higi kloriidisisalduse testi tulemus < 5 mmol/l võrra ja selles rühmas FEV1 kliiniliselt olulist paranemist pärast 8-nädalast ravi ei saavutatud.
In three of the studies, the average weight loss in patients treated with Mysimba was around 3.7 to 5.7%, compared with 1.3 to 1.9% with placebo; the proportion of Mysimba-treated patients who achieved 5% weight loss ranged from 28 to 42% compared with 12 to 14% with placebo.
Neist kolmes uuringus oli Mysimbaga ravitud patsientide keskmine kaalulangus ligikaudu 3,7–5,7% võrreldes 1,3–1,9%-ga platseebo puhul; Mysimbaga ravitud patsientide osakaal, kelle kaal langes 5%, oli vahemikus 28–42% võrreldes 12–14%-ga platseebo puhul.
In three of these studies, RoActemra was compared with placebo, as an add-on to failing treatment with conventional rheumatoid arthritis medicines in a total of over 3,000 patients.
Neist kolmes manustati RoActemrat kokku üle 3000 patsiendile täiendava ravimina lisaks senisele ebaefektiivsele ravile kas metotreksaadi või teiste reumatoidartriidi tavaravimitega.
In three phase III active-controlled clinical trials in patients with advanced malignancies involving bone, hypocalcaemia was reported in 9.6% of patients treated with XGEVA and 5.0% of patients treated with zoledronic acid.
Kolmes aktiivkontrolliga III faasi uuringus luukoesse levinud kaugelearenenud pahaloomulise kasvajaga patsientidega teatati hüpokaltseemiast 9,6% XGEVA’ga ravitud patsientidest ja 5,0% zoledroonhappega ravitud patsientidest.
In three placebo-controlled clinical trials (Finland, India and Bangladesh), in which Rotarix was administered alone (administration of routine paediatric vaccines was staggered), the incidence and severity of the solicited events (collected 8 days post-vaccination), diarrhoea, vomiting, loss of appetite, fever, irritability and cough/runny nose were not significantly different in the group receiving Rotarix when compared to the group receiving placebo.
Kolmes platseebokontrolliga kliinilises uuringus (Soomes, Indias ja Bangladeshis) manustati lastele ainult Rotarix’i lüofiliseeritud ravimvormi (teiste rutiinsete vaktsiinide manustamine ajastati nii, et need ei satuks Rotarix’iga samale ajale), Rotarix’i saanud lastel ei olnud väljendunud nähtude esinemus ja tõsidus (kogutud 8 päeva pärast vaktsineerimist), kõhulahtisus, oksendamine, isutus, palavik, ärritatavus ja köha/vesine nina märgatavalt sagedamini esinenud võrreldes platseebogrupiga.
In three placebo-controlled clinical trials (Finland, India and Bangladesh), in which Rotarix was administered alone (administration of routine paediatric vaccines was staggered), the incidence and severity of the solicited events (collected 8 days post-vaccination), diarrhoea, vomiting, loss of appetite, fever, irritability and cough/runny nose were not significantly different in the group receiving Rotarix when compared to the group receiving placebo.
Kolmes platseebokontrolliga kliinilises uuringus (Soomes, Indias ja Bangladeshis) milles manustati lastele ainult Rotarix’i (teiste rutiinsete vaktsiinide manustamine ajastati nii, et need ei satuks Rotarix’iga samale ajale), Rotarix’i saanud lastel ei olnud väljendunud nähtude esinemus ja tõsidus (kogutud 8 päeva pärast vaktsineerimist), kõhulahtisus, oksendamine, isutus, palavik, ärritatavus ja köha/vesine nina märgatavalt sagedamini esinenud võrreldes platseebogrupiga.
In three placebo-controlled trials (n = 938; mean age: 82.4 years; range: 56-99 years) of aripiprazole in elderly patients with psychosis associated with Alzheimer's disease, patients treated with aripiprazole were at increased risk of death compared to placebo.
Kolmes platseebo-kontrollrühmaga uuringus (n = 938; keskmine vanus 82,4; vahemik: 56-99 a) aripiprasooliga eakatel Alzheimeri tõvega kaasneva psühhoosiga patsientidel täheldati aripiprasooliga ravitud patsientidel suremuse tõusu võrreldes platseeboga.