natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In adults with severe aplastic anaemia the most common side effects included headache, dizziness, insomnia, cough, dyspnoea (difficulty breathing), pain in the tummy or in the mouth and throat, nausea, diarrhoea, joint pain, muscle spasms, pain in limbs, fatigue, fever, ecchymosis (discoloration of the skin resulting from bleeding underneath), abnormal blood levels of certain liver enzymes and runny nose.
Raske aplastilise aneemiaga täiskasvanute kõige sagedamad kõrvalnähud on peavalu, peapööritus, unetus, köha, düspnoe (hingamisraskused), kõhuvalu või suu- ja kurguvalu, iiveldus, kõhulahtisus, liigesevalu, lihasekrambid, jäsemete valu, väsimus, palavik, ekhümoos (nahaalusest verejooksust tingitud naha värvimuutus), teatud maksaensüümide vereanalüüside kõrvalekalded ja nohu.
In adults with Sickle Cell Syndrome, mean cumulative urinary hydroxycarbamide excretion was 62% of the administered dose at 8 hours, and thus higher than in cancer patients (35–40%).
Sirprakk-sündroomiga täiskasvanutel oli hüdroksükarbamiidi keskmine kumulatiivne eritumine 8 tunniga 62% manustatud annusest ja seega kõrgem kui vähihaigetel (35–40%).
In adults with thrombocytopenia associated with hepatitis C, the recommended starting dose is 25 mg once a day in patients of all ethnicities.
C-hepatiidiga kaasneva trombotsütopeeniaga täiskasvanutel on soovitatav algannus 25 mg üks kord ööpäevas (olenemata patsiendi päritolust).
in adults, children and adolescents on haemodialysis to treat symptomatic anaemia (low red blood cell counts) associated with chronic renal failure (kidney disease).
Kroonilise neerukahjustusega (neeruhaigusega) seotud sümptomaatilise aneemia (punaste vereliblede vähesuse) raviks hemodialüüsi saavatel täiskasvanutel, lastel ja noorukitel.
in adults, children and adolescents on haemodialysis to treat symptomatic anaemia (low red blood cell counts) associated with chronic renal failure (kidney disease).
Kroonilise neerupuudulikkusega (neeruhaigusega) sümptomaatilise aneemia (punaste vereliblede vähesus) raviks hemodialüüsi saavatel täiskasvanutel, lastel ja noorukitel.
In adults, Cubicin is given by intravenous infusion (see section 6.6) and administered over a 30- minute period or by intravenous injection (see section 6.6) and administered over a 2-minute period.
Cubicin’i manustatakse täiskasvanutele intravenoosse infusioonina (vt lõik 6.6) 30-minutilise perioodi vältel või intravenoosse süstena (vt lõik 6.6) 2-minutilise perioodi vältel.
In adults, Cubicin is given into a vein by a doctor or a nurse as an infusion lasting 30 minutes or as an injection lasting two minutes.
Täiskasvanutel manustab Cubicini veeni arst või meditsiiniõde kas 30 minutit kestva infusioonina või kaks minutit kestva süstina.
In adults, different dose levels are indicated in column title.
Täiskasvanute erinevad annusetasemed on märgitud
In adults, different dose levels are indicated in column title. d Vss is reported for paediatric cancer patients, whereas Vz is reported for adult cancer patients.
Täiskasvanute erinevad annusetasemed on märgitud veeru päises. d Vähiga lapspatsientide kohta on esitatud Vss ja vähiga täiskasvanud patsientide kohta Vz.
In adults, distribution of glycopyrronium was rapid following a single 6 µg/kg i.v. dose; distribution half-life was 2.2 ± 1.3 minutes.
Täiskasvanutel jaotus glükopürroonium pärast ühekordset intravenoosset annust 6 µg/kg kiiresti; jaotumise poolväärtusaeg oli 2,2 ±1,3 minutit.
In adults, Edurant in combination with other antiretroviral medicines was as effective as the comparator medicine at reducing the level of HIV-1 in the patients’ blood.
Täiskasvanutel vähendas Edurant koos teiste retroviiruseravimitega vere HIV-1 sisaldust sama efektiivselt kui võrdlusravim.
In adults, including those aged above 65 years, and children aged three years and older, a full dose of Ixiaro (0.5 ml) should be given, and an additional 0.5 ml dose should be given four weeks later.
Täiskasvanutele, sh üle 65-aastastele, ja vähemalt 3-aastastele lastele antakse Ixiaro täisannus (0,5 ml) ning 4 nädala pärast tuleb anda lisaannus (0,5 ml).
In adults, it can also be used for those patients with liver damage whose liver is not working properly (decompensated liver disease) and those patients who do not respond to treatment with lamivudine (another HIV medicine).
Vireadi tohib kasutada maksakahjustusega täiskasvanud patsientidel, kelle maksatalitlus ei ole korras (dekompenseeritud maksahaigus), ja patsientidel, kellele ravi lamivudiiniga (samuti HIV- ravim) ei mõju.
In adults, it is used in combination treatments at a dose of 1.5 micrograms per kilogram body weight, or on its own at 0.5 or 1.0 micrograms/kg.
Täiskasvanuil kasutatakse ravimit kombinatsioonravis annuses 1,5 µg kehamassi kg kohta või ainsa ravimina annuses 0,5–1,0 µg/kg.
In adults, it should be started at a dose of 62.5 mg twice a day for four weeks and then increased to the usual dose of 125 mg twice a day.
Täiskasvanutel on Tracleeri algannus 4 nädala jooksul 62,5 mg kaks korda ööpäevas, seejärel suurendatakse annust tavalise annuseni 125 mg kaks korda ööpäevas.
In adults, Ixiaro (given as two doses 4 weeks apart) was as effective as the comparator vaccine at triggering the production of antibodies against the Japanese encephalitis virus.
Täiskasvanutel tekitas 4-nädalase vahega kahe annusena manustatud Ixiaro Jaapani entsefaliidi viiruse vastaseid antikehi sama efektiivselt kui võrdlusvaktsiin.
In adults, Ketek is used to treat infections of the throat, infections of the sinuses (hollow cavities in the bones around the nose) and chest infections in patients with long standing breathing difficulties and lung infection (pneumonia).
Täiskasvanutel ravitakse Ketek’iga neelu, siinuste (ninakõrvalkoopad) ja rindkere infektsioone pikaajaliste hingamisraskustega patsientidel ning kopsupõletikku (pneumoonia).
In adults, NutropinAq is used:
Täiskasvanutel kasutatakse NutropinAq´d:
In adults, the daily dose ranges from 120 to 481 mg per square metre (m2) given for up to five days before transplantation.
Täiskasvanutel on ööpäevane annus 120–481 mg/m2, mis manustatakse kuni 5 päeva jooksul enne siirdamist.
In adults, the demonstration of the benefit of Viread in HIV-1 infection is based on results of one study in treatment-naïve patients, including patients with a high viral load (> 100,000 copies/ml) and studies in which Viread was added to stable background therapy (mainly tritherapy) in antiretroviral pre-treated patients experiencing early virological failure (< 10,000 copies/ml, with the majority of patients having < 5,000 copies/ml).
Täiskasvanutel on Viread’i efektiivsus HIV-1 infektsiooni raviks tõestust leidnud ühes uuringus, kus osalesid eelnevalt ravimata patsiendid, kaasa arvatud suure viiruse hulgaga (>100000 koopia/ml) patsiendid, ning uuringutes, kus Viread lisati stabiilsele baasravile (peamiselt kolmekomponentne ravi) varem retroviiruste vastast ravi saanud patsientidel, kellel esines ravi varane viroloogiline ebaõnnestumine (<10000 koopia/ml, enamikel patsientidel <5000 koopia/ml).
In adults, the mean exposure of guanfacine increased (Cmax ~75% and AUC ~40%) when Intuniv was taken together with a high fat meal, compared to intake in the fasted state (see section 4.2).
Kui Intuniv’i võeti suure rasvasisaldusega toidukorra ajal, suurenes täiskasvanutel guanfatsiini keskmine ekspositsioon tühja kõhuga manustamisega võrreldes (Cmax ligikaudu 75% ja AUC ligikaudu 40%) (vt lõik 4.2).
In adults, the most common side effects when taking Abilify by mouth (seen in between 1 and 10 patients in 100) are restlessness, insomnia (difficulty sleeping), anxiety, extrapyramidal disorder (uncontrolled twitching or jerking), akathisia (a constant urge to move), tremor (shaking), dizziness, somnolence (sleepiness), sedation (drowsiness), headache, blurred vision, dyspepsia (heartburn), vomiting, nausea (feeling sick), constipation, salivary hypersecretion (increased production of saliva) and fatigue (tiredness).
Abilify kõige sagedamad kõrvalnähud ravimi suukaudsel manustamisel täiskasvanutel (esinenud 1–10 patsiendil 100st) on rahutus, unetus, ärevus, ekstrapüramidaalne häire (tahtele allumatud tõmblused), akatiisia (motoorne rahutus), värin, peapööritus, unisus, uimasus, peavalu, nägemise ähmastumine, düspepsia (kõrvetised), oksendamine, iiveldus, kõhukinnisus, süljevoolus ja väsimus.
In adults, the most common side effects with Eurartesim (seen in between 1 and 10 patients in 100) are anaemia (low red blood cell counts), headache, QTc interval prolongation (an alteration of the electrical activity of the heart, which can cause a life-threatening abnormality of heart rhythm), tachycardia (rapid heartbeat), weakness, and fever.
Eurartesimi kõige sagedamad kõrvalnähud täiskasvanutel (esinenud 1–10 patsiendil 100st) on aneemia (erütrotsüütide ehk vere punaliblede vähesus), peavalu, QTc-intervalli pikenemine (südame elektrilise talitluse muutus, mis võib põhjustada eluohtlikke südame rütmihäireid), tahhükardia (kiirenenud südametegevus), nõrkus ja palavik.
In adults, the most common side effects with IntronA used with or without ribavirin (seen in more than 1 patient in 10) are pharyngitis (sore throat), viral infection, leucopenia (low white blood cell counts), loss of appetite, depression, insomnia (difficulty sleeping), anxiety, emotional lability (mood swings), agitation, nervousness, dizziness, headache, impaired concentration, dry mouth, blurred vision, dyspnoea (difficulty breathing), coughing, nausea (feeling sick) or vomiting, abdominal pain (stomach ache), diarrhoea, stomatitis (inflammation of the lining of the mouth), dyspepsia (heartburn), alopecia (hair loss), pruritus (itching), dry skin, rash, increased sweating, myalgia (muscle pain), arthralgia (joint pain), musculoskeletal pain (pain in the muscles and bones), reactions at the site of the injection including inflammation, fatigue (tiredness), rigors (shaking chills), pyrexia (fever), flu-like symptoms, asthenia (weakness), irritability, chest pain, malaise (feeling unwell) and weight loss.
Täiskasvanutel on ainsa ravimina või koos ribaviriiniga kasutatava IntronA kõige sagedamad kõrvalnähud (esinenud enam kui 1 patsiendil 10st) farüngiit (neelupõletik), viirusinfektsioon, leukopeenia (valgeliblede vähesus), isutus, depressioon, unetus, ärevus, emotsionaalne labiilsus (meeleolu kõikuvus), rahutus, närvilisus, peapööritus, peavalu, keskendumishäired, suukuivus, nägemise hägustumine, düspnoe (õhupuudustunne), köha, iiveldus või oksendamine, kõhuvalu, kõhulahtisus, stomatiit (suu limaskesta põletik), düspepsia (kõrvetised), alopeetsia (juuste väljalangemine), kihelus, nahakuivus, lööve, liighigistamine, müalgia (lihasevalu), artralgia (liigesevalu), luu-lihaskonna valu, süstekoha reaktsioonid (sealhulgas põletik), väsimus, külmavärinad, püreksia (palavik), gripilaadsed sümptomid, asteenia (nõrkus), ärrituvus, rindkerevalu, halb enesetunne ja kehakaalu langus.
In adults, the most common side effects with Prezista are diarrhoea, ‘immune reconstitution syndrome’, nausea (feeling sick), pyrexia (fever) and rash.
Täiskasvanutel on Prezista kõige sagedamad kõrvalnähud kõhulahtisus, nn immuunsüsteemi ülereageerimise sündroom, iiveldus, palavik ja lööve.
In adults, the most common side effects with Reyataz (seen in between 1 and 10 patients in 100) are headache, ocular icterus (yellowing of the eyes), vomiting, diarrhoea, abdominal pain (stomach ache), nausea (feeling sick), dyspepsia (heartburn), rash, fatigue (tiredness) and jaundice (yellowing of the skin and eyes because of liver problems).
Reyatazi kõige sagedamad kõrvalnähud täiskasvanutel (esinenud 1–10 patsiendil 100st) on peavalu, okulaarne ikterus (silmavalgete kollasus), oksendamine, kõhulahtisus, kõhuvalu, iiveldus, düspepsia (kõrvetised), lööve, väsimus ning ikterus (maksaprobleemidest tingitud naha ja silmavalgete kollasus).
In adults, the recommended dose of Intelence is 200 mg (as two 100 mg tablets or one 200 mg tablet) twice a day after a meal.
Intelence soovitatav annus täiskasvanutel on 200 mg (kaks 100 mg tabletti või üks 200 mg tablett) kaks korda ööpäevas pärast sööki.
In adults, the recommended dose of Tygacil is a starting dose of 100 mg, followed by 50 mg every 12 hours for five to 14 days.
Täiskasvanutel on Tygacili soovituslik algannus 100 mg, mille järgneb 50 mg iga 12 tunni järel 5–14 päeva jooksul.
In adults, the second dose can be given up to 11 months after the first.
Teise annuse tohib manustada täiskasvanutele kuni 11 kuu jooksul pärast esimese annuse andmist.
In adults, the starting dose is 62.5 mg twice a day for four weeks, which is increased to the usual dose of 125 mg twice a day.
Täiskasvanutel on algannus 62,5 mg kaks korda ööpäevas nelja nädala vältel, seejärel suurendatakse annus tavapärase annuseni 125 mg kaks korda ööpäevas.
In adults, treatment begins with a 70- mg starting dose, followed by a daily dose of 50 mg, or of 70 mg if the patient weighs more than 80 kg.
Täiskasvanutel algab ravi 70 mg algannusega, millele järgneb ööpäevane annus 50 mg või 70 mg, kui patsient kaalub üle 80 kg.
In adults, treatment starts with a 70 mg on the first day, followed by a daily dose of 50 mg, or 70 mg if the patient weighs more than 80 kg.
Täiskasvanute ravi alustatakse 70 mg algannusega ning jätkatakse annusega 50 mg või 70 mg ööpäevas (patsientidel kehamassiga üle 80 kg).
In ADVANCE MPI 1 and ADVANCE MPI 2, the Cicchetti-Allison and Fleiss-Cohen weighted kappas of the median score of three blinded readers with respect to ischaemia size category (not counting segments with normal rest uptake and mild/equivocal reduction in stress uptake as ischaemic) for the combined studies of regadenoson with the adenosine scan were moderate, 0.53 and 0.61, respectively; as were the weighted kappas of two consecutive adenosine scans, 0.50 and 0.55, respectively.
Uuringutes ADVANCE MPI 1 ja ADVANCE MPI 2 olid kolme pimemenetlusega kaetud hindaja keskmise skoori Cicchetti-Allisoni ja Fleiss-Coheni kaalutud kappad isheemia suurusekategooria suhtes (pidamata tavalises puhkeolekus neeldumise segmente ja koormuse korral neeldumise kerget/ebamäärast vähenemist isheemilisteks) regadenosooni kombineeritud uuringutes adenosiiniskaneeringuga mõõdukad, vastavalt 0,53 ja 0,61; samuti kahe järjestikuse adenosiiniskaneeringu kaalutud kappad, mis olid vastavalt 0,50 ja 0,55.
In ADVANCE MPI 1 and ADVANCE MPI 2, the following pre-specified safety and tolerability endpoints comparing Rapiscan to adenosine achieved statistical significance: (1) a summed score of both the presence and severity of the symptom groups of flushing, chest pain, and dyspnoea was lower with Rapiscan (0.9 ± 0.03) than with adenosine (1.3 ± 0.05); and (2) the symptom groups of flushing (21% vs 32%), chest pain (28% vs 40%), and ‘throat, neck or jaw pain’ (7% vs 13%) were less frequent with Rapiscan; the incidence of headache (25% vs 16%) was more frequent with Rapiscan.
Uuringutes ADVANCE MPI 1 ja ADVANCE MPI 2 olid Rapiscani võrdlemisel adenosiiniga statistiliselt olulised järgmised fikseeritud ohutuse ja taluvuse lõppnäitajad: (1) sümptomirühmades, kuhu kuulusid nahaõhetus, valu rindkeres ja düspnoe, oli koguskoor nii nende sümptomite esinemise kui ka tõsiduse kohta Rapiscanil väiksem (0,9 ± 0,03) kui adenosiinil (1,3 ± 0,05); (2) sümptomirühmades, kuhu kuulusid nahaõhetus (21% vs 32%), valu rindkeres (28% vs 40%) ning valu kurgus, kaelas või lõualuus (7% vs 13%), oli esinemissagedus Rapiscani kasutamisel väiksem; peavalu (25% vs 16%) esinemissagedus oli Rapiscani kasutamisel suurem.
In advanced gastric cancer, Xeloda with cisplatin has been compared with a combination of 5-FU and cisplatin in one study involving 316 patients.
Kaugelearenenud maovähi ravis võrreldi Xeloda ja tsisplatiini kombinatsiooni 5-FU ja tsisplatiini kombinatsiooniga uuringus, milles osales 316 patsienti.
In advanced gastric cancer, Xeloda with cisplatin was as effective as 5-FU and cisplatin.
Kaugelearenenud maovähi ravis oli Xeloda ja tsisplatiini kombinatsioon sama efektiivne kui 5-FU ja tsisplatiini kombinatsioon.
In advanced or metastatic kidney cancer, Avastin has been studied in 649 patients with advanced or metastatic disease.
Avastini kasutamist kaugelearenenud või metastaatilise neeruvähi ravis uuriti 649 kaugelearenenud või metastaatilise vähiga patsiendil.
In advanced or metastatic kidney cancer, the average progression-free survival was 10.2 months in the patients receiving Avastin and 5.4 months in those receiving placebo.
Kaugelearenenud või metastaatilise neeruvähi korral oli Avastini kasutanud patsientidel keskmine progresseerumiseta elumus 10,2 kuud ja platseebot kasutanud patsientidel 5,4 kuud.
In advanced Parkinson’s disease, doses higher than 1.1 mg (1.5 mg of salt) per day can be useful in patients where a reduction of the levodopa therapy is intended.
Kaugelearenenud Parkinsoni tõvega patsientidel, kellel kavatsetakse levodopa annuste vähendamist, võivad kasulikuks osutuda ööpäevased annused üle 1,1 mg aluse (1,5 mg soola).
In advanced Parkinson’s disease, in combination treatment with levodopa, dyskinesia can occur during the initial titration of MIRAPEXIN.
Kaugelearenenud Parkinsoni tõve puhul ja koos levodopaga kasutamisel võib MIRAPEXIN’i annuse kohandamise alguses tekkida düskineesia.
In advanced Parkinson’s disease, in combination treatment with levodopa, dyskinesia can occur during the initial titration of Oprymea.
Kaugelearenenud Parkinsoni tõve puhul ja koos levodopaga kasutamisel võib Oprymea annuse kohandamise alguses tekkida düskineesia.
In advanced Parkinson’s disease, in combination treatment with levodopa, dyskinesia can occur during the initial titration of Pramipexole Accord.
Kaugelearenenud Parkinsoni tõve puhul ja koos levodopaga kasutamisel võib Pramipexole Accord’i annuse kohandamise alguses tekkida düskineesia.
In advanced Parkinson’s disease, in combination treatment with levodopa, dyskinesia can occur during the initial titration of Pramipexole Teva.
Kaugelearenenud Parkinsoni tõve puhul ja koos levodopaga kasutamisel võivad Pramipexole Teva annuse kohandamise alguses tekkida düskineesiad.
In advanced Parkinson’s disease, in combination treatment with levodopa, dyskinesia can occur during the initial titration of SIFROL.
Kaugelearenenud Parkinsoni tõve puhul ja koos levodopaga kasutamisel võib SIFROL’i annuse kohandamise alguses tekkida düskineesia.
In advanced Parkinson’s disease, in combination treatment with levodopa, dyskinesias can occur during the initial titration of Oprymea.
Kaugelearenenud Parkinsoni tõve puhul ja koos levodopaga kasutamisel võib Oprymea annuse kohandamise alguses tekkida düskineesia.
In advanced Parkinson’s disease, patients using Leganto had a greater decrease in their ‘off’ time than those taking placebo (a decrease of 2.1 to 2.7 h with Leganto compared with 0.9 h with placebo).
Haiguse hilises järgus Legantot kasutanud patsientidel vähenes passiivse seisundi kestus rohkem kui platseebot saanud patsientidel (Legantoga 2,1–2,7 h ja platseeboga 0,9 h).
In advanced Parkinson’s disease, patients using Neupro had a greater decrease in their ‘off’ time than those taking placebo (a decrease of 2.1 to 2.7 h with Neupro compared with 0.9 h with placebo).
Haiguse hilises järgus Neuprot kasutanud patsientidel vähenes passiivses seisundi kestus rohkem kui platseebot saanud patsientidel (Neuproga 2,1–2,7 h ja platseeboga 0,9 h).
In advanced Parkinson’s disease, pramipexole doses higher than 1.05 mg of base (1.5 mg of salt) per day can be useful in patients where a reduction of the levodopa therapy is intended.
Kaugelearenenud Parkinsoni tõvega patsientidel, kellel kavatsetakse levodopa annuste vähendamist, võivad kasulikuks osutuda pramipeksooli ööpäevased annused üle 1,05 mg aluse (1,5 mg soola).
In advanced Parkinson’s disease, pramipexole doses higher than 1.1 mg of base (1.5 mg of salt) per day can be useful in patients where a reduction of the levodopa therapy is intended.
Kaugelearenenud Parkinsoni tõvega patsientidel, kellel kavatsetakse levodopa annuste vähendamist, võivad kasulikuks osutuda pramipeksooli ööpäevased annused üle 1,1 mg aluse (1,5 mg soola).
In advanced renal cell carcinoma, Opdivo was compared with everolimus in one main study involving 821 patients whose disease advanced despite previous treatment.
Kaugelearenenud neerurakk-kartsinoomi ravis võrreldi Opdivot everoliimusega ühes põhiuuringus, milles osales 821 patsienti, kelle haigus oli progresseerunud varasemale ravile vaatamata.
In advanced renal cell carcinoma, patients receiving Torisel alone survived for an average of 10.9 months, compared with 7.3 months in those receiving interferon alfa alone.
Kaugelearenenud neerurakk-kartsinoomi korral oli ainult Toriseli saanud patsientide elulemus 10,9 kuud ja alfainterferooni ainsa ravimina saanud patsientide elulemus oli 7,3 kuud.
In advanced, metastatic or recurrent lung cancer, Avastin has been studied in 878 patients whose cancer cells are mainly non-squamous.
Avastini kasutamist kaugelearenenud, metastaatilise või taastunud kopsuvähi ravis uuriti 878 patsiendil, kelle vähirakud olid peamiselt muud kui lamerakulised.
In advanced, metastatic or recurrent lung cancer, the average overall survival was 12.3 months in the patients taking Avastin with platinum-based chemotherapy, and 10.3 months for those taking chemotherapy alone.
Kaugelearenenud, metastaatilise või taastunud kopsuvähi korral oli Avastini koos plaatinapõhise keemiaraviga kasutanud patsientide keskmine elumus 12,3 kuud ning ainult keemiaraviga kasutanud patsientidel 10,3 kuud.
In agreement with these data, no clinically relevant drug interactions have been reported in clinical studies with SANCUSO.
Kooskõlas nende andmetega ei ole SANCUSO kliinilistes uuringutes esinenud kliiniliselt olulisi ravimite koostoimeid.
In aHUS C10-003, responses to Soliris were similar in patients with and without identified mutations in genes encoding complement regulatory factor proteins or auto-antibodies to factor H.
17 aastani. aHUS-i uuringus C10-003 olid ravivastused Soliris’ele sarnased nii komplementi reguleeriva faktori valke kodeerivate geenide kindlaksmääratud mutatsioonidega kui ka nende geenimutatsioonideta ja H-faktori autoantikehadega patsientidel.
In aHUS clinical studies, 61 patients (21 paediatric patients) discontinued Soliris treatment with a median follow-up period of 24 weeks.
aHUS'i kliinilistes uuringutes katkestasid Soliris’e ravi 61 patsienti (sh 21 last) keskmise järelkontrolliga 24 nädalat.
In aHUS patients, the safety profile in adolescents (patients aged 12 years to less than 18 years) is consistent with that observed in adults.
Ohutusprofiil atüüpilise hemolüütilis-ureemilise sündroomiga noorukitel (patsiendid vanuses 12 aastat kuni vähem kui 18 aastat) on kooskõlas täiskasvanutel täheldatuga.
In aHUS patients, uncontrolled terminal complement activation and the resulting complement- mediated thrombotic microangiopathy are blocked with Soliris treatment.
aHUS’iga patsientidel blokeeritakse Soliris’e raviga kontrolli alt väljunud terminaalse komplemendi aktiivsus ja komplemendi vahendatud trombootiline mikroangiopaatia.
In aHUS Study C08-002A/B, responses to Soliris were similar in patients with and without identified mutations in genes encoding complement regulatory factor proteins.
aHUS’i uuringus C08-002A/B oli Soliris-ravi toime sarnane nii tuvastatud komplementi reguleerivate faktorproteiine sisaldavate geenmutatsioonidega kui geenmutatsioonideta patsientidel.
In aHUS, patients aged 18 and over receive an infusion of 900 mg over 25 to 45 minutes once a week for four weeks, followed by 1,200 mg in the fifth week.
Atüüpilise hemolüütilise ureemilise sündroomi korral manustatakse Solirist vähemalt 18-aastastele patsientidele 25–45 minutit kestva 900 mg infusioonina üks kord nädalas nelja nädala jooksul ja seejärel viiendal nädalal 1200 mg.