natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For patients at risk of hyperuricaemia, the use of allopurinol should be considered (see section 4.4).
Allopurinooli kasutamist tuleb kaaluda patsientidel, kellel esineb risk hüperurikeemia tekkeks (vt lõik 4.4).
For patients being withdrawn from IT opiates, the IT opiate infusion dose should be gradually tapered over a few weeks and replaced with a pharmacologically equivalent dose of oral opiates.
Kui soovitakse opiaatide intratekaalset manustamist lõpetada, tuleks opiaatide intratekaalset infusiooni mõne nädala jooksul järk-järgult vähendada ja ravim asendada farmakoloogiliselt ekvivalentses annuses suukaudsete opiaatidega.
For patients chronically taking potent inducers of CYP3A4, such as rifampicin, the use of tadalafil is not recommended (see section 4.5).
Krooniliselt tugevatoimelisi CYP3A4 indutseerijaid, nt rifampitsiini võtvatel patsientidel ei ole tadalafiili kasutamine soovitatav (vt lõik 4.5).
For patients currently being administered immunoglobulin subcutaneously, the initial dose of HyQvia is the same as for subcutaneous treatment, but may be adjusted to 3- or 4-weeks interval.
Nende patsientide jaoks, kellele manustatakse parajasti immunoglobuliini subkutaanselt, on HyQvia esialgne annus sama mis eelneva subkutaanse ravi puhul, kuid seda võib kohandada 3- või 4-nädalasele intervallile.
For patients currently on a 30 mg dose (for one or more of the following clinical factors: moderate to severe renal impairment (CrCL 15 – 50 mL/min), low body weight, or use with certain P-gp inhibitors), administer a Lixiana dose of 15 mg once daily together with an appropriate VKA dose.
30 mg annust kasutanud patsientidele (ühe või mitme järgmise kliinilise teguri korral: mõõdukas kuni raske neerufunktsiooni kahjustus (kreatiniini kliirens 15-50 ml/min), vähene kehamass või kasutamine koos teatavate P-gp inhibiitoritega) manustada koos sobiva K-vitamiini antagonisti annusega Lixiana annus 15 mg üks kord ööpäevas.
For patients currently receiving a parenteral anticoagulant, discontinue the parenteral anticoagulant and start Xarelto 0 to 2 hours before the time that the next scheduled administration of the parenteral medicinal product (e.g. low molecular weight heparins) would be due or at the time of discontinuation of a continuously administered parenteral medicinal product (e.g. intravenous unfractionated heparin).
Patsiendid, kes saavad parenteraalset antikoagulanti, peavad lõpetama parenteraalse antikoagulandi manustamise ja alustama Xarelto’ga 0…2 tundi enne parenteraalse ravimi (nt madalmolekulaarse hepariini) järgmist plaanilist manustamist või pidevalt manustatava parenteraalse ravimi (nt intravenoosne fraktsioneerimata hepariin) kasutamise lõpetamise ajal.
For patients currently treated with other levodopa/DDC inhibitor modified-release medicinal products, limited information regarding conversion to Numient is available.
Teisi levodopa/DDC inhibiitoreid modifitseeritult vabastavaid ravimpreparaate kasutavate patsientide ülemineku kohta Numient’ile on andmeid piiratud koguses.
For patients demonstrating a subsequent increase in QT-interval to > 480 msec or increase by > 20 msec after commencing concomitant therapy, the physician should use best clinical judgment to discontinue either ritonavir-boosted Invirase or the concomitant therapy or both.
Patsientidel, kellel seejärel esineb QT-intervalli pikenemine väärtuseni > 480 ms või pikenemine > 20 ms võrra pärast kaasuva ravi alustamist, peab arst parima kliinilise äranägemise järgi katkestama kas ravi ritonaviiriga potentseeritud Invirase’ga või kaasuva ravimiga või mõlemad.
For patients dependent upon heroin or short-acting opioids, the first dose of buprenorphine/naloxone should be taken when signs of withdrawal appear, but not less than 6 hours after the patient last used opioids.
Heroiini- või lühitoimeliste opioidide sõltuvusega patsientidele tuleb esimene buprenorfiini/naloksooni annus manustada ärajätunähtude ilmnemisel, kuid mitte vähem kui 6 tundi pärast viimast opioidide kasutamist.
For patients developing the first appearance of a Grade 2 toxicity, which persists at the time of the next docetaxel/capecitabine treatment, delay treatment until resolved to Grade 0-1, and resume at 100% of the original dose.
Kui patsiendil tekib esimest korda 2. raskusastme kõrvaltoime, mis ei ole möödunud veel ka järgmise dotsetakseeli/kapetsitabiini manustamise ajaks, tuleb ravi edasi lükata, kuni kõrvaltoime raskusaste on 0-1 ning jätkata 100% algannustega.
For patients developing the first appearance of a Grade 2 toxicity, which persists at the time of the next docetaxel/capecitabine treatment, delay treatment until resolved to Grade 0-1, and resume at 100% of the original dose.
Kui patsiendil tekib esimest korda 2. raskusastme kõrvaltoime, mis ei ole möödunud veel ka järgmise dotsetakseeli/kapetsitabiini manustamise ajaks, tuleb ravi edasi lükata, kuni kõrvaltoime raskusaste on 0¬1 ning jätkata 100% algannustega.
For patients developing the first appearance of Grade 2 toxicity, which persists at the time of the next docetaxel / capecitabine treatment, delay treatment until resolved to Grade 0- 1, and resume at 100% of the original dose.
Kui patsiendil tekib esimest korda 2. raskusastme kõrvaltoime, mis pole möödunud veel ka järgmise dotsetakseeli/kapetsitabiini manustamise ajaks, tuleb ravi edasi lükata, kuni kõrvaltoime raskusaste on 0...1, ning jätkata 100% algannustega.
For patients developing the first appearance of Grade 2 toxicity, which persists at the time of the next docetaxel/capecitabine treatment, delay treatment until resolved to Grade 0-1, and resume at 100% of the original dose.
Kui patsiendil tekib esimest korda 2. raskusastme kõrvaltoime, mis ei ole möödunud veel ka järgmise dotsetakseeli/kapetsitabiini manustamise ajaks, tuleb ravi edasi lükata, kuni kõrvaltoime raskusaste on 0…1 ning jätkata 100% algannustega.
For patients developing the first appearance of Grade 2 toxicity, which persists at the time of the next docetaxel/capecitabine treatment, delay treatment until resolved to Grade 0-1, and resume at 100% of the original dose.
Kui patsiendil tekib esimest korda 2. raskusastme toksilisus, mis ei ole möödunud järgmise dotsetakseeli/kapetsitabiini manustamise ajaks, tuleb ravi edasi lükata, kuni raskusaste on taandunud astmeni 0…1 ning jätkata 100% algannustega.
For patients developing the second appearance of Grade 2 toxicity, or the first appearance of
Kui patsiendil tekib teist korda 2. raskusastme kõrvaltoime, või tekib esimest korda
For patients developing the second appearance of Grade 2 toxicity, or the first appearance of Grade 3 toxicity, at any time during the treatment cycle, delay treatment until resolved to Grade 0-1 and then resume treatment with docetaxel 55 mg/m².
Kui patsiendil tekib teist korda 2. raskusastme toksilisus, või ükskõik mis ajal ravitsükli jooksul tekib esimest korda 3. raskusastme toksilisus, tuleb ravi edasi lükata kuni raskusaste on taandunud astmeni 0…1 ning siis jätkata dotsetakseeli annusega 55 mg/m2.
For patients developing the second appearance of Grade 2 toxicity, or the first appearance of Grade 3 toxicity, at any time during the treatment cycle, delay treatment until resolved to Grade 0-1, and then resume treatment with docetaxel 55 mg/ m2.
Kui patsiendil tekib teist korda 2. raskusastme kõrvaltoime või tekib esimest korda 3. raskusastme kõrvaltoime ükskõik mis ajal ravitsükli jooksul, tuleb ravi edasi lükata, kuni kõrvaltoime raskusaste on 0...1 , ning jätkata dotsetakseeliga annuses 55 mg/m2.
For patients developing the second appearance of Grade 2 toxicity, or the first appearance of Grade 3 toxicity, at any time during the treatment cycle, delay treatment until resolved to Grade 0-1, and then resume treatment with docetaxel 55 mg/m².
Kui patsiendil tekib teist korda 2. raskusastme kõrvaltoime, või tekib esimest korda 3. raskusastme kõrvaltoime ükskõik mis ajal ravitsükli jooksul, tuleb ravi edasi lükata kuni kõrvaltoime raskusaste on 0¬1 ning jätkata dotsetakseeliga annuses 55 mg/m2.
For patients developing the second appearance of Grade 2 toxicity, or the first appearance of Grade 3 toxicity, at any time during the treatment cycle, delay treatment until resolved to Grade 0-1, and then resume treatment with docetaxel 55 mg/m².
Kui patsiendil tekib teist korda 2. raskusastme kõrvaltoime, või tekib esimest korda raskusastme kõrvaltoime ükskõik mis ajal ravitsükli jooksul, tuleb ravi edasi lükata kuni kõrvaltoime raskusaste on 0-1 ning jätkata dotsetakseeliga annuses 55 mg/m2.
For patients experiencing grade 1 toxicity events
astme toksilisusnähtudega patsiendid
For patients experiencing grade 1-4 generalised toxic dermatitis
1.–4. astme generaliseerunud toksilise dermatiidi nähtudega patsiendid
For patients experiencing grade 1-4 neurologic toxicity
1.–4. astme neuroloogilise toksilisuse nähtudega patsiendid
For patients experiencing grade 3 and 4 (including hypotension, arrhythmia) toxicities treatment should be discontinued until the event is resolved.
ja 4. astme toksilisusnähtudega (sh hüpotensioon, arütmia) patsiendid ravi tuleb katkestada, kuni nähud on kadunud.
For patients experiencing laryngeal attacks or if initiation of treatment is delayed, the second dose can be given sooner than 60 minutes.
Kui patsiendil esineb kõritursehooge või kui ravi algus viibib, võib teise annuse manustada varem kui 60 minuti pärast.
For patients experiencing late diarrhoea, the median time to late diarrhoea onset was 8 days from the previous dose of ONIVYDE.
Hilistekkelise kõhulahtisusega patsientidel oli mediaanaeg hilistekkelise kõhulahtisuseni 8 päeva ONIVYDE eelmise annuse manustamiskorrast.
For patients from 13 years of age, a dose of 40 mg is administered every other week regardless of body surface area.
Üle 13-aastastele patsientidele manustatakse annus 40 mg igal teisel nädalal sõltumata kehapindalast.
For patients from13 years of age, a dose of 40 mg is administered every other week regardless of body surface area.
Üle 13-aastastele patsientidele manustatakse annus 40 mg igal teisel nädalal sõltumata kehapindalast.
For patients given a starting dose of 4 mg/kg who have not responded sufficiently after 7 days, a second dose of 4 mg/kg can be considered.
Patsientidel, kelle algannus on 4 mg/kg ja kes ei ole saavutanud piisavat ravivastust 7 päeva möödudes, võib kaaluda teise 4 mg/kg annuse manustamist.
For patients in an autologous predonation programme, iron supplementation (elemental iron 200 mg/day orally) should be administered several weeks prior to initiating the autologous predeposit in order to achieve high iron stores prior to starting epoetin alfa therapy, and throughout the course of epoetin alfa therapy.
Autoloogse vere eelneva kogumise programmis osalevatele patsientidele tuleb rauapreparaate (puhtas olekus rauda suukaudselt 200 mg ööpäevas) manustada mitu nädalat enne autoloogse vere võtmist, et saavutada suured rauavarud enne alfaepoetiinravi alustamist ja kogu alfaepoetiinravi ajal.
For patients in the placebo/ivacaftor group baseline percent predicted FEV1 is that of study 4 while for patients in the ivacaftor/ivacaftor group the baseline value is that of studies 1 and 2.
Platseebo/ivakaftoori rühma patsientide ravieelne eeldatav FEV1 protsentides on 4. uuringust ja ivakaftoori/ivakaftoori rühma ravieelne väärtus on 1. ja uuringust.
For patients in whom Rearranged during Transfection (RET) mutation is not known or is negative, a possible lower benefit should be taken into account before individual treatment decision (see important information in sections 4.4 and 5.1).
RET (rearranged during transfection)-mutatsioonita või teadmata RET-staatusega patsientidel võib ravist saadav kasu olla väiksem ja seda tuleb individuaalse raviotsuse tegemise arvesse võtta (vt oluline teave lõikudes 4.4 ja 5.1).
For patients inadequately controlled on dual combination therapy of a sulphonylurea and metformin, or for patients switching from triple combination therapy of saxagliptin, metformin and a sulphonylurea taken as separate tablets.
Patsiendid, kes ei allu piisavalt kaksikkombinatsioonravile sulfonüüluurea ja metformiiniga, või patsiendid, kes viiakse üle insuliini, metformiini ja saksagliptiiniga eraldi tablettidega teostatud kolmikkombinatsioonravilt
For patients inadequately controlled on dual combination therapy of insulin and metformin, or for patients controlled on triple combination therapy of insulin, and metformin plus saxagliptin as separate tablets
Patsiendid, kes ei allu piisavalt kaksikkombinatsioonravile insuliini ja metformiiniga, või patsiendid, kes kasutavad kolmikombinatsioonravi insuliini, metformiini ja saksagliptiiniga (eraldi tabletid)
For patients inadequately controlled on dual combination therapy with insulin and the maximal tolerated dose of metformin
Patsiendid, kellel ei ole kombineeritud kaksikraviga, mis sisaldab insuliini ja maksimaalses talutavas annuses metformiini, saavutatud veresuhkrusisalduse piisavat vähenemist
For patients inadequately controlled on dual combination therapy with insulin and the maximal tolerated dose of metformin
Patsiendid, kellel kaksikkombinatsioon insuliini ja maksimaalse talutava metformiini annusega ei taga adekvaatset kontrolli:
For patients inadequately controlled on dual combination therapy with insulin and the maximal tolerated dose of metformin
Patsiendid, kellel maksimaalse talutava annusega metformiini ja insuliini kombineeritud raviga pole saavutatud piisavat kontrolli haiguse üle
For patients inadequately controlled on dual combination therapy with insulin and the maximal tolerated dose of metformin:
Patsiendid, kellel kaksikkombinatsioon insuliini ja maksimaalse talutava metformiini annusega ei taga adekvaatset kontrolli:
For patients inadequately controlled on dual combination therapy with the maximal tolerated dose of metformin and a PPAR agonist
Patsiendid, kellel ei ole kombineeritud kaksikraviga, mis sisaldab maksimaalses talutavas annuses metformiini ja PPAR agonisti, saavutatud veresuhkrusisalduse piisavat vähenemist
For patients inadequately controlled on dual combination therapy with the maximal tolerated dose of metformin and a sulphonylurea
Patsiendid, kellel ei ole kombineeritud kaksikraviga, mis sisaldab maksimaalses talutavas annuses metformiini ja sulfonüüluureat, saavutatud veresuhkrusisalduse piisavat vähenemist
For patients inadequately controlled on dual combination therapy with the maximal tolerated dose of metformin and a sulphonylurea
Patsiendid, kellel maksimaalse talutava annusega metformiini ja sulfonüüluurea kombineeritud raviga pole saavutatud piisavat kontrolli haiguse üle
For patients inadequately controlled on dual therapy with a maximal tolerated dose of metformin and pioglitazone, the dose of pioglitazone should be maintained, and Vipdomet administered concomitantly; alogliptin should be dosed at 12.5 mg twice daily (25 mg total daily dose) and metformin hydrochloride at a similar dose (either 850 mg or 1000 mg twice daily) to that already being taken.
Patsientidel, kes ei ole piisavalt kontrollitud maksimaalse talutava metformiini annuse ja pioglitasooni kaksikraviga, tuleb pioglitasooni annus säilitada ja Vipdometi manustada kaasuvana; alogliptiini tuleb manustada 12,5 mg kaks korda ööpäevas (25 mg ööpäevane annus) ja metformiinvesinikkloriidi samasuguses annuses (kas 850 mg või 1000 mg kaks korda ööpäevas), nagu juba võetakse.
For patients inadequately controlled on maximal tolerated dose of metformin monotherapy
Patsiendid, kellel ei ole metformiini monoteraapia maksimaalse talutava annusega saavutatud veresuhkrusisalduse piisavat vähenemist
For patients inadequately controlled on maximal tolerated dose of metformin monotherapy
Patsiendid, kellel maksimaalse talutava annuse metformiini monoteraapiaga ei ole saavutatud piisavat kontrolli haiguse üle
For patients inadequately controlled on metformin monotherapy or metformin in combination with other glucose-lowering medicinal products including insulin
Patsiendid, kelle ravivastus ei ole piisav metformiini monoteraapia või metformiini ja teiste vere glükoosisisaldust langetavate ravimite, sh insuliini, kombinatsiooniga
For patients initiating treatment with Rebif, Rebif 8.8 micrograms and Rebif 22 micrograms are available in a pack that corresponds to the patient needs for the first month of therapy.
Patsientidele, kes alustavad ravi Rebif’iga, on Rebif 8,8 mikrogrammi ja Rebif 22 mikrogrammi saadaval pakendis, mis vastab patsiendi esimese ravikuu vajadustele.
For patients initiating treatment with Rebif, Rebif 8.8 micrograms and Rebif 22 micrograms are available in a package that corresponds to the patient needs for the first month of therapy.
Patsientidele, kes alustavad ravi Rebif’iga, on Rebif 8,8 mikrogrammi ja Rebif 22 mikrogrammi saadaval pakendis, mis vastab patsiendi esimese ravikuu vajadustele.
For patients less than 3 years and for all other age groups, an immediate-release oral suspension dosage form is available (please refer to the respective Summary of Product Characteristics).
Alla 3-aastaste ja igas muus vanuses patsiendirühmade jaoks on olemas toimeainet kiirelt vabastava suukaudse suspensiooni ravimvorm (vt vastavat ravimi omaduste kokkuvõtet).
For patients managed with percutaneous coronary intervention (PCI): If the last enoxaparin sodium subcutaneous administration was given less than 8 hours before balloon inflation, no additional dosing is needed.
Patsientidel, keda ravitakse perkutaanse koronaarinterventsiooniga: kui naatriumenoksapariini viimane subkutaanne annus manustati vähem kui 8 tundi enne balloonlaiendamist, ei ole lisaannuse manustamine vajalik.
For patients not adequately controlled on metformin alone, the usual starting dose of Jentadueto should provide linagliptin dosed as 2.5 mg twice daily (5 mg total daily dose) plus the dose of metformin already being taken.
Patsientidel, kellel ainult metformiiniga ei ole saavutatud piisavat kontrolli haiguse üle, on Jentadueto tavaline algannus selline, millega tagatakse linagliptiini annus 2,5 mg kaks korda ööpäevas (ööpäevane koguannus 5 mg) ja hetkel juba kasutatav metformiini annus.
For patients not adequately controlled on metformin alone, the usual starting dose should provide sitagliptin dosed as 50 mg twice daily (100 mg total daily dose) plus the dose of metformin already being taken.
Patsientidel, kellel ei ole metformiini monoteraapiaga saavutatud veresuhkrusisalduse piisavat vähenemist, peab tavaline algannus sisaldama 50 mg sitagliptiini kaks korda päevas (ööpäevane koguannus 100 mg) pluss juba kasutatavat metformiini annust.
For patients not experiencing somnolence, clinical response was observed in 47% of patients receiving duloxetine and 27% of patients on placebo.
Nende patsientide seas, kellel ei ilmnenud unisust, täheldati kliinilist ravivastust 47 % duloksetiiniga ravitud patsientidest ja 27 % platseebot saanud patsientidest.
For patients not taking tenofovir disoproxil fumarate, if REYATAZ 300 mg/ritonavir 100 mg and H2-receptor antagonists are co-administered, a dose equivalent to famotidine 20 mg twice daily should not be exceeded.
Patsientidel, kes ei kasuta tenofoviirdisoproksiilfumaraati tuleb REYATAZ'i 300 mg ja ritonaviiri 100 mg kombinatsiooni manustamisel koos H2-retseptori antagonistiga jälgida, et ei ületataks 20 mg kaks korda ööpäevas famotidiini või sellega ekvivalentset annust.
For patients of 75 years and older, no benefit for the combination treatment of Abraxane and gemcitabine in comparison to gemcitabine monotherapy has been demonstrated.
75-aastastel ja vanematel patsientidel ei ole tõestatud Abraxane’i ja gemtsitabiini kombinatsioonravi kasulikkust, võrreldes gemtsitabiini monoraviga.
For patients of East Asian ancestry (such as Chinese, Japanese, Taiwanese, Korean or Thai), eltrombopag should be initiated at a reduced dose of 25 mg once daily (see section 5.2).
Mongoliidsete rassitunnustega (nt Hiina, Jaapani, Taivani, Korea või Tai päritolu) patsientidel tuleb ravi alustada eltrombopaagi väiksema annusega 25 mg üks kord ööpäevas (vt lõik 5.2).
For patients of East Asian ancestry (such as Chinese, Japanese, Taiwanese, Korean or Thai), including those with hepatic impairment, eltrombopag should be initiated at a dose of 25 mg once daily (see section 5.2).
Ida-Aasia päritolu patsientidel (nagu hiina, jaapani, taivani, korea või tai päritolu), sealhulgas ka maksakahjustusega patsiendid, tuleb eltrombopaag-ravi alustada annusega 25 mg üks kord ööpäevas (vt lõik 5.2).
For patients of East Asian ancestry, eltrombopag should be initiated at a reduced dose of 25 mg once daily (see section 5.2).
Ida-Aasia päritolu patsientidel või kerge maksafunktsiooni häire korral tuleb alustada eltrombopaagi vähendatud annusega 25 mg üks kord ööpäevas (vt lõik 5.2).
For patients older than 75 years of age treated with lenalidomide in combination with dexamethasone, the starting dose of dexamethasone is 20 mg/day on Days 1, 8, 15 and 22 of each 28-day treatment cycle.
Lenalidomiidi ja deksametasooni kombinatsiooniga ravitavatel üle 75-aastastel patsientidel on deksametasooni algannus 20 mg ööpäevas iga 28-päevase ravitsükli 1., 8., 15. ja 22. päeval.
For patients on a sodium-controlled diet, each vial contains approximately 148 mg of sodium.
Kontrollitud naatriumisisaldusega dieedil patsiendid: iga viaal sisaldab ligikaudu 148 mg naatriumi.
For patients on a stable maintenance dose of Lojuxta who receive any other weak CYP3A4 inhibitor, separate the dose of the medications (Lojuxta and the weak CYP3A4 inhibitor) by 12 hours.
Patsientidel, kes saavad Lojuxta stabiilset säilitusannust ja mõnda teist nõrka CYP3A4 inhibiitorit, tuleb ravimite (Lojuxta ja nõrga CYP3A4 inhibiitori) annuste vahele jätta 12 tundi.
For patients on ciclosporin starting or stopping Cholestagel or patients on Cholestagel with a need to start ciclosporin: Cholestagel reduces the bioavailability of ciclosporin (see also section 4.5).
Patsientidele, kes saavad tsüklosporiinravi ja alustavad või lõpetavad Cholestagel’i manustamise, või Cholestagel’i saavad patsiendid, kellel tuleb alustada ravi tsüklosporiiniga: Cholestagel vähendab tsüklosporiini biosaadavust (vt ka lõik 4.5).
For patients on dialysis receiving Kyprolis, the dose is to be administered after the dialysis procedure
Kyprolis’ega ravitavatele dialüüsravil olevatele patsientidele tuleb annus manustada pärast dialüüsiprotseduuri
For patients on PegIntron monotherapy: refer to monotherapy dose reduction guidelines section for dose reduction.
PegIntron’i monoteraapiat saavate patsientide jaoks: annuse vähendamise kohta vt lõiku annuse vähendamise juhendiga monoteraapia korral.
For patients on peritoneal dialysis Epoetin alfa HEXAL may be given twice a week.
Peritoneaalset dialüüsi saavatele patsientidele võib Epoetin alfa HEXALIT manustada kaks korda nädalas.
For patients on ViraferonPeg monotherapy: refer to monotherapy dose reduction guidelines section for dose reduction.
ViraferonPeg’i monoteraapiat saavate patsientide jaoks: annuse vähendamise kohta vt lõiku annuse vähendamise juhendiga monoteraapia korral.
For patients over 75 years of age clopidogrel should be initiated without a loading dose.
Üle 75-aastastel patsientidel tuleb klopidogreel-ravi alustada ilma küllastusannuseta.
For patients over 75 years of age clopidogrel, should be initiated without a loading dose.
Üle 75 aasta vanustel patsientidel peab alustama ravi klopidogreeliga ilma küllastusannuseta.
For patients over age 12 and over 50 kg weight, the recommended CYSTAGON dose is 2 g/day, divided four times daily.
Patsientidele vanuses üle 12.a. ja kehakaaluga üle 50 kg on CYSTAGON’i soovitavaks annuseks 2g/ööpäevas, jagatuna neljale annustamiskorrale.
For patients previously on phosphate binders (sevelamer hydrochloride or calcium based), Renvela should be given on a gram for gram basis with monitoring of serum phosphorus levels to ensure optimal daily doses.
Eelnevalt fosfaate siduvaid ravimeid (sevelameervesinikkloriid või kaltsiumipõhised) saanud patsientidele tuleb Renvela’t anda gramm-grammise vastavuse alusel koos seerumi fosforitaseme jälgimisega optimaalse päevase annuse tagamiseks.