natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Patients treated with Zoledronic Acid Hospira should be given the package leaflet and the patient reminder card
Zoledroonhappega ravi saavatele patsientidele tuleb anda pakendi infoleht ja patsiendi meeldetuletuskaart.
Patients treated with Zoledronic acid medac should be given the package leaflet and the patient reminder card.
Zoledroonhape medac’iga ravitavatele patsientidele tuleb anda pakendi infoleht ja patsiendi meeldetuletuskaart.
Patients treated with Zoledronic acid Mylan should be given the package leaflet and the patient reminder card.
Zoledronic acid Mylan’ga ravi saavatele patsientidele tuleb anda pakendi infoleht ja patsiendi meeldetuletuskaart.
Patients treated with Zoledronic acid Teva Pharma should be given the package leaflet and the patient reminder card.
Zoledronic acid Teva Pharma’ga ravi saavatele patsientidele tuleb anda pakendi infoleht ja patsiendi meeldetuletuskaart.
Patients treated with Zoledronic Acid Teva should be given the package leaflet and the patient reminder card.
Zoledronic acid Teva’ga ravi saavatele patsientidele tuleb anda pakendi infoleht ja patsiendi meeldetuletuskaart.
Patients treated with Zometa should be given the package leaflet and the patient reminder card.
Zometa’ga ravi saavatele patsientidele tuleb anda pakendi infoleht ja patsiendi meeldetuletuskaart.
Patients unable to follow or comply with the required contraceptive measures (see section 4.4).
Patsiendid, kes ei ole võimelised jälgima või täitma nõutud rasestumisvastaseid meetmeid (vt lõiku 4.4).
Patients unable to swallow capsules whole
Patsiendid, kes ei ole võimelised kapsleid tervelt alla neelama
Patients under 11 years of age were also randomised to receive oestrogen therapy, either in late (aged 15 years) or early (aged 12 years) adolescence.
Alla 11-aastased patsiendid randomiseeriti samuti östrogeenravi läbiviimiseks, kas hilises (15-aastased) või varases (12- aastased) puberteedis.
patients under the age of 6), at
kuueaastaste patsientide
Patients undergoing acute alcohol or benzodiazepine withdrawal
patsiendid, kellel esinevad ägedad alkoholi või bensodiasepiini võõrutusnähud;
Patients undergoing chemotherapy and/or radiotherapy, are taking steroids or anti-angiogenic medicines (used to treat cancer), undergoing dental surgery, who do not receive routine dental care or have gum disease, are smokers may have a higher risk of developing osteonecrosis of the jaw.
Lõualuu osteonekroosi tekkeoht võib olla suurem patsientidel, kes saavad keemiaravi ja/või kiiritusravi, võtavad kortikosteroide või angiogeneesi pärssivaid ravimeid (kasutatakse pahaloomulise kasvaja raviks), kellele tehakse kirurgilisi hambaraviprotseduure, ei käi regulaarselt hambaarstil või kellel on igemehaigus, kes suitsetavad.
Patients undergoing chemotherapy for haematologic malignancies at intermediate to high risk of Tumor Lysis Syndrome treated with ADENURIC should be under cardiac monitoring as clinically appropriate.
Keskmise kuni kõrge tuumori lüüsi sündroomi riskiga patsientidel, kes saavad kemoteraapiat hematoloogiliste pahaloomuliste kasvajate raviks ning keda ravitakse ADENURICuga, tuleb vastavalt kliinilisele vajadusele jälgida südametegevust.
Patients undergoing hip or knee replacement surgery and patients with atrial fibrillation, DVT, pulmonary embolism or who have had acute coronary syndrome are at a risk of blood clots forming or re-occuring and moving to another part of the body.
Põlve- või puusaliigese asendusoperatsiooni patsientidel, kodade virvendusega patsientidel, süvaveenide tromboosi, kopsuemboolia või ägeda koronaarsündroomiga patsientidel on risk trombide tekkimiseks või taastekkimiseks ning liikumiseks organismis mujale.
Patients undergoing hip or knee replacement surgery are at a high risk of blood clots forming in their leg veins.
Puusa- või põlveproteesimise operatsiooni ajal on patsiendi jalaveenides suur trombide (soonesiseste verehüüvete) tekkimise oht.
Patients undergoing major orthopaedic or abdominal surgery
Patsiendid, kellel tehakse ulatuslikke ortopeedilisi või kõhuõõneoperatsioone
Patients undergoing major surgery may be treated for up to 2 – 3 weeks until healing has occurred.
Suure operatsiooni läbiteinud patsientide ravi võib kesta 2...3 nädalat kuni tervenemiseni.
Patients undergoing ovarian stimulation are at an increased risk of developing OHSS due to multiple follicular development.
Munasarjade stimulatsiooni läbivatel naistel esineb paljude folliikulite arenemise tõttu oht OHSS-i tekkeks.
Patients undergoing stimulation of follicular growth, whether as treatment for anovulatory infertility or ART procedures, may experience ovarian enlargement or develop hyperstimulation.
Patsientidel, kellel stimuleeritakse folliikulite arengut kas anovulatoorse viljatuse raviks või tehisviljastamise protseduuride käigus, võib esineda munasarjade suurenemist või tekkida hüperstimulatsioon.
patients undergoing surgery who cannot receive medicines for the prevention of blood clots.
kellel seisab ees operatsioon ja kes ei saa kasutada vere hüübimist takistavaid ravimeid.
Patients using
Patsiente, kes kasutavad
Patients using clarithromycin at
Itrakonasool
Patients using GANFORT with other prostaglandin analogs should be monitored for changes to their intraocular pressure.
Patsiente, kes kasutavad GANFORTi koos teiste prostaglandiini analoogidega, tuleb jälgida silma siserõhu muutuste suhtes.
Patients using inhaled steroids
Inhaleeritavaid steroide kasutavad patsiendid
Patients using LUMIGAN with other prostaglandin analogues should be monitored for changes to their intraocular pressure.
Patsiente, kes kasutavad LUMIGAN’i koos teiste prostaglandiini analoogidega, tuleb jälgida silmasisese rõhu muudatuste suhtes.
Patients using oestrogens
Patsiente, kes kasutavad
Patients using oestrogens as hormone
rasestumisvastaseid meetodeid.
Patients weighing 25 kg or more should receive a total volume of 250 ml.
25 kg ja üle selle kaaluvatele patsientidele manustatav lahuse koguhulk peab olema 250 ml.
patients weighing 50 kg or
manustamisel 50 kg või
patients weighing 50 kg or
manustamisel 50 kg või rohkem
Patients weighing 62.5 kg or more, may be dosed using a fixed-dose pre-filled syringe or pre-filled pen.
Patsientidele kehakaaluga 62,5 kg või rohkem võib annuse määrata püsiannusega eeltäidetud süstlaga või pensüstliga.
Patients weighing < 60 kg should have a reduced maintenance dose of 5mg
Alla 60 kg kaaluvatel patsientidel tuleb kasutada väikseimat säilitusannust 5 mg.
Patients were 7 - 17 years of age and presented an average score of 30 on Total Tic Score on the Yale Global Tic Severity Scale (TTS-YGTSS) at baseline.
Patsiendid olid vanuses 7...17 aastat ning nende üldine tiki skoor (Total Tic Score) Yale’i globaalse tikkide raskusastme skaalal (Yale Global Tic Severity Scale) oli uuringu alguses keskmiselt 30.
Patients were administered either the tablet or the soft capsule formulation for 8 weeks, after which all patients were administered the tablet formulation once daily or twice daily for the remainder of the study.
8 nädala jooksul manustati patsientidele kas tableti või pehmekapsli ravimvormi, misjärel manustati ülejäänud uuringu jooksul kõigile patsientidele tableti ravimvormi üks või kaks korda ööpäevas.
Patients were administered emtricitabine 200 mg once daily and tenofovir DF 300 mg once daily.
Patsientidele manustati 200 mg emtritsitabiini üks kord ööpäevas ja 300 mg tenofoviir DF üks kord ööpäevas.
Patients were administered Enzepi at the same dose they were taking at the end of Study PR-011.
Patsientidele manustati Enzepi’t samas annuses, mida nad olid kasutanud uuringu PR-011 lõpus.
Patients were administered intravenous doses of 0.7 to 1.3 mg/m2 of VELCADE twice weekly.
Patsientidele manustati VELCADE’t intravenoosselt 0,7...1,3 mg/m2 kaks korda nädalas.
Patients were allowed to continue concomitant DMARD therapy with MTX, sulfasalazine (SSZ), and/or hydroxychloroquine (HCQ) during the study.
Neil lubati jätkata samaaegset ravi DMARD-iga (metotreksaadi, sulfasalasiini ja/või hüdroksüklorokviiniga).
Patients were allowed to continue concomitant DMARD therapy with MTX, sulfasalazine (SSZ), and/or hydroxychloroquine (HCQ) during the study.
Patsientidel lubati uuringu ajal jätkata samaaegset DMARD-ravi metotreksaadi, sulfasalasiini (SSZ) ja/või hüdroksüklorokviiniga (HCQ).
Patients were also randomised to receive placebo at Weeks 0, 1, 2, and 3, followed by the same dose every month starting at Week 4.
Patsiendid randomiseeriti ka saama platseebot nädalatel 0, 1, 2 ja 3, millele järgnes sama annuse manustamine kord kuus alates 4. nädalast.
Patients were also required to have documented confirmation of the presence of a nonsense mutation in the dystrophin gene as determined by gene sequencing.
Patsientidel pidi olema ka dokumenteeritud kinnitus düstrofiini geeni nonsenss-mutatsiooni kohta, mis on määratud geenide järjestuse alusel.
Patients were between 18 and 70 years of age and had active psoriatic arthritis (≥ 3 swollen joints and ≥ 3 tender joints) in at least one of the following forms: (1) distal interphalangeal (DIP) involvement; (2) polyarticular arthritis (absence of rheumatoid nodules and presence of psoriasis); (3) arthritis mutilans; (4) asymmetric psoriatic arthritis; or (5) spondylitis- like ankylosis.
Patsiendid olid vanusevahemikus 18...70 aastat ning põdesid aktiivset psoriaatilist artriiti (≥ 3 turses liigest ja ≥ 3 tundlikku liigest) vähemalt ühel järgneval liigeskahjustuse kujul: (1) distaalsete interfalangeaalliigeste haaratus, (2) polüartikulaarne artriit (puuduvad reumatoidsõlmekesed ning esineb psoriaas), (3) mutileeriv artriit, (4) asümmeetriline psoriaatiline artriit või (5) aküloseeriva spondüliidi sarnane liigeskahjustus.
Patients were between 18 and 70 years of age and had active psoriatic arthritis ( 3 swollen joints and  3 tender joints) in at least one of the following forms: (1) distal interphalangeal (DIP) involvement; (2) polyarticular arthritis (absence of rheumatoid nodules and presence of psoriasis); (3) arthritis mutilans; (4) asymmetric psoriatic arthritis; or (5) spondylitis- like ankylosis.
Patsiendid olid vanusevahemikus 18...70 aastat ning põdesid aktiivset psoriaatilist artriiti (3 turses liigest ja 3 tundlikku liigest) vähemalt ühe järgneva liigeskahjustuse tüübi näol: (1) distaalsete interfalangeaalliigeste haaratus; (2) polüartikulaarne artriit (puuduvad reumatoidsõlmekesed ning esineb psoriaas); (3) mutileeriv artriit; (4) asümmeetriline psoriaatiline artriit või (5) aküloseeriva spondüliidi sarnane liigeskahjustus.
Patients were between 18 and 70 years of age and had active psoriatic arthritis ( 3 swollen joints and  3 tender joints) in at least one of the following forms: (1) distal interphalangeal (DIP) involvement; (2) polyarticular arthritis (absence of rheumatoid nodules and presence of psoriasis); (3) arthritis mutilans; (4) asymmetric psoriatic arthritis; or (5) spondylitis-like ankylosis.
Patsiendid olid vanusevahemikus 18...70 aastat ning põdesid aktiivset psoriaatilist artriiti (3 turses liigest ja 3 tundlikku liigest) vähemalt ühe järgneva liigeskahjustuse tüübi näol: (1) distaalsete interfalangeaalliigeste haaratus; (2) polüartikulaarne artriit (puuduvad reumatoidsõlmekesed ning esineb psoriaas); (3) mutileeriv artriit; (4) asümmeetriline psoriaatiline artriit või (5) aküloseeriva spondüliidi sarnane liigeskahjustus.
Patients were classified as having experienced no significant worsening of vision if the number of letters that they could see increased, stayed the same, or fell by less than 15.
Nägemise olulise halvenemise puudumisena määratleti olukord, kus nähtud tähtede arv oli suurem, jäi samaks või vähenes vähem kui 15 võrra.
Patients were considered to have impaired bone marrow reserve if they had any of the following: prior myeloablative therapy with stem cell support; prior external beam radiation to >25% of active marrow; a platelet count <100,000 cells/mm3; or neutrophil count <1,500 cells/mm3.
Patsientide luuüdi reserv loeti kahjustatuks, kui nad vastasid ühele järgmistest tingimustest: eelnev tüvirakkude toega müeloablatiivne ravi; eelnev väline kiiritusravi > 25% luuüdi ulatuses; trombotsüütide arv < 100 000 rakku/mm3; või neutrofiilide arv < 1 500 rakku/mm3.
Patients were considered to have responded to treatment if, on at least three out of four occasions, their walking speed was faster than their highest speed before treatment.
Ravivastus loeti saavutatuks, kui vähemalt kolmel korral neljast oli patsientide kõndimiskiirus suurem kui suurim kõndimiskiirus enne ravi.
Patients were either naïve to Herceptin IV treatment (20.3%) or pre- exposed to Herceptin IV (79.7%).
Patsiendid ei olnud kas varem Herceptin’i intravenoosset ravi saanud (20,3%) või olid eelnevalt saanud Herceptin’i intravenoosset ravi (79,7%).
Patients were either previously untreated or receiving treatment with other PAH medicines (ERA or PDE-5 inhibitors).
Patsiendid olid kas varem ravimata või olid saanud ravi teiste PAH-ravimitega (ERA või PDE-5-inhibiitorid).
Patients were either treatment-naïve (50%) or pre-treated with an endothelin receptor antagonist (ERA; 43%) or a prostacyclin analogue (inhaled (iloprost), oral (beraprost) or subcutaneous (treprostinil); 7%) and had been diagnosed with idiopathic or heritable PAH (63.4%), PAH associated with connective tissue disease (25.1%) and congenital heart disease (7.9%).
Patsiendid kas ei olnud varem ravi saanud (50%) või olid saanud ravi endoteliiniretseptori antagonistiga (ERA; 43%) või prostatüskliini analoogiga (inhaleeritult (iloprost), suukaudselt (beraprost) või subkutaanselt (treprostiniil); 7%) ja kellel oli diagnoositud idiopaatiline või pärilik PAH (63,4%); PAH-iga seotud sidekoe haigus (25,1%) ja kaasasündinud südamehaigus (7,9%).
Patients were eligible to participate if they were aged 50 years or over, with a history of MI (1 to 3 years prior to randomisation), and had at least one of the following risk factors for atherothrombosis: age ≥65 years, diabetes mellitus requiring medication, a second prior MI, evidence of multivessel CAD, or chronic non-end-stage renal dysfunction.
Patsiendid sobisid osalema, kui nad olid 50-aastased või vanemad, neil oli anamneesis MI (1...3 aastat enne randomiseerimist) ja neil oli vähemalt üks järgmistest aterotromboosi riskiteguritest: vanus ≥65 aastat, ravi vajav suhkurdiabeet, teine eelnev MI, mitmete veresoonte hõlmatuse tõenditega koronaararterite haigus või krooniline mitte-lõppstaadiumis neerufunktsiooni häire.
Patients were enrolled in a stepwise approach into well-defined age groups and given age-dependent doses once daily for up to 14 days, as follows:
Patsiendid jaotati vanuseastmete järgi rühmadesse ning vastavalt vanusele määrati annus, mida anti üks kord ööpäevas kuni 14 päeva jooksul:
Patients were enrolled into 4 groups (see section 5.1).
Patsiendid jaotati 4 rühma (vt lõik 5.1).
Patients were enrolled regardless of their tumour PD-L1 status.
Patsiendid kaasati uuringusse sõltumata nende tuumori PD-L1 staatusest.
Patients were enrolled regardless of their tumour PD-L1 status.
Patsiente kaasati sõltumata nende tuumori PD-L1 staatusest.
Patients were excluded from participation in IMBRUVICA phase 2 and 3 studies if they required warfarin or other vitamin K antagonists.
Patsiendid jäeti IMBRUVICA II ja III faasi uuringutest välja, kui nad vajasid varfariini või teisi K- vitamiini antagoniste.
Patients were excluded from the study if there was a presence of invasive oesophageal cancer, if they had a history of cancer other than non- melanoma skin cancer or if they had received prior PDT to the oesophagus.
Uuringusse ei lülitatud patsiente, kellel oli tegemist invasiivse söögitoruvähiga, kellel oli esinenud mõni pahaloomuline kasvaja (v.a muu nahavähk peale melanoomi) või kes olid eelnevalt saanud fotodünaamilist ravi söögitoru piirkonnas.
Patients were excluded from the study in relapsed/refractory CLL if they had previously been treated with monoclonal antibodies or if they were refractory (defined as failure to achieve a partial remission for at least 6 months) to fludarabine or any nucleoside analogue.
Patsiendid jäeti retsidiveerunud/refraktaarse KLL uuringust välja, kui neid oli eelnevalt ravitud monoklonaalsete antikehadega või kui nad olid refraktaarsed (mida defineeriti kui osalise remissiooni mitte saavutamist vähemalt 6 kuuks) fludarabiini või ükskõik millise nukleosiidi analoogi suhtes.
Patients were excluded if they had severe hepatic impairment, severe renal impairment (creatinine clearance <30ml/min), low body weight (<50kg), active cancer, symptomatic PE or a recent history of DVT/PE (<6 months) or superficial-vein thrombosis (<90 days), or superficial-vein thrombosis associated with sclerotherapy or a complication of an IV line, or they were at high risk of bleeding.
Patsiendid lülitati uuringust välja, kui neil esines raske maksapuudulikkus, raske neerupuudulikkus (kreatiniini kliirens <30ml/min), väike kehakaal (<50kg), olemasolev tuumor, sümptomaatiline PE või hiljutises anamneesis (<6 kuud) DVT/PE või pindmiste veenide tromboos (<90 päeva), või pindmiste veenide tromboos seoses skleroteraapiaga või intravenoosse infusioonisüsteemi komplikatsiooniga, või oli neil kõrgendatud risk verejooksudeks.
Patients were given a 3 hour infusion of Paxene 100 mg/m² administered every 14 days.
3-tunnise infusioonina iga 14 päeva järel.
Patients were given a 96-hour constant rate infusion of Xigris at 24 g/kg/hr (n=850) or placebo (n=840).
Patsientidele infundeeriti 96 tunni jooksul konstantse kiirusega Xigris’t 24 µg/kg/h (n=850) või platseebot (n=840).
Patients were given Blincyto for up to five treatment cycles.
Patsientidele manustati Blincytot kuni viie ravitsükli vältel.
Patients were given either a 700 microgram or a 350 microgram implant of Ozurdex or they received a sham treatment.
Patsientidele manustati kas 700 µg või 350 µg Ozurdexi implantaat või nad said platseeboravi.
Patients were given Kineret at a starting dose of 1 to 2 mg per kg body-weight daily, increased after a month if necessary.
Patsientidele manustati Kinereti algannuses 1–2 mg kehakaalu kg kohta ööpäevas, annust suurendati vajadusel ühe kuu pärast.
Patients were given the chemotherapy on day 1 of a three-week cycle, and then received one dose of Grastofil the next day and daily for up to 14 days.
Patsiendid said keemiaravi kolmenädalase ravitsükli esimesel päeval ja alates järgmisest päevast manustati neile 14 päeva vältel iga päev üks annus Grastofili.
Patients were given up to 6 injections at 1-month intervals and were followed up for 3 years from the first injection.
Patsiendid said kuni 6 süsti, mille vahele jäeti 1 kuu ja neid jälgiti kuni 3 aasta jooksul pärast esimest süsti.
Patients were in WHO functional class I (n = 19 patients, 29 %), class II (n = 27 patients, 42%) or class III (n = 18 patients, 28%) at start of study treatment.
Patsiendid kuulusid uuringuravi algul WHO I (n = 19 patsienti, 29 %), II (n = 27 patients, 42%) või III (n = 18 patsienti, 28%) funktsionaalsesse klassi.
Patients were ineligible if there was planned use of a P2Y12 receptor antagonist, dipyridamole, cilostazol, or anticoagulant therapy during the study period; if they had a bleeding disorder or a history of an ischaemic stroke or intracranial bleeding, a central nervous system tumour, or an intracranial vascular abnormality; if they had had gastrointestinal bleeding within the previous 6 months or major surgery within the previous 30 days.
Patsiendid ei sobinud osalema, kui neil uuringuperioodi ajal kavatseti kasutada P2Y12 retseptori antagoniste, dipüridamooli, tsilostasooli või antikoagulantravi; kui neil oli hüübivushäire, anamneesis isheemiline insult või intrakraniaalne verejooks, kesknärvisüsteemi kasvaja või intrakraniaalsete veresoonte anomaalia; kui neil oli eelneva 6 kuu jooksul olnud verejooks seedetraktis või ulatuslik operatsioon eelneval 30 päeval.
Patients were initially titrated to comfort with intravenous fentanyl or morphine, at which point they were randomized to IONSYS or a matching placebo system.
Patsientidele tiitriti algselt intravenoosse fentanüüli või morfiini annus valuvaba enesetunde saavutamiseks ning seejärel randomiseeriti nad kasutama IONSYS’i või sellele vastavat platseebosüsteemi.
Patients were instructed to take 1 dose of study medication approximately 30 minutes prior to initiation of sexual activity.
Patsiente juhendati, et nad võtaksid uuringuravimi 1 annuse 30 minutit enne suguühte algust.
Patients were less than 12 years of age (15 were <6 years of age and 15 were 6 to
Patsiendid olid alla 12-aastased (15 olid < 6-aastased ja 15 vanusevahemikus
Patients were maintained on study treatments until there was PSA progression (confirmed 25% increase over the patient’s baseline/nadir) together with protocol-defined radiographic progression and symptomatic or clinical progression.
Patsiendid said uuringuravi, kuni ilmnes PSA taseme progresseerumine (kinnitatuna 25% tõusuna patsientide algtasemest/madalaimast tasemest) koos protokollis määratletud radiograafilise progressiooni ja sümptomaatilise või kliinilise progresseerumisega.
Patients were not allowed prior cytotoxic chemotherapy with the exception of steroids and intrathecal cytarabine.
Patsientidel ei lubatud eelnevat tsütotoksilist keemiaravi, välja arvatud steroidid ja intratekaalne tsütarabiin.
Patients were not genotyped to separate into ADPKD type 1 and 2 and it is not known whether Jinarc has comparable efficacy in these subgroups.
Patsiente ei genotüpiseeritud eraldi 1. ja 2. tüüpi autosoom-dominantse polütsüstilise neeruhaiguse järgi ning ei ole teada, kas Jinarci efektiivsus neis alarühmades on võrreldav.
Patients were not included if they had concomitant DVT or superficial- vein thrombosis within 3 cm of the sapheno-femoral junction.
Neid patsiente, kellel esines kaasuvalt süvaveenide tromboos või pindmiste veenide tromboos, mis on safeena-femoraalsele ühendusele lähemal kui 3 cm, uuringusse ei kaasatud.
Patients were observed off treatment for the occurrence of rebound (PASI 150% of baseline) and for the time to relapse (defined as a loss of at least half of the improvement achieved between baseline and week 24).
150, võrreldes ravi algusega) ja haiguse taastekke (defineeritud kui ravi algusest 24 nädalaga saavutatud paranemisnähtude kadumine vähemalt pooles ulatuses) aja suhtes.
Patients were on a stable SLE treatment regimen consisting of (alone or in combination): corticosteroids, anti-malarials, NSAIDs or other immunosuppressives.
Patsiendid said stabiilset süsteemse erütematoosluupuse raviskeemi, kuhu kuulusid (üksinda või kombinatsioonis) kortikosteroidid, malaariavastased ravimid, mittesteroidsed põletikuvastased ravimid või teised immunosupressandid.
Patients were premedicated with a mandatory cerebrospinal fluid prophylaxis consisting of an intrathecal regimen according to institutional or national guidelines within 1 week prior to start of BLINCYTO treatment.
Patsiendid said ühe nädala jooksul enne ravi BLINCYTO’ga kohustuslikku kesknärvsüsteemi leukeemia profülaktikat intratekaalselt manustatavate tsütostaatiliste ravimitega vastavalt raviasutuse või riiklikele ravijuhistele.
Patients were randomised (1:1:1) to receive either placebo or Taltz (80 mg every two or four weeks [Q2W or Q4W] following a 160 mg starting dose) for 12 weeks.
Patsiendid randomiseeriti (1:1:1) pärast 160 mg algannust 12 nädalaks saama kas platseebot või Taltz’i (80 mg iga kahe või nelja nädala järel [Q2W või Q4W]).
Patients were randomised (1:2:2:2) to receive either placebo, or Taltz (80 mg every two or four weeks [Q2W or Q4W] following a 160 mg starting dose) or etanercept 50 mg twice weekly for 12 weeks.
Patsiendid randomiseeriti (1:2:2:2) pärast 160 mg algannust 12 nädalaks saama kas platseebot või Taltz’i (80 mg iga kahe või nelja nädala järel [Q2W või Q4W]) või etanertsepti 50 mg kaks korda nädalas.