natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The main measure of effectiveness was based on the number of patients who had 20% reductions in the number and severity of symptoms after 14 weeks.
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide arv, kelle sümptomite esinemine ja nende raskus vähenes 14 nädala järel 20%.
The main measure of effectiveness was based on the number of patients who had 20% reductions in the number and severity of symptoms after 16 weeks.
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide arv, kelle sümptomite esinemine ja nende raskus vähenes 16 nädala järel 20%.
The main measure of effectiveness was based on the patients’ FEV1 after 24 weeks of treatment.
Efektiivsuse põhinäitaja aluseks oli patsientide FEV1 pärast 24-nädalast ravi.
The main measure of effectiveness was based on the percentage of patients who responded completely or partially to treatment.
Efektiivsuse põhinäitaja oli täieliku või osalise ravivastusega patsientide osakaal.
The main measure of effectiveness was based on the percentage of patients who, after two treatment cycles, responded to treatment, measured as resolution of signs of leukaemia and complete or partial normalisation of blood cell counts.
Efektiivsuse põhinäitaja oli nende patsientide osakaal, kellel tekkis pärast kaht ravitsüklit ravivastus, mida mõõdeti leukeemianähtude kadumise ja vererakkude arvu täieliku või osalise taastumisena.
The main measure of effectiveness was based on the reduction in symptoms of arthritis 15 days after treatment, as assessed using standard criteria.
Efektiivsuse põhinäitaja oli artriidisümptomite vähenemine 15-päevase ravi järel standardkriteeriumide alusel.
The main measure of effectiveness was based on the reduction in the length of time that the patients had severe neutropenia.
Efektiivsuse põhinäitaja oli raske neutropeenia kestuse vähenemine patsientidel.
The main measure of effectiveness was based on the reduction in viral load (the amount of HIV-1 virus in the blood).
Efektiivsuse põhinäitaja oli viiruskoormuse (HIV-1-viiruse kogus veres) vähenemine.
The main measure of effectiveness was based on the time to disease flare.
Efektiivsuse põhinäitaja oli aeg haiguse ägenemiseni.
The main measure of effectiveness was based on their general condition, milk appearance and signs of udder inflammation.
Efektiivsuse põhinäitaja tugines loomade üldseisundile, piimaeritusele ja udara põletikusümptomitele.
The main measure of effectiveness was blood cortisol levels 30 minutes after surgery.
Efektiivsuse põhinäitaja oli vere kortisooli sisaldus 30 minutit pärast operatsiooni.
The main measure of effectiveness was clinical cure rate (no SRD or mild SRD) on day 14.
Efektiivsuse põhinäitaja oli kliinilise paranemise määr
The main measure of effectiveness was how Bretaris Genuair improved patients’ forced expiratory volumes (FEV1, the maximum volume of air a person can breathe out in one second) after six months.
Efektiivsuse põhinäitaja oli see, kuidas Bretaris Genuair suurendas patsientide forsseeritud ekspiratoorset mahtu (FEV1, suurim õhukogus, mida inimene suudab 1 sekundi jooksul välja hingata) pärast 6 kuu möödumist.
The main measure of effectiveness was how Eklira Genuair improved patients’ forced expiratory volumes (FEV1, the maximum volume of air a person can breathe out in one second) after six months.
Efektiivsuse põhinäitaja oli see, kuidas Eklira Genuair suurendas patsientide forsseeritud ekspiratoorset mahtu (FEV1, suurim õhukogus, mida inimene suudab 1 sekundi jooksul välja hingata) pärast 6 kuu möödumist.
The main measure of effectiveness was how far the patients could walk in six minutes (a way of measuring exercise capacity), but the study in class II disease also looked at the change in the resistance to blood flow in the lungs’ blood vessels (a marker of how narrow the blood vessels are).
Efektiivsuse põhinäitaja oli vahemaa, mille patsiendid olid võimelised läbima 6 minuti jooksul (koormustaluvuse hindamise meetod), II funktsionaalsuse klassi patsientide uuringus hinnati ka muutusi kopsuveresoonte resistentsuses verevoolu suhtes (näitab veresoonte ahenemise astet).
The main measure of effectiveness was how far the patients could walk in six minutes (a way of measuring exercise capacity), but the study in class II disease also looked at the change in the resistance to blood flow in the lungs’ blood vessels (a marker of how narrow the blood vessels are).
Efektiivsuse põhinäitajana hinnati patsientide koormustaluvust (kõndimiskaugus 6 minuti jooksul), kuid II klassi haiguse uuringus vaadeldi ka kopsu veresoonte takistuse muutumist (veresoone takistus on seda suurem, mida rohkem on veresoon ahenenud).
The main measure of effectiveness was how Hirobriz Breezhaler compared with placebo in improving patients’ forced expiratory volumes (FEV1) after 12 weeks.
Efektiivsuse põhinäitaja oli, kuidas paranes patsientidel kopsutalitluse näitaja forsseeritud ekspiratoorne maht (FEV1) 12 nädalat pärast ravi Hirobriz Breezhaleri või platseeboga.
The main measure of effectiveness was how long it took before the patients had an episode of atrial fibrillation again or the change in the patients’ heart rate after two weeks.
Efektiivsuse põhinäitajad olid aeg kodade virvenduse taastekkeni ja patsientide südame löögisageduse muutus kahe nädala möödudes.
The main measure of effectiveness was how long it took until the disease got worse.
Efektiivsuse põhinäitaja oli aeg haiguse süvenemiseni.
The main measure of effectiveness was how long it took until the patient’s symptoms were relieved.
Efektiivsuse põhinäitaja oli aeg patsiendi sümptomite leevendumiseni.
The main measure of effectiveness was how long it was before the patient’s disease flared up again.
Efektiivsuse põhinäitaja oli aeg patsiendi haiguse ägenemiseni.
The main measure of effectiveness was how long the patients could exercise on a bicycle or a treadmill, measured at the start and the end of each study.
Efektiivsuse põhinäitaja oli patsientide füüsilise koormuse suurim kestus jalgrattal või jooksulindil, mõõdetuna uuringu alguses ja lõpus.
The main measure of effectiveness was how long the patients lived without the disease getting worse.
Efektiivsuse põhinäitaja oli progresseerumiseta elulemus (aeg, kui kaua patsiendid elasid haiguse süvenemiseta).
The main measure of effectiveness was how long the patients lived without their disease getting worse: in the patients taking Lenvima this was an average of 18.3 months, compared with 3.6 months in those taking placebo.
Efektiivsuse põhinäitaja oli aeg haiguse süvenemiseni: Lenvimat saanud patsientidel oli see keskmiselt 18,3 kuud võrreldes 3,6 kuuga platseebot saanud patsientidel.
The main measure of effectiveness was how long the patients spent in the ‘off’ or in the ‘on’ state.
Ravi efektiivsuse põhinäitaja oli patsiendi off- või on-seisundi kestus.
The main measure of effectiveness was how many patients experienced a new ‘ischaemic event’ (heart attack, ischaemic stroke or death) over one to three years.
Efektiivsuse põhinäitaja oli arv, mitmel patsiendil tekkis uus isheemianäht (südameinfarkt, isheemiline insult või surm) 1–3 aasta jooksul.
The main measure of effectiveness was how many patients experienced a new ‘ischaemic event’ (heart attack, ischaemic stroke or death) over one to three years.
Efektiivsuse põhinäitaja oli arv, mitmel patsiendil tekkis uus isheemianäht (südameinfarkt, isheemiline insult või surm) ühe kuni kolme aasta jooksul.
The main measure of effectiveness was how much haemoglobin levels rose after 12 weeks of treatment.
Efektiivsuse põhinäitaja oli hemoglobiinisisalduse suurenemine 12- nädalase ravi järel.
The main measure of effectiveness was how Onbrez Breezhaler compared with placebo in improving patients’ forced expiratory volumes (FEV1) after 12 weeks.
Efektiivsuse põhinäitaja oli, kuidas paranes patsientidel kopsutalitluse näitaja forsseeritud ekspiratoorne maht (FEV1) 12 nädalat pärast ravi Onbrez Breezhaleri või platseeboga.
The main measure of effectiveness was how Oslif Breezhaler compared with placebo in improving patients’ forced expiratory volumes (FEV1) after 12 weeks.
Efektiivsuse põhinäitaja oli, kuidas paranes patsientidel kopsutalitluse näitaja forsseeritud ekspiratoorne maht (FEV1) 12 nädalat pärast ravi Oslif Breezhaleri või platseeboga.
The main measure of effectiveness was how quickly the patients had pain relief after experiencing breakthrough pain.
Efektiivsuse põhinäitaja oli patsientide läbimurdevalu leevenemise kiirus.
The main measure of effectiveness was how the lowest IgG levels (called ‘trough levels’) seen during Hizentra treatment compared with the lowest levels seen during previous immunoglobulin treatment.
Efektiivsuse põhinäitaja oli Hizentra ravi ajal täheldatud kõige madalamate IgG näitajate võrreldavus eelmise immunoglobuliinravi ajal täheldatud kõige madalamate näitajatega.
The main measure of effectiveness was improvement in control of diabetes 6 weeks after starting treatment, which was determined by improvement of blood sugar measurements and at least one of three clinical signs: bodyweight, polyuria and polydipsia.
Efektiivsuse põhinäitaja oli diabeedi üle kontrolli paranemine 6 nädalat pärast ravi alustamist, mõõdetuna veresuhkru näitude paranemise ja kolmest kliinilisest sümptomist – kehakaal, polüuuria ja polüdipsia – vähemalt ühe sümptomi leevenemise kaudu.
The main measure of effectiveness was overall survival (how long the patients lived).
Efektiivsuse põhinäitaja oli üldine elulemus (kui kaua patsiendid elasid).
The main measure of effectiveness was overall survival (the average length of time the patients lived).
Efektiivsuse põhinäitaja oli üldine elulemus (keskmine aeg, kui kaua patsiendid elasid).
The main measure of effectiveness was progression free survival (how long the patients lived without their disease getting worse).
Efektiivsuse põhinäitaja oli progresseerumiseta elulemus (kui kaua patsiendid elasid haiguse süvenemiseta).
The main measure of effectiveness was progression free survival (how long the patients lived without their disease getting worse).
Efektiivsuse põhinäitaja oli progressioonita elulemus (aeg, kui kaua patsiendid elasid, ilma et nende haigus oleks süvenenud).
The main measure of effectiveness was progression-free survival (how long a patient lived without the disease getting worse).
Efektiivsuse põhinäitaja oli progresseerumiseta elulemus (kui kaua patsiendid elasid haiguse süvenemiseta).
The main measure of effectiveness was progression-free survival.
Efektiivsuse põhinäitaja oli progresseerumiseta elulemus.
The main measure of effectiveness was reduction in mobility, posture and pain.
Efektiivsuse põhinäitaja oli liikuvuse, kehahoiu ja valu nähtude paranemine.
The main measure of effectiveness was reduction in pain sensitivity and the study showed Metacam to have an effect in reducing pain associated with the dehorning procedure.
Efektiivsuse põhinäitaja oli valutundlikkuse vähenemine ning uuring näitas, et Metacam vähendab nudistamisprotseduuriga seotud valu.
The main measure of effectiveness was related to the change in symptoms such as pain associated with sexual activity as well as vaginal dryness using a validated questionnaire.
Efektiivsuse põhinäitaja, mille leidmiseks kasutati kontrollitud küsimustikku, oli muutus sellistes sümptomites nagu suguühtega seotud valu ja tupekuivus.
The main measure of effectiveness was the ability of the treatment to reduce heavy uterine bleeding.
Efektiivsuse põhinäitaja oli mõlema ravimi võime vähendada emakaverejooksu.
The main measure of effectiveness was the ability to reduce proteinuria.
Efektiivsuse põhinäitaja oli efektiivsus proteinuuria vähendamisel.
The main measure of effectiveness was the assessment of pain score at various time points up to 20 hours post-surgery.
Efektiivsuse põhinäitaja oli valu punktisumma hindamine eri ajahetkedel kuni 20 tundi pärast operatsiooni.
The main measure of effectiveness was the average change in haemoglobin levels from 15 to 26 weeks after treatment.
Efektiivsuse põhinäitaja oli keskmine hemoglobiinisisalduse muutus 15–26 nädala jooksul pärast ravi.
The main measure of effectiveness was the average length of time before the patient’s disease got worse again (progression-free survival), which was 12 months in patients given Farydak, compared with around 8 months in those given placebo.
Efektiivsuse põhinäitaja oli keskmine aeg enne patsiendi haiguse taassüvenemist (progressioonivaba elulemus), mis oli 12 kuud Farydakit saanud patsientidel võrreldes ligi 8 kuuga platseebot saanud patsientidel.
The main measure of effectiveness was the average length of time that patients survived after treatment.
Efektiivsuse põhinäitaja oli keskmine ajavahemik, kui kaua elasid patsiendid pärast ravi.
The main measure of effectiveness was the change in bone density (a measure of how strong the bones are) in the lumbar (lower) spine after a year of treatment.
Efektiivsuse põhinäitaja oli lülisamba nimmeosa luutugevust näitava luutiheduse muutus ühe raviaasta järel.
The main measure of effectiveness was the change in bone density in the lumbar spine after a year of treatment.
Efektiivsuse põhinäitaja oli luutiheduse muutus lülisamba nimmeosas ühe raviaasta järel.
The main measure of effectiveness was the change in bone density of the lumbar spine after two years.
Efektiivsuse põhinäitaja oli lülisamba nimmeosa luutiheduse muutus kahe raviaasta järel.
The main measure of effectiveness was the change in patients’ kidney function after 18 months of treatment.
Efektiivsuse põhinäitaja oli patsientide neerufunktsiooni muutus 18- kuulise ravi järel.
The main measure of effectiveness was the change in symptoms measured on a standard scale for schizophrenia after eight weeks; the study of maintenance treatment compared the effects of four doses of Zypadhera with those of olanzapine taken by mouth in 1,065 patients.
Efektiivsuse põhinäitaja oli sümptomites pärast 8-nädalast ravi toimunud muutused, mida hinnati standardse skisofreeniaskaala järgi; säilitava ravi uuringus võrreldi 1065 patsiendil Zypadhera nelja annuse toimet suukaudse olansapiini toimega.
The main measure of effectiveness was the change in symptoms over 26 weeks, as assessed on a standard scale (Unified Parkinson’s Disease Rating Scale, UPDRS).
Efektiivsuse põhinäitaja oli sümptomite muutumine 26 nädala jooksul, hinnatuna standardskaalal (ühtne Parkinsoni tõve hindamisskaala, UPDRS).
The main measure of effectiveness was the change in the amount of a substance in the blood called glycosylated haemoglobin (HbA1c) after six months or one year.
Efektiivsuse põhinäitaja oli glükoseerunud hemoglobiini (HbA1c) sisalduse muutus veres kuue kuu või ühe aasta möödumisel.
The main measure of effectiveness was the change in the blood levels of LDL cholesterol after 12 weeks.
Efektiivsust hinnati põhiliselt vere LDL- kolesterooli sisalduse muutuse järgi pärast 12-nädalast ravi.
The main measure of effectiveness was the change in the distance the patient could walk in six minutes after 48 weeks of treatment.
Efektiivsuse põhinäitaja oli patsiendi 6 minuti jooksul kõnnitud vahemaa muutus pärast 48-nädalast ravi.
The main measure of effectiveness was the change in the distance the patients could walk in six minutes after 12 weeks of treatment.
Efektiivsuse põhinäitaja oli muutus kauguses, mida patsient suutis kõndides 6 minutiga läbida pärast 12-nädalast ravi.
The main measure of effectiveness was the change in the level of a substance in the blood called glycosylated haemoglobin (HbA1c), which gives an indication of how well the blood glucose is controlled, after 24 weeks of treatment.
Efektiivsuse põhinäitaja oli glükoseerunud hemoglobiini (HbA1c) sisalduse muutus veres pärast 24. ravinädalat, mis näitab vere glükoosisisalduse reguleeritust.
The main measure of effectiveness was the change in the levels of haemoglobin between the start of the study and the evaluation period, between weeks 25 and
Efektiivsuse põhinäitaja oli ravi algusest kuni hindamisperioodini 25.–29. nädalal toimunud muutus hemoglobiinisisalduses.
The main measure of effectiveness was the change in the levels of haemoglobin between the start of the study and the evaluation period, between weeks 25 and 29.
Efektiivsuse põhinäitaja oli ravi algusest kuni hindamisperioodini 25.–29. nädalal toimunud muutus hemoglobiinisisalduses.
The main measure of effectiveness was the change in the levels of HIV in the patients’ blood (viral load).
Efektiivsuse põhinäitaja oli patsientide vere HIV-sisalduse (viiruskoormuse) muutus.
The main measure of effectiveness was the change in the number of letters that could be read in an eye test after 24 weeks of treatment.
Mõlemas uuringus oli efektiivsuse põhinäitaja pärast 24-nädalast ravi nägemistestil loetavate tähtede arvu muutus.
The main measure of effectiveness was the change in the patients’ blood levels of ‘low density lipoprotein’ (LDL) cholesterol, commonly known as ‘bad cholesterol’, after 26 weeks of treatment.
Efektiivsuse põhinäitaja oli muutus väikese tihedusega lipoproteiinidega seotud LDL- kolesterooli ehk nn halva kolesterooli sisalduses patsientide veres 26 ravinädala järel.
The main measure of effectiveness was the change in the patients’ symptoms of mania after six weeks on a standard scale.
Efektiivsuse põhinäitaja oli maaniasümptomites kuue nädala järel toimunud muutus, mida mõõdeti standardskaalal.
The main measure of effectiveness was the change in the patients’ symptoms two hours after giving a dose of loxapine, assessed using a standard scale of agitation in patients with schizophrenia and bipolar disorder (positive and negative symptom scale, excited component: PEC score).
Efektiivsuse põhinäitaja oli muutus patsientide sümptomites kaks tundi pärast loksapiini annuse saamist, mida hinnati skisofreenia ja bipolaarse häirega patsientidel agiteerituse standardskaala alusel (positiivsete ja negatiivsete sümptomite skaala, agiteerituse komponent: PEC-skoor).
The main measure of effectiveness was the change in the patients’ symptoms using a standard scale for schizophrenia after six weeks.
Efektiivsuse põhinäitaja oli patsientide sümptomites pärast 6-nädalast ravi standardse skisofreeniaskaala põhjal toimunud muutus.
The main measure of effectiveness was the change in the patients’ ‘Young mania rating scale’ (Y-MRS) score.
Efektiivsuse põhinäitaja oli muutus patsientide sümptomites Y-MRS-skaala põhjal.
The main measure of effectiveness was the change in the patient’s symptoms, measured using a standard scale for schizophrenia called ‘positive and negative syndrome scale’ (PANSS).
Efektiivsuse põhinäitaja oli patsiendi sümptomites toimunud muutus, mõõdetuna skisofreenia standardse positiivsete ja negatiivsete sündroomide skaala (PANSS) alusel.
The main measure of effectiveness was the change in the severity of Parkinson’s disease.
Efektiivsuse põhinäitaja oli Parkinsoni tõve sümptomite raskuse muutus.
The main measure of effectiveness was the change in the severity of their pain during the 30 minutes after treatment.
Efektiivsuse põhinäitaja oli 30 minutit pärast ravimi manustamist toimunud muutus valu tugevuses.
The main measure of effectiveness was the change in the speed at which the patients made saccadic horizontal eye movements after a year, but the study also looked at other neurological symptoms such as the patients’ ability to swallow and their intellectual function.
Efektiivsuse põhinäitaja oli muutus patsiendi sakaadiliste horisontaalsete silmaliigutuste kiiruses pärast üheaastast ravi, kuid vaadeldi ka teisi neuroloogilisi sümptomeid, nagu patsiendi neelamisvõime ja vaimsed võimed.
The main measure of effectiveness was the change in the symptoms, joint damage and physical function after up to 54 weeks.
Efektiivsuse põhinäitaja oli sümptomite, liigesekahjustuste ja füüsilise aktiivsuse muutus kuni 54 nädala järel.
The main measure of effectiveness was the cumulative rate of clinical ketosis in the cows over the 15 to 16 weeks after calving.
Efektiivsuse põhinäitaja oli kliinilise ketoosi kumulatiivne esinemissagedus lehmadel 15–16 nädala jooksul pärast poegimist.
The main measure of effectiveness was the decrease in LDL-cholesterol levels after four to six weeks, except for one of the studies looking at Cholestagel taken on its own, which measured the cholesterol levels after six months.
Efektiivsuse põhinäitaja oli LDL-kolesterooli sisalduse vähenemine 4–6 nädala järel, v.a uuring, milles uuriti Cholestageli kasutamist ainsa ravimina: selles uuringus mõõdeti kolesterooli sisaldust 6 kuu järel.
The main measure of effectiveness was the delay to progression of disability.
Efektiivsuse põhinäitaja oli puude süvenemise edasilükkumine.
The main measure of effectiveness was the doctor’s assessment of how well bleeding was stopped.
Efektiivsuse põhinäitaja oli arsti hinnang, kui hästi suudeti verejooks peatada.
The main measure of effectiveness was the duration of severe neutropenia during the first cycle of chemotherapy.
Efektiivsuse põhinäitaja oli raske neutropeenia kestus keemiaravi esimese tsükli jooksul.
The main measure of effectiveness was the improvement in the eczema seen at the end of the studies, after three or 12 weeks, using a scoring system that looks at all of the symptoms of atopic dermatitis.
Efektiivsuse põhinäitaja oli ekseemi paranemine uuringute lõpuks (3–12 nädala pärast), kasutades punktisüsteemi, mis hõlmab kõiki atoopilise dermatiidi sümptomeid.
The main measure of effectiveness was the improvement in the eczema seen at the end of the study (3 or 12 weeks) using a scoring system (the modified Eczema Area and Severity Index) that looks at all the symptoms of atopic dermatitis.
Efektiivsust mõõdeti põhiliselt ekseemi paranemisega uuringu lõpuks (3–12 nädala pärast), kasutades punktisüsteemi (ekseemi ulatuse ja raskuse modifitseeritud indeks), mis hõlmab kõiki atoopilise dermatiidi sümptomeid.
The main measure of effectiveness was the increase in haemoglobin.
Efektiivsuse põhinäitaja oli hemoglobiinisisalduse suurenemine.
The main measure of effectiveness was the increase in platelets.
Efektiivsuse põhinäitaja oli trombotsüütide sisalduse suurenemine.
The main measure of effectiveness was the length of time that patients lived without the disease getting worse.
Efektiivsuse põhinäitaja oli progresseerumiseta elumus.
The main measure of effectiveness was the length of time until the disease came back or the patient died.
Efektiivsuse põhinäitaja oli aeg haiguse taastumise või patsiendi surmani.
The main measure of effectiveness was the level of antibodies in the blood against the viruses and bacteria in the vaccine, with the exception of the FeLV component, whose effectiveness in preventing infection had already been demonstrated in other studies.
Efektiivsust mõõdeti põhiliselt vaktsiinis sisalduvate viiruste ja bakterite vastaste antikehade taseme järgi veres, välja arvatud FeLV komponent, mille efektiivsust nakkuse ärahoidmisel oli juba tõestatud teiste uuringutega.
The main measure of effectiveness was the level of antibodies in the blood against the viruses and bacteria in the vaccine.
Efektiivsust mõõdeti põhiliselt vaktsiinis sisalduvate viiruste ja bakterite vastaste antikehade sisalduse järgi veres.
The main measure of effectiveness was the level of antibodies in the blood against the viruses in the vaccine, with the exception of the FeLV component, whose effectiveness in preventing infection had already been demonstrated in other studies.
Efektiivsust mõõdeti põhiliselt vaktsiinis sisalduvate viiruste vastaste antikehade sisalduse järgi veres, välja arvatud FeLV-komponendi korral, mille efektiivsust nakkuse ennetamisel oli tõestatud juba teiste uuringutega.
The main measure of effectiveness was the level of antibodies in the blood against the viruses in the vaccine.
Efektiivsust mõõdeti põhiliselt vaktsiinis sisalduvate viiruste vastaste antikehade taseme järgi veres.
The main measure of effectiveness was the level of hepatitis C virus circulating in the blood before and after six months or a year of treatment, and at ‘follow-up’, six months later.
Efektiivsuse põhinäitaja oli C-hepatiidi viiruse sisaldus veres enne 6 kuud või 1 aasta kestnud ravi ja selle järel ning järelkontrolli ajal 6 kuud pärast ravi.