natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In patients taking rasagiline and/or other medications used to treat Parkinson’s disease, the following have been observed:
Rasagiliini ja/või teisi Parkinsoni tõve ravimeid saanud patsientidel on täheldatud järgmisi ilminguid:
In patients taking Rasagiline Mylan and/or other medications used to treat Parkinson’s disease, behaviours such as compulsions, obsessive thoughts, addictive gambling, excessive spending, impulsive behaviour and an abnormally high sex drive or an increase in sexual thoughts or feelings have been observed.
Rasagiliini ja/või teisi Parkinsoni tõve ravimeid saanud patsientidel on täheldatud sundkäitumist, kinnismõtteid, hasartmängusõltuvust, ülemäärast kulutamist, impulsiivset käitumist ja ebanormaalselt suurt sugutungi või seksuaalsete mõtete või tunnete sagenemist.
In patients taking Rasagiline ratiopharm and/or other medications used to treat Parkinson’s disease, behaviours such as compulsions, obsessive thoughts, addictive gambling, excessive spending, impulsive behaviour and an abnormally high sex drive or an increase in sexual thoughts or feelings have been observed.
Rasagiline ratiopharmi ja/või teisi Parkinsoni tõve ravimeid saanud patsientidel on täheldatud sundkäitumist, kinnismõtteid, hasartmängusõltuvust, ülemäärast kulutamist, impulsiivset käitumist ja ebanormaalselt suurt sugutungi või seksuaalsete mõtete või tunnete sagenemist.
In patients taking Rasagiline ratiopharm and/or other medications used to treat Parkinson’s disease, the following have been observed:
Rasagiline ratiopharmi ja/või teisi Parkinsoni tõve ravimeid saanud patsientidel on täheldatud järgmisi ilminguid:
In patients taking some of the components of Stribild, certain rare but serious side effects have been seen including lactic acidosis (excess lactic acid in the blood) and severe kidney problems.
Stribildi mõnd toimeainet võtval patsiendil esines harva, kuid raskeid kõrvalnähte, näiteks laktatsidoos (piimhappe liigsisaldus veres) ja rasked neeruprobleemid.
In patients taking strong CYP3A inhibitors (see section 4.5), tolvaptan doses have to be reduced as follows:
Tugevaid CYP3A inhibiitoreid (vt lõik 4.5) kasutavatel patsientidel tuleb tolvaptaani annuseid vähendada järgmiselt:
In patients tolerating canagliflozin whose eGFR falls persistently below
Patsientidel, kes taluvad kanagliflosiini, kuid kelle eGFR langeb püsivalt alla
In patients tolerating empagliflozin whose eGFR falls persistently below
Patsientidel, kes taluvad empagliflosiini ja kelle eGFR langeb püsivalt alla
In patients treated for non-small cell lung cancer after prior chemotherapy, the recommended dose of ALIMTA is 500 mg/m2 BSA administered as an intravenous infusion over 10 minutes on the first day of each 21-day cycle.
Patsientidel, keda ravitakse seoses mitteväikeserakulise kopsuvähiga, pärast eelnevat keemiaravi, on ALIMTA soovituslikuks annuseks 500 mg/m2 KP, mida manustatakse veenisisese infusioonina 10 minuti jooksul 21-päevase tsükli esimesel päeval.
In patients treated for non-small cell lung cancer after prior chemotherapy, the recommended dose of CIAMBRA is 500 mg/m2 BSA administered as an intravenous infusion over 10 minutes on the first day of each 21-day cycle.
Patsientidel, keda ravitakse seoses mitteväikerakk-kopsuvähiga pärast eelnevat keemiaravi, on CIAMBRA soovituslikuks annuseks 500 mg/m2 KP, mida manustatakse veenisisese infusioonina 10 minuti jooksul 21-päevase tsükli esimesel päeval.
In patients treated for non-small cell lung cancer after prior chemotherapy, the recommended dose of CIAMBRA is 500 mg/m2 BSA administered as an intravenous infusion over 10 minutes on the first day of each 21-day cycle.
Patsientidel, keda ravitakse seoses mitteväikerakk-kopsuvähiga, pärast eelnevat keemiaravi, on CIAMBRA soovituslikuks annuseks 500 mg/m2 KP, mida manustatakse veenisisese infusioonina 10 minuti jooksul 21-päevase tsükli esimesel päeval.
In patients treated for non-small cell lung cancer after prior chemotherapy, the recommended dose of Pemetrexed Accord is 500 mg/m2 BSA administered as an intravenous infusion over 10 minutes on the first day of each 21-day cycle.
Patsientidel, keda ravitakse seoses mitteväikerakk-kopsuvähiga pärast eelnevat keemiaravi, on Pemetrexed Accord’i soovituslikuks annuseks 500 mg/m2 KP, mida manustatakse veenisisese infusioonina 10 minuti jooksul 21-päevase tsükli esimesel päeval.
In patients treated for non-small cell lung cancer after prior chemotherapy, the recommended dose of Pemetrexed Fresenius Kabi is 500 mg/m2 BSA administered as an intravenous infusion over 10 minutes on the first day of each 21-day cycle.
Patsientidel, keda ravitakse seoses mitteväikerakk-kopsuvähiga pärast eelnevat keemiaravi, on Pemetrexed Fresenius Kabi soovituslikuks annuseks 500 mg/m2 KP kohta, mis manustatakse veenisisese infusioonina 10 minuti jooksul 21-päevase tsükli esimesel päeval.
In patients treated for non-small cell lung cancer after prior chemotherapy, the recommended dose of pemetrexed is 500 mg/m2 BSA administered as an intravenous infusion over 10 minutes on the first day of each 21-day cycle.
Patsientidel, keda ravitakse seoses mitteväikerakk kopsuvähiga, pärast eelnevat keemiaravi, on pemetrekseedi soovituslikuks annuseks 500 mg/m2 KP, mida manustatakse veenisisese infusioonina 10 minuti jooksul 21-päevase tsükli esimesel päeval.
In patients treated for non-small cell lung cancer after prior chemotherapy, the recommended dose of pemetrexed is 500 mg/m2 BSA administered as an intravenous infusion over 10 minutes on the first day of each 21-day cycle.
Patsientidel, keda ravitakse seoses mitteväikerakk-kopsuvähiga pärast eelnevat keemiaravi, on Pemetrexed Sandoze soovituslikuks annuseks 500 mg/m2 KP, mida manustatakse veenisisese infusioonina 10 minuti jooksul 21-päevase tsükli esimesel päeval.
In patients treated for non-small cell lung cancer after prior chemotherapy, the recommended dose of Pemetrexed Lilly is 500 mg/m2 BSA administered as an intravenous infusion over 10 minutes on the first day of each 21-day cycle.
Patsientidel, keda ravitakse seoses mitteväikerakk-kopsuvähiga, pärast eelnevat keemiaravi, on Pemetrexed Lilly soovituslikuks annuseks 500 mg/m2 KP, mida manustatakse veenisisese infusioonina 10 minuti jooksul 21-päevase tsükli esimesel päeval.
In patients treated for non-small cell lung cancer after prior chemotherapy, the recommended dose of Pemetrexed medac is 500 mg/m² BSA administered as an intravenous infusion over 10 minutes on the first day of each 21-day cycle.
Patsientidel, keda ravitakse seoses mitteväikerakk kopsuvähiga pärast eelnevat keemiaravi, on Pemetrexed medac’i soovituslikuks annuseks 500 mg/m² KP, mida manustatakse veenisisese infusioonina 10 minuti jooksul 21-päevase tsükli esimesel päeval.
In patients treated for prevention of atherothrombotic events after an acute coronary syndrome (ACS), bleeding of any type or severity was reported with an event rate of 22 per 100 patient years.
Patsientidel, keda raviti aterotrombootiliste haigusjuhtude ennetamiseks ägeda koronaarsündroomi (ÄKS) järgselt, täheldati mis tahes tüüpi või tugevusastmega veritsemist esinemissagedusega 22 juhtu 100 patsiendiaasta kohta.
In patients treated for prevention of cardiovascular death and myocardial infarction after an acute coronary syndrome (ACS), bleeding of any type or severity was reported with an event rate of 22 per 100 patient years.
Patsientidel, keda raviti kardiovaskulaarse surma ja müokardiinfarkti ennetamiseks ägeda koronaarsündroomi (ÄKS) järgselt, täheldati mis tahes tüüpi või tugevusastmega veritsemist esinemissagedusega 22 juhtu 100 patsiendiaasta kohta.
In patients treated for prevention of stroke and systemic embolism, bleeding of any type or severity was reported with an event rate of 28 per 100 patient years, and anaemia with an event rate of 2.5 per 100 patient years.
Patsientidel, keda raviti insuldi ja süsteemse emboolia ennetamiseks, täheldati mis tahes tüüpi või tugevusastmega veritsemist esinemissagedusega 28 juhtu 100 patsiendiaasta kohta ning aneemiat esinemissagedusega 2,5 juhtu 100 patsiendiaasta kohta.
In patients treated for prevention of VTEs after hip or knee replacement surgery with 220 mg dabigatran etexilate once daily, the 90th percentile of dabigatran plasma concentrations was 67 ng/mL, measured at trough (20-28 hours after the previous dose) (see section 4.4 and 4.9), the 90th percentile of aPTT at trough (20-28 hours after the previous dose) was 51 seconds, which would be 1.3-fold upper limit of normal.
Patsientidel, keda raviti pärast puusa- või põlveliigese asendusoperatsiooni VTE preventsiooni näidustusel annusega 220 mg dabigatraaneteksilaati üks kord ööpäevas, oli dabigatraani plasmakontsentratsioonide 90. protsentiil 67 ng/mL, mõõdetuna minimaalse kontsentratsiooni ajal (20...28 tundi pärast eelmist annust) (vt lõigud 4.4 ja 4.9), aPTT 90. protsentiil minimaalse kontsentratsiooni ajal (20...28 tundi pärast eelmist annust) oli 51 sekundit, mis on 1,3-kordne normi ülemine piir.
In patients treated with 10 mg Xarelto undergoing hip or knee replacement surgery and in hospitalised medically ill patients, bleeding events occurred in approximately 6.8% and 12.6% of patients, respectively, and anaemia occurred in approximately 5.9% and 2.1% of patients, respectively.
Patsientidel, kellele tehti puusa- või põlveproteesi paigaldamise operatsioon, ning hospitaliseeritud mitte-kirurgilistel patsientidel, keda raviti 10 mg Xarelto’ga, esines verejooksu vastavalt ligikaudu 6,8%-l ja 12,6%-l ning aneemiat vastavalt ligikaudu 5,9%-l ja 2,1%-l.
In patients treated with 6 consecutive monthly injections of Eylea 2mg, there was a consistent, rapid and robust morphologic response (as measured by improvements in mean CRT) observed.
Patsientidel, keda raviti 2 mg Eylea’ga (kuue järjestikuse igakuise süstega), täheldati järjepidevat kiiret ja tugevat morfoloogilist vastust (hinnati CRT väärtuse keskmist paranemist).
In patients treated with abiraterone acetate, CTCAE (version 3.0) Grades 3 and 4 hypokalaemia and CTCAE (version 3.0) Grades 3 and 4 hypertension were observed in 4% and 2% of patients, respectively.
Patsientidel, kes said ravi abirateroonatsetaadiga, täheldati kõrvalnähtude üldterminoloogia kriteeriumite (Common Terminology Criteria for Adverse Events, CTCAE) klassifikatsiooni (versioon 3.0) kohaselt 3. ja 4. astme hüpokaleemiat 4%-l patsientidest ning CTCAE klassifikatsiooni (versioon 3.0) kohaselt 3. ja 4. astme hüpertensiooni 2%-l patsientidest.
In patients treated with bisphosphonates and Xofigo, an increased risk of development of osteonecrosis of the jaw (ONJ) cannot be excluded.
Bisfosfonaate ja Xofigo’t saavatel patsientidel ei saa välistada suurenenud riski lõualuu osteonekroosi tekkeks.
In patients treated with cyclophosphamide (followed by azathioprine for maintenance of complete remission), 39% of patients achieved CR at 12 months, and 33% of patients achieved CR at 18 months.
Tsüklofosfamiidiga ravitud (millele järgnes täieliku remissiooni säilitusravi asatiopriiniga) patsientide seas oli täieliku remissiooni saavutamise määr 12. kuul 39% ja 18. kuul 33%.
In patients treated with dabrafenib in combination with trametinib with suspected ILD or pneumonitis, including patients presenting with new or progressive pulmonary symptoms and findings including cough, dyspnoea, hypoxia, pleural effusion, or infiltrates, pending clinical investigations, please refer to the trametinib SmPC (see section 4.2) for dose modification instructions for trametinib.
ILD või pneumoniidi kahtluse korral dabrafeniibi ja trametiniibi kombinatsioonravi ajal tuleb katkestada trametiniibi kasutamine, kaasa arvatud patsientidel, kellel esinevad uued või progresseeruvad pulmonaalsed sümptomid ja leiud, sh köha, hingeldus, hüpoksia, pleuraefusioon või infiltraadid, kuni on teostatud kliinilised uuringud, trametiniibi annuse muutmise kohta trametiniibi ravimi omaduste kokkuvõttest (vt lõik 4.2).
In patients treated with docetaxel at 100 mg/m2 as single agent who have serum transaminase levels (ALT and/or AST) greater than 1.5 times the ULN concurrent with serum alkaline phosphatase levels greater than 2.5 times the ULN, there is a higher risk of developing severe adverse reactions such as toxic deaths including sepsis and gastrointestinal haemorrhage which can be fatal, febrile neutropenia, infections, thrombocytopenia, stomatitis and asthenia.
Dotsetakseeli monoteraapiat annuses 100 mg/m2 saavatel patsientidel, kelle seerumi transaminaaside aktiivsus (ALT ja/või AST) on 1,5 korda kõrgem kui ULN ja kelle seerumi alkaalse fosfataasi aktiivsus on 2,5 korda kõrgem kui ULN, on suurem risk selliste raskete kõrvaltoimete tekkeks nagu toksiline šokk, sh sepsis, mao-seedetrakti verejooks, mis võib viia surmani, febriilne neutropeenia, infektsioonid, trombotsütopeenia, stomatiit, asteenia.
In patients treated with docetaxel at 100 mg/m2 as single agent who have serum transaminase levels (ALT and/or AST) greater than 1.5 times the ULN concurrent with serum alkaline phosphatase levels greater than 2.5 times the ULN, there is a higher risk of developing severe adverse reactions such as toxic deaths including sepsis and gastrointestinal haemorrhage which can be fatal, febrile neutropenia, infections, thrombocytopenia, stomatitis and asthenia.
Patsientidel, kes saavad dotsetakseeli monoteraapiat annuses 100 mg/m2 ja kelle seerumi transaminaaside aktiivsus (ALAT ja/või ASAT) on enam kui 1,5 korda kõrgem kui ULN ja kelle seerumi alkaalse fosfataasi aktiivsus on samal ajal 2,5 korda kõrgem kui ULN, on suurem risk selliste raskete kõrvaltoimete tekkeks nagu toksilised surmad, sh sepsis ja seedetrakti verejooks, mis võib olla fataalne, febriilne neutropeenia, infektsioonid, trombotsütopeenia, stomatiit ja asteenia.
In patients treated with docetaxel in combination with cisplatin and 5-fluorouracil (TCF), febrile neutropenia and neutropenic infection occurred at lower rates when patients received prophylactic G-CSF.
G–CSF profülaktilisel manustamisel patsientidele, kes said kombinatsioonravi dotsetakseeli, tsisplatiini ja 5–fluorouratsiiliga (TCF), tekkisid febriilne neutropeenia ja neutropeeniline infektsioon harvem.
In patients treated with docetaxel in combination with cisplatin and 5-fluorouracil (TCF), febrile neutropenia and neutropenic infection occurred at lower rates when patients received prophylactic G-CSF.
G–CSF-i profülaktilisel manustamisel patsientidele, kes said dotsetakseeli kombinatsioonis tsisplatiini ja 5–fluorouratsiiliga (TCF), tekkisid febriilne neutropeenia ja neutropeeniline infektsioon harvem.
In patients treated with docetaxel in combination with doxorubicin and cyclophosphamide (TAC), febrile neutropena and/or neutropenic infection occurred at lower rates when patients received primary G-CSF prophylaxis.
Patsientidel, keda raviti dotsetakseeliga kombinatsioonis doksorubitsiini ja tsüklofosfamiidiga (TAC), oli febriilse neutropeenia ja/või neutropeenilise infektsiooni tekkesagedus madalam, kui patsiendid said esmast profülaktikat G-CSF-iga.
In patients treated with doses
Patsientidel, kelle raviannus on
In patients treated with either 15 mg twice daily Xarelto followed by 20 mg once daily for treatment of DVT or PE, or with 20 mg once daily for prevention of recurrent DVT and PE, bleeding events occurred in approximately 27.8 % of patients and anaemia occurred in approximately 2.2 % of patients.
Patsientidel, keda raviti kas 15 mg Xarelto’ga kaks korda ööpäevas, millele järgnes annus 20 mg üks kord ööpäevas SVT või KATE raviks, või annusega 20 mg üks kord ööpäevas korduva SVT ja KATE ennetamiseks, esines verejooksu ligikaudu 27,8%-l ja aneemiat ligikaudu 2,2%-l.
In patients treated with either 15 mg twice daily Xarelto followed by 20 mg once daily for treatment of DVT or PE, or with 20 mg once daily for prevention of recurrent DVT and PE, bleeding events occurred in approximately 27.8% of patients and anaemia occurred in approximately 2.2% of patients.
Patsientidel, keda raviti kas 15 mg Xarelto’ga kaks korda ööpäevas, millele järgnes annus 20 mg üks kord ööpäevas SVT või KATE raviks, või annusega 20 mg üks kord ööpäevas korduva SVT ja KATE ennetamiseks, esines verejooksu ligikaudu 27,8%-l ja aneemiat ligikaudu 2,2%-l.
In patients treated with Eylea (one injection per month for three consecutive months, followed by one injection every 2 months), central retinal thickness [CRT] decreased soon after treatment initiation, and the mean CNV lesion size was reduced, consistent with the results seen with ranibizumab 0.5 mg every month.
Patsientidel, keda raviti Eylea’ga (esimesel kolmel järjestikusel kuul üks süst kuus, seejärel üks süst iga kahe kuu järel) vähenes tsentraalne võrkkesta paksus [central retinal thickness - CRT] varsti pärast ravi alustamist, samuti vähenes CNV-st põhjustatud keskmine lesiooni suurus sarnaselt tulemustele, mis ilmnesid 0,5 mg ranibizumabi üks kord kuus manustamisel.
In patients treated with Eylea in the MYRROR study (one injection given at start of therapy, with additional injections given in case of disease persistence or recurrence), CRT decreased soon after treatment initiation favouring Eylea at week 24 (-79 microns and -4 microns for the Eylea 2 mg treatment group and the control group, respectively), which was maintained through week 48.
Uuringus MYRROR vähenes CRT Eylea’ga ravitud (üks süst ravi alguses, lisasüstid haiguse püsimise või taastekke korral) patsientidel peatselt pärast ravi alustamist, 24. nädalal olid Eylea-rühmas paremad tulemused (-79 mikronit Eylea 2 mg ravirühmas ja -4 mikronit kontrollrühmas), mis püsisid kuni 48. nädalani.
In patients treated with Eylea, the majority of whom were classified as having Type II diabetes, a rapid and robust response in morphology (CRT, DRSS level) was observed.
Eylea’ga ravitud patsientidel, kellest enamik oli klassifitseeritud kui II tüüpi diabeetikud, täheldati kiiret ja tugevat morfoloogilist vastust (CRT-s, diabeetilise retinopaatia raskusastmes - DRSS).
In patients treated with Flixabi, an invasive fungal infection such as aspergillosis, candidiasis, pneumocystosis, histoplasmosis, coccidioidomycosis or blastomycosis should be suspected if they develop a serious systemic illness, and a physician with expertise in the diagnosis and treatment of invasive fungal infections should be consulted at an early stage when investigating these patients.
Kui Flixabi’ga ravitavatel patsientidel tekib tõsine süsteemne haigus, tuleb kahtlustada invasiivset seeninfektsiooni, nagu näiteks aspergilloos, kandidiaas, pneumotsüstoos, histoplasmoos, koktsidioidomükoos või blastomükoos, ning nende patsientide uurimisel tuleb varakult konsulteerida arstiga, kellel on teadmisi invasiivsete seeninfektsioonide diagnoosimisest ja ravist.
In patients treated with Gazyvaro 8 out of 140 patients in the randomised phase and 2 out of 6 in the run in phase tested positive for ATA at 12 months of follow up.
12. järelkontrolli kuul oli antikehade leid positiivne Gazyvaro’ga ravitud 140 patsiendist kaheksal randomiseeritud faasis ja 6 patsiendist kahel sissejuhatavas faasis.
In patients treated with Genvoya, 92% (46/50) achieved HIV-1 RNA < 50 copies/mL.
92% (46/50) Genvoya’ga ravitud patsientidest saavutas HIV-1 RNA < 50 koopiat/ml.
In patients treated with Inflectra, an invasive fungal infection such as aspergillosis, candidiasis, pneumocystosis, histoplasmosis, coccidioidomycosis or blastomycosis should be suspected if they develop a serious systemic illness, and a physician with expertise in the diagnosis and treatment of invasive fungal infections should be consulted at an early stage when investigating these patients.
Kui Inflectra’ga ravitavatel patsientidel tekib tõsine süsteemne haigus, tuleb kahtlustada invasiivse seeninfektsiooni, nagu näiteks aspergilloos, kandidiaas, pneumotsüstoos, histoplasmoos, koktsidioidomükoos või blastomükoos, olemasolu, ning nende patsientide uurimisel tuleb varakult konsulteerida arstiga, kellel on teadmisi invasiivsete seeninfektsioonide diagnoosimisest ja ravist.
In patients treated with MabThera, the occurrence of pre-existing ischemic cardiac conditions becoming symptomatic, such as angina pectoris, has been observed, as well as atrial fibrillation and flutter.
MabThera’ga ravitud mitte-Hodgkini lümfoomiga patsientidel on täheldatud olemasolevate isheemiliste südamehaiguste muutumist sümptomaatiliseks (stenokardia ja müokardiinfarkt), samuti kodade virvendust ja laperdust.
In patients treated with myeloablative therapy followed by bone marrow transplantation
Luuüdi siirdamisele järgnev müeloablatiivne ravi
In patients treated with NeoRecormon, this incidence is 7 % compared to 4 % in controls; this is not associated with any increase in thromboembolic mortality compared with controls.
NeoRecormon’iga ravitud patsientidel oli see esinemissagedus 7% võrreldes 4%-ga kontrollgrupis; see ei ole seotud trombemboolse suremuse suurenemisega võrreldes kontrollisikutega.
In patients treated with nivolumab in combination with ipilimumab, the incidence of diarrhoea or colitis was 45.5% (204/448).
Nivolumabi ja ipilimumabi kombinatsioonravi saanud patsientidel oli kõhulahtisuse või koliidi esinemissagedus 45,5% (204/448).
In patients treated with nivolumab in combination with ipilimumab, the incidence of hypersensitivity/infusion reactions was 3.8% (17/448); all were Grade 1 or 2 in severity.
Nivolumabi ja ipilimumabi kombinatsioonravi saanud patsientidel oli ülitundlikkuse/infusiooniga seotud reaktsioonide esinemissagedus 3,8% (17/448); kõik olid 1. või 2. raskusastme juhud.
In patients treated with nivolumab in combination with ipilimumab, the incidence of liver function test abnormalities was 27.9% (125/448).
Nivolumabi ja ipilimumabi kombinatsioonravi saanud patsientidel oli maksafunktsiooni näitajate kõrvalekallete esinemissagedus 27,9% (125/448).
In patients treated with nivolumab in combination with ipilimumab, the incidence of nephritis and renal dysfunction was 4.2% (19/448).
Nivolumabi ja ipilimumabi kombinatsioonravi saanud patsientidel oli nefriidi ja neerufunktsiooni häirete esinemissagedus 4,2% (19/448).
In patients treated with nivolumab in combination with ipilimumab, the incidence of pneumonitis including interstitial lung disease, was 7.4% (33/448).
Nivolumabi ja ipilimumabi kombinatsioonravi saanud patsientidel oli pneumoniidi, sealhulgas interstitsiaalse kopsuhaiguse esinemissagedus 7,4% (33/448).
In patients treated with nivolumab in combination with ipilimumab, the incidence of thyroid disorders was 23.7% (106/448).
Nivolumabi ja ipilimumabi kombinatsioonravi saanud patsientidel oli kilpnäärmehäirete esinemissagedus 23,7% (106/448).
In patients treated with nivolumab monotherapy, the incidence of diarrhoea or colitis was 13.6% (235/1728).
Nivolumabi monoteraapiat saanud patsientidel oli kõhulahtisuse või koliidi esinemissagedus 13,6% (235/1728).
In patients treated with nivolumab monotherapy, the incidence of hypersensitivity/infusion reactions was 4.1% (71/1728), including 3 Grade 3 and 2 Grade 4 cases.
Nivolumabi monoteraapiat saanud patsientidel oli ülitundlikkuse/infusiooniga seotud reaktsioonide esinemissagedus 4,1% (71/1728), sealhulgas kolm 3. raskusastme ja kaks 4. raskusastme juhtu.
In patients treated with nivolumab monotherapy, the incidence of liver function test abnormalities was 7.0% (121/1728).
Nivolumabi monoteraapiat saanud patsientidel oli maksafunktsiooni näitajate kõrvalekallete esinemissagedus 7,0% (121/1728).
In patients treated with nivolumab monotherapy, the incidence of nephritis or renal dysfunction was 3.2% (55/1728).
Nivolumabi monoteraapiat saanud patsientidel oli nefriidi või neerufunktsiooni häirete esinemissagedus 3,2% (55/1728).
In patients treated with nivolumab monotherapy, the incidence of pneumonitis, including interstitial lung disease, was 3.2% (56/1728).
Nivolumabi monoteraapiat saanud patsientidel oli pneumoniidi, sealhulgas interstitsiaalse kopsuhaiguse esinemissagedus 3,2% (56/1728).
In patients treated with nivolumab monotherapy, the incidence of rash was 28.0% (484/1728).
Nivolumabi monoteraapiat saanud patsientidel oli lööbe esinemissagedus 28,0% (484/1728).