natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In an exploratory clinical trial evaluating the use of another TNF-antagonist, infliximab, in patients with moderate to severe chronic obstructive pulmonary disease (COPD), more malignancies, mostly in the lung or head and neck, were reported in infliximab-treated patients compared with control patients.
Varajase faasi kliinilises uuringus (hinnati teist TNF-antagonisti – infliximabi toimet mõõduka kuni raske kroonilise obstruktiivse kopsuhaigusega patsientidel) anti teada, et kontrollrühmaga võrreldes esines infliximab-ravi saanud patsientidel rohkem pahaloomulisi kasvajaid (enamasti kopsu- ning pea- ja kaelapiirkonna kasvajad).
In an exploratory clinical trial evaluating the use of Simponi in patients with severe persistent asthma, more malignancies were reported in patients treated with Simponi compared with control patients (see section 4.8).
Uurimuslikus kliinilises uuringus, kus püsiva raskekujulise astmaga patsientide ravis hinnati Simponi kasutamist, teatati Simponiga ravitud patsientidel suuremast hulgast pahaloomulistest kasvajatest võrreldes kontrollgrupi patsientidega (vt lõik 4.8).
In an extended treatment study in Asian patients (NUCB3018) the HBeAg seroconversion rate and ALT normalisation rate at the end of the 5 year treatment period was 48 % (28/58) and 47 % (15/32), respectively.
Pikaajalise ravi uuringus Aasia patsientidel (NUCB3018) oli HBeAg serokonversiooni ja ALAT normaliseerumise sagedus 5-aastase raviperioodi lõpuks vastavalt 48% (28/58) ja 47% (15/32).
In an extension of this study, 13 PID patients (aged 3-65 years) participated in a PK sub-study.
Uues kliinilises uuringus osales 13 primaarsete immuunpuudulikkuse sündroomidega patsienti (vanuses 3-65 eluaastat).
In an ICGG Gaucher Registry analysis of a large cohort of patients (n=528) with Gaucher disease type 1, a time- and dose-dependent effect for Cerezyme was observed for haematological and visceral parameters (platelet count, haemoglobin concentration, spleen and liver volume) within the dose range of 15, 30 and 60 U/kg body weight once every 2 weeks.
ICGG Gaucher’ Registri analüüsis täheldati 1. tüüpi Gaucher’ tõvega patsientide suures kohordis (n=528) Cerezyme’i ajast ja annusest sõltuvat toimet hematoloogilistele ja vistseraalsetele näitajatele (trombotsüütide arv, hemoglobiini kontsentratsioon, põrna ja maksa ruumala) annusvahemikus 15, 30 ja 60 ühikut/kg üks kord iga 2 nädala järel.
In an imaging sub-study including 153 patients, signs of inflammation were assessed by MRI at week 12 and expressed as change from baseline in SPARCC (Spondyloarthritis Research Consortium of Canada) score for sacroiliac joints and ASspiMRI-a score in the Berlin modifications for the spine.
153-l patsiendil läbi viidud ülesvõtte alauuringus hinnati põletikunäitajaid MRI abil 12. nädalal ja väljendati muutustena võrreldes alghetkega SPARCC (Spondyloarthritis Research Consortium of Canada) skoori abil ristluu-niudeluu liigeses ja ASspiMRI-a skoorina Berlin muutuste kohta lülisambas.
In an in vitro study with human hepatocytes, lenalidomide, at various concentrations tested did not induce CYP1A2, CYP2B6, CYP2C9, CYP2C19 and CYP3A4/5.
In vitro uuringus inimese hepatotsüütidega lenalidomiid erinevates testitud kontsentratsioonides CYP1A2, CYP2B6, CYP2C9, CYP2C19 ega CYP34A/5 ei indutseerinud.
In an in vitro study, temsirolimus inhibited the transport of P-glycoprotein (P-gp) substrates with an IC50 value of 2 µM. In vivo, the effect of P-gp inhibition has not been investigated in a clinical drug- drug interaction study, however, recent preliminary data from a Phase 1 study of combined lenalidomide (dose of 25 mg) and temsirolimus (dose of 20 mg) seem to support the in vitro findings and suggest an increased risk of adverse events.
Temsiroliimus inhibeeris in vitro uuringus P-glükoproteiini (P-gp) substraatide transporti IC50 väärtusega 2 µM. In vivo ei ole kliinilistes ravimitevahelise koostoime uuringus P-gp inhibeerimise toimet uuritud, siiski toetavad viimased lenalidomiidi (annuses 25 mg) ja temsiroliimuse (annuses 20 mg) kombinatsiooni I faasi uuringu eelandmed in vivo leidu ning viitavad suurenenud kõrvaltoimete riskile.
In an in vitro whole blood assay in dogs, robenacoxib was approximately 140 fold selective for COX-2 (IC50 0.04 μM) as compared to COX-1 (IC50 7.9 μM).
Koerte in vitro täisvereanalüüsides oli robenakoksiibi selektiivsus ligikaudu 140 korda kõrgem COX-2 suhtes (IC50 0,04 μM) võrrelduna COX-1 vormiga (IC50 7,9 μM).
In an in vivo drug-drug interaction study performed with ketoconazole, there was no clinically relevant effect on the levels of safinamide.
Ketokonasooliga läbi viidud in vivo ravimite koostoime uuring ei näidanud kliiniliselt olulist mõju safinamiidi tasemetele.
In an in vivo study in humans with radio-labelled asenapine, the predominant drug-related entity in plasma was asenapine
Inimestel läbi viidud in vivo uuringus radioaktiivse märgistusega asenapiiniga oli levinuim ravimiga seotud ühend plasmas asenapiini
In an independent published study,
Sõltumatu avaldatud uuringu
In an independent published study,
Sõltumatu avaldatud uuringu andmetel:
In an independent published study, Alfentanil AUC∞ ↑ 6-fold
Sõltumatu avaldatud uuringu järgi:
In an independent published study, Fentanyl AUC0-  1.34-fold
Sõltumatu avaldatud uuringu järgi: Fentanüüli AUC  1,34 korda
In an independent published study, Fentanyl AUC∞ ↑ 1.34-fold
Alfentanüüli AUC∞ 6-kordne ↑
In an independent published study, Voriconazole AUC0-∞ ↓ 59%
Avaldatud sõltumatu uuringu järgi:
In an inflammation model in cats, robenacoxib injection had analgesic, anti-inflammatory and anti-pyretic effects and a rapid onset of action (0.5 h).
Kasside põletikumudelis oli robenakoksiibisüstidel kassidele valuvaigistav, põletikuvastane ja palavikkualandav mõju ning toime algas kiiresti (0,5 h jooksul).
In an infusion bag: up to 8 hours not above 25°C.
Infusioonkotis: kuni 8 tundi temperatuuril alla 25oC.
In an insulin infusion pump.
Manustamiseks insuliini infusioonipumbaga.
In an integrated analysis of the two replicate one year studies in COPD with an exacerbation in the preceding year (n = 3255), the number of pneumonia events per 1000 patient years was 97.9 with FF/VI 184/22, 85.7 in the FF/VI 92/22 and 42.3 in the VI 22 group.
Kahe ühesuguse üheaastase uuringu (KOKi haigetel, kellel oli eelneva aasta jooksul olnud ägenemine, n = 3255) kombineeritud analüüsi põhjal oli pneumoonia juhtude arv 1000 patsiendiaasta kohta 97,9 FF/VI 184/22, 85,7 FF/VI 92/22 ja 42,3 VI 22 grupis.
In an interaction study in healthy volunteers, co-administration of Cholestagel and ciclosporin significantly reduced the AUC0-inf and Cmax of ciclosporin by 34% by 44%, respectively.
Koostoimeuuringutes tervete vabatahtlikega vähenesid Cholestagel’i ja tsüklosporiini koosmanustamisel tsüklosporiini AUC0-inf ja Cmax vastavalt 34% ja 44% võrra.
In an interaction study with healthy volunteers, co-administration of clopidogrel (300 mg loading dose), a CYP2C8 inhibitor, increased repaglinide exposure (AUC0–∞) 5.1-fold and continued administration (75 mg daily dose) increased repaglinide exposure (AUC0–∞) 3.9-fold.
Tervetel vabatahtlikel läbiviidud koostoimeuuringus manustati koos repagliniidiga CYP2C8 inhibiitorit klopidogreeli (algannus 300 mg).
In an interaction study with healthy volunteers, co-administration of clopidogrel (300 mg loading dose), a CYP2C8 inhibitor, increased repaglinide exposure (AUC0–∞) 5.1-fold and continued administration (75 mg daily dose) increased repaglinide exposure (AUC0–∞) 3.9-fold.
Tervetel vabatahtlikel läbiviidud koostoimeuuringus suurendas CYP2C8 inhibiitori klopidogreeli koosmanustamine (küllastusannus 300 mg) repagliniidi plasmakontsentratsiooni (AUC0-∞) 5,1 korda ja jätkuv manustamine (ööpäevane annus 75 mg) suurendas repagliniidi plasmakontsentratsiooni (AUC0-∞) 3,9 korda.
In an interaction study, Prolia did not affect the pharmacokinetics of midazolam, which is metabolized by cytochrome P450 3A4 (CYP3A4).
Prolia ei mõjutanud koostoimeuuringus tsütokroom P450 3A4 (CYP3A4) poolt metaboliseeritava midasolaami farmakokineetikat.
In an interaction trial there was no clinically relevant interaction between lacosamide and the oral contraceptives ethinylestradiol and levonorgestrel.
Koostoime uuringus ei leitud kliiniliselt olulisi koostoimeid lakosamiidi ja suukaudsete kontratseptiivide - etinüülöstradiooli ja levonorgestreeli - vahel.
In an interaction trial there was no clinically relevant interaction between lacosamide and the oral contraceptives ethinylestradiol and levonorgestrel.
Ravimite koostoime uuringus ei leitud lakosamiidi ja suukaudsete kontratseptiivide etinüülöstradiooli ja levonorgestreeli vahel koostoimeid.
In an interim analysis of an ongoing clinical outcome study, an independent safety monitoring committee identified a higher than expected incidence of myopathy in Chinese patients taking Pelzont and simvastatin 40 mg.
Ühe käimasoleva kliinilise tulemusuuringu vaheanalüüside põhjal tuvastas üks sõltumatu ohutusseire komisjon, et hiinlastest patsientidel, kes võtavad Pelzont’i ja simvastatiin 40 mg, esineb oodatust rohkem müopaatia juhte.
In an interim analysis of an ongoing clinical outcome study, an independent safety monitoring committee identified a higher than expected incidence of myopathy in Chinese patients taking Tredaptive and simvastatin 40 mg.
Ühe käimasoleva kliinilise tulemusuuringu vaheanalüüside põhjal tuvastas üks sõltumatu ohutusseire komisjon, et hiinlastest patsientidel, kes võtavad Tredaptive’i ja simvastatiin 40 mg, esineb oodatust rohkem müopaatia juhte.
In an interim analysis of an ongoing clinical outcome study, an independent safety monitoring committee identified a higher than expected incidence of myopathy in Chinese patients taking Trevaclyn and simvastatin 40 mg.
Ühe käimasoleva kliinilise tulemusuuringu vaheanalüüside põhjal tuvastas üks sõltumatu ohutusseire komisjon, et hiinlastest patsientidel, kes võtavad Trevaclyn’i ja simvastatiin 40 mg, esineb oodatust rohkem müopaatia juhte.
In an interim analysis of Study CAC-002-01, the efficacy analysis of urinary bile acids and transaminases using the comparison from baseline to worst post-baseline value for the overall population that included both patients on cholic acid at study start and treatment naive patients showed no statistically significant changes.
Uuringu CAC-002-01 vaheanalüüsis ei leitud uuringu üldpopulatsioonis, kuhu kuulusid nii enne uuringu algust koolhapet saanud patsiendid kui ka mittesaanud patsiendid, efektiivsuse analüüsis statistiliselt olulisi erinevusi uriini sapphapete ja transaminaaside sisalduse osas, kui algtaseme väärtust võrreldi halvima algtaseme-järgse väärtusega.
In an international study involving 41 clinical laboratories, the performance of Iblias in FVIII:C assays was evaluated and compared to a marketed full length rFVIII product.
41 kliinilist laboratooriumit hõlmanud rahvusvahelises uuringus hinnati Iblias’t FVIII:C määramise abil ja võrreldi seda täispikkusega rFVIII sisaldava turustatava ravimiga.
In an international study involving 41 clinical laboratories, the performance of Kovaltry in FVIII:C assays was evaluated and compared to a marketed full length rFVIII product.
41 kliinilist laboratooriumit hõlmanud rahvusvahelises uuringus hinnati Kovaltry’t FVIII:C määramise abil ja võrreldi seda täispikkusega rFVIII sisaldava turustatava ravimiga.
In an intravenous population study, the co-administration of granisetron, ondansetron, morphine or corticosteroids did not appear to have a significant effect on the pharmacokinetics of total topotecan (active and inactive form).
Intravenoosse topotekaani populatsiooniuuringus ei avaldanud granisetrooni, ondansetrooni, morfiini või kortikosteroidide samaaegne manustamine märkimisväärset mõju kogu topotekaani (aktiivse ja inaktiivse vormi) farmakokineetikale.
In an intravenous population study, the co-administration of granisetron, ondansetron, morphine or corticosteroids did not appear to have a significant effect on the pharmacokinetics of total topotecan (active and inactive form).
Intravenoosses populatsiooniuuringus ei avaldanud granisetrooni, ondansetrooni, morfiini või kortikosteroidide samaaegne manustamine märkimisväärset mõju kogu topotekaani (aktiivse ja inaktiivse vormi) farmakokineetikale.
In an intravenous study in dogs, transient increases in heart rate and decreases in blood pressure and minimal prolongation of the QTc interval (<10 msec) were observed at exposures ranging from 4.2 to 14.6-fold the clinical exposure following the 500 mg dose.
Intravenoosse manustamise uuringus koertel täheldati südame löögisageduse mööduvat suurenemist ja vererõhu langust ning minimaalset QTc intervalli pikenemist (< 10 msek) plasmatasemetel, mis ületasid 4,2…14,6 korda kliinilist plasmakontsentratsiooni pärast 500 mg annuse manustamist.
In an observer-blind Phase 3 study, concomitant administration of IXIARO and Rabipur has been studied in adults aged 18 to 65 years of age in comparison to respective single vaccinations in conventional schedule.
Pimedas III faasi uuringus uuriti IXIARO ja Rabipuri samaaegset manustamist täiskasvanutele vanuses 18– 65 eluaastat võrreldes vastavate eraldi aegadel tehtud vaktsineerimistega tavaskeemi alusel.
In an ongoing surveillance system (2004 to 2013) to document the impact of Prevenar and subsequently Prevenar 13 on CAP in children less than 5 years in Southern Israel using a 2 dose primary series with a booster dose in the second year of life, there was a reduction of 68% (95% CI 73; 61) in outpatient visits and 32% (95% CI 39; 22) in hospitalizations for alveolar CAP following the introduction of Prevenar 13 when compared to the period before the introduction of Prevenar.
Lõuna-Iisraeli pidevas järelevalvesüsteemis (2004...2013) Prevenari ja seejärel Prevenar 13 mõju dokumenteerimiseks olmetekkelise kopsupõletiku esinemissagedusele alla 5 aasta vanustel lastel, kasutades kaheannuselist esmast vaktsineerimiskuuri revaktsineerimisannusega teisel eluaastal, vähenes pärast Prevenar 13 kasutuselevõtmist alveolaarse olmetekkelise kopsupõletikuga seotud ambulatoorsete visiitide arv 68% (95% usaldusvahemik 73; 61) ja hospitaliseerimiste arv 32% (95% usaldusvahemik 39; 22) võrreldes perioodiga enne Prevenari kasutuselevõtmist.
In an open label long-term uncontrolled study, the pain reduction in patients responding to 8-weeks of acute treatment of duloxetine 60 mg once daily was maintained for a further 6-months as measured by change on the Brief Pain Inventory (BPI) 24-hour average pain item.
Avatud pikaajalises uuringus püsis valu vähenemine, mida mõõdeti muutuse järgi valuküsimustiku (Brief Pain Inventory, BPI) 24-tunni keskmise valu skaalal, järgneva 6 kuu jooksul patsientidel, kes reageerisid esialgsele üks kord ööpäevas 60 mg Duloxetine Mylan’i 8-nädalasele ravile.
In an open single-dose study in adult patients with Sickle Cell Syndrome (Yan JH et al, 2005) the influence of renal function on pharmacokinetics of hydroxycarbamide was assessed.
Hüdroksükarbamiidi ühekordse manustamise uuringus sirprakk- sündroomiga täiskasvanud patsientidele (Yan JH et al, 2005) hinnati neerufunktsiooni mõju selle farmakokineetikale.
In an open- label study, ZOSTAVAX was administered as: (1) a booster dose to 201 zoster history-negative subjects 70 years of age or older who had received a first dose approximately 10 years previously as participants in the SPS, and (2) a first dose to 199 zoster history-negative subjects 70 years of age or older.
Avatud uuringus manustati ZOSTAVAXi: (1) korduvannusena 201-le vöötohatist mittepõdenud 70-aastasele ja vanemale isikule, kes olid esmase annuse saanud ligikaudu 10 aastat tagasi, osaledes uuringus SPS, ja (2) esmakordse annusena 199-le vöötohatist mittepõdenud 70-aastasele ja vanemale isikule.
In an open-label clinical trial (TURQUOISE-I) the safety and efficacy of 12 or 24 weeks of treatment with Exviera and ombitasvir/paritaprevir/ritonavir and ribavirin was evaluated in 63 subjects with genotype 1 chronic hepatitis C co-infected with HIV-1.
Avatud kliinilises uuringus (TURQUOISE-I) hinnati Exviera + ombitasviir/paritapreviir/ritonaviir koos ribaviriiniga 12- ja 24-nädalase ravi ohutust ja efektiivsust 63 isikul, kellel oli 1. genotüübi kroonilise C- hepatiidi ja HIV-1 koinfektsioon.
In an open-label clinical trial, two half-doses (0.25 ml) of HUMENZA have been administered at a 3- week interval in 48 children from 6 to 11 months of age and in 48 children from 12 to 35 months of age.
Avatud kliinilises uuringus manustati kaks HUMENZA pooles suuruses annust (0,25 ml) 3-nädalase intervalliga 48 lapsele vanuses 6 kuni 11 kuud ja 48 lapsele vanuses 12 kuni 35 kuud.
In an open-label clinical trial, two half-doses (0.25 ml) of HUMENZA have been administered at a 3-week interval in 48 children from 6 to 11 months of age and in 48 children from 12 to 35 months.
Avatud kliinilises uuringus manustati kaks HUMENZA pooles suuruses annust (0,25 ml) 3-nädalase intervalliga 48 lapsele vanuses 6 kuni 11 kuud ja 48 lapsele vanuses 12 kuni 35 kuud.
In an open-label extension study, for patients who dose escalated from 40 mg every other week to 40 mg weekly due to a PASI response below 50%, 26.4% (92/349) and 37.8% (132/349) of patients achieved PASI 75 response at Week 12 and 24, respectively.
Avatud jätku-uuringus, mille käigus suurendati patsientide annust 40 mg-lt igal teisel nädalal 40 mg-ni üks kord nädalas, kuna nende PASI ravivastus jäi alla 50%, saavutas PASI 75 ravivastuse 12. ja 24. ravinädalal vastavalt 26,4% (92/349) ja 37,8% (132/349) patsientidest.
In an open-label randomised clinical study (GS-01-934), antiretroviral-naïve HIV-1 infected patients received either a once daily regimen of emtricitabine, tenofovir disoproxil and efavirenz (n = 255) or a fixed combination of lamivudine and zidovudineadministered twice daily and efavirenz once daily (n
Avatud, randomiseeritud kliinilises uuringus (GS-01-934) manustati retroviirusvastast ravi varem mittesaanud HIV-1 infektsiooniga patsientidele kas emtritsitabiini, tenofoviirdisoproksiili ja efavirensi (n=255) üks kord ööpäevas või lamivudiini ja zidovudiini, mida manustati kaks korda ööpäevas ja efavirensi üks kord ööpäevas (n=254).
In an open-label randomised study, there were no statistically significant differences between adult patients treated for 52 weeks with 0.2 mg/kg intravenously every other week (n=20) and those treated with 0.2 mg/kg weekly (n=19) in mean change from baseline LVMI or other endpoints (cardiac functional status, renal function, and pharmacodynamic activity).
Avatud randomiseeritud uuringus ei olnud vasaku vatsakese massi indeksi (LVMI) ega muude tulemusnäitajate (südame funktsionaalne staatus, neerufunktsioon ja farmakodünaamiline aktiivsus) keskmistes muutustes ravieelse tasemega võrreldes statistiliselt olulisi erinevusi täiskasvanud patsientide rühmal, keda raviti 52 nädalat 0,2 mg/kg intravenoosselt iga üle nädala (n = 20), võrreldes rühmaga, keda raviti 0,2 mg/kg kord nädalas (n = 19).
In an open-label study carried out by the Cancer and Leukaemia Group B and the Southwest Oncology Group, the safety and efficacy of nelarabine were evaluated in 39 adults with T-cell acute lymphoblastic leukaemia (T-ALL) or lymphoblastic lymphoma (T-LBL).
Avatud uuringus, mille läbiviijateks olid Cancer and Leukaemia Group B ja Southwest Oncology Group, hinnati nelarabiini ohutust ja efektiivsust 39 T-rakulise ägeda lümfoblastse leukeemia (T-ALL) või lümfoblastse lümfoomiga (T-LBL) täiskasvanul.
In an open-label, comparative, multicenter study comparing voriconazole and itraconazole as primary prophylaxis in adult and adolescent allogeneic HSCT recipients without prior proven or probable IFI, permanent discontinuation of voriconazole due to AEs was reported in 39.3% of subjects versus 39.6% of subjects in the itraconazole arm.
Vorikonasooli ja itrakonasooli kasutamist esmases profülaktikas uuriti avatud võrdlevas mitmekeskuselises uuringus, mis hõlmas täiskasvanud allogeense HSCT–d saanud täiskasvanuid ja noorukeid, kellel ei esinenud eelnevalt tõestatud või tõenäolist invasiivset seeninfektsiooni, registreeriti vorikonasooli püsivat lõpetamist kõrvaltoimete tõttu 39,3% uuritavatel võrreldes 39,6% uuritavatega itrakonasooli rühmas.
In an open-label, multicenter study carried out by Childrens Oncology Group, nelarabine was administered intravenously over 1 hour for 5 days to 151 patients ≤ 21 years of age, 149 of whom had relapsed or refractory T-cell acute lymphoblastic leukaemia (T-ALL) or T-cell lymphoblastic lymphoma (T-LBL).
Avatud mitmekeskuselises uuringus, mille viis läbi Childrens Oncology Group, manustati nelarabiini 5 päeval veenisiseselt 1 tunni jooksul 151 patsiendile vanuses ≤ 21 aasta, kellest 149-l oli retsidiveerunud või refraktaarne T-rakuline äge lümfoblastne leukeemia (T-ALL) või T-rakuline lümfoblastne lümfoom (T-LBL).
In an open-label, non-randomized, fixed-sequence, 3-period, 3-treatment, crossover study to evaluate the effect of multiple doses of ketoconazole on the single dose PK of naloxegol, co-administration of ketoconazole and naloxegol resulted in a 12.9 fold (90% CI: 11.3-14.6) increase in naloxegol AUC and a 9.6-fold increase in naloxegol Cmax (90% CI: 8.1-11.3), compared to when naloxegol was administered alone.
Avatud, mitterandomiseeritud, fikseeritud järgnevusega, 3-perioodi, 3-ravi, ristuuringus, milles hinnati ketokonasooli mitmikannuse mõju naloksegooli üksikannuse farmakokineetikale, oli ketokonasooli ja naloksegooli koosmanustamise tulemuseks naloksegooli AUC 12,9-kordne tõus (90% CI: 11,3-14,6) ja naloksegooli Cmax 9,6-kordne tõus (90% CI: 8,1-11,3), võrrelduna ainult naloksegooli manustamisega.
In an open-label, nonrandomized, fixed-sequence, 3-period, 3-treatment, crossover study to evaluate the effect of multiple doses of diltiazem on the single dose PK of naloxegol, co-administration of diltiazem and naloxegol resulted in a 3.4-fold (90% CI: 3.2-3.7) increase in naloxegol AUC and a 2.9- fold increase in naloxegol Cmax (90% CI: 2.6-3.1), compared to when naloxegol was administered alone.
Avatud, mitterandomiseeritud, fikseeritud järgnevusega, 3-perioodi, 3-ravi, ristuuring, milles hinnati diltiaseemi mitmikannuste mõju naloksegooli üksikannuse farmakokineetikale, oli diltiaseemi ja naloksegooli koosmanustamise tulemuseks naloksegooli AUC 3,4-kordne tõus (90% CI: 3,2-3,7) ja naloksegooli Cmax 2,9-kordne tõus (90% CI: 2,6-3,1), võrrelduna ainult naloksegooli manustamisega.
In an open-label, nonrandomized, fixed-sequence, 3-period, 3-treatment, single-dose, crossover study to evaluate the effect of multiple doses of rifampin on the single dose PK of naloxegol, co- administration of rifampin and naloxegol resulted in a 89% (90% CI: 88%-90%) decrease in naloxegol AUC and a 76% decrease in naloxegol Cmax (90% CI: 69%-80%), compared to when naloxegol was administered alone.
Avatud, mitterandomiseeritud, fikseeritud järgnevusega, 3-perioodi, 3-ravi, üksikannuselises ristuuringus, milles hinnati rifampiini mitmikannuste mõju naloksegooli üksikannuse farmakokineetikale, oli rifampiini ja naloksegooli koosmanustamise tulemuseks naloksegooli AUC langus 89% (90% CI: 88%-90%) ja naloksegooli Cmax langus 76% (90% CI: 69%-80%), võrrelduna ainult naloksegooli manustamisega.
In an open-label, randomised, controlled clinical trial, ZOSTAVAX was administered either by SC route or by IM route to 353 subjects 50 years of age or older.
Avatud randomiseeritud kontrollitud kliinilises uuringus manustati ZOSTAVAXi 353-le 50-aastasele või vanemale isikule kas s.c. või i.m.
In an open-label, randomized phase III study, ML20650 conducted in 154 patients, the safety of Tarceva for first-line treatment of NSCLC patients with EGFR activating mutations was assessed in 75 patients; no new safety signals were observed in these patients.
Avatud randomiseeritud III faasi uuringus ML 20650, kus osales 154 patsienti, hinnati Tarceva ohutust esmavaliku ravina 75-l EGFR aktiveeruvate mutatsioonidega mitteväikerakk-kopsuvähiga patsiendil; nendel patsientidel uusi ohutusalaseid probleeme ei täheldatud.