natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the first study, none of the 15 patients with CAPS who received Ilaris during the 24-week treatment period had a ‘disease flare’, compared with 81% of patients who received placebo (13 out of 16).
Esimeses uuringus ei ägenenud haigus ühelgi 15 patsiendist, kes said 24-nädalase raviperioodi jooksul Ilarist; platseebot saanud patsientidest oli neid, kellel haigus ei ägenenud, 81% (13 patsienti 16st).
In the first study, on day 1 the percentage or patients who had reduction of facial redness 3 hours after application was 16.3% (21 out of 129) for Mirvaso compared with 3.1% (4 out of 131) for placebo.
Esimeses uuringus oli 1. päeval patsientide protsent, kelle näopunetus oli vähenenud 3 tundi pärast manustamist, 16,3% (21 patsienti 129st) Mirvaso puhul võrreldes 3,1%ga (4 patsienti 131st) platseebo puhul.
In the first study, over 50% of patients receiving Cinryze had started having improvements two hours into treatment, compared with 33% of patients given placebo.
Esimeses uuringus täheldati sümptomite paranemist kahe tunni vältel pärast ravi alustamist enam kui 50%-l Cinryzet saanud patsientidest võrreldes 33%-ga platseebot saanud patsientidest.
In the first study, patients survived for around 10 months on treatment with Yervoy or the combination treatment, compared with 6 months on gp100 alone.
Esimeses uuringus oli patsientide elulemus Yervoy raviga umbes 10 kuud, samas kui gp100-ga oli see 6 kuud.
In the first study, patients taking Stayveer had an average of 1.4 new digital ulcers after 16 weeks, compared with 2.7 in the patients taking placebo.
Esimeses uuringus oli Stayveeri võtnud patsientidel pärast 16- nädalast ravi keskmiselt 1,4 uut sõrme- ja varbahaavandit võrreldes 2,7 uue haavandiga platseeborühmas.
In the first study, patients taking Tracleer had an average of 1.4 new digital ulcers after 16 weeks, compared with 2.7 in the patients taking placebo.
Esimeses uuringus oli Tracleeri saanud patsientidel pärast 16- nädalast ravi keskmiselt 1,4 uut haavandit, platseebot saanud patsientidel 2,7.
In the first study, patients treated with Zytiga lived for just under 15 months from the start of treatment, while patients given placebo lived for just under 11 months.
Esimeses uuringus oli Zytigat saanud patsientide elulemus veidi alla 15 kuu alates ravi alustamisest, samas kui platseebot saanud patsientide elulemus oli veidi alla 11 kuu.
In the first study, previously untreated patients with wild-type RAS receiving Vectibix in combination with FOLFOX lived for an average of 10.1 months without the disease getting worse compared with 7.9 months for patients receiving FOLFOX alone.
Esimeses uuringus elasid Vectibixi koos FOLFOX-keemiaraviga saanud muteerumata RAS-geeniga patsiendid haiguse süvenemiseta keskmiselt 10,1 kuud ja FOLFOX-keemiaravi ainsa ravina saanud patsiendid 7,9 kuud.
In the first study, Privigen was used as replacement therapy in 80 patients with PID, with the medicine being infused every three or four weeks.
Esimeses uuringus kasutati Privigeni asendusravina primaarse immuunpuudulikkuse sündroomiga patsientidel (80 patsienti), kellele manustati ravimit infusiooni teel iga kolme kuni nelja nädala järel.
In the first study, Quinsair was shown to be better than placebo at improving the patients’ forced expiratory volume in one second (FEV1), adjusted for the patient’s age, height and sex.
Esimeses uuringus osutus Quinsair patsientide forsseeritud ekspiratoorse sekundimahu (FEV1) parandamisel platseebost paremaks, kusjuures FEV1 kohandati vastavalt patsiendi vanusele, kasvule ja soole.
In the first study, RoActemra was more effective than placebo in treating rheumatoid arthritis: after 6 months of treatment with RoActemra, 61% of patients responded to treatment compared with 32% on placebo.
Esimeses uuringus oli RoActemra reumatoidartriidi ravis efektiivsem kui platseebo: pärast 6-kuulist ravi oli ravile reageerinuid RoActemra uuringurühmas 61% ja platseeborühmas 32%.
in the first study, Stocrin in combination with lamivudine and zidovudine or with indinavir (other antiviral medicines) was compared with the combination of indinavir, lamivudine and zidovudine; the second study compared Stocrin in combination with nelfinavir and two other antiviral medicines with the same combination without Stocrin; the third study compared adding Stocrin or placebo (a dummy treatment) to a combination of antiviral medicines that included indinavir and two other antiviral medicines, in patients who had already been receiving treatment for HIV infection.
esimeses uuringus võrreldi Stocrini kasutamist koos lamivudiini ja sidovudiiniga või indinaviiriga (samuti viiruseravimid) ravimikombinatsiooni indinaviir, lamivudiin ja sidovudiin kasutamisega; teises uuringus võrreldi Stocrini kasutamist koos nelfinaviiri ja kahe teise viiruseravimiga sama ravimikombinatsiooni kasutamisega ilma Stocrinita; kolmandas uuringus võrreldi HIV-nakkusega varem ravitud patsientidel Sustiva või platseebo (näiv ravim) lisamist viiruseraviskeemile, millesse kuulusid indinaviir ja veel kaks viiruseravimit.
in the first study, Sustiva in combination with lamivudine and zidovudine or with indinavir (other antiviral medicines) was compared with the combination of indinavir, lamivudine and zidovudine; the second study compared Sustiva in combination with nelfinavir and two other antiviral medicines with the same combination without Sustiva; the third study compared adding Sustiva or placebo (a dummy treatment) to a combination of antiviral medicines that included indinavir and two other antiviral medicines, in patients who had already been receiving treatment for HIV infection.
esimeses uuringus võrreldi Sustiva kasutamist koos lamivudiini ja sidovudiiniga või indinaviiriga (samuti viiruseravimid) ravimikombinatsiooni indinaviir, lamivudiin ja sidovudiin kasutamisega; teises uuringus võrreldi Sustiva kasutamist koos nelfinaviiri ja kahe teise viiruseravimiga samade ravimite kombinatsiooni kasutamisega ilma Sustivata; kolmandas uuringus võrreldi HIV-nakkusega varem ravitud patsientidel Sustiva või platseebo (näiv ravim) lisamist viiruseraviskeemile, millesse kuulusid indinaviir ja veel kaks viiruseravimit.
In the first study, the main measure of effectiveness was the number of patients whose platelet count had increased to at least 50,000 cells per microlitre after six weeks.
Esimeses uuringus oli efektiivsuse põhinäitajaks nende patsientide arv, kelle trombotsüütide sisaldus suurenes pärast kuuenädalast ravi vähemalt 50 000 rakuni mikroliitris.
In the first study, the patients had an average of 0.08 serious infections per year.
Esimeses uuringus oli patsientidel keskmiselt 0,08 rasket nakkust aastas.
In the first study, the patients taking Esbriet had a smaller reduction in FVC after 72 weeks than the patients taking placebo.
Esimeses uuringus vähenes Esbrieti võtnud patsientide forsseeritud vitaalkapatsiteet pärast 72 nädalat väiksemal määral kui platseebot võtnud patsientidel.
In the first three placebo studies, it took an average of 116 days for fibrillation to come back in the patients taking Multaq compared with 53 days in the patients taking placebo.
Kolmes esimeses platseebouuringus tekkis Multaqit võtnud patsientidel kodade virvendus uuesti keskmiselt 116 päeva pärast, platseebot võtnud patsientidel 53 päeva pärast.
In the first trial, over 650 patients with stage IIb-c, III or IV primary ovarian cancer received a maximum of 9 treatment courses of paclitaxel (175 mg/m2 over 3 hours) followed by cisplatin (75 mg/m2) or control.
Esimeses uuringus kuulus kas ravigruppi, kus teostati maksimaalselt 9 paklitakseeli ravikuuri (175 mg/m2 kolme tunni jooksul) koos hilisema tsisplatiini manustamisega (75 mg/m2), või kontrollgruppi, üle 650 IIb-c, III või IV staadiumis primaarse munasarjavähiga patsiendi.
In the first two studies of patients with bone metastases, the number of patients who developed a new skeletal event was lower with Zometa (33 to 38%) than with placebo (44%).
Kahes esimeses luumetastaasidega patsientide uuringus tekkis Zometa ravirühmas vähem uusi luukahjustusi kui platseeborühmas (vastavalt 33–38% ja 44%).
In the first two studies, a total of 614 patients were given either Invega or placebo.
Kahes esimeses uuringus anti kokku 614 patsiendile kas Invegat või platseebot.
In the first two studies, among patients who had recently started having atrial fibrillation, heart rhythm returned to normal in 51% of those receiving Brinavess (118 out of 231) compared with 4% (6 out of 159) of those taking placebo.
Kahes esimeses uuringus, milles osalesid hiljuti tekkinud kodadevirvendusega patsiendid, taastus normaalne südamerütm Brinavessi saanud patsientidest 51%-l (118 patsiendil 231st) ja platseebot saanud patsientidest 4%-l (6 patsiendil 159st).
In the first two studies, Faslodex was as effective as anastrozole: the women receiving Faslodex lived for an average of 5.4 months without their disease getting worse, compared with 4.1 months in those taking anastrozole.
Kahes esimeses uuringus oli Faslodex vähemalt sama efektiivne kui anastrosool.
In the first two studies, most of the 722 patients were also taking ciclosporin and corticosteroids (‘dual therapy’), with some patients also taking azathioprine or mycophenolate mofetil.
Kahes esimeses uuringus kasutas enamik 722 patsiendist ka tsüklosporiini ja kortikosteroide (kahe preparaadiga ravi) ning mõni patsient kasutas ka asatiopriini või mükofenolaatmofetiili.
In the first two studies, the number of relapses per year among patients treated with Gilenya was around half the number seen in patients given placebo.
Kahes esimeses uuringus oli relapside arv aastas Gilenyat saanutel ligikaudu poole väiksem kui platseebot saanutel.
In the first-line study, after a median observation time of 48.1 months, the median PFS was 55 months in the R-FC group and 33 months in the FC group (p < 0.0001, log-rank test).
Esmavaliku ravi uuringus oli pärast keskmiselt 48,1 kuud kestnud vaatlusperioodi keskmine progressioonivaba elulemus 55 kuud R-FC rühmas ja 33 kuud FC rühmas (p < 0,0001, logaritmiline astaktest).
In the five surgeries that occurred during the study, Nuwiq was rated as excellent in preventing bleeding episodes for four surgeries and as moderate to prevent bleeding during one surgical intervention.
Uuringu ajal toimunud viie operatsiooni käigus hinnati Nuwiqit nelja operatsiooni puhul veritsusepisoodide ennetamisel suurepäraseks ja ühe operatsiooni puhul keskmiseks.
In the fixed weekly interval arm, subjects received ALPROLIX for routine prophylaxis starting at 50 IU/kg.
Fikseeritud nädalase intervalliga ravirühmas osalejad said ALPROLIX’i tavaprofülaktika eesmärgil annustes alates 50 RÜ/kg.
In the following cases, Quintanrix should not be given to your child.
Alljärgnevatel juhtudel ei tohi teie lapsele Quintanrix’i manustada.
In the following cases, your doctor can determine the right time and scheme of vaccination for your child.
Järgnevatel juhtudel määrab arst teie lapse jaoks õige vaktsineerimise aja ja plaani.
In the following cases, Zevalin use is not recommended since its safety and efficacy have not been established:
Järgmistel juhtudel ei soovitata Zevalin’i kasutada, kuna selle ohutust ja efektiivsust ei ole kindlaks tehtud:
In the following conditions, the risks of the administration of Xigris should be weighed against the anticipated benefits:
Järgmistel juhtudel tuleb kaaluda Xigris’e manustamisega seotud riskide ja oodatava kasu vahekorda:
In the following situations, the management of your diabetes may require a lot of care (for example, adjustment to insulin dose, blood and urine tests) :
Alljärgnevates olukordades võib teie suhkurtõve ravi vajada palju tähelepanu (nt insuliiniannuse kohandamine, vere- ja uriinianalüüsid):
In the following situations, the management of your diabetes may require a lot of care (for example, adjustment to insulin dose, blood and urine tests):
Alljärgnevates olukordades võib teie suhkurtõve ravi vajada palju tähelepanu (nt insuliiniannuse kohandamine, vere- ja uriinianalüüsid):
In the following situations, the management of your diabetes may require a lot of care (for example, adjustment to insulin dose, blood and urine tests):
Alljärgnevates olukordades võib teie suhkurtõve ravi vajada palju tähelepanu(nt insuliiniannuse kohandamine, vere- ja uriinianalüüsid):
In the following situations, the management of your diabetes may require a lot of care (for example, adjustment to insulin dose, blood and urine tests):
Alljärgnevates olukordades võib teie suhkurtõve ravi vajada palju tähelepanu: (nt insuliiniannuse kohandamine, vere- ja uriinianalüüsid):
In the following situations, the management of your diabetes may require a lot of care:
Alljärgnevates olukordades võib teie suhkurtõve ravi vajada palju tähelepanu:
In the following situations, the management of your diabetes may require extra care (e.g. urine and blood tests):
Alljärgnevates olukordades võib teie suhkurtõve ravi vajada eraldi tähelepanu (nt uriini- ja vereanalüüsid):
In the following situations, the management of your diabetes may require extra care:
Alljärgnevates olukordades võib teie suhkurtõve ravi vajada erilist tähelepanu:
In the four placebo-controlled studies the hazard ratios for overall survival ranged between 1.25 and 2.47 in favour of controls.
Neljas platseebokontrollitud uuringus üldise elulemuse ohutegurid kõikusid vahemikus 1,25 ja 2,47 kontrollgrupi kasuks.
In the four studies, oromucosal midazolam was effective in stopping a seizure within 10 minutes in 65 to 78% of children compared with 41 to 85% of children who received rectal diazepam.
Neljas uuringus peatas oromukosaalne midasolaam krambihoo 10 minuti jooksul 65– 78%-l lastest, võrreldes 41–85%-ga rektaalset diasepaami saanud lastest.
In the fourth study in adults who had not responded to lamivudine treatment, Viread was effective when given alone: 89% of patients taking Viread had a viral level below 400 copies/ml after 96 weeks of treatment, compared with 86% of patients taking the combination treatment of Viread and emtricitabine.
Neljandas uuringus, kus osalesid täiskasvanud, kellele ravi lamivudiiniga ei olnud mõjunud, oli ainsa ravimina kasutatud Viread efektiivne: patsiente, kelle viiruskoormus oli 96 nädala pärast alla 400 koopia/ml, oli Vireadi rühmas 89% ning Vireadi ja emtritsitabiini kombinatsioonravi rühmas 86%.
In the fourth study in patients with the R117H mutation, no difference was seen between placebo and Kalydeco for children aged 6 years and above.
Neljandas uuringus ei esinenud R117H-mutatsiooniga üle 6-aastastel patsientidel erinevust platseeborühma ja Kalydeco rühma vahel.
In the fourth study, in lung cancer patients who had not responded to previous chemotherapy, the patients taking Tarceva survived for an average of 6.7 months, compared with 4.7 months for the patients taking placebo.
Neljandas uuringus, mis hõlmas kopsuvähiga patsiente, kes ei reageerinud varasemale keemiaravile, oli Tarcevat saanud patsientide keskmine elumus 6,7 kuud ja platseebot saanutel 4,7 kuud.
In the fourth study, Multaq was less effective than amiodarone at maintaining normal rhythm: after a year, atrial fibrillation had come back or treatment had been stopped in 75% of the patients taking Multaq, compared with 59% of the patients receiving amiodarone.
Neljandas uuringus oli Multaq südame normaalse rütmi säilitamisel vähem efektiivne kui amiodaroon: aasta möödudes esines kodade virvendus taas või katkestas ravi Multaqit võtnud patsientidest 75% ning amiodarooni manustanud patsientidest 59%.
In the fourth study, Orencia in combination with methotrexate was compared with Orencia alone and methotrexate alone in 351 adults who had not been treated with methotrexate (or with any so-called biologic agents such as TNF alpha blockers) in the past, but may have been on other medicines for management of rheumatoid arthritis.
Neljandas uuringus võrreldi Orencia ja metotreksaadi koostoimet ainuravimitena manustatud Orencia ja metotreksaadi toimega 351 täiskasvanul, kes ei olnud varem metotreksaati (või bioagente, nagu TNF-blokaatorid) saanud, kuid kelle reumatoidartriiti oli ravitud muude ravimitega.
In the fourth study, previously treated patients with wild-type RAS receiving Vectibix in combination with FOLFIRI lived for 16.2 months compared with 13.9 months in patients receiving FOLFIRI alone.
Neljandas uuringus elasid muteerumata RAS-geeniga varem ravimata patsiendid, kes said Vectibixi koos FOLFIRI-keemiaraviga, 16,2 kuud ja patsiendid, kes said FOLFIRI-keemiaravi ainsa ravina, 13,9 kuud.
In the fourth study, the average reduction with Bydureon was 1.5 points after 26 weeks, compared with an average reduction of 1.3 points with insulin glargine.
Neljandas uuringus vähendas Bydureon HbA1c-sisaldust 26- nädalase ravi järel keskmiselt 1,5% võrra ja glargiininsuliin 1,3% võrra.
In the fourth study, which included 498 patients who had an inadequate response to TNF blockers, patients receiving RoActemra with methotrexate were around 9 times more likely to respond than those receiving placebo with methotrexate.
Neljandas uuringus (498 patsienti, kelle ravivastus TNF-i blokaatoritele oli ebapiisav) oli ravivastuse tekke tõenäosus RoActemra ja metotreksaadi kombinatsiooni uuringurühmas ligikaudu 9 korda suurem kui platseeborühmas.
In the fourth trial, approximately 800 patients (aged  2 years) received 0.1% tacrolimus ointment intermittently or continuously in an open-label, long-term safety study for up to four years, with 300 patients receiving treatment for at least three years and 79 patients receiving treatment for a minimum of 42 months.
Neljandas uuringus said umbes 800 patsienti (vanuses 2 aastat) 0,1% takroliimus salvi vahelduvalt või pidevalt pikaajalises avatud uuringus kestvusega kuni neli aastat, kus 300 patsienti said ravi vähemalt kolm aastat ja 79 patsienti said ravi vähemalt 42 kuud.
In the future if rabbits are exposed to rabbit haemorrhagic disease type 2 virus, the immune system will be able to produce antibodies more quickly.
Kui küülikud puutuvad hiljem küülikute hemorraagilise haiguse 2. tüübi viirusega uuesti kokku, tekivad antikehad kiiremini.
In the future, if the
Kui loomad
In the future, if the animals are
Kui lammastele
In the future, if the animals are exposed to PCV2, the immune system will be able to produce antibodies more quickly.
Kui loomad puutuvad hiljem PCV2-ga uuesti kokku, tekivad antikehad kiiremini.
In the future, if the animals are exposed to the same type of bluetongue virus, the immune system will be able to produce antibodies more quickly.
Kui loomad puutuvad hiljem kokku lammaste katarraalse palaviku viirusega uuesti, tekivad antikehad kiiremini.
In the future, if the animals are exposed to the virus or the bacteria the immune system will be able to respond more quickly.
Kui loomad puutuvad hiljem viiruse või bakteritega uuesti kokku, tekivad antikehad kiiremini.
In the future, the immune system will be
Később az immunrendszer gyorsabban lesz képes az ellenanyagok
In the future, the immune system will be able to produce antibodies more quickly when it is again exposed to the viruses or bacteria.
Kui immuunsüsteem puutub viiruste või bakteritega kokku hiljem uuesti, on see võimeline tekitama antikehi kiiremini.
In the future, the immune system will be able to produce antibodies more quickly when it is again exposed to the viruses or bacteria.
Kui siis immuunsüsteem uuesti viiruste või bakteritega kokku puutub, on see võimeline antikehi kiiremini produtseerima.
In the future, the immune system will be able to produce antibodies more quickly when it is again exposed to the viruses.
Kui immuunsüsteem puutub viirustega kokku hiljem uuesti, on see võimeline tekitama antikehi kiiremini.
In the future, the immune system will be able to produce antibodies more quickly when it is again exposed to the viruses.
Kui siis immuunsüsteem uuesti viirustega kokku puutub, on see võimeline antikehi kiiremini tootma.
In the future, the immune system will be able to produce antibodies more quickly when it is exposed to FeLV.
Kui immuunsüsteem puutub FeLV-ga kokku hiljem uuesti, on ta võimeline tekitama antikehi kiiremini.
In the future, the immune system will be able to react against the virus more quickly when it is exposed to the virus.
Kui siis immuunsüsteem uuesti viirusega kokku puutub, on see võimeline kiiremini viirusele immuunvastust tekitama.
In the FUTURE-4 study including 13 neonates with PPHN treated with bosentan 2 mg/kg twice daily for less than 10 days (range 0.5–10.0 days) there were no cases of liver aminotransferases ≥ 3  ULN during treatment but one case of hepatitis occurred 3 days after the end of bosentan treatment.
Uuringus FUTURE-4, milles osalenud vastsündinute püsiva pulmonaalse arteriaalse hüpertensiooniga 13 vastsündinut raviti bosentaaniga annuses 2 mg/kg kaks korda ööpäevas vähem kui 10 päeva (vahemikus 0,5–10,0 päeva), maksa aminotransferaaside taseme tõusu ravi ajal ≥ 3  ULN ei esinenud, kuid 3 päeva möödumisel bosentaanravi lõpetamisest tekkis üks hepatiidijuhtum.
In the FUTURE-4 study including 13 neonates with PPHN treated with bosentan 2 mg/kg twice daily for less than 10 days (range 0.5–10.0 days) there were no cases of liver aminotransferases ≥ 3  ULN during treatment, but one case of hepatitis occurred 3 days after the end of bosentan treatment.
13 vastsündinut raviti bosentaaniga annuses 2 mg/kg kaks korda ööpäevas vähem kui 10 päeva (vahemikus 0,5–10,0 päeva), maksa aminotransferaaside taseme tõusu ravi ajal ≥ 3  ULN ei esinenud, kuid 3 päeva möödumisel bosentaanravi lõpetamisest tekkis üks hepatiidijuhtum.
In the FUTURE-4 study including 13 neonates with PPHN treated with bosentan 2 mg/kg twice daily for less than 10 days (range 0.5–10.0 days) there were no cases of liver aminotransferases ≥ 3  ULN during treatment, but one case of hepatitis occurred 3 days after the end of bosentan treatment.
Uuringus FUTURE-4, milles osalenud vastsündinute püsiva pulmonaalse arteriaalse hüpertensiooniga 13 vastsündinut raviti bosentaaniga annuses 2 mg/kg kaks korda ööpäevas vähem kui 10 päeva (vahemikus 0,5–10,0 päeva), maksa aminotransferaaside taseme tõusu ravi ajal ≥ 3  ULN ei esinenud, kuid 3 päeva möödumisel bosentaanravi lõpetamisest tekkis üks hepatiidijuhtum.
In the general population with ED, the mean percentage of attempts resulting in successful intercourse was approximately 47%, 58%, and 59% for the 50 mg, 100 mg, and 200 mg avanafil groups, respectively, as compared with approximately 28% for placebo.
Erektsioonihäiretega üldpopulatsioonis oli edukate suguühete keskmine protsent 47%, 58% ja 59% vastavalt avanafiili 50 mg, 100 mg ja 200 mg annuse rühmades võrreldes ligikaudu 28% platseebo korral.
In the GESTURE Study, secukinumab was superior to placebo at Week 16 (33.3% for 300 mg, 22.1% for 150 mg, and 1.5% for placebo) as assessed by significant improvement of ppIGA 0 or 1 response (“clear” or “almost clear”) for patients with moderate to severe palmoplantar plaque psoriasis.
GESTURE uuringus näitas sekukinumab 16. nädalal paremust võrreldes platseeboga (33,3% 300 mg korral, 22,1% 150 mg korral ja 1,5% platseebo korral), kui hinnati olulist paranemist ppIGA 0 või 1 ravivastuses (“puhas” või “peaaegu puhas”) mõõduka kuni raske palmoplantaarse naastulise psoriaasiga patsientidel.
In the Glivec arm, patients were treated with 400 mg daily.
Glivec’i rühmas raviti patsiente annusega 400 mg ööpäevas.
In the GLP toxicity studies, with the exception of irreversible peripheral axonal toxicity (observed only in monkeys at  10 mg/kg) and reproductive organ toxicity (observed only in rats at 60 mg/kg), partially or completely reversible dose dependent toxicities were identified in both animal models.
GLP toksilisuse uuringutes, välja arvatud pöördumatu perifeersete aksonite kahjustus (täheldati ainult ahvidel  10 mg/kg annuse kasutamisel) ja reproduktiivorganite kahjustus (täheldati ainult rottidel 60 mg/kg annuse kasutamisel), tuvastati mõlema loommudeli puhul annusest sõltuvate toksiliste toimete osaline või täielik pöördumine.