natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Based on in vitro studies, osimertinib is a competitive inhibitor of BCRP transporters.
In vitro uuringute alusel on osimertiniib BCRP transporterite konkureeriv inhibiitor.
Based on in vitro studies, osimertinib is a substrate of P-glycoprotein and breast cancer resistant protein (BCRP), but is unlikely to result in clinically relevant drug interactions with active substances by osimertinib at the clinical doses.
In vitro uuringute alusel on osimertiniib P-glükoproteiini ja rinnavähi resistentse valgu (Breast Cancer Resistant Protein, BCRP) substraat, kuid tõenäoliselt ei põhjusta osimertiniib kliinilistes annustes toimeainetega kliiniliselt olulisi koostoimeid.
Based on in vitro studies, telaprevir may potentially increase plasma concentrations of medicinal products in which excretion is dependent upon multidrug and toxin extrusion (MATE)-1 and MATE2-K (see table 2).
In vitro uuringute alusel võib arvata, et telapreviir suurendab plasmas nende ravimite kontsentratsioone, mille eritumine sõltub multidrug and toxin extrusion (MATE)-1 ja MATE2-K transporteritest (vt tabel 2).
Based on increased exposure, the risk for adverse events may be increased in patients with mild hepatic impairment (Child Pugh A).
Ekspositsiooni suurenemise tõttu võib kõrvaltoimete risk olla suurenenud kerge maksapuudulikkusega patsientidel (Child-Pugh staadium A).
Based on increasing exposure with increasing body weight the dose should not exceed 27 mg/day if the creatinine clearance is lower than 50 ml/min.
Et koos kehakaalu tõusuga suureneb ka pleriksafoori süsteemne saadavus, siis ei tohi pleriksafoori annus patsientidel kreatiniini kliirensiga alla 50 ml/min ületada 27 mg ööpäevas.
Based on increasing exposure with increasing body weight, the plerixafor dose should not exceed 40 mg/day.
Et koos kehakaalu suurenemisega suureneb ka pleriksafoori süsteemne saadavus, siis ei tohi pleriksafoori annus ületada 40 mg ööpäevas.
Based on independent oncology review, patients with platinum-free interval (PFI) < 6 months (35% in Yondelis+PLD and 37% in PLD arm) had similar PFS in the two arms with both showing median PFS of 3.7 months (HR=0.89, CI: 0.67-1.20).
Sõltumatu onkoloogilise hinnangu kohaselt oli patsientidel, kellel oli plaatinavaba intervall < 6 kuud (35% Yondelise + PLD ja 37% PLD ravirühmas), progresseerumiseta elulemus mõlemas ravirühmas sarnane – progresseerumiseta elulemuse mediaan oli 3,7 kuud (riskisuhe = 0,89, CI: 0,67–1,20).
Based on individual patient response and tolerability, the dose may be increased to 300 mg per day after 1 week.
Lähtuvalt individuaalsest ravivastusest ja -taluvusest võib annust ühe nädala pärast suurendada kuni annuseni 300 mg ööpäevas.
Based on individual response, the dose may be increased to 1,200 mg once daily (see section 5.1).
Annust võib olenevalt individuaalsest ravivastusest suurendada 1200 mg-ni üks kord päevas (vt lõik 5.1).
Based on information available from published literature and the existing product labels for the individual constituents, systemic exposure is significantly higher for bupropion and its metabolites (two- to three-fold), and naltrexone and its metabolites in subjects with moderate-to-severe renal impairment.
Kirjanduses avaldatud andmete põhjal ning tuginedes individuaalsete koostisainete olemasolevatele tooteetikettidele on bupropiooni ja selle metaboliitide ning naltreksooni ja selle metaboliitide süsteemne ekspositsioon märkimisväärselt kõrgem (bupropiooni puhul 2...3 korda) osalejatel, kellel on mõõdukas kuni raske neerufunktsiooni kahjustus.
Based on information available from published literature and the existing product labels for the individual constituents, systemic exposure is significantly higher for bupropion and metabolites (two- to three-fold), and naltrexone and metabolites (up to 10-fold higher) in subjects with cirrhosis exhibiting moderate-to-severe hepatic impairment.
Kirjanduses avaldatud andmete põhjal ning tuginedes individuaalsete koostisainete olemasolevatele tooteetikettidele on bupropiooni ja selle metaboliitide ning naltreksooni ja selle metaboliitide süsteemne ekspositsioon märkimisväärselt kõrgem (vastavalt 2...3 korda ja kuni 10 korda) osalejatel, kellel on tsirroos ning mõõdukas kuni raske maksafunktsiooni kahjustus.
Based on information available to date, correction of anaemia with erythropoietin in adult patients with renal insufficiency not yet undergoing dialysis does not accelerate the rate of progression of renal insufficiency.
Toetudes seni teadaolevatele andmetele, ei kiirenda aneemia ravi erütropoetiiniga täiskasvanud neerukahjustusega patsientidel, kes ei vaja veel dialüüsi, neerupuudulikkuse protsessi.
Based on insufficient clinical experience with CHAMPIX in patients with end stage renal disease, treatment is not recommended in this patient population (see section 5.2).
Kuna lõpp-staadiumis neeruhaigusega patsientide kohta on kliinilisi andmeid ebapiisavalt, ei soovitata CHAMPIX’it nendel patsientidel kasutada (vt lõik 5.2).
Based on interaction studies in healthy subjects or gout patients, Zurampic does not have clinically significant interactions with NSAIDs (naproxen and indomethacin), colchicine, repaglinide, tolbutamide, febuxostat or allopurinol.
Põhinedes tervete isikute või podagra patsientidega läbiviidud koostoimeuuringutel, ei esine Zurampicul kliiniliselt olulisi koostoimeid MSPVA-de (naprokseen ja indometatsiin), kolhitsiini, repagliniidi, tolbutamiidi, febuksostaadi ega allopurinooliga.
Based on interaction studies with the ritonavir boosted protease inhibitors (lopinavir/ritonavir, atazanavir), concurrent administration of omeprazole or ranitidine does not significantly modify ritonavir efficacy as a pharmacokinetic enhancer despite a slight change of exposure (about 6 - 18%).
Lähtudes andmetest, mis on saadud ritonaviiri poolt potentseeritud toimega proteaasi inhibiitorite manustamisel (lopinaviir/ritonaviir, atasanaviir), ei mõjuta omeprasooli või ranitidiini samaaegne manustamine märkimisväärselt ritonaviiri toimet farmakokineetilise potentseerijana hoolimata mõningasest biosaadavuse muutumisest (ligikaudu 6...18%).
Based on its mechanism of action (PARP inhibition), olaparib could cause foetal harm when administered to a pregnant woman.
Olapariib võib oma toimemehhanismist tulenevalt (PARP inhibeerimine) põhjustada rasedale manustamisel loote kahjustust.
Based on its mechanism of action and animal models where EGFR expression is disrupted, necitumumab may cause foetal harm or developmental anomalies.
Tuginedes toimemehhanismile või loommudelitele, kus EGFR valguekspressioon on häiritud, võib netsitumumab loodet kahjustada või põhjustada väärarenguid.
Based on its mechanism of action and findings in animals, Kyprolis can cause foetal harm when administered to a pregnant woman.
Toimemehhanismi ja loomkatsete leidude põhjal võib Kyprolis’e manustamine rasedatele põhjustada lootekahjustust.
Based on its pharmacodynamic properties, CoAprovel is unlikely to affect this ability.
Farmakodünaamiliste omaduste põhjal ei ole tõenäoline, et CoAprovel seda mõjutaks.
Based on its pharmacodynamic properties, Ifirmacombi is unlikely to affect this ability.
Farmakodünaamiliste omaduste põhjal ei ole tõenäoline, et Ifirmacombi seda mõjutaks.
Based on its pharmacodynamic properties, Irbesartan Hydrochlorothiazide Zentiva is unlikely to affect this ability.
Farmakodünaamiliste omaduste põhjal ei ole tõenäoline, et Irbesartan Hydrochlorothiazide Zentiva seda mõjutaks.
Based on its pharmacodynamic properties, irbesartan is unlikely to affect this ability.
Irbesartaani farmakodünaamiliste omaduste põhjal ei ole tõenäoline, et see seda võimet mõjutaks.
Based on its pharmacodynamic properties, Irbesartan/Hydrochlorothiazide Teva is unlikely to affect this ability.
Farmakodünaamiliste omaduste põhjal ei ole tõenäoline, et Irbesartan/Hydrochlorothiazide Teva seda võimet mõjutaks.
Based on its pharmacodynamic properties, Karvezide is unlikely to affect this ability.
Farmakodünaamiliste omaduste põhjal ei ole tõenäoline, et Karvezide seda mõjutaks.
Based on its pharmacological properties any risk to the breast-fed newborns/infants cannot be excluded.
Farmakoloogiliste omaduste tõttu ei saa riski rinnapiima saavatele vastsündinutele/imikutele välistada.
Based on its review of the quality, safety and effectiveness of the medicine, the Committee decided that Ziagen’s benefits are greater than its risks and recommended that it be given marketing authorisation.
Uuringutulemuste alusel otsustas inimravimite komitee, et Ziageni kasulikkus on suurem kui sellega kaasnevad riskid, ning soovitas anda ravimi müügiloa.
Based on Kaplan-Meier estimates of the duration of first MMR, the proportions of patients who were maintaining response for 72 months among patients who achieved MMR were 92.5% (95% CI:
Kaplan-Meieri analüüsi hinnangute põhjal MMR-i esmasele kestusele, oli MMR-i saavutanud patsientide hulgas 72 kuud vastuse säilitanud patsientide osakaal 300 mg nilotiniibi kaks korda ööpäevas manustanute rühmas 92,5% (95% usaldusvahemik: 88,6...96,4%), 400 mg nilotiniibi kaks
Based on Kaplan-Meier estimates of the duration of first MMR, the proportions of patients who were maintaining response for 72 months among patients who achieved MMR were 92.5% (95% CI:
Kaplan-Meieri analüüsi hinnangute põhjal MMR-i esmasele kestusele, oli MMR-i saavutanud patsientide hulgas pärast 72 kuud vastuse säilitanud patsientide osakaal 300 mg nilotiniibi kaks korda ööpäevas manustanute rühmas 92,5% (95% usaldusvahemik: 88,6...96,4%), 400 mg nilotiniibi kaks
Based on Kaplan-Meier estimates, the probability of survival up to day 100 after randomization, was significantly higher for posaconazole recipients; this survival benefit was demonstrated when the analysis considered all causes of death (P= 0.0354) as well as IFI-related deaths (P = 0.0209).
Kaplani-Meieri näitaja järgi oli elulemuse tõenäosus kuni 100- nda päevani pärast randomiseerimist oluliselt suurem posakonasooli saanud patsientidel; parem elulemus ilmnes nii kõigi surmapõhjuste analüüsimisel (P= 0,0354) kui ka invasiivsete seeninfektsioonidega seotud surmade analüüsimisel (P= 0,0209).
Based on kinetic data, breast-feeding should be discontinued for up to 8 days after treatment with Methylthioninium chloride Proveblue.
Farmakokineetilistele andmetele tuginedes tuleb imetamine pärast ravi Methylthioninium chloride Proveblue’ga katkestada kuni 8 päevaks.
Based on laboratory animal data, gamithromycin has not produced any evidence of selective developmental or reproductive effects.
Laborloomadel tehtud katsete andmetel ei põhjusta gamitromütsiin mingeid selektiivseid toimeid arengule või fertiilsusele.
Based on laboratory assessment, transient asymptomatic calcium levels below the normal reference range (less than 2.10 mmol/l) occurred in 2.3% of Aclasta-treated patients in a large clinical trial compared to 21% of Aclasta-treated patients in the Paget’s disease trials.
Vastavalt laboratoorsetele analüüsidele esines mahukas kliinilises uuringus Aclasta’ga ravitud patsientide hulgas mööduvat asümptomaatilist kaltsiumitaseme langust alla normaalse taseme (vähem kui 2,10 mmol/l) 2,3% patsientidest võrreldes 21%-ga Aclasta’ga ravitud patsientidest Paget’i tõve uuringute puhul.
Based on laboratory assessment, transient asymptomatic calcium levels below the normal reference range (less than 2.10 mmol/l) occurred in 2.3% of zoledronic acid-treated patients in a large clinical trial compared to 21% of zoledronic acid-treated patients in the Paget's disease trials.
Vastavalt laboratoorsetele analüüsidele esines mahukas kliinilises uuringus zoledroonhappega ravitud patsientide hulgas mööduvat asümptomaatilist kaltsiumitaseme langust alla normaalse taseme (vähem kui 2,10 mmol/l) 2,3% patsientidest võrreldes 21%-ga zoledroonhappega ravitud patsientidest Paget’i tõve uuringute puhul.
Based on laboratory assessment, transient asymptomatic calcium levels below the normal reference range (less than 2.10 mmol/l) occurred in 2.3% of zoledronic acid-treated patients in a large clinical trial compared to 21% of zoledronic acid-treated patients in the Paget’s disease trials.
Vastavalt laboratoorsetele analüüsidele esines mahukas kliinilises uuringus zoledroonhappega ravitud patsientide hulgas mööduvat asümptomaatilist kaltsiumitaseme langust alla normaalse taseme (vähem kui 2,10 mmol/l) 2,3% patsientidest võrreldes 21%-ga zoledroonhappega ravitud patsientidest Pageti tõve uuringute puhul.
Based on laboratory assessment, transient asymptomatic calcium levels below the normal reference range (less than 2.10 mmol/l) occurred in 2.3% of zoledronic acid-treated patients in a large clinical trial compared to 21% of zoledronic acid-treated patients in the Paget’s disease trials.
Vastavalt laboratoorsetele analüüsidele esines mahukas kliinilises uuringus zoledroonhappega ravitud patsientide hulgas mööduvat asümptomaatilist kaltsiumitaseme langust alla normaalse taseme (vähem kui 2,10 mmol/l) 2,3% patsientidest võrreldes 21%-ga zoledroonhappega ravitud patsientidest Paget’i tõve uuringute puhul.
Based on laboratory values (percentages done on patients with laboratory assessments)
Põhinevad laboratoorsetel näitajatel (protsent patsientidest, kellel hinnati laboratoorseid näitajaid)
Based on limited available data in adolescents (12 to less than 18 years of age and weighing at least 40 kg), there were no additional types of adverse reactions beyond those observed in the adult population.
Noorukitelt (vanuses 12 kuni alla 18 aastat ja kehakaaluga vähemalt 40 kg) saadud piiratud andmete põhjal ei esinenud neil täiendavaid kõrvaltoimeid peale nende, mida täheldati täiskasvanud patsientidel.
Based on limited available data with the dolutegravir single entity used in combination with other antiretroviral agents to treat adolescents (12 to 17 years), there were no additional types of adverse reactions beyond those observed in the adult population.
Dolutegraviiri eraldi preparaadi kasutamisel kombinatsioonis teiste retroviirusevastaste ravimitega noorukitelt (vanuses 12...17 aastat) saadud piiratud andmete põhjal ei esinenud neil täiendavaid kõrvaltoimeid peale nende, mida täheldati täiskasvanud patsientidel.
Based on limited data available, no dose adjustment is required during pregnancy and postpartum (see section 5.2).
Põhinedes piiratud andmete olemasolul, ei ole raseduse ja sünnitusjärgse aja jooksul annust vaja kohandada (vt lõik 5.2).
Based on limited data in patients with liver metastases, it is recommended that the initial dose of Myocet is reduced in accordance with the following table
Tuginedes piiratud andmetele maksa metastaasidega patsientide kohta, on soovitatav Myoceti algset annust vähendada järgmise tabeli järgi:
Based on limited data, the recommended dose in infants is as follows: age less than 6 months: 6,700 U/m² BSA, age 6 – 12 months: 7,500 U/m² BSA.
Piiratud andmete põhjal on imikute soovituslikud annused järgmised: vanus alla 6 kuu: 6700 Ü/m² kehapindala kohta; vanus 6–12 kuud: 7500 Ü/m² kehapindala kohta.
Based on limited experience Ziagen should be avoided in patients with end-stage renal disease.
Vähese kogemuse tõttu tuleb vältida Ziagen’i kasutamist lõpp-staadiumis neeruhaiguse korral.
Based on literature cases, para-aminosalicylic acid may be associated with an increased risk of hypothyroidism in HIV co-infected patients.
Kirjandusviidete põhjal võib paraaminosalitsüülhapet seostada hüpotüreoosi suurenenud riskiga kaasuva HIV-infektsiooniga patsientidel.
Based on literature reports, malformations occurred in 23 to 27% of live births in women exposed to mycophenolate mofetil during pregnancy (compared to 2 to 3 % of live births in the overall population and approximately 4 to 5% of live births in solid organ transplant recipients treated with immunosuppressants other than mycophenolate mofetil).
Kirjanduse andmetel esines raseduse ajal mükofenolaatmofetiiliga kokku puutunud naiste lastel väärarenguid 23...27%-l elussündidest (võrreldes 2...3%-ga elussündidest üldpopulatsioonis ja ligikaudu 4...5%-ga elussündidest soliidorgani transplantaadi retsipientidel, keda raviti teiste immuunospressantidega peale mükofenolaatmofetiili).
Based on literature reports, malformations occurred in 23 to 27% of live births in women exposed to mycophenolate mofetil during pregnancy (compared to 2 to 3% of live births in the overall population and approximately 4 to 5% of live births in solid organ transplant recipients treated with immunosuppressants other than mycophenolate mofetil).
Kirjanduse andmetel esines raseduse ajal mükofenolaatmofetiiliga kokku puutunud naiste lastel väärarenguid 23...27%-l elussündidest (võrreldes 2...3%-ga elussündidest üldpopulatsioonis ja ligikaudu 4...5%-ga elussündidest soliidorgani transplantaadi retsipientidel, keda raviti teiste immuunospressantidega peale mükofenolaatmofetiili).
Based on logistic regression analysis, co-administration of ASA and 150 mg dabigatran etexilate twice daily may increase the risk for any bleeding from 12 % to 18 % and 24 % with 81 mg and 325 mg ASA, respectively (see section 4.4).
Logistilisel regressioonianalüüsil põhinevalt võib ASH ja 150 mg dabigatraaneteksilaadi samaaegne manustamine kaks korda ööpäevas tõsta igasuguste veritsuste riski 12...18% võrra ja 24% võrra 81 mg ja 325 mg ASH puhul (vt lõik 4.4).
Based on mean dialysate concentrations, approximately 7% of the drug was removed during a 3-hour haemodialysis session.
Keskmiste dialüsaadi kontsentratsioonide alusel eemaldati 3-tunnise hemodialüüsi seansi jooksul umbes 7% ravimist.
Based on mg/kg/day and corrected for differences in faecal excretion, the doses corresponded to 8, 16 and 33/19 times the highest recommended human dose (200 mg t.i.d.).
Need annused ületavad suurimat inimesele soovitatavat annust (200 mg kolm korda päevas) vastavalt 8, 16 ja 33/19 korda (mg/kg/ööpäevas põhjal ja korrigeerituna roojaga eritumise erinevuse suhtes).
Based on minimal hepatic metabolism and the renal route of elimination for emtricitabine, it is unlikely that a dose adjustment would be required for Emtricitabine/Tenofovir disoproxil Zentiva in patients with hepatic impairment (see sections 4.2 and 5.2).
Põhinedes faktidel, et emtritsitabiin metaboliseerub maksas minimaalselt ja eritub neerude kaudu, on ebatõenäoline, et maksakahjustusega patsiendid vajaksid Emtricitabine/Tenofovir disoproxil Zentiva annuse korrigeerimist (vt lõigud 4.2 ja 5.2).
Based on model estimate, elderly (≥ 65 years) patients had approximately 41% higher plasma eltrombopag AUC(0-) as compared to younger patients (see section 4.2).
Eeldatavale mudelile tuginedes on eakatel (≥ 65-aastased) patsientidel ligikaudu 41% kõrgem eltrombopaagi kontsentratsioon plasmas AUC(0-τ) kui noorematel patsientidel (vt lõik 4.2).
Based on modelling and simulation data from a study in subjects with hepatic impairment, the exposure to selexipag at steady state in subjects with moderate hepatic impairment (Child-Pugh class B) after a once-daily regimen is predicted to be approximately 2-fold higher than that in healthy subjects during a twice-daily regimen.
Tuginedes maksakahjustusega patsientidelt saadud modelleerimise ja simuleerimise andmetele, oli seleksipaagi ekspositsioon püsikontsentratsiooni faasis mõõduka maksapuudulikkusega (Child-Pugh' klass B) uuritavatel pärast üks kord ööpäevas manustamist prognoositavalt umbes 2 korda suurem kui tervetel uuritavatel, kellele manustati ravimit kaks korda ööpäevas.
Based on modest experience in patients with mild to moderate renal impairment (creatinine clearance of 30 – 60 ml/min, mean about 50 ml/min) no dosage adjustment is necessary in patients with decreased renal function.
Lähtuvalt kerge või keskmise raskusega neerukahjustusega (kreatiniini kliirens 30 - 60 ml/min, keskmiselt umbes 50 ml/min) patsientidega saadud tagasihoidlikust kogemusest ei vaja langenud neerufunktsiooniga patsiendid annuse kohandamist.
Based on modest experience in patients with mild to moderate renal impairment (creatinine clearance of 30 – 60 ml/min, mean about 50 ml/min) no dosage adjustment is necessary in patients with decreased renal function.
Lähtuvalt kerge või keskmise raskusega neerukahjustusega (kreatiniini kliirens 30...60 ml/min, keskmiselt umbes 50 ml/min) patsientidega saadud tagasihoidlikust kogemusest ei vaja langenud neerufunktsiooniga patsiendid annuse kohandamist.
Based on modest experience in patients with mild to moderate renal impairment (creatinine clearance of 30 – 60 ml/min, mean about 50 ml/min) no dosage adjustment is necessary in patients with decreased renal function.
Lähtuvalt kerge või keskmise raskusega neerupuudulikkusega (kreatiniini kliirens 30...60 ml/min, keskmiselt umbes 50 ml/min) patsientidega saadud tagasihoidlikust kogemusest ei vaja langenud neerufunktsiooniga patsiendid annuse kohandamist.
Based on modest experience in patients with mild to moderate renal impairment (creatinine clearance of 30-60 ml/min, mean about 50 ml/min) no dosage adjustment is necessary in patients with decreased renal function.
Lähtuvalt kerge või keskmise raskusega neerukahjustusega (kreatiniini kliirens 30...60 ml/min, keskmiselt umbes 50 ml/min) patsientidega saadud tagasihoidlikust kogemusest ei vaja langenud neerufunktsiooniga patsiendid annuse kohandamist.
Based on non-compartmental PK analysis, the plasma clearance of paclitaxel with Abraxane was larger (43%) than that following a solvent-based paclitaxel injection and its volume of distribution was also higher (53%).
Mittekambrilise farmakokineetilise analüüsi põhjal oli paklitakseeli plasmakliirens Abraxane’iga kiirem (43%) kui pärast lahustipõhise paklitakseeli süstimist ning selle jaotusruumala oli samuti suurem (53%).
Based on normal approximation to the difference in % response
Vastavalt normaalsele lähendamisele ravivastuse osakaalu erinevusele
Based on observations with other alpha and beta interferons, an increased risk of abortions cannot be excluded.
Arvestades aga teiste alfa- või beeta-interferoonide uuringute tulemustega, ei saa tõusnud abordiriski välistada.
Based on parallel group comparison.
Põhineb paralleelse grupiga läbiviidud võrdleval uuringul.
Based on patients with PASI >2.5 at baseline for IMPACT, and patients with >3% BSA psoriasis skin involvement at baseline in IMPACT 2
Põhineb patsientidel, kellel PASI U> U2,5 algväärtusest uuringus IMPACT ja patsientidel, kellel BSA koos psoriaatilise naha hõlmatusega oli U> U3% algväärtusest uuringus IMPACT 2
Based on patients with PASI >2.5 at baseline for IMPACT, and patients with >3% BSA psoriasis skin involvement at baseline in IMPACT 2.
Põhineb patsientidel, kellel PASI > 2,5 algväärtusest uuringus IMPACT ja patsientidel, kellel BSA koos psoriaatilise naha hõlmatusega oli > 3% algväärtusest uuringus IMPACT 2.
Based on patients with PASI ≥ 2.5 at baseline for IMPACT, and patients with ≥ 3% BSA psoriasis skin involvement at baseline in IMPACT 2.
Põhineb patsientidel, kellel PASI > 2,5 algväärtusest uuringus IMPACT ja patsientidel, kellel BSA koos psoriaatilise naha hõlmatusega oli > 3% algväärtusest uuringus IMPACT 2.
Based on pharmacokinetic analyses, dose adjustment is not necessary in patients with mild to moderate renal dysfunction (see section 5.2).
Farmakokineetilise analüüsi põhjal ei ole kerge kuni mõõduka neerupuudulikkusega patsientidel annuse kohandamine vajalik (vt lõik 5.2).
Based on pharmacokinetic analyses, no effect of baseline liver function on blinatumomab exposure is expected and adjustment of the initial dose is not necessary (see section 5.2).
Farmakokineetilise analüüsi põhjal ei mõjuta maksatalitluse ravieelne seisund eeldatavasti blinatumumabi süsteemset saadavust ja algannuse kohandamine ei ole vajalik (vt lõik 5.2).
Based on pharmacokinetic data and modelling, the daptomycin AUC during the first day after administration of a 6 mg/kg dose to patients on HD or CAPD was 2-fold higher than that observed in patients with normal renal function who received the same dose.
Tuginedes farmakokineetikale ja selle modelleerimisele, oli daptomütsiini AUC esimesel päeval, peale 6 mg/kg annuse manustamist HD või CAPD patsientidele 2 korda kõrgem kui normaalse neerufunktsiooniga patsientidel, kellele manustati sama doos.