natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The most frequently reported adverse reactions during treatment with Xultophy were hypoglycaemia and gastrointestinal adverse reactions (see section ‘Description of selected adverse reactions’ below).
Xultophy ravi ajal kõige sagedamini esinenud kõrvaltoimed olid hüpoglükeemia ja seedetrakti kõrvaltoimed (vt lõik „Valitud kõrvaltoimete kirjeldus“ allpool).
The most frequently reported adverse reactions in clinical studies of treatment-naïve patients taking rilpivirine hydrochloride in combination with emtricitabine+tenofovir disoproxil fumarate were nausea (9%), dizziness (8%), abnormal dreams (8%), headache (6%), diarrhoea (5%) and insomnia (5%).
Kliiniliste uuringute andmetel olid ravi varem mittesaanud patsientidel, kes võtsid rilpiviriinvesinikkloriidi kombineeritult emtritsitabiini + tenofoviirdisoproksiilfumaraadiga, kõige sagedamini esinenud kõrvaltoimeteks iiveldus (9%), pearinglus (8%), ebaharilikud unenäod (8%), peavalu (6%), kõhulahtisus (5%) ja unetus (5%).
The most frequently reported adverse reactions in clinical studies through 96 weeks were nausea (10%), diarrhoea (7%), and headache (6%) (pooled data from Phase 3 clinical studies GS-US-292-0104 and GS-US-292-0111 in 866 treatment-naïve adult patients receiving Genvoya).
Kliinilistes uuringutes 96 nädala jooksul kõige sagedamini esinenud kõrvaltoimed olid iiveldus (10%), kõhulahtisus (7%) ja peavalu (6%) (III faasi kliiniliste uuringute GS-US-292-0104- ja GS-US-292-0111 koondandmed 866 Genvoya’t saanud, varem ravi mittesaanud täiskasvanud patsiendi kohta).
The most frequently reported adverse reactions in SPRYCEL-treated patients with resistance or intolerance to prior imatinib therapy were fluid retention (including pleural effusion), diarrhoea, headache, nausea, skin rash, dyspnoea, haemorrhage, fatigue, musculoskeletal pain, infection, vomiting, cough, abdominal pain and pyrexia.
Kõige sagedamini esinenud kõrvaltoimed, millest teatati SPRYCEL'i saanud varasema imatiniibravi suhtes resistentsetel või intolerantsetel patsientidel, olid vedelikupeetus (sealhulgas pleura efusioon), kõhulahtisus, peavalu, iiveldus, nahalööve, hingeldus, hemorraagia, väsimus, lihase- ja luuvalu, infektsioon, oksendamine, köha, kõhuvalu ning palavik.
The most frequently reported adverse reactions in the ospemifene 60 mg group were hot flushes (7.5%)
Kõige sagedamini teatatud kõrvaltoimed ospemifeeni 60 mg rühmas olid kuumahood (7,5%).
The most frequently reported adverse reactions leading to discontinuation were infection and diarrhoea for ONIVYDE+5-FU/LV arm, and vomiting and diarrhoea for the monotherapy arm.
Ravi katkestamiseni viinud kõige sagedamini teatatud kõrvaltoimed olid infektsioon ja kõhulahtisus ONIVYDE+5-FU/LV rühmas ning oksendamine ja kõhulahtisus monoteraapiarühmas.
The most frequently reported adverse reactions occurring in patients receiving tedizolid phosphate in the pooled controlled Phase 3 clinical studies (tedizolid 200 mg once daily for 6 days) were nausea (6.9%), headache (3.5%), diarrhoea (3.2%) and vomiting (2.3%), and were generally mild to moderate in severity.
Kontrollitud III faasi kliiniliste uuringute koondanalüüsi järgi olid tedisoliidfosfaati saanud patsientidel kõige sagedamini esinevad kõrvaltoimed (tedisoliid 200 mg üks kord ööpäevas 6 päeva jooksul) iiveldus (6,9%), peavalu (3,5%), kõhulahtisus (3,2%) ja oksendamine (2,3%) ning need olid üldjuhul kerge kuni mõõduka raskusega.
The most frequently reported adverse reactions occurring in the Phase 2b/3 studies were nausea, diarrhoea, fatigue and headache.
IIb/III faasi uuringutes olid kõige sagedamini täheldatud kõrvaltoimed iiveldus, kõhulahtisus, väsimus ja peavalu.
The most frequently reported adverse reactions related to Viramune therapy, across all clinical studies, were rash, allergic reactions, hepatitis, abnormal liver function tests, nausea, vomiting, diarrhoea, abdominal pain, fatigue, fever, headache and myalgia.
Kõigis kliinilistes uuringutes kõige sagedamini registreeritud Viramune’iga seotud kõrvaltoimeteks on olnud lööve, allergilised reaktsioonid, hepatiit, kõrvalekalded maksafunktsiooni testides, iiveldus, oksendamine, kõhulahtisus, kõhuvalu, väsimus, palavik, peavalu ja lihasvalu.
The most frequently reported adverse reactions to elvitegravir were diarrhoea (7.1%) and nausea (4.0%) (see Table 3).
Kõige sagedamini esinenud kõrvaltoimed elvitegraviiri kasutamisel olid kõhulahtisus (7,1%) ja iiveldus (4,0%) (vt tabel 3).
The most frequently reported adverse reactions to Visudyne (verteporfin for infusion) are injection site reactions (including pain, oedema, inflammation, extravasation, rashes, haemorrhage, discolouration) and visual impairment (including blurred, fuzzy vision, photopsia, reduced visual acuity and visual field defects, including scotoma and black spots).
Visudyne’i (infundeeritava verteporfiini) korral kõige sagedamini registreeritud kõrvaltoimed on süstekoha reaktsioonid (valu, turse, põletik, ekstravasatsioon, lööve, verejooks, värvimuutus) ja nägemishäired (ebaselge või ähmane nägemine, valgussähvatused, nägemisteravuse halvenemine ning vaatevälja defektid nagu skotoomid ja mustad laigud).
The most frequently reported adverse reactions were bone pain (very common [ ≥ 1/10]) and musculoskeletal pain (common).
Kõige sagedamini teatati kõrvaltoimetena luuvalust (väga sage (≥ 1/10)) ja lihas-skeleti valust (sage).
The most frequently reported adverse reactions were fatigue, anaemia (see section 4.4), nausea, headache, and dysgeusia.
Kõige sagedasemad kõrvaltoimed olid väsimus, aneemia (vt lõik 4.4), iiveldus, peavalu ja düsgeusia.
The most frequently reported adverse reactions were fatigue, headache, pruritus, anaemia, influenza- like illness, nausea, insomnia, neutropenia, asthenia, rash, decreased appetite, dry skin, alopecia, pyrexia, myalgia, irritability, cough, diarrhoea, dyspnoea and arthralgia.
Kõige sagedamini teatati järgmistest kõrvaltoimetest: väsimus, peavalu, sügelus, aneemia, gripilaadsed sümptomid, iiveldus, unetus, neutropeenia, asteenia, lööve, isu langus, nahakuivus, alopeetsia, püreksia, müalgia, ärritatavus, köha, diarröa, düspnoe ja artralgia.
The most frequently reported adverse reactions were injection site reactions, and hepatic enzymes increased.
Kõige sagedamini teatatud kõrvaltoimed olid süstekoha reaktsioonid ja maksaensüümide tõus.
The most frequently reported adverse reactions were nasopharyngitis, somnolence (sleepiness), headache ,fatigue and dizziness.
Kõige sagedamini teatatud kõrvaltoimed on ninaneelupõletik, somnolentsus (unisus), peavalu, väsimus ja pearinglus.
The most frequently reported adverse reactions with Corbilta are dyskinesias occurring in approximately 19% of patients; gastrointestinal symptoms including nausea and diarrhoea occurring in approximately 15% and 12% of patients, respectively; muscle, musculoskeletal and connective tissue pain occurring in approximately 12% of patients; and harmless reddish-brown discolouration of urine (chromaturia) occurring in approximately 10% of patients.
Kõige sagedamini teatatud kõrvaltoime Corbilta kasutamisel on düskineesiad, mis on ilmnenud ligikaudu 19% patsientidest; seedetrakti sümptomid, sh iiveldus ja kõhulahtisus, mis on ilmnenud vastavalt ligikaudu 15% ja 12% patsientidest; lihasvalu, lihas-luuvalu ja sidekoe valu, mis on ilmnenud ligikaudu 12% patsientidest; uriini kahjutu värvumine punakaspruuniks (kromatuuria), mis on ilmnenud ligikaudu 10% patsientidest.
The most frequently reported adverse reactions with Corbilta are dyskinesias occurring in approximately 19% of patients; gastrointestinal symptoms including nausea and diarrhoea occurring in approximately 15% and 12% of patients, respectively; muscle, musculoskeletal and connective tissue pain occurring in approximately 12% of patients; and harmless reddish-brown discolouration of urine (chromaturia) occurring in approximately 10% of patients.
Kõige sagedamini teatatud kõrvaltoime Corbilta kasutamisel on düskineesiad, mis on ilmnenud ligikaudu 19% patsientidest; seedetrakti sümptomid, sh iiveldus ja kõhulahtisus, mis on ilmnenud vastavalt ligikaudu 15% ja 12% patsientidest; lihasvalu, lihas-valu ja sidekoe valu, mis on ilmnenud ligikaudu 12% patsientidest; uriini kahjutu värvumine punakaspruuniks (kromatuuria), mis on ilmnenud ligikaudu 10% patsientidest.
The most frequently reported adverse reactions with dexmedetomidine are hypotension, hypertension and bradycardia, occurring in approximately 25%, 15% and 13% of patients respectively.
Kõige sagedamini deksmedetomidiini kohta teatatud kõrvaltoimed on hüpotensioon, hüpertensioon ja bradükardia, mis esinesid ligikaudu vastavalt 25%, 15% ja 13% patsientidest.
The most frequently reported adverse reactions with Incruse were nasopharyngitis and upper respiratory tract infection.
Incruse kasutamisel kõige sagedamini kirjeldatud kõrvaltoimed olid nasofarüngiit ja ülemiste hingamisteede infektsioon.
The most frequently reported adverse reactions with lacosamide treatment were dizziness, headache, nausea and diplopia.
Kõige sagedasemad lakosamiid-ravi ajal teatatud kõrvaltoimed olid pearinglus, peavalu, iiveldus ja diploopia.
The most frequently reported adverse reactions with Levodopa/Carbidopa/Entacapone Orion are dyskinesias occurring in approximately 19% of patients; gastrointestinal symptoms including nausea and diarrhoea occurring in approximately 15% and 12% of patients, respectively; muscle, musculoskeletal and connective tissue pain occurring in approximately 12% of patients; and harmless reddish-brown discolouration of urine (chromaturia) occurring in approximately 10% of patients.
Kõige sagedamini teatatud kõrvaltoime Levodopa/Carbidopa/Entacapone Orion’i kasutamisel on düskineesiad, mis on ilmnenud ligikaudu 19% patsientidest; seedetrakti sümptomid, sh iiveldus ja kõhulahtisus, mis on ilmnenud vastavalt ligikaudu 15% ja 12% patsientidest; lihasvalu, lihas-luuvalu ja sidekoe valu, mis on ilmnenud ligikaudu 12% patsientidest; uriini kahjutu värvumine punakaspruuniks (kromatuuria), mis on ilmnenud ligikaudu 10% patsientidest.
The most frequently reported adverse reactions with Levodopa/Carbidopa/Entacapone Orion are dyskinesias occurring in approximately 19% of patients; gastrointestinal symptoms including nausea and diarrhoea occurring in approximately 15% and 12% of patients, respectively; muscle, musculoskeletal and connective tissue pain occurring in approximately 12% of patients; and harmless reddish-brown discolouration of urine (chromaturia) occurring in approximately 10% of patients.
Kõige sagedamini teatatud kõrvaltoime Levodopa/Carbidopa/Entacapone Orion’i kasutamisel on düskineesiad, mis on ilmnenud ligikaudu 19% patsientidest; seedetrakti sümptomid, sh iiveldus ja kõhulahtisus, mis on ilmnenud vastavalt ligikaudu 15% ja 12% patsientidest; lihasvalu, lihas-valu ja sidekoe valu, mis on ilmnenud ligikaudu 12% patsientidest; uriini kahjutu värvumine punakaspruuniks (kromatuuria), mis on ilmnenud ligikaudu 10% patsientidest.
The most frequently reported adverse reactions with Levodopa/Carbidopa/Entacapone Orion are dyskinesias occurring in approximately 19% of patients; gastrointestinal symptoms including nausea and diarrhoea occurring in approximately 15% and 12% of patients, respectively; muscle, musculoskeletal and connective tissue pain occurring in approximately 12% of patients; and harmless reddish-brown discolouration of urine (chromaturia) occurring in approximately 10% of patients.
Kõige sagedamini teatatud kõrvaltoimed Levodopa/Carbidopa/Entacapone Orion’i kasutamisel on düskineesiad, mis on ilmnenud ligikaudu 19% patsientidest; seedetrakti sümptomid, sh iiveldus ja kõhulahtisus, mis on ilmnenud vastavalt ligikaudu 15% ja 12% patsientidest; lihasvalu, lihas-luuvalu ja sidekoe valu, mis on ilmnenud ligikaudu 12% patsientidest; uriini kahjutu värvumine punakaspruuniks (kromatuuria), mis on ilmnenud ligikaudu 10% patsientidest.
The most frequently reported adverse reactions with Numient were nausea, occurring in approximately 12% of all patients; dizziness, headache, and dyskinesia, each occurring in approximately 8% of all patients; and insomnia, occurring in approximately 6% of all patients.
Numient’iga seoses teatati kõige sagedamini järgmistest kõrvaltoimetest: iiveldus, mis esines umbes 12 % kõigist patsientidest; pearinglus, peavalu ja düskineesia, millest igaüks esines umbes 8 % patsientidest; ning insomnia, mis esines umbes 6 % patsientidest.
The most frequently reported adverse reactions with Pegasys 180 micrograms were mostly mild to moderate in severity and were manageable without the need for modification of doses or discontinuation of therapy.
Pegasys’e 180 mikrogrammi kasutamisel sagedamini esinenud kõrvaltoimed olid enamasti kergekujulised või mõõdukad ning taandusid ilma annuse muutmise või ravi katkestamise vajaduseta.
The most frequently reported adverse reactions with Stalevo are dyskinesias occurring in approximately 19% of patients; gastrointestinal symptoms including nausea and diarrhoea occurring in approximately 15% and 12% of patients, respectively; muscle, musculoskeletal and connective tissue pain occurring in approximately 12% of patients; and harmless reddish-brown discolouration of urine (chromaturia) occurring in approximately 10% of patients.
Kõige sagedamini teatatud kõrvaltoime Stalevo kasutamisel on düskineesiad, mis on ilmnenud ligikaudu 19% patsientidest; seedetrakti sümptomid, sh iiveldus ja kõhulahtisus, mis on ilmnenud vastavalt ligikaudu 15% ja 12% patsientidest; lihasvalu, lihas-luuvalu ja sidekoe valu, mis on ilmnenud ligikaudu 12% patsientidest; uriini kahjutu värvumine punakaspruuniks (kromatuuria), mis on ilmnenud ligikaudu 10% patsientidest.
The most frequently reported adverse reactions with Stalevo are dyskinesias occurring in approximately 19% of patients; gastrointestinal symptoms including nausea and diarrhoea occurring in approximately 15% and 12% of patients, respectively; muscle, musculoskeletal and connective tissue pain occurring in approximately 12% of patients; and harmless reddish-brown discolouration of urine (chromaturia) occurring in approximately 10% of patients.
Kõige sagedamini teatatud kõrvaltoime Stalevo kasutamisel on düskineesiad, mis on ilmnenud ligikaudu 19% patsientidest; seedetrakti sümptomid, sh iiveldus ja kõhulahtisus, mis on ilmnenud vastavalt ligikaudu 15% ja 12% patsientidest; lihasvalu, lihas-valu ja sidekoe valu, mis on ilmnenud ligikaudu 12% patsientidest; uriini kahjutu värvumine punakaspruuniks (kromatuuria), mis on ilmnenud ligikaudu 10% patsientidest.
The most frequently reported are cleft lip, cardiovascular malformations and neural tube defect.
Kõige sagedamini esinevad väärarengud on huulelõhe, südame ja veresoonkonna väärarengud ja neuraaltoru väärareng.
The most frequently reported events were tachycardia (4%) and atrial fibrillation (3%) (see Section 4.4).
Kõige sagedamini kirjeldatud kõrvaltoimed olid tahhükardia (4%) ja kodade virvendusarütmia (3%) (vt lõik 4.4).
The most frequently reported events with abatacept (1-2%) were dizziness, headache, and hypertension.
Kõige sagedamini teatatud nähtudeks abatatseptiga (1...2%) olid pearinglus, peavalu ja hüpertensioon.
The most frequently reported laboratory abnormalities in paediatric patients receiving REYATAZ oral powder was elevation of total bilirubin (≥ 2.6 times ULN, Grade 3-4; 16%) and increased amylase (Grade 3-4; 33%), generally of non-pancreatic origin.
REYATAZ’i suukaudset pulbrit saanud lastel kõige sagedamini teatatud laboratoorsed kõrvalekalded olid üldbilirubiini tõus (≥ 2,6 korda ULN; 3. kuni 4. raskusaste;16%) ja amülaasisisalduse suurenemine (3. kuni 4. raskusaste; 33%), mis ei olnud üldjuhul seotud pankreasega.
The most frequently reported laboratory abnormalities in paediatric patients receiving REYATAZ oral powder was elevation of total bilirubin (≥ 2.6 times ULN, Grade 3-4; 16%) and increased amylase (Grade 3-4; 33%), generally of non-pancreatic origin.
REYATAZ’i suukaudset pulbrit saanud lastel kõige sagedamini teatatud laboratoorsed kõrvalekalded olid üldbilirubiini tõus (≥ 2,6 korda ULN; 3.-4. raskusaste;16%) ja amülaasisisalduse suurenemine (3.-4. raskusaste; 33%), mis ei olnud üldjuhul seotud pankreasega.
The most frequently reported non-haematological effects were nausea (37 %), diarrhoea (29 %), fatigue (26 %), vomiting (24 %), alopecia (21 %) and anorexia (18 %).
Kõige sagedamini registreeritud mittehematoloogilisteks kõrvaltoimeteks olid iiveldus (37 %), kõhulahtisus (29 %), väsimus (26 %), oksendamine (24 %), alopeetsia (21 %) ja isutus (18 %).
The most frequently reported ocular adverse reactions following injection of Lucentis are: eye pain, ocular hyperaemia, increased intraocular pressure, vitritis, vitreous detachment, retinal haemorrhage, visual disturbance, vitreous floaters, conjunctival haemorrhage, eye irritation, foreign body sensation in eyes, increased lacrimation, blepharitis, dry eye and eye pruritus.
Kõige sagedamini teatatud Lucentis’e süsti järgsed silma kõrvaltoimed on: silmavalu, silma hüpereemia, silmasisese rõhu tõus, vitreiit, klaaskeha irdumine, võrkkesta hemorraagia, nägemishäired, klaaskeha hõljumid, konjunktiivi hemorraagia, silmaärritus, võõrkeha tunne silmas, suurenenud pisaravool, blefariit, kuiv silm ja silma sügelus.
The most frequently reported organ cancer was lung cancer (0.15 per 100 patient-years), and the most common hematologic malignancy was lymphoma (0.07 per 100 patient-years).
Kõige sagedamini teatatud organi vähiks oli kopsuvähk (100 patsiendiaasta kohta 0,15) ja kõige sagedasem hematoloogiline kasvaja oli lümfoom 100 patsiendiaasta kohta 0,07).
The most frequently reported serious adverse reaction in clinical studies was syncope (0.76%).
Kliinilistes uuringutes kõige sagedamini teatatud tõsine kõrvaltoime oli minestus (0,76%).
The most frequently reported serious adverse reaction was immune reconstitution syndrome.
Kõige sagedamini teatatud tõsine kõrvaltoime oli immuunsuse reaktivatsiooni sündroom.
The most frequently reported serious infection in the MabThera group was pneumonia at a frequency of 4%.
MabThera grupis kõige sagedamini kirjeldatud raske infektsioon oli pneumoonia esinemissagedusega 4%.
The most frequently reported side effects are insomnia (difficulty sleeping), headache, anxiety, upper respiratory tract infection (colds), reactions at the site of injection, parkinsonism (neurological symptoms including tremor and impaired muscular control), increased weight, akathisia (restlessness), agitation, somnolence (sleepiness), nausea, constipation, dizziness, muscle and bone pain, tachycardia (rapid heartbeat), tremor (shaking), abdominal pain (stomach ache), vomiting diarrhoea, fatigue (tiredness) and dystonia (involuntary muscle contractions).
Kõige sagedamad kõrvalnähud on unetus, peavalu, ärevus, ülemiste hingamisteede nakkus (külmetus), süstekoha reaktsioonid, parkinsonism (neuroloogilised sümptomid, sh treemor (värin) ja lihaste tahtele allumise häired), kehakaalu suurenemine, akatiisia (motoorne rahutus), rahutus, unisus, iiveldus, kõhukinnisus, peapööritus, luu-lihasvalu, tahhükardia (kiirenenud südametegevus), treemor (värin), kõhuvalu, oksendamine, kõhulahtisus, väsimus ja düstoonia (tahtmatud lihasspasmid).
The most frequently reported side effects are:
Kõige sagedamini teatatud kõrvaltoimed
The most frequently reported side effects in studies with Invega are headache, insomnia (difficulty sleeping), sleepiness, parkinsonism (neurological symptoms including tremor and impaired muscular control), akathisia (restlessness), tachycardia (increased heart rate), dystonia (involuntary muscle contractions), tremor (shaking), upper respiratory tract infection (colds), anxiety, dizziness, increased weight, nausea, agitation, constipation, vomiting, fatigue (tiredness), depression, dyspepsia (heartburn), diarrhoea, dry mouth, toothache, muscle and bone pain, asthenia (weakness), high blood pressure, back pain, prolonged electrocardiogram QT (an alteration of the electrical activity of the heart) and cough.
Invega kõige sagedamad uuringutes teatatud kõrvalnähud on peavalu, unetus, unisus, parkinsonism (neuroloogilised sümptomid, sh treemor (värin) ja lihaste tahtele allumise häired), akatiisia (motoorne rahutus), tahhükardia (kiirenenud südametegevus), düstoonia (tahtmatud lihasspasmid), treemor (värin), ülemiste hingamisteede infektsioonid (külmetus), ärevus, peapööritus, kehakaalu suurenemine, iiveldus, rahutus, kõhukinnisus, oksendamine, väsimus, depressioon, düspepsia (kõrvetised), kõhulahtisus, suukuivus, hambavalu, luu-ja lihasvalu, asteenia (nõrkus), kõrge vererõhk, seljavalu, elektrokardiogrammil QT pikenemine (südame elektrilise talitluse muutus) ja köha.
The most frequently reported side effects with Dexdor are hypotension (low blood pressure), hypertension (high blood pressure) and bradycardia (slow heart rate), occurring in approximately 25%, 15% and 13% of patients respectively.
Dexdori kõige sagedamad kõrvalnähud on hüpotensioon (madal vererõhk), hüpertensioon (kõrge vererõhk) ja bradükardia (südame väike löögisagedus), mis esineb vastavalt u 25%, 15% ja 13% patsientidest.
The most frequently reported symptoms of hypersensitivity include nausea, rash dyspnoea, back pain, chest discomfort (including chest tightness), urticaria, arthralgia, and headache.
Kõige sagedamini teatatud ülitundlikkussümptomid on iiveldus, lööve, düspnoe, seljavalu, ebamugavustunne (sealhulgas pitsitustunne) rinnus, nõgestõbi, artralgia ja peavalu.
The most frequently reported symptoms of hypersensitivity include nausea, rash, dyspnoea, back pain, chest discomfort (including chest tightness), urticaria, arthralgia, and headache..
Ülitundlikkuse kõige sagedamini täheldatud sümptomid on iiveldus, lööve, düspnoe, seljavalu, ebamugavustunne (sealhulgas pitsitustunne) rinnus, nõgestõbi, artralgia ja peavalu.
The most frequently used weekly dose was between 3- 5 µg/kg (25th-75th percentile respectively; median 3 µg/kg).
Kõige sagedamini manustatud nädalane annus oli vahemikus 3…5 µg/kg (vastavalt 25…75 protsentiil, mediaan 3 µg/kg).
The most important changes included cardiac hypertrophy and dilatation, leading to signs of cardiac insufficiency in some animals.
Neist leidudest kõige olulisemateks olid kardiaalne hüpertroofia ja dilatatsioon, mis põhjustasid osadel katseloomadel südamepuudulikkust.
The most important serious adverse reactions identified in the RCC or STS trials were transient ischaemic attack, ischaemic stroke, myocardial ischaemia, myocardial and cerebral infarction, cardiac dysfunction, gastrointestinal perforation and fistula, QT prolongation and pulmonary, gastrointestinal and cerebral haemorrhage, all adverse reactions being reported in < 1 % of treated patients.
Kõige olulisemad tõsised kõrvaltoimed neerurakulise kartsinoomi ja pehmete kudede sarkoomi uuringutes olid transitoorne isheemiline atakk, isheemiline insult, müokardi isheemia, müokardi- ja ajuinfarkt, kardiaalne düsfunktsioon, seedetrakti perforatsioon ja fistul, QT-intervalli pikenemine ning kopsu-, seedetrakti- ja ajuverejooks, kõiki kõrvaltoimeid kirjeldati vähem kui 1 %-l ravi saanud patsientidest.
The most important serious adverse reactions identified were hepatotoxicity and thrombotic/thromboembolic events.
Kõige olulisemad tõsised kõrvaltoimed olid hepatotoksilisus ja trombootilis/trombemboolilised juhud.
The most important serious side effects are kidney failure and impairment; problems with the heart and circulation such as heart failure, blood clots in the arteries leading to stroke or heart attack; bleeding into a tumour in the brain; a syndrome known as ‘posterior reversible encephalopathy syndrome’ characterised by headache, confusion, fits and loss of vision; and liver failure.
Kõige olulisemad tõsised kõrvalnähud on neerupuudulikkus ja -kahjustus; probleemid südame ja vereringega, nt südamepuudulikkus, verehüübed arterites, mis põhjustavad insulti või südameinfarkti; verejooks ajukasvajas; posterioorse reversiibelse entsefalopaatia sündroom, mida iseloomustavad peavalu, segadustunne, krambid ja nägemiskaotus; maksapuudulikkus.