natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The study showed that 15% of patients receiving 0.6 mg Signifor (12 patients out of 82) and 26% of patients receiving 0.9 mg Signifor (21 patients out of 80) had normal urine cortisol levels within six months.
Uuring näitas, et 15%-l patsientidest, kes said 0,6 mg Signifori (12 patsienti 82-st), ja 26%-l patsientidest, kes said 0,9 mg Signifori (21 patsienti 80-st), oli uriini kortisoolisisaldus kuue kuu pärast normaaltasemel.
The study showed that 42.9% (81 out of 189) of patients given Blincyto responded to treatment.
Uuringust nähtus, et ravivastus tekkis 42,9%-l Blincytot saanud patsientidest (81 patsienti 189st).
The study showed that a single 150 mg infusion of Ivemend was as effective as a three-day course of Emend in preventing nausea and vomiting.
Uuring näitas, et iivelduse ja oksendamise ennetamisel on Ivemendi 150 mg ühekordne infusioon sama efektiivne kui Emendi kolmepäevane kuur.
The study showed that after 6 weeks of treatment average blood sugar levels decreased and clinical signs improved, for example average body weight increased.
Uuring näitas, et 6 nädala pikkune ravi vähendab veresuhkru keskmist sisaldust ja leevendab kliinilisi sümptomeid, suurendades näiteks keskmist kehakaalu.
The study showed that around 87% (55 out of 63) of patients responded to treatment with Imbruvica.
Uuringus oli patsiente, kellel tekkis Imbruvicaga ravivastus, ligikaudu 87% (55 patsienti 63st).
The study showed that blood-phosphate levels fell on average by 0.7 mg/dl with Fexeric compared with 0.3 mg/dl with placebo.
Uuringust nähtus, et Fexericiga langes vere fosfaadisisaldus keskmiselt 0,7 mg/dl ning platseeboga 0,3 mg/dl.
The study showed that comparable and consistent results were obtained for both products and that NovoEight can be reliably measured in plasma without the need of a separate NovoEight standard.
Uuring näitas, et võrreldavad ja kokkulangevad tulemused saadi mõlema toote puhul, ning NovoEight’i saab usaldusväärselt määrata plasmas ilma vajaduseta eraldi NovoEight’i standardile.
The study showed that Foclivia produced an antibody response that satisfies these criteria.
Uuring näitas, et Foclivia tekitas nendele kriteeriumidele vastava antikehade sisalduse.
The study showed that Izba was as effective as Travatan at reducing pressure in the eye following 2 weeks, 6 weeks and 3 months of treatment.
Uuring näitas, et 2 nädalat, 6 nädalat ja 3 kuud manustatud Izba vähendas silmasiserõhku sama efektiivselt kui Travatan.
The study showed that Kyprolis is effective at prolonging the average length of time before the patient’s disease got worse again (progression-free survival): patients receiving Kyprolis plus lenalidomide and dexamethasone lived for an average of 26.3 months without their disease getting worse, compared with 17.6 months for patients receiving only lenalidomide and dexamethasone.
Uuringus selgus, et Kyprolis on efektiivne, pikendades keskmist aega patsiendi haiguse taassüvenemiseni (progressioonita elumus): see oli Kyprolist koos lenalidomiidi ja deksametasooniga võtnud patsientidel keskmiselt 26,3 kuud ning üksnes lenalidomiidi ja deksametasooni võtnud patsientidel 17,6 kuud.
The study showed that Ravicti was at least as effective as the comparator in controlling the blood level of ammonia: the estimated average ammonia level was approximately 866 micromoles per litre in patients treated with Ravicti, compared with approximately 977 micromoles per litre in patients treated with sodium phenylbutyrate.
Uuring tõendas, et Ravicti oli vere ammoniaagisisalduse reguleerimisel vähemalt sama efektiivne kui võrdlusravim: hinnanguline keskmine ammoniaagisisaldus Ravicti uuringurühmas oli ligikaudu 866 µmol/l (mikromooli liitri kohta) ja naatriumfenüülbutüraadi uuringurühmas ligikaudu 977 µmol/l.
The study showed that Stivarga improved survival, with treated patients living for 196 days on average, compared with 151 days for those given placebo.
Uuringus selgus, et Stivarga parandas elulemust: ravi saanud patsiendid elasid keskmiselt 196 päeva ja platseebot saanud patsiendid 151 päeva.
The study showed that Stivarga with supportive care was effective at prolonging the length of time patients lived without their disease getting worse.
Uuring näitas, et Stivarga koos toetusraviga oli efektiivne progresseerumiseta elulemuse pikendamisel (ajavahemik, mil patsiendid elasid haiguse süvenemiseta).
The study showed that the addition of Onivyde to the 5-fluorouracil plus leucovorin regimen prolonged patients’ lives: patients taking the three medicines together lived for around 6.1 months, compared with 4.2 months for patients taking 5-fluorouracil plus leucovorin, and 4.9 months for patients taking Onivyde alone.
Uuring näitas, et Onivyde lisamine 5-fluorouratsiili ja leukovoriini sisaldavale raviskeemile pikendas patsientide eluiga: kolme ravimit koos kasutanud patsiendid elasid ligikaudu 6,1 kuud, samas kui 5-fluorouratsiili ja leukovoriini kasutanud patsiendid elasid 4,2 kuud ja ainult Onivydet kasutanud patsiendid 4,9 kuud.
The study showed that the vaccine stimulates the production of adequate levels of antibodies against HPV of all nine types in girls and boys aged between nine and 15 years when compared with women 16-26 years of age, for whom protection against disease was demonstrated in the first study.
Uuringus tõendati, et vaktsiin stimuleerib piisaval tasemel antikehade teket kõigi üheksa HPV tüübi vastu 9–15-aastastel tüdrukutel ja poistel võrreldes 16–26-aastaste naistega, kelle kaitset haiguse eest tõendati esimeses uuringus.
The study testing Gardasil given as 2 doses in girls aged 9 to 13 showed that that the two doses given six months apart were no less effective than the three-dose vaccination: all subjects had developed sufficient amounts of antibodies against HPV one month after their last dose.
Uuring, mille käigus anti 9–13-aastastele tüdrukutele Gardasili kaks annust, näitas, et kuuekuulise vahega manustatud vaktsiini kaks annust ei olnud kolmest annusest vähem efektiivsed: kõigil vaktsineeritutel tekkis 1 kuu jooksul pärast viimase annuse saamist piisaval hulgal papilloomiviiruse vastaseid antikehi.
The study testing Silgard given as 2 doses in girls aged 9 to 13 showed that that the two doses given six months apart were no less effective than the three-dose vaccination: all subjects had developed sufficient amounts of antibodies against HPV one month after their last dose.
Uuring, mille käigus anti 9–13-aastastele tüdrukutele Silgardi kaks annust, näitas, et 6-kuulise vahega manustatud vaktsiini kaks annust ei olnud kolmest annusest vähem efektiivsed: kõigil vaktsineeritutel tekkis ühe 1 jooksul pärast viimase annuse saamist piisaval hulgal papilloomiviiruse vastaseid antikehi.
The study that compared Velcade given under the skin with Velcade given into a vein showed that the percentage of patients who responded partially or completely to treatment was the same (42%) when using either route of administration.
Uuringus, kus võrreldi naha alla süstitava Velcade toimet veeni süstitava Velcade toimega, ilmnes, et olenemata manustamisviisist oli ravile osaliselt või täielikult vastanud patsientide protsent sama (42%).
The study was conducted in North America, Latin America, Asia Pacific and Europe, and allowed women with previous history of HPV disease/infection to be enrolled.
Uuring korraldati läbi Põhja-Ameerikas, Ladina-Ameerikas, Aasia Vaikse ookeani poolses osas ja Euroopas ning see võimaldas kaasata HPV haiguse/infektsiooni varasema anamneesiga naisi.
The study was conducted in North America, Latin America, Asia Pacific and Europe, and allowed women with previous history of HPV disease/infection to be enrolled.
Uuring korraldati Põhja-Ameerikas, Ladina- Ameerikas, Aasia Vaikse ookeani poolses osas ja Euroopas ning see võimaldas kaasata HPV haiguse/infektsiooni varasema anamneesiga naisi.
The study was declared successful if at least one of the two co-primary endpoint was met.
Uuring oli edukas, kui saavutati vähemalt üks kahest esmasest tulemusnäitajast.
The study was designed to compare the efficacy of the 13.3 mg/24 h transdermal patch against the 9.5 mg/24 h transdermal patch during a 48-week double-blind treatment phase in Alzheimer’s disease patients who demonstrated functional and cognitive decline after an initial 24-48 week open- label treatment phase while on a maintenance dose of 9.5 mg/24 h transdermal patch.
Uuringu eesmärgiks oli võrrelda 13,3 mg/24 h transdermaalsete plaastrite efektiivsust 9,5 mg/24 h transdermaalsete plaastritega 48-nädalase topeltpimeda raviperioodi käigus Alzheimeri tõvega patsientidel, kellel ilmnes pärast 24...48 nädalast avatud raviperioodi funktsionaalset ja kognitiivset langust, kasutades säilitusannusena 9,5 mg/24 h transdermaalseid plaastreid.
The study was designed to compare the efficacy of the 13.3 mg/24 h transdermal patch against the 9.5 mg/24 h transdermal patch during a 48-week double-blind treatment phase in Alzheimer’s disease patients who demonstrated functional and cognitive decline after an initial 24-48 week open- label treatment phase while on a maintenance dose of 9.5 mg/24 h transdermal patch.
Uuringu eesmärgils oli võrrelda 13,3 mg/24 h transdermaalsete plaastrite efektiivsust 9,5 mg/24 h transdermaalsete plaastritega 48-nädalase topeltpimeda raviperioodi käigus Alzheimeri tõvega patsientidel, kellel ilmnes pärast 24...48 nädalast avatud raviperioodi funktsionaalset ja kognitiivset langust, kasutades säilitusannusena 9,5 mg/24 h transdermaalseid plaastreid.
The study was designed to compare the efficacy of the 13.3 mg/24 h transdermal patch against the 9.5 mg/24 h transdermal patch during a 48-week double-blind treatment phase in Alzheimer’s disease patients who demonstrated functional and cognitive decline after an initial 24-48 week open- label treatment phase while on a maintenance dose of 9.5 mg/24 h transdermal patch.
Uuringu eesmärk oli võrrelda 13,3 mg/24 h transdermaalse plaastri ja 9,5 mg/24 h transdermaalse plaastri efektiivsust 48-nädalase topeltpimeda raviperioodi jooksul Alzheimeri tõvega patsientidel, kellel esines funktsionaalsete ja kognitiivsete võimete langus pärast esialgset 24...48 nädalast avatud raviperioodi ja kellel kasutati säilitusannusena 9,5 mg/24 h transdermaalset plaastrit.
The study was halted based on the results of a pre-specified interim analysis that showed an improvement in TTP for patients receiving Tyverb plus capecitabine.
Uuring katkestati eelnevalt kindlaksmääratud vaheanalüüsi tulemuste tõttu, mis näitasid TTP paranemist Tyverb’i ja kapetsitabiini kombinatsioonravi grupis.
The study was prematurely stopped after 60 weeks.
Uuring lõpetati ennetähtaegselt, 60 nädala pärast.
The study was prematurely stopped after randomization of 3149 patients (placebo = 1577; dronedarone = 1572) due to the significant increase in heart failure (placebo = 33; dronedarone = 80; HR = 2.49 (1.66-3.74)]; stroke [placebo = 8; dronedarone = 17; HR = 2.14 (0.92-4.96)] and cardiovascular death [placebo = 6; dronedarone = 15; HR = 2.53 (0.98-6.53)] (see sections 4.3 and 4.4).
Uuring lõpetati enneaegselt pärast 3149 patsiendi randomiseerimist (platseebo=1577; dronedaroon=1572), seoses oluliselt suurenenud südamepuudulikkuse (platseebo=33; dronedaroon=80; HR=2,49 (1,66…3,74)), insuldi (platseebo=8; dronedaroon=17; HR=2,14 (0,92…4,96)) ja suremusega südame-veresoonkonnaga seotud põhjustel (platseebo=6; dronedaroon=15; HR=2,53 (0,98…6,53)), vt lõigud 4.3 ja 4.4.
The study was primarily designed as a pharmacokinetic study (see section 5.2) and efficacy endpoints were only exploratory.
See uuring oli algselt mõeldud kui farmakokineetiline uuring (vt lõik 5.2) ning efektiivsusega seotud tulemusnäitajad olid ainult uurimuslikud.
The study was primarily designed as a pharmacokinetic study (see section 5.2) and efficacy endpoints were only exploratory.
See uuring oli mõeldud peamiselt farmakokineetiliste näitajate uurimiseks (vt lõik 5.2) ning efektiivsusega seotud tulemusnäitajad olid ainult uurimuslikud.
The study was stopped early because of the occurrence of severe cardiovascular events (such as cardiovascular death or hospitalisation and stroke) in some patients taking Multaq.
Uuring peatati ettenähtust varem, sest mõnel Multaqit võtnud patsiendil esines raskeid kardiovaskulaarseid juhte (kardiovaskulaarne surm, kardiovaskulaarsete tüsistuste haiglaravi või insult).
The study was un-blinded after this planned interim analysis of OS had crossed the pre-specified efficacy boundary.
Uuringu pimemenetlus lõpetati pärast seda planeeritud üldise elulemuse (OS) vaheanalüüsi, mis ületas eelmääratletud efektiivsuse piirtingimuse.
The study was ‘open label’, meaning that the doctor and patients knew which medicine they were using, because Ferriprox was given by mouth, whereas deferoxamine was given by injection under the skin overnight.
See oli avatud uuring, st arst ja patsiendid teadsid, mis ravimit nad kasutasid, sest Ferriproxi manustati suu kaudu, kuid deferoksamiini nahaaluse süstina öösiti.
The study went on to look at the number of bleeding episodes and rated Advate’s effectiveness in stopping bleeding on a scale from ‘none’ to ‘excellent’ in 107 patients, all of whom received Advate.
Uuringus loendati verejookse ja hinnati Advate efektiivsust verejooksu peatamise skaalal „toime puudub” kuni „suurepärane toime” 107 patsiendil, kes kõik said Advatet.
The study will also provide data on pregnancies in women taking the medicine, and on healthcare professionals’ compliance with the recommendations to screen and monitor patients before and during treatment.
Uuringust saab andmeid ka ravimit võtvate rasedate ning selle kohta, kuidas tervishoiutöötajad täidavad soovitusi kontrollida ja jälgida patsiente enne ravi ja ravi ajal.
The study will evaluate over a minimum of 1 year the incidence of all-cause mortality and adverse events of special interest in patients with systemic lupus erythematosus.
Uuring hindab minimaalselt 1 aasta jooksul erinevatel põhjustel suremuse ja erilist huvi pakkuvate kõrvatoimete esinemissagedust süsteemse erütematoosluupusega patsientidel.
The study will include approximately 60 % of patients who receive vandetanib within the EU.
Uuringusse kuulub ligikaudu 60% patsientidest, kes saavad EL-s vandetaniibravi.
The study will look at the effects of Fampyra on other aspects of walking ability besides walking speed and will further investigate ways for the earlier identification of patients who respond to Fampyra earlier in order to guide further treatment.
Uuringus vaadeldakse, kuidas Fampyra mõjub kõndimiskiiruse kõrval muudele patsiendi kõndimisvõime aspektidele, samuti käsitletakse täiendavalt viise, kuidas saaks aegsasti kindlaks määrata kiire ravivastusega patsiendid, mis võimaldaks suunata edasist ravi.
The study with the combination of linagliptin and metformin showed that it was more effective than linagliptin or metformin alone, as well as placebo, at reducing HbA1c levels.
Linagliptiini ja metformiini kombineeritud kasutamise uuringus selgus, et kombineeritud ravi on HbA1c- sisalduse vähendamisel efektiivsem kui linagliptiin või metformiin ainsa ravimina või platseebo.
The study, which lasted for 20 weeks, consisted of an initial phase of 8 weeks to establish the dose and an evaluation phase of 12 weeks.
20 nädalat kestnud uuring koosnes 8-nädalasest esialgsest perioodist Pexioni annuse kindlaksmääramiseks ja 12-nädalasest hindamisperioodist.
the study.
(1,00…1,14)
The study’s primary endpoint was the composite of cardiovascular death, MI, stroke, and UCR.
Uuringu esmane tulemusnäitaja oli kombineeritud, hõlmates kardiovaskulaarset surma, MI-d, insulti ja UCR-i.
The subcutaneous administration of single doses (0.25 mg to 3 mg cetrorelix) and also daily dosing over 14 days show linear kinetics.
Ühekordse annuse (0,25...3 mg tsetroreliksi) subkutaansel manustamisel ning ravimi igapäevasel kasutamisel 14 päeva jooksul oli farmakokineetika lineaarne.
The subject incidence of serious adverse reactions at the recommended dose of Kineret (100 mg/day) was comparable with placebo (7.1% compared with 6.5% in the placebo group).
Tõsiste kõrvaltoimete sagedus Kinereti soovitatud annuse puhul (100 mg päevas) oli platseeboga võrreldav (7,1% võrreldes 6,5%-ga platseeborühmas).
The subject incidence of serious adverse reactions in RA studies at the recommended dose of Kineret (100 mg/day) was comparable with placebo (7.1% compared with 6.5% in the placebo group).
Tõsiste kõrvaltoimete sagedus Kinereti soovitatud annuse puhul (100 mg päevas) oli RA uuringutes platseeboga võrreldav (7,1% võrreldes 6,5%-ga platseeborühmas).
The subject was initially comatose with AV block and then fully recovered without permanent sequelae.
Patsient oli südame AV blokaadi tõttu algselt komatoosses seisundis ja paranes seejärel täielikult ilma püsivate kahjustusteta.
The subjects ranged in age from 31 to 67 years (median age 54 years) with average baseline alpha1-proteinase inhibitor levels of approximately 6.15 µM, and average volume-adjusted CT lung density of 47 g/L / 50 g/L for Respreeza and placebo subjects, respectively.
Uuringus osalejate vanus oli 31 kuni 67 aastat (vanuse mediaan 54 aastat) ja keskmised alfa-1 proteinaasi inhibiitori algtasemed olid ligikaudu 6,15 µM ja kompuutertomograafiaga hinnatud keskmine mahuga kohandatud kopsukoe tihedus 47 g/l / 50 g/l vastavalt Respreeza’t ja platseebot kasutanud uuringus osalejatel.
The subjects received either a single intravenous dose of 1000 Units or a 1000 Units dose followed by a second dose of 1000 Units 60 minutes later.
Uuringus osalejad said kas ühekordse intravenoosse annuse 1000 ühikut või kaks 1000-ühikulist annust 60-minutilise vahega.
The subjects were aged 6 years and above and had an FEV1% predicted of 25-75%.
Uuringus osalejad olid vanemad kui 6-aastased ning neil oli FEV1 25–75% eeldatavast.
The subjects were then continued on different regimens based on Treatment Week (TW) 8 response-guided therapy (Victrelis-RGT).
Seejärel jätkasid uuritavad erinevates skeemidega 8. ravinädalal vastusepõhise ravi alusel (Victrelise vastusepõhine ravi).
The subject’s fluid status should be evaluated following parenteral support reduction and corresponding adjustment performed, as needed.
Uuringus osaleja vedelikutarbimist tuleb hinnata pärast parenteraalse toetuse vähendamist ja vajaduse korral seda kohandada.
The sublingual tablets are taken using the Zalviso administration device, which is a system that delivers a single dose upon activation.
Keelealuseid tablette võetakse Zalviso manustamisseadme abil.
The subsequent administration of HEXAVAC for completion of the hepatitis B vaccination series in infants who were born of HBsAg-positive mothers and received HBIG or infants born of mothers of unknown status has not been studied.
HEXAVAC’i edasist manustamist hepatiit B vaktsineerimise kuuri lõpuleviimiseks imikutel, kelle emad olid HBsAg-positiivsed ja kes said HBIG, või imikutel, kelle emade seisund oli nende sünni ajal teadmata, ei ole uuritud.
The subsequent administration of HEXAVAC for completion of the hepatitis B vaccination series in infants who were born of HBsAg-positive mothers and received HBIG or infants born of mothers of unknown status has not been studied.
HEXAVAC’i edasist manustamist hepatiit B vaktsineerimise seeria lõpuleviimiseks imikutel, kelle emad olid HBsAg-positiivsed ja kes said HBIG, või imikutel, kelle emade seisund oli nende sünni ajal teadmata, ei ole uuritud.
The subsequent administration of PROCOMVAX for completion of the hepatitis B vaccination series in infants who were born of HBsAg positive mothers and received HBIG or infants born of mothers of unknown status has not been studied.
Ei ole uuritud PROCOMVAX’i järgnevat manustamist hepatiit B vastase vaktsinatsioonikuuri lõpetamiseks lastel, kelle emad on HBsAg-positiivsed ja kes on saanud hepatiit B immuunglobuliini, või kelle emade tervislik seisund ei ole teada.
The subsequent docetaxel doses were administered immediately after completion of the trastuzumab infusion, if the preceding dose of trastuzumab was well tolerated.
Järgnevad dotsetakseeli annused manustati otsekohe pärast trastuzumabi infusiooni lõppu, kui patsient talus eelnevalt manustatud trastuzumabi annust hästi.
The substance binds with high affinity to the ATP-binding site in such a manner that it is a potent inhibitor of wild-type BCR-ABL and maintains activity against 32/33 imatinib-resistant mutant forms of BCR-ABL.
Ravim seondub suure afiinsusega ATP-seondumiskohaga, olles metsikut tüüpi BCR-ABL tugev inhibiitor ja säilitades toime 32/33 imatiniibi suhtes resistentsete BCR-ABL mutantsete vormide vastu.
The substance is also absorbed into the systemic circulation where it binds strongly to carbonic anhydrase in red blood cells (RBCs).
Aine imendub ka süsteemsesse vereringesse, kus see seondub tugevalt karboanhüdraasiga ja akumuleerub erütrotsüütides (RBC).
The subunit deficiency of patients should be determined prior to treatment by appropriate diagnostic procedures including factor XIII activity and immunoassay and if applicable genotyping.
Alaühiku puudulikkus tuleb patsientidel kindlaks teha enne ravi alustamist sobivate diagnostiliste testide, sh faktor XIII aktiivsuse määramise, immuunanalüüsi ja võimalusel genotüübi määramisega.
The success and assessment of treatment may be impaired if the treated area is affected by the presence of skin diseases (skin inflammation, located infection, psoriasis, excema, and benign or malignant skin cancers) as well as tattoos.
Nahahaigused (nahapõletik, lokaliseerunud infektsioon, psoriaas, ekseem ja healoomulised või pahaloomulised nahavähid) ja samuti tätoveeringud ravipiirkonnas võivad ravi tulemuslikkust vähendada ja hindamist häirida.
The success and assessment of treatment may be impaired if the treated area of the skin is further affected by
Ravi tulemuslikkus võib väheneda ja selle hindamine olla häiritud, kui ravitavat nahapiirkonda
The success of thyroid remnant ablation also was assessed by the criterion of Thyrogen-stimulated serum Tg level < 2 ng/ml eight months after ablation, but only in patients who were negative for interfering anti-Tg antibodies.
Kilpnäärme jäänuste ablatsiooni edukust hinnati samuti Thyrogen’i stimuleeritud seerumi Tg taseme <2 ng/ml kriteeriumi järgi kaheksa kuud pärast ablatsiooni, kuid ainult anti-Tg antikehade suhtes negatiivsetel patsientidel.
The successful engraftment achieved in all patients during phase II trials suggests the appropriateness of the targeted AUCs.
II faasi uuringutes kõikidel patsientidel saavutatud edukas siirdamine näitab AUC sihtvahemiku sobivust.
The successful global response rate at the End of Intravenous Treatment (primary endpoint) was 8/11 (72.7%) for anidulafungin and 3/3 (100.0%) for caspofungin (difference -27.3, 95% CI -80.9, 40.3); the successful global response rate at the End of All Treatment was 8/11 (72.7%) for anidulafungin and 3/3 (100.0%) for caspofungin (difference -27.3, 95% CI -80.9, 40.3).
Intravenoosse ravi lõpuks oli edukas üleüldine ravivastus 8/11 (72,7%) anidulafungiini rühmas ja 3/3 (100,0%) kaspofungiini rühmas (erinevus –27,3, 95% CI –80,9, 40,3); kogu ravi lõpuks oli edukas üleüldine ravivastus 8/11 (72,7%) anidulafungiini rühmas ja 3/3 (100,0%) kaspofungiini rühmas (erinevus –27,3, 95% CI –80,9, 40,3).
The sugammadex pharmacokinetic parameters were calculated from the total sum of non-complex- bound and complex-bound concentrations of sugammadex.
Sugammadeksi farmakokineetilised parameetrid arvutati sugammadeksi nii kompleksi mitteseotud kontsentratsioonide kui ka kompleksi seotud kontsentratsioonide kogusumma põhjal.
The suggested order is as follows, unless otherwise advised by your doctor:
Kui arst ei ole teile öelnud teisiti, siis on ravimite manustamise soovitatav järjekord selline:
The sulfoxide and N-glucuronide metabolites show approximately 400-fold and 8000-fold less in vitro potency, respectively, against VEGFR-2 compared to axitinib.
Sulfoksiidi ja N-glükuroniidi metaboliidid omavad in vitro umbes 400 ja 8000 korda väiksemat toimet VEGFR-2 suhtes kui aksitiniib.