natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Stronghold spot-on solution
Stronghold täpilahus
strongly encouraged (see section
plasmas (vt lõik 4.4).
strongly encouraged (see section
Sakvinaviir/ritonaviir
Strontium ranelate
Strontsiumranelaat
Structural damage in both hands and feet was assessed radiographically by the change from baseline in the vdH-S score, modified for PsA by addition of hand distal interphalangeal (DIP) joints.
GO-BEFORE uuringus kasutati struktuursete kahjustuste raskusastme hindamiseks vdH-S skoori muutust võrreldes lähtetasemega, mis kujutab endast struktuursete muutuste ühendskoori, mis radiograafiliste näitajate alusel mõõdab liigese erosioonide arvu ja raskusastet ning liigeseõõne ahenemist käte/randme ja jala liigestes.
Structural joint damage (erosions and joint space narrowing) in both hands and feet was measured by the change from baseline in the total van der Heijde-modified Sharp score (0-440).
Struktuurseid liigeskahjustusi (erosioonid ja liigesruumi kitsenemine) mõlemal käel ja jalal hinnati muutusena algtasemest totaalses van der Heijde modifitseeritud Sharp- skooris (0…440).
Structural joint damage was assessed radiographically over a two-year period in Studies II, and VI.
Uuringutes II ja VI hinnati radiograafiliselt liigese struktuuri kahjustusi enam kui kahe aasta vältel.
Structural joint damage was assessed radiographically over a two-year period in Studies II, VI, and SC-II.
Uuringutes II, VI ja SC-II hinnati radiograafiliselt liigese struktuuri kahjustusi enam kui kahe aasta vältel.
Stud y
Statiini
studied.
Antihistamiinikumid
Studies 3 and 4 showed efficacy in controlling uterine fibroid symptoms (e.g. uterine bleeding) and reducing fibroid size after 2 and 4 courses.
ja 4. uuringus täheldati emakafibroididega kaasuvate sümptomite (nt emakasisese verejooksu) vähenemist ja fibroidide suuruse vähenemist pärast 2. ja 4. ravikuuri.
Studies also demonstrate that the dissociation of binding to the insulin receptor of insulin lispro is equivalent to human insulin.
Samuti on uuringud näidanud, et lispro-insuliin ja insuliiniretseptori seose katkemist esineb sama palju kui iniminsuliini puhul.
Studies also demonstrate that the dissociation of binding to the insulin receptor of insulin lispro is equivalent to human insulin.
Samuti on uuringud näidanud, et lispro-insuliini ja insuliiniretseptori seose katkemist esineb sama palju kui iniminsuliini puhul.
Studies also indicated Synjardy was as effective as empagliflozin and metformin taken separately, and that the combination helped reduce HbA1c when added to treatment including insulin.
Uuringud tõendasid ka, et Synjardy oli sama efektiivne kui eraldi manustatavad empagliflosiin ja metformiin ning et insuliinravile lisatud kombinatsioonravi aitas vähendada HbA1c sisaldust.
Studies also looked at the use of Humalog in 542 patients aged between two and 19 years, and the use of Humalog in combination with sulphonylureas.
Uuriti ka Humalogi kasutamist 542 patsiendil vanuses 2–19 aastat ja Humalogi kasutamist koos sulfonüüluurearavimitega.
Studies also looked at the use of Liprolog in 542 patients aged between two and 19 years, and the use of Liprolog in combination with sulphonylureas.
Uuriti ka Liprologi kasutamist 542 patsiendil vanuses 2–19 aastat ning Liprologi kasutamist koos sulfonüüluurearavimitega.
Studies also showed that when Nimenrix was given as a booster to people several years after they had been vaccinated with Nimenrix or another meningococcal vaccine, it increased the level of antibodies.
Uuringutes suurendas korduvvaktsiinina kasutatud Nimenrix antikehade sisaldust ka inimestel, keda oli mitu aastat varem vaktsineeritud Nimenrixi või teise meningokokkvaktsiiniga.
Studies at repeated doses have not been conducted in patients with impaired renal function (see section 4.2).
Korduvate annustega uuringuid ei ole neerufunktsiooni kahjustusega patsientidel tehtud (vt lõik 4.2).
Studies carried out with Nivestim showed that it was comparable to Neupogen.
Nivestimiga tehtud uuringud näitasid, et Nivestim on võrreldav Neupogeniga.
Studies characterising the pharmacokinetics of dulaglutide in paediatric patients have not been performed.
Lastel ei ole uuringuid dulaglutiidi farmakokineetika iseloomustamiseks läbi viidud.
Studies characterising the pharmacokinetics of empagliflozin in paediatric patients have not been performed.
Lastel empagliflosiini farmakokineetikat uuritud ei ole.
Studies characterising the pharmacokinetics of linagliptin in paediatric patients have not been yet performed.
Linagliptiini farmakokineetikat iseloomustavaid uuringuid ei ole veel lastega läbi viidud.
Studies characterizing the pharmacokinetics of linagliptin in paediatric patients have not been yet performed.
Linagliptiini farmakokineetikat iseloomustavaid uuringuid lastel ei ole veel tehtud.
Studies conducted in
Uuringu koht
Studies conducted in AIDS-KS patients who were taking Paxene and multiple concomitant medicinal products suggest that the systemic clearance of paclitaxel was significantly lower (p < 0.05) in the presence of nelfinavir and ritonavir, but not with indinavir.
Paxene’t ja mitmeid teisi ravimeid saanud AIDS-KS patsientidel teostatud uuringutes leiti, et samaaegselt nelfinaviiri või ritonaviiri manustanud patsientidel oli paklitakseeli süsteemne kliirens märkimisväärselt langenud (p < 0,05), seda ei ilmnenud indinaviiri samaaegse manustamise korral.
Studies conducted in Caucasian and Japanese healthy subjects have shown that poor metabolisers have, on average,4- fold higher voriconazole exposure(AUCτ) than their homozygous extensive metaboliser counterparts.
Kaukaasia rassist ja jaapanlastest tervete vabatahtlike võrdleval uuringul selgus, et tagasihoidlikel metaboliseerijatel on vorikonasooli AUCτ keskmiselt 4 korda kõrgem kui nende homosügootsetel intensiivsetest metaboliseerijatest vastanditel.
Studies conducted in healthy subjects and patients with multiple myeloma suggest that Thalidomide is not influenced to any significant extent by renal or hepatic function (see section 5.2).
Uuringud tervete uuringus osalejatega ja hulgimüeloomiga patsientidega näitavad, et talidomiidi toime ei sõltu oluliselt neeru- või maksafunktsioonist (vt lõik 5.2).
Studies conducted in HIV-
ööpäevas)
Studies conducted in HIV- infected patients
Uuringud HIV-infektsiooniga patsientidel.
Studies evaluated the use of Eperzan 30 mg and 50 mg once weekly, allowing for optional titration of Eperzan from 30 mg to 50 mg once weekly in 5 of the 8 studies.
Uuringutes hinnati Eperzan 30 mg ja 50 mg annuse kasutamist üks kord nädalas, kus 5 uuringus 8-st oli lubatud Eperzan’i valikuline tiitrimine 30 mg-lt 50 mg-ni üks kord nädalas.
Studies evaluating the use of fosaprepitant in paediatric patients are on-going (see section 4.2 for information on paediatric use).
Uuringud, mis hindavad fosaprepitandi kasutamist lastel, alles käivad (infot kasutamise kohta lastel vt lõigust 4.2).
Studies examining administration of Cholestagel as a single dose with breakfast, a single dose with dinner, or as divided doses with breakfast and dinner did not show significant differences in LDL-C reduction for different dosing schedules.
Uuringud Cholestagel’i manustamise kohta ühekordse annusena koos hommikusöögiga, ühekordse annusena koos õhtusöögiga või jagatud annustena nii koos hommiku- kui õhtusöögiga ei näidanud LDL-C taseme vähenemise olulisi erinevusi erinevate annustamisrežiimide korral.
Studies from outside the ICU have confirmed that Dexdor can be administered safely to patients without endotracheal intubation provided adequate monitoring is in place.
IRO välised uuringud näitasid, et Dexdor’i võib ohutult patsientidele manustada ilma endotrahheaalse intubatsioonita adekvaatse jälgimise all.
Studies have also been carried out in nearly 1,400 adults with type 1 or type 2 diabetes to measure the effectiveness of insulin glargine 100 units/ml injected at any time during the day, compared with an injection given in the evening.
Uuriti ka ligi 1400 täiskasvanud patsienti, kellel oli I või II tüüpi diabeet, et võrrelda ööpäeva jooksul mis tahes kellaajal ja õhtul süstitud glargiininsuliini 100 U/ml efektiivsust.
Studies have also been carried out to show that the recommended doses of Tamiflu in full-term babies up to one year of age produce similar levels of the medicine in the blood as the effective doses for older patients.
Uuringutega tõendati ka, et Tamiflu soovitatava annuse manustamisel tekib kuni 1 aasta vanuste tähtaegselt sündinud imikute veres sarnane toimeainesisaldus kui vanematel patsientidel efektiivsete annuste manustamisel.
Studies have been carried out to prove that Acticam is ‘bioequivalent’ to the reference veterinary medicine: this means that Acticam is equivalent to Metacam 1.5 mg/ml suspension in the way it is absorbed and used by the body.
Tehtud uuringud tõendavad Acticami bioekvivalentsust võrdlus-veterinaarravimiga: see tähendab, et Acticam imendub ja toimib organismis samamoodi nagu Metacam 1,5 mg/ml suspensioon.
Studies have been carried out to prove that Flexicam is ‘bioequivalent’ to the reference veterinary medicine: this means that Flexicam is equivalent to Metacam 1.5 mg/ml suspension in the way it is absorbed and used by the body.
On tehtud uuringud, et tõendada Flexicami bioekvivalentsust võrdlus-veterinaarravimiga: Flexicam imendub ja toimib organismis samamoodi nagu Metacam 1,5 mg/ml suspensioon.
Studies have been carried out to prove that Melosus is ‘bioequivalent’ to the reference veterinary medicine which means that Melosus is equivalent to Metacam in the way it is absorbed and used by the body.
Uuringute tulemusel on selgunud Melosusi bioekvivalentsus võrdlusravimiga – see tähendab, et Melosus imendub ja toimib organismis samamoodi nagu Metacam.
Studies have been carried out to prove that Meloxidyl is ‘bioequivalent’ to the reference veterinary medicinal product: this means that Meloxidyl is equivalent to Metacam in the way it is absorbed and used by the body.
Tehtud uuringud tõendavad Meloxidyli bioekvivalentsust võrdlus-veterinaarravimiga: see tähendab, et Meloxidyl imendub ja toimib organismis samamoodi nagu Metacam.
Studies have been carried out to prove that Meloxivet is ‘bioequivalent’ to the reference veterinary medicine: this means that Meloxivet is equivalent to Metacam 1.5 mg/ml suspension in the way it is absorbed and used by the body.
Korraldatud uuringud tõendavad Meloxiveti bioekvivalentsust võrdlus- veterinaarravimiga: see tähendab, et Meloxivet imendub organismis samamoodi nagu Metacam 1,5 mg/ml suspensioon ning organism kasutab Meloxivet samamoodi nagu Metacam 1,5 mg/ml suspensiooni.
Studies have been carried out to prove that Meloxoral is ‘bioequivalent’ to the reference veterinary medicine which means that Meloxoral is equivalent to Metacam in the way it is absorbed and used by the body.
Uuringute tulemusel on selgunud Meloxorali bioekvivalentsus võrdlusravimiga – see tähendab, et Meloxoral imendub ja toimib organismis samamoodi nagu Metacam.
Studies have been carried out to show that Bosulif is effective at reducing the proportion of white blood cells with the Philadelphia chromosome.
Uuringud on näidanud, et Bosulif on efektiivne Philadelphia kromosoomiga valgete vereliblede hulga vähendamiseks.
Studies have not been conducted in patients with impaired hepatic function.
Maksafunktsiooni häirega patsientidel pole uuringuid läbi viidud.
Studies have not been conducted in patients with severe hepatic impairment (Child-Pugh Class C, score 10 to 15) but exposure is expected to be higher than in patients with moderate hepatic impairment.
Raske maksafunktsiooni kahjustusega patsientidel (Child-Pugh’ klass C, skoor 10 kuni 15) ei ole uuringuid läbi viidud, kuid plasmakontsentratsioon on eeldatavalt suurem kui mõõduka maksafunktsiooni kahjustusega patsientidel.
Studies have not been conducted in patients with severe hepatic impairment (Child-Pugh Class C, score 10 to 15), but exposure is expected to be higher than in patients with moderate hepatic impairment.
Raske maksafunktsiooni kahjustusega patsientidega (Child-Pugh klass C, skoor 10 kuni 15) ei ole uuringuid läbi viidud, kuid kontsentratsioon on eeldatavalt suurem kui mõõduka maksafunktsiooni kahjustusega patsientidel.
Studies have not been conducted to assess the potential effects of Fabrazyme on impairment of fertility.
Uuringuid Fabrazyme’i võimaliku kahjuliku toime kohta fertiilsusele ei ole läbi viidud.
Studies have not been conducted with INCRELEX in nursing mothers.
INCRELEXiga ei ole tehtud uuringuid imetavatele emadele.
Studies have not been done in patients with juvenile idiopathic arthritis to assess the effects of continued Enbrel therapy in patients who do not respond within 3 months of initiating Enbrel therapy.
Puuduvad uuringud juveniilse idiopaatilise artriidiga patsientide kohta, mis näitaksid Enbreliga ravi jätkamise efektiivsust neil, kel ei tekkinud kliinilist paranemist 3 kuu vältel ravi alustamisest.
Studies have not been performed to examine the effects of Fabrazyme on fertility.
Fabrazyme’i mõju viljakusele ei ole uuritud.
Studies have shown benefit in two forms of NSCLC, known as non-squamous and squamous.
Uuringud näitavad kasulikkust lamerakulise mitteväikerakk-kopsuvähi muu kui lamerakulise ja muu kui lamerakulise vormi korral.
Studies have shown chemical stability and sterility of diluted aldesleukin (dispensed in capped polypropylene tuberculin syringes) for up to three weeks when prepared in a controlled aseptic environment and stored under refrigeration at 2°C – 8°C.
Uuringud on näidanud lahjendatud aldesleukiini (väljastatuna korgiga suletud polüpropüleenist tuberkuliinisüstaldes) keemilist stabiilsust ja steriilsust kuni kolm nädalat, kui ravim valmistati kontrollitud aspetilistes tingimustes ning hoiti külmkapis temperatuuril 2°C - 8°C.
Studies have shown that Jetrea was effective in treating VMA and it is therefore expected to be effective in preventing worsening of vision which may occur with untreated and progressive VMT.
Uuringud näitasid, et Jetrea on vitreomakulaarse adhesiooni ravis efektiivne, ja seetõttu eeldatakse, et Jetrea aitab edukalt ennetada nägemise halvenemist, mis võib esineda ravimata ja progresseeruva vitreomakulaarse traktsiooni korral.
Studies have shown that monthly treatment of dogs will prevent infections caused by Uncinaria stenocephala.
Katsed näitavad ka, et igakuine koerte ravi väldib ka Uncinaria stenocephala invasiooni.
Studies have shown that salmeterol and fluticasone propionate and their metabolites, are excreted into the milk of lactating rats.
Uuringud on näidanud, et salmeterool ja flutikasoonpropionaat ning nende metaboliidid erituvad lakteerivate rottide piima.
Studies have suggested that the incidence of VTE in women who used EVRA is up to 2-fold higher than in users of CHCs that contain levonorgestrel.
Uuringud pakuvad, et VTE esinemissagedus on EVRA’t kasutavatel naistel kuni kaks (2) korda suurem kui levonorgestreeli sisaldavaid KHK-sid kasutavatel naistel.
Studies I, II, III, IV, V, VI, SC-II, and SC-III evaluated 339, 638, 389, 1441, 431, 509, 646, and
Uuringutes I, II, III, IV, V, VI, SC-II ja SC-III osales vastavalt 339, 638, 389, 1441, 431, 509, 646 ja
Studies I, II, III, V, and VI required patients to have at least 12 tender and 10 swollen joints at randomization.
Uuringutes I, II, III, V ja VI pidi patsiendil randomiseerimisel olema vähemalt 12 valulikku ja 10 turses liigest.
Studies I-V enrolled patients  18 years of age with active RA diagnosed according to the American College of Rheumatology (ACR) criteria and who had at least eight tender and six swollen joints at baseline.
Uuringutes I-V osalesid patsiendid vanuses ≥ 18 aastat, kellel oli aktiivset reumatoidartriiti diagnoositud ACR (American College of Rheumatology) kriteeriumide järgi ning kellel esines uuringueelselt vähemalt kaheksa valulikku ja kuus turses liigest.
Studies in adults and elderly
Uurimused täiskasvanutel ja eakatel
Studies in adults and elderly:
Uurimused täiskasvanutel ja eakatel:
Studies in animals (rats and rabbits) have shown developmental toxicity, including teratogenicity and embryo- lethality (see section 5.3).
Loomkatsetes (rottidel ja küülikutel) on täheldatud arengutoksilisust, sealhulgas teratogeensust ja embrüode letaalsust (vt lõik 5.3).
Studies in animals did not indicate any teratogenic effects in rats or rabbits, but embryotoxicity was observed in rats and rabbits at maternal toxic doses (see section 5.3).
Loomkatsetes ei ilmenud teratogeenseid toimeid rottidel ja küülikutel, kuid emasloomale toksilistes doosides leiti rottidel ja jänestel embrüotoksilisi toimeid (vt lõik 5.3).
Studies in animals do not indicate direct or indirect harmful effects with respect to pregnancy, embryonal/foetal development, parturition or postnatal development (see section 5.3).
Farmakoloogilise ohutuse, korduvtoksilisuse, reproduktsiooni- ja arengutoksilisuse mittekliinilised uuringud ei ole näidanud kahjulikku toimet inimesele.
Studies in animals dosed with apixaban have shown no effect on fertility (see section 5.3).
Uuringud apiksabaani saanud loomadel ei ole näidanud toimet fertiilsusele (vt lõik 5.3).
Studies in animals have indicated that cetrorelix exerts a dose related influence on fertility, reproductive performance and pregnancy.
Loomkatsed on näidanud, et tsetroreliks avaldab viljakusele, reproduktiivsusvõimele ja tiinusele annusest sõltuvat toimet.
Studies in animals have shown excretion of both metformin and vildagliptin in milk.
Loomkatsed on näidanud nii metformiini kui vildagliptiini eritumist rinnapiimaga.
Studies in animals have shown fetotoxicity only at dose levels much higher than the maximum human exposure to aclidinium and adverse effects in reproduction studies with formoterol at very high systemic exposure levels (see section 5.3).
Loomkatsed on näidanud lootetoksilisust vaid selliste aklidiini annuste korral, mis ületavad oluliselt inimesel kasutatavat maksimaalset annust, ja formoterooliga läbi viidud reproduktsiooniuuringutes esines kõrvaltoimeid väga kõrgete süsteemsete annuste korral (vt lõik 5.3).
Studies in animals have shown fetotoxicity only at dose levels much higher than the maximum human exposure to aclidinium bromide (see section 5.3).
Loomkatsed on näidanud lootetoksilisust vaid selliste aklidiinbromiidi annuste korral, mis ületavad oluliselt inimesel kasutatavat maksimaalset annust (vt lõik 5.3).
Studies in animals have shown minor reproductive toxicity (see section 5.3).
Loomkatsed on näidanud vähest kahjulikku toimet reproduktiivsusele (vt lõik 5.3).
Studies in animals have shown no reproductive toxicity with emtricitabine or tenofovir alafenamide (see section 5.3).
Loomkatsed ei ole näidanud emtritsitabiini ega tenofoviiralafenamiid kahjulikku toimet reproduktiivsusele (vt lõik 5.3).
Studies in animals have shown reproduction toxicity (see section 5.3).
Katsed loomadega on näidanud reproduktsiooni toksilisuse esinemist (vt lõik 5.3).
Studies in animals have shown reproductive toxicity (embryo-fetal lethality and malformations). (see section 5.3)
Loomkatsed on näidanud kahjulikku toimet reproduktiivsusele (embrüo/loote surma ja väärarenguid) (vt lõik 5.3).
Studies in animals have shown reproductive toxicity (see section 5.3
Loomkatsed on näidanud kahjulikku toimet reproduktiivsusele (vt 5.3).
Studies in animals have shown reproductive toxicity (see section 5.3).
Loomkatsed on näidanud kahjulikku toimet reproduktiivsusele (vt jaotist "Fertiilsus").
Studies in animals have shown reproductive toxicity (teratogenicity, embryotoxicity, see section 5.3).
Loomkatsed on näidanud kahjulikku toimet reproduktiivsusele (teratogeensust, embrüotoksilisust, vt lõik 5.3).
Studies in animals have shown reproductive toxicity at systemic exposure levels (AUC) of duloxetine lower than the maximum clinical exposure (see section 5.3).
Loomkatsed on näidanud kahjulikku toimet reproduktiivsusele duloksetiini süsteemse saadavuse (AUC) puhul, mis jäävad allapoole maksimaalsest kliinilisest süsteemsest saadavusest (vt lõik 5.3).
Studies in animals have shown reproductive toxicity following systemic administration of ciclosporin at exposure considered sufficiently in excess of the maximum human exposure indicating little relevance to the clinical use of IKERVIS.
Loomkatsed on näidanud kahjulikku toimet reproduktiivsusele pärast tsüklosporiini süsteemset manustamist kontsentratsioonis, mis oli nii palju suurem maksimaalsest inimesel kasutatavast kontsentratsioonist, mistõttu see oli väheoluline IKERVIS’e kliinilise kasutamise seisukohast.
Studies in animals have shown reproductive toxicity including malformations (see section 5.3).
Loomkatsetes on ilmnenud reproduktsioonitoksilisus, sealhulgas väärarengud (vt lõik 5.3).
Studies in animals have shown reproductive toxicity including serious teratogenic effects and effects on embryofoetal survival in the rat at maternal systemic exposures lower than those in humans at therapeutic doses (see section 5.3).
Loomuuringud on näidanud reproduktsioonitoksilisust, muu hulgas raskeid teratogeensed toimed ja mõju loote elulemusele rottidel süsteemsete kontsentratsioonide juures, mis on väiksemad kui inimestel terapeutiliste annuste puhul (vt lõik 5.3).
Studies in animals have shown reproductive toxicity.
Loomadega tehtud uuringud on näidanud reproduktiivset toksilisust.
Studies in animals have shown reproductive toxicity.
Loomkatsed on näidanud kahjulikku toimet reproduktiivsusele (vt lõik 5.3).
Studies in animals have shown some embryologic toxicity (see section 5.3).
Loomkatsetes on täheldatud teatud embrüoloogilist toksilisust (vt lõik 5.3).
Studies in animals have shown that ioflupane binds with high affinity to the presynaptic dopamine transporter and so radiolabelled ioflupane (123I) can be used as a surrogate marker to examine the integrity of the dopaminergic nigrostriatal neurons.
Loomkatsetes on näidatud, et ioflupaanil on kõrge afiinsus presünaptilise dopamiini transportija suhtes, mis võimaldab radioaktiivselt märgistatud ioflupaani (123I) kasutada asendusmarkerina dopamiinergiliste nigrostriataalsete närvirakkude terviklikkuse uurimiseks.
Studies in animals have shown that sevelamer did not impair fertility in male or female rats at exposures at a human equivalent dose 2 times the maximum clinical trial dose of 13 g/day, based on a comparison of relative body surface area.
Loomkatsed on näidanud, et sevelameer ei kahjusta isaste ega emaste rottide fertiilsust süsteemse saadavuse korral, mis inimesel vastab 2 korda suuremale annusele kui maksimaalne annus kliinilistes uuringutes – 13 g/päevas, kehapindala suhtelise võrdluse alusel.
Studies in animals have shown that sevelamer did not impair fertility in male or female rats at exposures at a human equivalent dose 2 times the maximum clinical trial dose of 13 g/day, based on a comparison of relative body surface area.
Loomuuringud on näidanud, et sevelameer ei kahjusta isaste ega emaste rottide fertiilsust süsteemse saadavuse korral, mis inimesel vastab 2 korda suuremale annusele kui maksimaalne annus kliinilistes uuringutes – 13 g/päevas – kehapindala suhtelise võrdluse põhjal.
Studies in animals indicate that the radiolabeled irbesartan is detected in rat and rabbit fetuses.
Loomkatsed näitavad, et radioaktiivselt märgistatud irbesartaani on leitav rottide ja küülikute loodetes.
Studies in animals revealed no teratogenic effect but foetotoxicity in presence of maternal toxicity (see section 5.3).
Loomkatsetes ei ilmnenud teratogeenset toimet, kuid emasloomale mõjuva toksilisuse korral ilmnes toksilisus lootele (vt lõik 5.3).
Studies in animals revealed no teratogenic effect but foetotoxicity in the presence of maternal toxicity (see section 5.3).
Loomkatsetes ei ilmnenud teratogeenset toimet, kuid emasloomale mõjuva toksilisuse korral ilmnes toksilisus lootele (vt lõik 5.3).
Studies in animals showed that neither abacavir nor lamivudine had any effect on fertility (see section 5.3).
Loomkatsed on näidanud, et abakaviir ja lamivudiin ei avalda mingit mõju fertiilsusele (vt lõik 5.3).