natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In clinical studies in RA patients, transient elevations of liver enzymes have been seen uncommonly.
Kliinilistes uuringutes RA-ga patsientidel on täheldatud aeg-ajalt esinevat mööduvat maksaensüümide aktiivsuse tõusu.
In clinical studies in which 2150 patients with superficial skin infections applied Altargo, the most commonly reported adverse reaction was application site irritation, which affected approximately 1% of patients.
Kliinilistes uuringutes, kus Altargo’t kasutasid 2150 pindmiste nahainfektsioonidega patsienti, oli kõige sagedamini kirjeldatud kõrvaltoime manustamiskoha ärritus, mis tekkis ligikaudu 1% patsientidest.
In clinical studies in which some of the vaccinees received Infanrix hexa concomitantly with Prevenar (PCV7) as a booster (4th) dose of both vaccines, fever  38.0°C was reported in 43.4% of infants receiving Prevenar and Infanrix hexa at the same time as compared to 30.5% of infants receiving the hexavalent vaccine alone.
Kliinilistes uuringutes, kus osa vaktsineeritutest sai Infanrix hexa´t samaaegselt koos Prevenariga (PCV7) mõlema vaktsiini revaktsineerimise (neljanda) annusena, esines palavik  38,0 °C 43,4%-l imikutest, kes said Prevenari ja Infanrix hexa´t samaaegselt võrreldes 30,5%-ga imikutest, kes said ainult kuuevalentset vaktsiini.
In clinical studies investigating more than 1,000 newborns it has been demonstrated that the incidence of congenital malformations in children born after COH treatment using Orgalutran is comparable with that reported after COH treatment using a GnRH agonist.
Kliinilistes uuringutes rohkem kui 1000 vastsündinuga on näidatud, et kaasasündinud väärarengute esinemissagedus lastel, kes sündisid pärast ravi Orgalutran’iga ja lastel, kes sündisid pärast ravi GnRH agonistiga kontrollitud munasarjade hüperstimulatsiooni käigus, on võrreldav.
In clinical studies involving 1680 patients, OPATANOL was administered one to four times daily in both eyes for up to four months as monotherapy or adjunctive therapy to loratadine 10 mg.
Enam kui 1680 patsiendiga tehtud kliinilistes uuringutes manustati OPATANOL’i üks kuni neli korda päevas mõlemasse silma kuni neli kuud monoteraapiana ning kombinatsioonis 10 mg loratadiiniga.
In clinical studies involving 2170 patients treated with DuoTrav the most frequently reported treatment-related adverse reaction was ocular hyperaemia (12.0%)..
Kliinilistes uuringutes 2170 patsiendil, kes said raviks DuoTrav’i, oli kõige sagedasemaks raviga seotud kõrvaltoimeks silma hüpereemia (12,0%).
In clinical studies involving 63 paediatric patients between 0 and 12 years of age and 24 adolescents between 12 and 18 years of age with severe haemophilia A no difference in the safety profile of NovoEight was observed between paediatric patients and adults.
Kliinilistes uuringutes, mis hõlmasid tõsise A-hemofiiliaga 63 last (vanuses 0 kuni 12 eluaastat) ning 24 noorukit (vanuses 12 kuni 18 eluaastat), ei märgatud erinevusi NovoEight’i ohutusprofiilis laste ja täiskasvanute vahel.
In clinical studies involving 63 paediatric patients between 0 and 12 years of age and 24 adolescents between 12 and 18 years of age with severe haemophilia A no difference in the safety profile of NovoEight was observed between paediatric patients and adults.
Kliinilistes uurinutes, mis hõlmasid tõsise A-hemofiiliaga 63 last (vanuses 0 kuni 12 eluaastat) ning 24 noorukit (vanuses 12 kuni 18 eluaastat), ei märgatud erinevusi NovoEight’i ohutusprofiilis laste ja täiskasvanute vahel.
In clinical studies low white blood cell counts were seen in 2.1% of Fampyra patients versus 1.9% of patients on placebo.
Kliinilistes uuringutes täheldati valgete vererakkude madalat arvu 2,1%-l Fampyra ravi saanud patsientidel võrreldes 1,9%-ga platseeboravimit saanud patsientidel.
In clinical studies of 866 treatment-naïve adult patients receiving emtricitabine and tenofovir alafenamide with elvitegravir and cobicistat as the fixed-dose combination tablet elvitegravir 150 mg/cobicistat 150 mg/emtricitabine 200 mg/tenofovir alafenamide (as fumarate) 10 mg (E/C/F/TAF) through 96 weeks, the most frequently reported adverse reactions were diarrhoea (7%), nausea (10%), and headache (6%).
Kliinilistes uuringutes 866 varem ravi mittesaanud patsiendil, kes said 96 nädala kestel emtritsitabiini ja tenofoviiralafenamiidi koos fikseeritud annustes elvitegraviiri ja kobitsistaadi kombineeritud tabletiga, mis sisaldas 150 mg elvitegraviiri / 150 mg kobitsistaati / 200 mg emtritsitabiini / 10 mg tenofoviiralafenamiidi (fumaraadina) (E/C/F/TAF), olid kõige sagedamini esinenud kõrvaltoimed diarröa (7%), iiveldus (10%) ja peavalu (6%).
In clinical studies of children (7-18 years) who received Replagal 0.2 mg/kg every other week, no unexpected safety issues were encountered (see section 5.1).
Kliinilistes uuringutes 7–18-aastaste lastega, kellele manustati Replagal’i 0,2 mg/kg iga kahe nädala järel, ootamatuid ohutuseprobleeme esile ei kerkinud (vt lõik 5.1).
In clinical studies of daclatasvir in combination with sofosbuvir or with peginterferon alfa and ribavirin, plasma HCV RNA values were measured using the COBAS TaqMan HCV test (version 2.0), for use with the High Pure System, with a lower limit of quantification (LLOQ) of 25 IU/ ml.
Kliinilistes uuringutes, milles kasutati daklatasviiri kombinatsioonis sofosbuviiri või koos alfa- peginterferooni ja ribaviriiniga, määrati HCV RNA väärtusi High Pure System’iga kasutamiseks mõeldud COBAS TaqMan HCV testi (versioon 2.0) abil, mille kvantitatiivse määramise alampiir (lower limit of quantification, LLOQ) on 25 RÜ/ml.
In clinical studies of Genvoya, increases in serum creatinine occurred by Week 2 of treatment and remained stable through 96 weeks.
Genvoya’ga läbi viidud kliinilistes uuringutes suurenes seerumi kreatiniinisisaldus 2. ravinädalaks ning püsis 96. nädalani stabiilsena.
In clinical studies of patients with non-Hodgkin’s lymphoma and multiple myeloma, mobilisation of tumour cells has not been observed with plerixafor.
Mitte-Hodgkini lümfoomi ja hulgimüeloomiga patsientide kliinilistes uuringutes ei ole pleriksafoori kasutamisel kasvajarakkude mobiliseerimist täheldatud.
In clinical studies of patients with Non-Hodgkin’s lymphoma, the addition of rituximab to a mobilisation regimen of plerixafor and G-CSF did not impact patient safety or CD34+ cell yield.
Mitte-Hodgkini lümfoomiga patsientide kliinilistes uuringutes ei mõjutanud rituksimabi lisamine hemopoeetiliste tüvirakkude mobiliseerimise raviskeemile pleriksafoori ja G-CSF-ga patsientide ohutust ega CD34+ rakkude produktsiooni.
In clinical studies of prolonged-release exenatide, approximately 45 % of patients had low titre antibodies to exenatide at study endpoint.
Toimeainet prolongeeritult vabastava eksenatiidi kliinilistes uuringutes esines uuringu lõpphetkel umbes 45 %-l patsientidest madalas tiitris eksenatiidi vastaseid antikehasid.
In clinical studies of RA, 775 patients treated with daily Kineret doses of 30mg, 75mg, 150mg, 1mg/kg or 2mg/kg, there was an increase of 2.4% to 5.3% in total cholesterol levels 2 weeks after start of Kineret treatment, without a dose-response relationship.
RA kliinilistes uuringutes, mille käigus manustati 775 patsiendile iga päev Kinereti annuses 30 mg, 75 mg, 150 mg, 1 mg/kg või 2 mg/kg, täheldati 2 nädalat pärast Kineretiga ravi alustamist üldkolesterooli sisalduse suurenemist 2,4%-lt 5,3%-le, kusjuures annus ei olnud reaktsiooniga seotud.
In clinical studies of secondarily infected open wounds, the efficacy of retapamulin was inadequate in patients with infections caused by MRSA.
Sekundaarselt infitseerunud lahtiste haavade kliinilistes uuringutes ei olnud retapamuliini toime piisav patsientidel, kelle infektsioon oli põhjustatud metitsilliinresistentse Staphylococcus aureus’e (MRSA) poolt.
In clinical studies of sunitinib and from post-marketing experience, seizures have been observed in subjects with or without radiological evidence of brain metastases.
Sunitiniibi kliinilistes uuringutes ja turuletulekujärgselt on patsientidel esinenud krampe sõltumata sellest, kas neil on radioloogiliselt kinnitunud ajumetastaaside diagnoos või mitte.
In clinical studies of treatment-experienced patients, rash, irrespective of causality, was more commonly observed with regimens containing ISENTRESS and darunavir compared to those containing ISENTRESS without darunavir or darunavir without ISENTRESS.
Varem ravi saanud patsientidega läbi viidud kliinilistes uuringutes täheldati löövet (sõltumata põhjusest) ISENTRESS’i ja darunaviiri sisaldavate raviskeemidega sagedamini kui ISENTRESS’i ilma darunaviirita või darunaviiri ilma ISENTRESS’ita sisaldavate raviskeemide puhul.
In clinical studies Orgalutran was used with recombinant follicle stimulating hormone (FSH) or corifollitropin alfa, a follicle stimulant with a long duration of action.
Kliinilistes uuringutes kasutati Orgalutran’i koos rekombinantse folliikuleid stimuleeriva hormooniga (FSH) või korifollitropiin alfaga, mis on pika toimeajaga folliikulite stimuleerija.
In clinical studies Orgalutran was used with recombinant human follicle stimulating hormone (FSH) or corifollitropin alfa, the sustained follicle stimulant.
Kliinilistes uuringutes kasutati Orgalutran’i koos rekombinantse folliikuleid stimuleeriva hormooniga (FSH) või korifollitropiin alfaga, mis on folliikulite stabiilne stimuleerija.
In clinical studies patients converted from twice daily Prograf were converted to Envarsus at 1: 0.85(mg:mg).
Kliinilistes uuringutes viidi kaks korda päevas Prografi saanud patsiendid üle ravile Envarsusega suhtega 1:0,85 (mg:mg).
In clinical studies performed in this population ribavirin and interferon alfa-2b were used in doses of 15 mg/kg/day and 3 million international units (MIU)/m2 three times a week respectively (Table 1).
Lastel tehtud kliinilistes uuringutes kasutati ribaviriini annuses 15 mg/kg/ööpäevas ja alfa-2b- interferooni annuses 3 MRÜ/m2 kolm korda nädalas (tabel 1).
In clinical studies performed in this population ribavirin and interferon alfa-2b were used in doses of 15 mg/kg/day and 3 million international units (MIU)/m2 three times a week respectively (Table 2).
Selles populatsioonis tehtud kliinilistes uuringutes kasutati ribaviriini annuses 15 mg/kg/ööpäevas ja interferooni alfa-2b annuses 3 miljonit rahvusvahelist ühikut (MRÜ)/m2 kolm korda nädalas (Tabel 2).
In clinical studies Rasilez has not been investigated in hypertensive patients with severe renal impairment (serum creatinine ≥ 150 μmol/l or 1.70 mg/dl in women and ≥ 177 μmol/l or 2.00 mg/dl in men and/or estimated GFR < 30 ml/min/1.73 m2), history of dialysis, nephrotic syndrome or renovascular hypertension.
Kliinilistes uuringutes ei ole uuritud Rasilez’i kasutamist hüpertensiivsetel patsientidel, kellel on raske neerukahjustus (seerumi kreatiniinisisaldus ≥ 150 µmol/l või 1,70 mg/dl naistel ja ≥ 177 µmol/l või 2,00 mg/dl meestel ja/või GFR < 30 ml/min/1,73 m2), anamneesis dialüüs, nefrootiline sündroom või renovaskulaarne hüpertensioon.
In clinical studies seizures were observed in 1.4% of cinacalcet treated patients and 0.7% of placebo- treated patients.
Kliinilistes uuringutes täheldati krampe 1,4% tsinakaltseediga ravitud patsientidest ja 0,7% platseebot saanud patsientidest.
In clinical studies seizures were observed in 1.4% of Mimpara treated patients and 0.7% of placebo-treated patients.
Kliinilistes uuringutes täheldati krampe 1,4% Mimpara’ga ravitud patsientidest ja 0,7% platseebot saanud patsientidest.
In clinical studies that enrolled girls and women aged from 10 up to 72 years (of which 79.2% were aged 10-25 years at the time of enrolment), Cervarix was administered to 16,142 females whilst
Kliinilistes uuringutes, kus osalesid 10…72-aastased tüdrukud ja naised (79,2% olid registreerimisel 10…25 aastased), manustati 16 142 naisele Cervarix´i ning 13 811 naisele kontrollsüst.
In clinical studies that enrolled girls and women aged from 10 up to 72 years (of which 79.2% were aged 10-25 years at the time of enrolment), Cervarix was administered to 16,142 females whilst
Kliinilistes uuringutes, kus osalesid 10…72-aastased tüdrukud ja naised (79,2% olid registreerimisel 10…25 aastased), manustati 16 142 naisele Cervarix´i ning 13811 naisele kontrollsüst.
In clinical studies that enrolled girls and women aged from 10 up to 72 years (of which 79.2% were aged 10-25 years at the time of enrolment), Cervarix was administered to 16,142 females whilst 13,811 females received control.
Kliinilistes uuringutes, kus osalesid 10…72-aastased tüdrukud ja naised (79,2% olid registreerimisel 10…25-aastased), manustati 16 142 naisele Cervarix´i ning 13 811 naisele kontrollsüst.
In clinical studies that evaluated reactogenicity in adults aged 18 years and above who received two 0.5 ml doses of Pandemrix (H1N1)v, higher rates of general solicited symptoms (such as fatigue, headache, arthralgia, myalgia, shivering, sweating and fever) were observed after the second dose compared to the first dose.
Reaktogeensust hinnanud kliinilistes uuringutes 18-aastastel ja vanematel patsientidel, kes said kaks 0,5 ml annust Pandemrix’i (H1N1)v, täheldati võrreldes esimese annusega teise annuse järel rohkem üldisi eeldatavaid sümptome (nagu väsimus, peavalu, liigesevalu, lihasevalu, värisemine, higistamine ja palavik).
In clinical studies that evaluated reactogenicity in children 3 to 5 and 6 to 9 years of age who received either two 0.25 ml doses (half adult dose) or two 0.5 ml doses (adult dose) (21 days apart) of Pandemrix (H1N1)v, the per-dose frequency of the following adverse reactions was as shown in the table:
Reaktogeensust hinnanud kliinilistes uuringutes 10...17-aastastel lastel, kes said kas kaks 0,25 ml annust (pool täiskasvanu annusest) või kaks 0,5 ml annust (täiskasvanu annus) (21-päevase vahega) Pandemrix’i (H1N1)v, täheldati annuse kohta järgmisi kõrvalnähtusid sagedusega, mis on toodud tabelis:
In clinical studies that evaluated the immunogenicity of AS03-adjuvanted vaccine containing 3.75 µg HA derived from A/Vietnam/1194/2004 (H5N1) in subjects 18-60 years old, the anti-haemagglutinin (anti-HA) antibody responses were as follows:
Kliinilistes uuringutes, milles hinnati AS03-adjuveeritud vaktsiini immunogeenust, mis sisaldas 3,75 µg HA-d tuletatud tüvest A/Vietnam/1194/2004, isikutel vanuses 18-60 aastat, olid anti-hemaglutiniini (anti-HA) antikehade vastused järgmised:
In clinical studies that evaluated the immunogenicity of AS03-adjuvanted vaccine containing 3.75 µg HA derived from A/Vietnam/1194/2004 in subjects aged 18-60 years the anti-haemagglutinin (anti- HA) antibody responses were as follows:
Kliinilistes uuringutes, milles hinnati AS03-adjuveeritud vaktsiini immunogeenust, mis sisaldas 3,75 µg HA-d tuletatud tüvest A/Vietnam/1194/2004, isikutel vanuses 18-60 aastat, olid anti-hemaglutiniini (anti-HA) antikehade vastused järgmised:
In clinical studies that evaluated the reactogenicity in children 10 to 17 years of age who received either two 0.5 ml doses (adult dose) or two 0.25 ml doses (half adult dose) (21 days apart) of Pandemrix (H1N1)v, the per-dose frequency of the following adverse reactions was as shown in the table:
Reaktogeensust hinnanud kliinilistes uuringutes 10...17-aastastel lastel, kes said kas kaks 0,5 ml annust (täiskasvanu annus) või kaks 0,25 ml annust (pool täiskasvanu annusest) (21-päevase vahega) Pandemrix’i (H1N1)v, täheldati annuse kohta järgmisi kõrvalnähtusid sagedusega, mis on toodud tabelis:
In clinical studies the mean apparent clearance of exenatide is 9 l/h and the mean terminal half-life is 2.4 h.
Kliinilistes uuringutes oli eksenatiidi keskmine kliirens 9 l/h ja keskmine lõppfaasi poolväärtusaeg 2,4 h.
In clinical studies there was no evidence of haemolysis in patients who developed a positive DAGT on treatment.
Kliinilistes uuringutes ei esinenud hemolüüsi tunnuseid ühelgi ravi saanud patsiendil, kel arenes positiivne DAT.
In clinical studies where once-daily doses of up to 100 mg (10 times the maximum recommended human dose) were administered for 2 weeks in healthy subjects and type 2 diabetes subjects, the incidence of hypoglycaemia was slightly higher than placebo and was not dose-related.
Kliinilistes uuringutes, milles manustati kuni 100 mg annuseid üks kord ööpäevas (10- kordne maksimaalne soovituslik annus inimesel) 2 nädala jooksul tervetele inimestele ja 2. tüüpi suhkurtõve patsientidele, esines hüpoglükeemiat veidi sagedamini kui platseebo puhul ning see ei olenenud annuse suurusest.
In clinical studies where Onsenal was taken for up to 3 years to prevent spontaneous colon polyps, the following additional side effects have been observed (side effects marked with an asterisk were more common in these studies than in arthritis studies):
Kliinilistes uuringutes, milles Onsenal’i võeti iseeneslike jämesoole polüüpide tekke ärahoidmiseks kuni 3 aasta vältel, täheldati veel järgmisi kõrvaltoimeid (tärnikesega tähistatud kõrvaltoimed olid nimetatud uuringutes sagedasemad kui artriidi uuringutes).
In clinical studies with 24 months follow-up in chronic phase CML, 10 of the 215 imatinib-intolerant patients had the same grade 3 or 4 non-haematologic toxicity with SPRYCEL as they did with prior imatinib; 8 of these 10 patients were managed with dose reduction and were able to continue SPRYCEL treatment.
Kliinilistes uuringutes jälgimisega 24 kuud kroonilises faasis CML patsientidel esines 215-st imatiniibi mittetalunud patsiendist kümnel SPRYCEL'i kasutamisel samasugune 3. või 4. astme mittehematoloogiline toksilisus nagu varasemalt imatiniibiga; 8 patsiendil kümnest oli pärast annuse vähendamist võimalik jätkata ravi SPRYCEL'iga.
In clinical studies with a limited number of isolates analysed, the selection of resistance to lopinavir has not been observed in naïve patients without significant protease inhibitor resistance at baseline.
Kliiniliste uuringute käigus, kus analüüsiti piiratud hulka isolaate, ei tuvastatud retroviirusevastast ravi mittesaanud patsientidel resistentsuse valikut lopinaviiri suhtes ilma olulise resistentsuseta proteaasi inhibiitori suhtes algtasemel.
In clinical studies with adults who received Pandemic influenza vaccine H5N1 MedImmune, the most common side effects were headache and upper respiratory tract infection (inflammation of the nose, throat, and sinuses).
Pandemic influenza vaccine H5N1 MedImmune’i saanud täiskasvanutega tehtud kliinilistes uuringutes olid kõige sagedamad kõrvaltoimed peavalu ja ülemiste hingamisteede infektsioon (nina, kurgu ja nina kõrvalkoobaste põletik).
In clinical studies with Aerius, the following side effects were reported as: Children
Aeriusega läbi viidud kliinilistes uuringutes teatati järgmistest kõrvaltoimetest: Lapsed
In clinical studies with Aerius, the following side effects were reported as: Common: the following may affect up to 1 in 10 people
Aeriusega läbi viidud kliinilistes uuringutes teatati järgmistest kõrvaltoimetest: Sage: järgnevad kõrvaltoimed võivad esineda kuni ühel inimesel 10-st
In clinical studies with axitinib for the treatment of patients with RCC, cardiac failure events (including cardiac failure, cardiac failure congestive, cardiopulmonary failure, left ventricular dysfunction, ejection fraction decreased, and right ventricular failure) were reported (see section 4.8).
Kliinilistes uuringutes aksitiniibiga ravitud neerurakk-kartsinoomiga patsientidel teatati südamepuudulikkuse juhtudest (sealhulgas südamepuudulikkus, kongestiivne südamepuudulikkus, kardiopulmonaarne puudulikkus, vasaku vatsakese düsfunktsioon, vähenenud väljutusfraktsioon ja parema vatsakese puudulikkus) (vt lõik 4.8).
In clinical studies with axitinib, events of gastrointestinal perforation and fistulas were reported (see section 4.8).
Aksitiniibi kliinilistes uuringutes on teatatud seedetrakti perforatsioonist ja fistulite tekkimisest (vt lõik 4.8).
In clinical studies with axitinib, events of PRES were reported (see section 4.8).
Aksitiniibi kliinilistes uuringutes on teatatud PRES-ist (vt lõik 4.8).
In clinical studies with axitinib, haemorrhagic events were reported (see section 4.8).
Aksitiniibi kliinilistes uuringutes on teatatud hemorraagilistest juhtudest (vt lõik 4.8).
In clinical studies with axitinib, proteinuria, including that of Grade 3 and 4 severity, was reported (see section 4.8).
Aksitiniibi kliinilistes uuringutes on teatatud proteinuuriast, sealhulgas 3. ja 4. raskusastmes (vt lõik 4.8).
In clinical studies with axitinib, the systemic exposure to axitinib was approximately two-fold higher in subjects with moderate hepatic impairment (Child-Pugh class B) compared to subjects with normal hepatic function.
Aksitiniibi kliinilistes uuringutes leiti, et aksitiniibi sisaldus plasmas mõõduka maksakahjustusega patsientidel (Child-Pugh’ klass B) oli kaks korda suurem, kui normaalse maksafunktsiooniga isikutel.
In clinical studies with Azomyr, the following side effects were reported as: Children
Azomyriga läbi viidud kliinilistes uuringutes teatati järgmistest kõrvaltoimetest: Lapsed
In clinical studies with Azomyr, the following side effects were reported as: Common: the following may affect up to 1 in 10 people
Azomyriga läbi viidud kliinilistes uuringutes teatati järgmistest kõrvaltoimetest: Sage: järgnevad kõrvaltoimed võivad esineda kuni ühel inimesel 10-st
In clinical studies with ceritinib, diarrhoea, nausea and vomiting have been very commonly reported; grade 3-4 events of diarrhoea, nausea or vomiting were reported in 12.2% of patients.
Tseritiniibi kliinilistes uuringutes on väga sageli kirjeldatud kõhulahtisust, iiveldust ja oksendamist; 3...4. raskusastme kõhulahtisusest, iiveldusest või oksendamisest on teatatud 12,2%-l patsientidest.
In clinical studies with crizotinib in patients with either ALK-positive or ROS1-positive advanced NSCLC (N=1722), Grade 4 visual field defect with vision loss has been reported in 4 (0.2%) patients.
Krisotiniibi kliinilistes uuringutes ALK-positiivse või ROS1-positiivse kaugelearenenud NSCLC-ga patsientidega (N = 1722) esines 4 patsiendil (0,2%) nägemisvälja 4. astme kahjustus, millega kaasnes nägemise kaotus.
In clinical studies with crizotinib in patients with either ALK-positive or ROS1-positive NSCLC (N=1722), Grade 4 visual field defect with vision loss has been reported in 4 (0.2%) patients.
Krisotiniibi kliinilistes uuringutes ALK- või ROS1-positiivse kaugelearenenud NSCLC-ga patsientidega (N=1722) esines 4 patsiendil (0,2%) nägemisvälja 4. astme kahjustus, millega kaasnes nägemise kaotus.
In clinical studies with desloratadine, the following side effects were reported as: Common (the following may affect up to 1 in 10 people):
Desloratadiiniga läbi viidud kliinilistes uuringutes teatati järgmistest kõrvaltoimetest: Sage: järgnevad kõrvaltoimed võivad esineda kuni ühel inimesel 10st
In clinical studies with desloratadine, the following side effects were reported as: Common: the following may affect up to 1 in 10 people
Desloratadiiniga läbi viidud kliinilistes uuringutes teatati järgmistest kõrvaltoimetest: Sage: järgnevad kõrvaltoimed võivad esineda kuni ühel inimesel 10-st
In clinical studies with doses up to 700 mg/m2 given every 2 weeks the safety profile was consistent with that described in section 4.8.
Kliinilistes uuringutes, mille käigus manustati iga kahe nädala järel annus 700 mg/m² oli ohutusprofiil sama, nagu on kirjeldatud lõigus 4.8.
In clinical studies with Enurev Breezhaler, paradoxical bronchospasm was not observed.
Enurev Breezhaler’i kliinilistes uuringutes ei täheldatud paradoksaalset bronhospasmi.
In clinical studies with filgrastim administration to HIV patients, the only adverse effects consistently considered to be related to filgrastim administration were musculoskeletal pain, bone pain and myalgia.
Kliinilistes uuringutes olid HIV patsientidel ainsateks filgrastiimi manustamisega seotud kõrvaltoimeteks lihas-skeleti valu, luuvalu ja lihasvalu