natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Fexeric should be temporarily discontinued if serum ferritin exceeds 800 ng/ml (see section 4.4).
Fexerici-ravi tuleb ajutiselt katkestada, kui seerumi ferritiinisisaldus on üle 800 ng/ml (vt lõik 4.4).
Fexofenadine
Feksofenadiin
Fexofenadine Ritonavir may modify P-glycoprotein mediated fexofenadine efflux when dosed as an antriretroviral agent or as a pharmacokinetic enhancer resulting in increased concentrations of fexofenadine.
Feksofenadiin Ritonaviir võib modifitseerida P-glükoproteiini poolt vahendatud feksofenadiini väljavoolu ja viimase plasmakontsentratsioon võib suureneda.
FF and FP both increased the percentage of 24 hour rescue free periods by 14.8% (95% CI 6.9, 22.7, p<0.001) and 17.9% (95% CI 10.0, 25.7, p<0.001) respectively versus placebo.
Nii FF kui FP toimel suurenes tunniste hooravimi vabade perioodide protsent vastavalt 14,8% (95% CI 6,9, 22,7, p<0,001) ja 17,9% (95% CI 10,0, 25,7, p<0,001) platseeboga võrreldes.
FFC = Fixed flexion contracture ROM = Range of motion
FFC = fikseerunud painutuskontraktuur ROM = liikumisulatus
FHV (F2 strain) .................................................................................................................  104.9 CCID50
FHV (tüvi F2)....................................................................................................................  104.9 CCID50
fibrates (used to lower high levels of blood lipids), monoamine oxidase (MAO) inhibitors (used to treat depression),
fibraadid (kasutatakse vere ebanormaalselt kõrge rasvasisalduse raviks), monoamiini oksüdaasi (MAO) inhibiitorid (kasutatakse depressiooni raviks),
fibrates (used to lower high levels of blood lipids), monoamine oxidase (MAO) inhibitors (used to treat depression),
fibraadid (kasutatakse vere kõrge rasvasisalduse alandamiseks), monoamiini oksüdaasi (MAO) inhibiitorid (kasutatakse depressiooni raviks),
Fibrates and statins in combination have also been shown to synergistically increase the transcriptional activities of PPAR receptors.
On näidatud ka seda, et fibraatide ja statiinide kooskasutamine suurendab sünergiliselt PPAR
Fibre optic diffuser size (cm)
Fiiberoptilise difuusori suurus (cm)
Fibre optic diffuser/balloon combinationa
Fiiberoptilise difuusori/ballooni kombinatsioona.
fibrillation, sudden
bril-latsioon,
fibrillation, sudden
ibril-latsioon,
fibrillation, sudden
latsioon, äkksurm
fibrillation/flutter, ventricular
virvendus/laperdamine, ventrikulaarne
Fibrin D-dimer increased
Mitteneutraliseerivad antikehad Fibriini D-dimeeri tõus
Fibrin sealants containing formaldehyde must not be used with MACI, since formaldehyde is cytotoxic to the chondrocytes.
Koos MACI’ga ei tohi kasutada fibriini sisaldavaid koeliime, mille üheks komponendiks on formaldehüüd, sest formaldehüüd on kondrotsüütidele tsütotoksiline.
Fibrin Sealants/haemostatics are metabolised in the same way as endogenous fibrin by fibrinolysis and phagocytosis.
Fibriinkoeliimid/hemostaatikumid metaboliseeruvad samuti kui endogeenne fibriin fibrinolüüsi ja fagotsütoosi kaudu.
Fibrinogen and thrombin are packaged together as two vials each containing the same volume (1ml, 2ml, or 5ml) of frozen, sterile solution, which is colourless or yellowish when thawed.
Fibrinogeen ja trombiin on ühes pakendis kahes viaalis, millest kumbki sisaldab võrdses koguses (vastavalt 1, 2 või 5 ml) külmutatud steriilset lahust, mis pärast ülessulamist on värvusetu või kergelt kollakas.
Fibrinogen and thrombin are stable at room temperature for 24 hours but when they have been drawn up into the administration device, they must be used immediately.
Fibrinogeen ja trombiin on toatemperatuuril stabiilsed kuni 24 tundi, ent pärast manustamisseadmesse tõmbamist tuleb need kohe ära kasutada.
Fibrinogen and Thrombin: Long-term storage
Fibrinogeen ja trombiin: Pikaaegne säilitamine
Fibrinogen can be regarded as a parameter of the pro- and anticoagulatory system.
Fibrinogeeni võib käsitleda hüübimist soodustava ja hüübimisvastase süsteemi parameetrina.
Fibrinogen is a concentrate of clottable protein and thrombin is an enzyme that causes clottable protein to coalesce.
Fibrinogeen on vere hüübimises osaleva valgu kontsentraat ja trombiin on ensüüm, mis kutsub esile hüübiva valgu kokkukleepumise.
Fibrinogen* (g/L)
Fibrinogeen
Fibroadenoma of breast
Emaka leiomüoom Rinnanäärme fibroadenoom
fibroid tumours of the uterus incompatible with pregnancy primary testicular insufficiency
rasedusega kokkusobimatud emaka fibroidkasvajad primaarne testikulaarne puudulikkus
Fibroid tumours of the uterus incompatible with pregnancy.
Rasedusega kokkusobimatud emaka fibroidsed kasvajad.
Fibroid tumours of the uterus incompatible with pregnancy.
Rasedusega sobimatud emaka fibroidkasvajad.
fibroid tumours of the uterus incompatible with pregnancy; primary testicular insufficiency.
rasedusega kokkusobimatud emaka fibroidkasvajad; primaarne testikulaarne puudulikkus.
Fibroids in the womb (uterus)
Armkude emakas
fibroids inside your womb
emakasisesed fibroidid;
Fibroma, uterine leiomyoma
Emaka leiomüoom, fibroom
Fibrosing colonopathy** Lip swelling and swollen tongue*
Huulte ja keele turse
Fibrosis Score
fibroosi skoor
Fibrosis stage
Fibroosi staadium
FibroTest-Determined Metavir scoreb
FibroTestiga kindlaks tehtud Metaviri skoorb
Fidaxomicin had no effects on fertility when evaluated in rats (see section 5.3).
Rottidel hinnatuna ei omanud fidaksomitsiin toimet fertiilsusele (vt lõik 5.3).
Fidaxomicin has been shown to inhibit C. difficile sporulation in vitro.
In vitro ilmnes fidaksomitsiinil C. difficile’i põhjustatud sporulatsiooni inhibeeriv toime.
Fidaxomicin should be used with caution in these patients due to the risk of enhanced absorption and potential risk of systemic adverse reactions.
Fidaksomitsiini tuleb nendel patsientidel kasutada ettevaatusega suurenenud imendumise ohu ja süsteemsete reaktsioonide potentsiaalse ohu tõttu.
Field recalcitrantc
Ravipiirkond püsis kahjustustetac
Field recurrentd
Kahjustuste taasteke ravipiirkonnasd
Field strengths from fixed RF transmitters, as determined by an electromagnetic site survey, a should be less than the compliance level in each frequency range. b
Asukoha elektromagnetilise ülevaatuse käigus määratud välja tugevus paigalolevatest raadiosageduslikest saatjatest a peab olema väiksem kui ühilduvustase iga sagedusvahemiku puhul.b
Field strengths from fixed transmitters, such as base stations for radio (cellular/cordless) telephones and land mobile radios, amateur radio, AM and FM radio broadcast and TV broadcast cannot be predicted theoretically with accuracy.
Statsionaarsete saatjate nagu raadio- ja mobiiltelefonijaamade, liikuva maaside raadiosaateseadmete, amatöörraadio-, AM- ja FM-raadiosaatjate ning telejaamade väljatugevusi ei ole võimalik teoreetiliselt täpselt ennustada.
Field studies involving heartworm in dogs were conducted both in the USA and Europe.
Koertel tehti südameusstõve väliuuringuid nii USAs kui ka Euroopas.
Fifteen children between the age of 6 to less than 18 years old and six children less than 6 years old have been treated with NovoThirteen for a total of 393 exposures.
Viiteteist last vanuses 6 kuni 18 aastat ja kuut last (nooremad kui 6 aastat) raviti NovoThirteen’iga kokku 393 korral.
Fifteen field and laboratory studies were carried out, in which rabbits vaccinated with Nobivac Myxo- RHD were compared with unvaccinated rabbits to establish the onset and duration of immunity against myxoma and RHD viruses.
Tehti 15 väli- ja laboriuuringut, mille käigus vaktsiiniga Nobivac Myxo-RHD vaktsineeritud küülikuid võrreldi vaktsineerimata küülikutega, et välja selgitada müksoomi- ja RHD-viiruse vastase immuunsuse algus ja kestus.
Fifteen hundred sixty five (1565) subjects received single or multiple doses of intravenous anidulafungin in clinical trials: 1308 in Phase 2/3 trials (923 patients with candidaemia/invasive candidiasis, 355 patients with oral/oesophageal candidiasis, 30 patients with invasive aspergillosis), and 257 in Phase I studies.
Kliinilistes uuringutes on anidulafungiini üksik- ja mitmekordseid intravenoosseid annuseid manustatud tuhande viiesaja kuuekümne viiele (1565) indiviidile: 1308 patsiendile II/III faasi kliinilistes uuringutes (923 kandideemia/invasiivse kandidoosiga patsienti, 355 suu/söögitoru kandidoosiga patsienti, 30 invasiivse aspergilloosiga patsienti) ja 257 patsiendile I faasi uuringutes.
Fifteen of 23 (65%) patients had their lipid-lowering treatment reduced by Week 78, including planned and unplanned reductions/interruptions.
15 patsiendil 23-st (65%) oli 78. nädalaks vere lipiidisisaldust vähendavat ravi vähendatud, sealhulgas plaanitud ja plaanimata annuse vähendamised/ravikatkestused.
Fifteen of 36 (41.7%) patients had undergone allogeneic HSCT prior to receiving BLINCYTO.
Viieteistkümnele patsiendile 36-st (41,7%) oli enne BLINCYTO ravi tehtud allogeenne vereloome tüvirakkude siirdamine.
Fifteen percent of prolonged-release exenatide treated patients had mean increases in HR of ≥ 10 bpm; approximately 5% to 10% of subjects within the other treatment groups had mean increases in HR of ≥ 10 bpm.
15% toimeainet prolongeeritult vabastava eksenatiidi ravi saanud patsientidest koges südame löögisageduse tõusu enam kui 10 lööki minutis; teistes ravirühmades koges enam kui 10 lööki/min löögisageduse tõusu ligikaudu 5 kuni 10% isikutest.
Fifteen severe thrombotic microangiopathy (TMA) complications in 12 patients were observed following treatment discontinuation, and 2 severe TMA complications occurred in an additional 2 patients that received a reduced dosing regimen of Soliris outside of the approved dosing regimen (See Section 4.2).
Pärast ravi katkestamist täheldati 15 raske trombootilise mikroangiopaatia (TMA) komplikatsiooni 12 patsiendil ja lisaks esines veel 2 rasket TMA komplikatsiooni 2 patsiendil, kes said Soliris’e vähendatud annust väljaspool kinnitatud raviskeemi (vt lõik 4.2).
Fifty five % of patients were receiving rhDNase in study DPM-CF-301 while in study DPM-CF-302 this number was 75%.
Uuringus DPM-CF-301 sai 55% patsientidest ravi rhDNaasiga ja uuringus DPM-CF-302 75%.
Fifty out of seventy five (67%) tocilizumab treated patients had a haemoglobin < LLN baseline.
Viiekümnel totsilizumabiga ravitud patsiendil 75-st (67%) oli uuringueelselt hemoglobiinisisaldus madalam normivahemiku alampiirist.
Fifty patients had a mean age of 15 years (range 12 to 17), were 44% male, 12% Asian, and 88% black.
Viiekümne patsiendi keskmine vanus oli 15 aastat (vahemikus 12...17), 44% olid meessoost, 12% asiaadid ja 88% mustanahalised.
Fifty percent of patients had a baseline sUA ≥5.0 mg/dL, which was after 3 weeks of treatment with febuxostat alone.
≥5,0 mg/dl, mis oli mõõdetud pärast 3-nädalast ravi ainult febuksostaadiga.
Fifty-four dogs were treated with Cortavance and 51 with this other product.
54 koera raviti Cortavance’iga ja 51 koera teise ravimiga.
Fifty-four patients (including 2 patients with lamivudine resistance mutations at baseline) initially received blinded placebo treatment for 72 weeks, and 52/54 patients followed with tenofovir disoproxil fumarate (PLB-TDF group).
Viiekümne neljal patsiendil (sh 2 patsienti, kellel olid ravi algul lamivudiini resistentsusmutatsioonid) said algselt pimeuuringus 72 nädalat platseeboravi ja 52/54 patsienti jätkasid tenofoviirdisoproksiilfumaraadiga (PLB-TDF-rühm).
Fifty-seven percent (57%) of the dose is recovered in urine in the form of 5-oxo-zaleplon and its glucuronide metabolite, an additional 9% is recovered as 5-oxo-desethylzaleplon and its glucuronide metabolite.
57% annusest on määratav uriinis 5-okso-zaleploonina ja tema glükuroniid metaboliidina, lisaks 9% 5- okso-desetüülzaleploonina ja tema glükuroniid metaboliidina.
Fifty-seven percent (57%) of the dose is recovered in urine in the form of 5-oxo-zaleplon and its glucuronide metabolite, an additional 9% is recovered as 5-oxo-desethylzaleplon and its glucuronide metabolite.
57% annusest on määratav uriinis 5-okso-zaleploonina ja tema glükuroniid metaboliidina, lisaks 9% 5-okso- desetüülzaleploonina ja tema glükuroniid metaboliidina.
Fifty-seven percent (57%) of the dose is recovered in urine in the form of 5-oxo-zaleplon and its glucuronide metabolite, an additional 9% is recovered as 5-oxo-desethylzaleplon and its glucuronide metabolite.
57% annusest on määratav uriinis 5-okso-zaleploonina ja tema glükuroniid-metaboliidina, lisaks 9% 5- okso-desetüülzaleploonina ja tema glükuroniid-metaboliidina.
Fifty-seven percent (57%) of the dose is recovered in urine in the form of 5-oxo-zaleplon and its glucuronide metabolite, an additional 9% is recovered as 5-oxo-desethylzaleplon and its glucuronide metabolite.
57% annusest on määratav uriinis 5-okso-zaleploonina ja tema glükuroniid-metaboliidina, lisaks 9% 5-okso- desetüülzaleploonina ja tema glükuroniid-metaboliidina.
Fifty-six of 84 patients (67%) who received sebelipase alfa during clinical studies (LAL-CL01/LAL- CL04, LAL-CL02 and LAL-CL03) were in the paediatric and adolescent age range (1 month up to 18 years).
56 patsienti 84-st (67%), kellele manustati kliinilistes uuringutes (LAL-CL01/LAL-CL04, LAL-CL02 ja LAL-CL03) alfasebelipaasi, olid laste ja noorukite vanusevahemikus (1 kuu kuni 18 aastat).
Fifty-three paediatric patients aged 2 to <18 years were treated with voriconazole in two prospective, open- label, non-comparative, multi-center clinical trials.
Kahes prospektiivses, avatud, mittevõrdlevas, mitmekeskuselises kliinilises uuringus raviti vorikonasooliga 53 last vanuses 2 kuni < 18 aastat.
Fifty-two percent (52%) had mild renal impairment and 11% had moderate renal impairment.
52%- l patsientidest esines kerge ja 11%-l keskmise raskusega neerukahjustus.
Fig.
Aeg (h)
Fig. a Fig. b Fig. c
Joon. a Joon. b Joon. c
Fig. a Fig. b Fig. c
Joonis a Joonis b Joonis c
Fig. d Fig. e
Joon. d Joon. e
Fig. d Fig. e
Joonis d Joonis e
Fig.1 Fig.2 Fig.3 Fig.4
Joon.1 Joon.2 Joon.3 Joon.4
figure 1
joonis1
Figure 1 - Kaplan-Meier curve of PFS in the pNET Phase 3 Study
Joonis 1 - PFSi Kaplan-Meieri kõver pNETi III faasi kliinilises ravimiuuringus
Figure 1 Figure 2 Figure 3
Joonis 1 Joonis 2 Joonis 3
Figure 1 Glucose infusion rate profile, smoothed, steady state - Mean profile 0-24 hours - IDeg 100 units/mL 0.6 units/kg - Trial 1987
Joonis 1 Glükoosi infusioonikiiruse profiil, tasandatud, stabiilsusseisund – Keskmine profiil 0– 24 tundi – IDeg 100 ühikut/ml 0,6 ühikut/kg – Uuring 1987
Figure 1 Glucose infusion rate profile, smoothed, steady state - Mean profile 0-24 hours - IDeg 100 units/mL 0.6 units/kg - Trial 1987
Joonis 1 Glükoosi infusioonikiiruse profiil, tasandatud, stabiilsusseisundis– Keskmine profiil 0– 24 tundi – IDeg 100 ühikut/ml 0,6 ühikut/kg – Uuring 1987
Figure 1 Glucose infusion rate profile, smoothed, steady state - Mean profile 0-24 hours - IDeg 100 units/mL 0.6 units/kg - Trial 1987
Joonis 1 Glükoosi infusioonikiiruse profiil, tasandatud, stabiliisuseisundis – Keskmine profiil 0– 24 tundi – IDeg 100 ühikut/ml 0,6 ühikut/kg – Uuring 1987
Figure 1 Kaplan-Meier curve of Investigator assessed progression-free survival from Stage 1a
Joonis 1 Uurija hinnatud progressioonivaba elulemuse Kaplan-Meieri kõver (uuringufaas 1a)
Figure 1 Kaplan-Meier curves for overall survival ( intent-to-treat population)
Joonis 1 Kaplan-Meier’i üldise elulemuse kõver (ravikavatsuslikul populatsioonil)
Figure 1 Kaplan-Meier curves for overall survival (intent-to-treat population)
Joonis 1 Kaplan-Meier’i üldise elulemuse kõver (ravikavatsuslik populatsioon)
Figure 1 Kaplan-Meier curves for overall survival (intent-to-treat population)
Joonis 1 Kaplan-Meier’i üldise elulemuse kõver (ravikavatsuslikul populatsioonil)
Figure 1 Kaplan-Meier curves of final overall survival – Intent to treat population (cut-off date: 28 August 2015)
Joonis 1 Lõpliku üldise elulemuse Kaplan-Meieri kõverad – ravikavatsuslik populatsioon (andmete kuupäev: 28. august 2015)
Figure 1 Kaplan-Meier overall survival curves for Study MEK115306 (ITT population)
Joonis 1 Kaplan-Meieri üldelulemuse graafik uuringust MEK115306 (ravikavatsusega populatsioon)
Figure 1 Mean HbA1c (%) by treatment week (left) and rate of confirmed hypoglycaemia per patient year of exposure vs mean HbA1c (%) (right) in patients with type 2 diabetes mellitus inadequately controlled on metformin alone or in combination with pioglitazone
Joonis 1 Keskmine HbA1c (%) ravinädalate kaupa (vasakul) kinnitatud hüpoglükeemia episoodide määr patsientide ekspositsiooniaasta kohta vs keskmine HbA1c (%) (paremal) II tüüpi suhkurtõvega patsientidel, kelle glükoositaseme kontrollimiseks ei piisa metformiinist või selle kombinatsioonist pioglitasooniga
Figure 1 Pandemic influenza vaccine H5N1 MedImmune Administration
Joonis 1 Pandemic influenza vaccine H5N1 MedImmune’i manustamine
Figure 1 Proportion of ACR 20/50/70 responders through Week 52 in the pooled analysis of studies PALACE 1, PALACE 2 and PALACE 3 (NRI*)
Joonis 1 Ravivastusega ACR 20/50/70 patsientide arv 52. nädalal uuringute PALACE 1, PALACE 2 ja PALACE 3 koondanalüüsis (NRI*)
Figure 1 shows what the pre-filled syringe looks like.
Joonisel 1 on näidatud, kuidas süstel välja näeb.
Figure 1 Study 19: Kaplan-Meier plot of PFS in BRCA-mutated patients (53% maturity-investigator assessment)
Joonis 1 Uuring 19: Kaplan-Meieri graafik PVE kohta BRCA mutatsiooniga patsientidel (53% küpsus-uurija hinnang)
Figure 1 Time course of percentage change from baseline of mean PASI score in Study 1 (ERASURE)
Joonis 1 Keskmise PASI skoori protsentuaalne muutus aja jooksul võrreldes ravieelsega uuringus 1 (ERASURE)
Figure 1 – Analysis of primary clinical composite endpoint of CV death, MI and stroke (PLATO)
KV surma, MI ja insuldi esmase kliinilise liittulemusnäitaja analüüs (PLATO)
Figure 1 – Time to first occurrence of CV death, MI and Stroke (PLATO)
Joonis 1 Aeg esimese kardiovaskulaarse surma, müokardiinfarkti ja insuldini (PLATO)
Figure 1- Kaplan-Meier curves of overall survival
Joonis 1: Kaplan-Meier üldise elulemuse kõver
Figure 1.
N D
figure 10
Joonis 10
Figure 10: Thigh injection
Joonis 10.
Figure 13b (Small Children, Thin Patients)
Joonis 13b (väikesed lapsed, kõhnad patsiendid)
Figure 1: Duration of treatment for treatment-naïve patients and prior treatment relapsers
Joonis 1: Ravi kestus eelnevalt ravi mitte saanud patsientidel ja eelnevalt ravi saanud uuesti haigestunutel
Figure 1: Kaplan Meier overall survival curves
Joonis 1: üldise elulemuse Kaplan Meieri kõverad.
Figure 1: Kaplan-Meier curve for progression-free survival by independent assessment for the overall population (treatment-naïve and cytokine pre-treated populations) (VEG105192)
Joonis 1: Progressioonivaba elulemuse Kaplan-Meieri kõver kogupopulatsiooni (varem ravi mittesaanud ja eelnevalt tsütokiiniga ravitud patsientide) sõltumatu hinnangu alusel (VEG105192)
Figure 1: Kaplan-Meier curves of overall survival for Cyramza plus paclitaxel versus placebo plus paclitaxel in RAINBOW
Joonis 1: Üldise elulemuse Kaplan-Meier’i kõver RAINBOW uuringus: Cyramza pluss paklitakseel versus platseebo pluss paklitakseel
Figure 1: Kaplan-Meier curves of overall survival – previously untreated patients (December 20, 2012 cut-off)
Joonis 1: Üldise elulemuse Kaplan-Meieri kõverad – eelnevalt ravi mittesaanud patsiendid (seisuga 20. detsember 2012)
Figure 1: Kaplan-Meier Overall Survival Curves Based on Updated Survival Analysis in the PREVAIL Study (Intent-to-Treat Analysis)
Joonis 1: Kaplan-Meieri üldise elulemuse kõverad uuringus PREVAIL uuendatud elulemusanalüüsi alusel (analüüs ravikavatsuse alusel)
Figure 1: Kaplan-Meier plot of time to relapse – Final analysis
Joonis 1: Kaplan-Meieri diagramm: aeg retsidiivini – lõplik analüüs
Figure 1: Mean (SEM) observed FVC change from baseline (mL) over time, studies INPULSIS-1 and INPULSIS-2 pooled
Keskmine (SEM) täheldatud FVC muutus (ml) aja jooksul algväärtusega võrreldes, uuringute INPULSIS-1 ja INPULSIS-2 koondandmed.
Figure 1: Mean ( standard error) serum asparagine during Study 1 induction phase
Joonis 1: keskmine ( standardhälve) seerumi asparagiin 1. uuringu induktsioonifaasis
Figure 1: Mean weekly itch severity score over time, study 1 (mITT population)
Joonis 1: Keskmine nädalane sügeluse tõsiduse skoor aja jooksul, uuring 1 (mITT populatsioon)
Figure 1: Mean weekly itch severity score over time, study 1 (mITT population)
Joonis 2: Keskmine nädalane sügeluse tõsiduse skoor aja jooksul, uuring 1 (mITT populatsioon)
Figure 1: Pharmacodynamics, single dose - Mean glucose infusion rate profile - Patients with type 1 diabetes - 0.8 U/kg Ryzodeg - Trial 3539
Joonis 1: Farmakodünaamika, ühekordne annus – Keskmine glükoosi infusiooni kiiruse profiil – I tüüpi suhkurtõvega patsiendid – 0,8 Ü/kg Ryzodeg – Uuring 3539
Figure 1: Progression Free Survival Based on IRAC Review of Response by IMWG Criteria (Stratified Log Rank Test) (ITT Population)
Joonis 1: Progressioonivaba elulemus IRAC hinnangul IMWG kriteeriumite põhjal (stratifitseeritud logaritmiline astaktest, ravikavatsuslik populatsioon)
Figure 1: Proportion of patients with VMA resolution up to Day 180 (Month 6) (TG-MV-006, TG-MV-007 and integrated data)
180. päevaks (6. kuu lõpuks) patsientide osakaal, kellel VMA taandus, (TG-MV-006, TG-MV-007 ja koondanalüüs)
Figure 1: Time to 6-month Sustained Accumulation of Disability in Study 2
Joonis 1: Aeg puude 6-kuulise püsiva süvenemiseni (SAD) uuringus 2
Figure 1a Figure 1b Figure 1c Figure 1d
Joonis 1a Joonis 1b Joonis 1c Joonis 1d
Figure 2 - Kaplan-Meier curves of progression-free survival
Joonis 2: Kaplan-Meier progressioonivaba elulemuse kõver
Figure 2 ACR20 response in PsA Study 2 over time up to Week 24
Joonis 2 ACR20 ravivastus PsA uuringus 2 aja jooksul kuni 24. nädalani
Figure 2 Figure 3
Joonis 2 Joonis 3
Figure 2 Illustration of the transfer of Removab from the pre-filled syringe to the 50 ml syringe
Joonis 2 Removabi ülekandmine süstelist 50 ml süstlasse
Figure 2 Kaplan-Meier curve of overall survival from Stage 1a
Joonis 2 Üldise elulemuse Kaplan-Meieri kõver (uuringufaas 1a)
Figure 2 Kaplan-Meier estimates for overall survival (ITT population)
Joonis 2 Kaplan-Meieri hinnagud üldisele elulemusele (ITT populatsioon)
Figure 2 Mean change in visual acuity from baseline over time in study D2301 (RESTORE)
Joonis 2 Nägemisteravuse keskmine muutus algväärtusest aja jooksul uuringus D2301 (RESTORE)
Figure 2 Mean HbA1c (%) by treatment week in patients with type 2 diabetes mellitus inadequately controlled on sulphonylurea alone or in combination with metformin
Joonis 2 Keskmine HbA1c (%) ravinädalate kaupa II tüüpi diabeediga patsientidel, kelle glükoositase ei allu piisavalt ravile vaid sulfonüüluurea või sulfonüüluurea ja metformiini kombinatsiooniga
Figure 2 Progression-free survival (CA209067)
Joonis 2 Progressioonivaba elulemus (CA209067)
Figure 2 RADIANT-3 – Kaplan-Meier progression-free survival curves (investigator radiological review)
Joonis 2 RADIANT-3 – Kaplan-Meieri progressioonivaba elulemuse kõverad (uuringuarsti poolne radioloogiline hindamine)
Figure 2 Study 19: Kaplan-Meier plot of OS in BRCA-mutated patients (52% maturity)
Joonis 2 Uuring 19: Kaplan-Meieri graafik ÜE kohta BRCA mutatsiooniga patsientidel (52% küpsus)
Figure 2: Arithmetic mean glucose infusion rate versus time profiles following subcutaneous administration of 20 units of insulin lispro 200 units/ml or insulin lispro 100 units/ml
Joonis 2: Glükoosi infusioonikiiruse profiili aritmeetiline keskmine ajas pärast 20 ühiku lispro- insuliin 200 ühikut/ml-s või lispro-insuliin 100 ühikut/ml-s subkutaanset manustamist
Figure 2: Duration of treatment for previously treated patients with prior partial or prior null response
Joonis 2: Ravi kestus varem ravi saanud patsientidel, kellel on eelnevalt osalisi retsidiive või kes ei ole ravile allunud
Figure 2: Forest plot for hazard ratios of final overall survival subgroup analyses – Intent to treat population (cut-off date: 28 August 2015)
Joonis 2 Alarühmade lõpliku elulemuse analüüsi riski suhtarvude diagramm (ing k Forest plot) – ravikavatsuslik populatsioon (andmete kuupäev: 28. august 2015)
Figure 2: Kaplan-Meier Curve for OS by treatment group in LUX Lung 8
Joonis 2: OS-i Kaplani-Meieri kõver uuringu LUX- Lung 8 ravirühmade lõikes