natgillin/translations-raw huggingface dataset:
An increase in dose from 750 mg every 8 hours to 1,875 mg every 8 hours in a multiple-dose study resulted in a less than proportional increase (i.e., about 40%) in telaprevir exposure.
Annuse suurendamisel 750 mg-lt iga 8 tunni järel 1 875 mg-ni iga 8 tunni järel mitmeannuselises uuringus põhjustas vähem kui proportsionaalset telapreviiri ekspositsiooni suurenemist (st ligikaudu 40%).
An increase in gout flares is frequently observed when starting KRYSTEXXA.
Pärast ravi alustamist KRYSTEXXAga on täheldatud podagra ägenemise sagenemist.
An increase in levels of small blood cells (called platelets), which are normally involved in the formation of a blood clot may occur, particularly when starting treatment.
Eriti ravi alguses võib suureneda väikeste vererakkude (trombotsüütide) hulk, mis võtavad tavaliselt osa verehüüvete moodustamisest.
an increase in methaemoglobin (an abnormal form of haemoglobin in the blood)
methemoglobiini (hemoglobiini ebanormaalne vorm) sisalduse suurenemine veres
an increase in methaemoglobin (an abnormal form of haemoglobin in the blood),
methemoglobiini (hemoglobiini ebanormaalne vorm) sisalduse suurenemine veres;
An increase in pneumonia has been observed in patients with COPD receiving fluticasone furoate/vilanterol.
Inhaleeritavate kortikosteroididega ravitud KOK-iga patsientidel on täheldatud pneumoonia, sealhulgas haiglaravi vajava pneumoonia esinemissageduse suurenemist.
an increase in protein in the urine, an increase in cholesterol in the blood, and swelling from excess fluid (oedema) (also called ‘nephrotic syndrome’) blood clot in very small blood vessels (also called ‘thrombotic microangiopathy’).
valgu sisalduse suurenemine uriinis, kolesterooli sisalduse suurenemine veres ja vedeliku kogunemisest tingitud turse (ödeem) (nimetatakse ka nefrootiliseks sündroomiks) veretrombid väga väikestes veresoontes (nimetatakse ka trombootiliseks mikroangiopaatiaks).
an increase in some liver enzymes an increase in bilirubin, a breakdown product of red blood cells, which can cause yellowing of the skin and eyes.
mõnede maksaensüümide aktiivsuse suurenemine bilirubiini (punaste vereliblede laguprodukti) sisalduse suurenemine, mis võib põhjustada naha ja silmavalgete kollasust.
an increase in some liver results which may develop into serious conditions such as hepatitis and jaundice,
mõnede maksatalitluse näitajate väärtuse suurenemine, mis võib areneda hepatiidi või ikteruse taoliseks raskeks seisundiks,
an increase in some liver test results,
mõnede maksatalitluse näitajate väärtuse suurenemine,
An increase in some liver test results. problems in the nerves of the arms or legs (peripheral neuropathy).
Teatud maksaanalüüside väärtuste suurenemine. käte või jalgade närvide häired (perifeerne neuropaatia).
An increase in still-born pups and decrease in post-natal viability of pups was observed in pre- postnatal toxicity studies in rats.
Surnultsündide arvu suurenemist ja poegade postnataalse elulemuse vähenemist täheldati pre-postnataalse toksilisuse uuringutes rottidel.
an increase in sugar (glucose) in the blood an increase in triglycerides (type of fat) in the blood
veresuhkru taseme tõus triglütseriidide (teatud tüüpi rasvad) sisalduse suurenemine veres
an increase in the amount of potassium in the blood changes in the rhythm of the heart, or the heart beating faster than normal
vere kaaliumisisalduse suurenemine südame rütmihäired või tavalisest kiirem südametegevus
An increase in the amount of sugar (glucose) in your blood.
Suhkru (glükoosi) sisalduse suurenemine veres.
An increase in the concentration of enoxaparin sodium after using prophylactic doses (non-weight adjusted) has been observed in low-weight female patients (<45 kg) and low-weight male patients (<57 kg), which may lead to a higher risk of bleeding.
Madala kehakaaluga naispatsientidel (< 45 kg) ja madala kehakaaluga meespatsientidel (< 57 kg) on pärast naatriumenoksapariini (kaalule kohandamata) profülaktiliste annuste kasutamist täheldatud ravimi kontsentratsiooni suurenemist, mis võib põhjustada veritsusriski suurenemist.
An increase in the daily dose of Hirobriz Breezhaler beyond the maximum dose of 300 microgram is not appropriate.
Hirobriz Breezhaler’i ööpäevast annust ei tohi suurendada üle maksimaalse annuse, milleks on 300 mikrogrammi.
An increase in the daily dose of Onbrez Breezhaler beyond the maximum dose of 300 microgram is not appropriate.
Onbrez Breezhaler’i ööpäevast annust ei tohi suurendada üle maksimaalse annuse, milleks on 300 mikrogrammi.
An increase in the daily dose of Oslif Breezhaler beyond the maximum dose of 300 microgram is not appropriate.
Oslif Breezhaler’i ööpäevast annust ei tohi suurendada üle maksimaalse annuse, milleks on 300 mikrogrammi.
An increase in the dose of a particular blood-thinning medicine (heparin) during haemodialysis is often needed during the course of therapy with Retacrit to minimize the risk of blood clotting.
Retacrit-ravi jooksul toimuva hemodialüüsi ajal on tihti vajalik suurendada verevedeldajate (hepariini) annust, et vähendada verehüüvete tekkimise riski.
An increase in the dose of a particular blood-thinning medicine (heparin) during haemodialysis is often needed during the course of therapy with Silapo to minimize the risk of blood clotting.
Verd vedeldavate medikamentide (hepariin) annuse suurendamine hemodialüüsi korral on tihti vajalik Silapo-ravil, et vähendada vereklompide tekkimise riski.
An increase in the dose of lopinavir/ritonavir to 533/133 mg (4 capsules) or 500/125 mg (5 tablets with 100/25 mg each) twice daily with food is recommended in combination with Nevirapine Teva.
Kombinatsioonis Nevirapine Teva’ga on lopinaviiri/ritonaviiri annust soovitatav suurendada kuni 533/133 mg (4 kapslini) või 500/125 mg (5 tabletini, tugevusega 100/25 mg iga tablett) kaks korda ööpäevas koos söögiga.
An increase in the dose of lopinavir/ritonavir to 533/133 mg (4 capsules) or 500/125 mg (5 tablets with 100/25 mg each) twice daily with food is recommended in combination with Viramune.
Kombinatsioonis Viramune’iga soovitatakse suurendada lopinaviiri/ritonaviiri annust kuni 533/133 mg (4 kapslini) või 500/125 mg (5 tabletini, tugevusega 100/25 mg iga tablett) kaks korda ööpäevas söögi ajal.
An increase in the dose of the anticoagulation treatment is frequently required to prevent the blockage occurring. headache
Sageli on vajalik verd vedeldavate ravimite annuste suurendamine, et umbumist ära hoida. peavalu.
An increase in the incidence in trazodone- related adverse events was noted when coadministered with ritonavir.
Koos ritonaviiriga manustamisel on täheldatud trasodooniga seotud kõrvaltoimete esinemissageduse suurenemist.
An increase in the incidence in trazodone-related adverse reactions was noted when co-administered with ritonavir dosed as an antiretroviral agent or as a pharmacokinetic enhancer.
Trasodooniga seotud kõrvaltoimete esinemissagedus suurenes sõltumata sellest, kas ritonaviiri manustati samaaegselt retroviirusevastase ravimina või farmakokineetilise toime tugevdajana.
An increase in the level of creatinine in your blood.
Kreatiniini kontsentratsiooni tõus veres.
an increase in the level of liver enzymes a decrease in the number of cells involved in blood clotting (thrombocytopenia).
maksaensüümide taseme suurenemine veres vere hüübimise eest vastutavate rakkude arvu vähenemine (trombotsütopeenia).
an increase in the level of liver enzymes an increased amount in the blood of bilirubin (a substance produced in the liver) which may make your skin appear yellow
maksaensüümide aktiivsuse suurenemine bilirubiini (maksas toodetav aine) sisalduse suurenemine veres, mille tagajärjel võib nahk värvuda kollaseks.
an increase in the level of liver enzymes an increased amount in the blood of bilirubin (a substance produced in the liver) which may make your skin appear yellow.
maksaensüümide aktiivsuse tõus bilirubiini (aine, mida maks toodab) sisalduse tõus veres, mis võib teie naha värvuse muuta kollakaks.
an increase in the levels of fat in the blood (cholesterol and triglycerides), a decrease in the levels of phosphate in the blood.
vere rasvasisalduse (kolesterool ja triglütseriidid) tõus, fosfaaditaseme langus veres.
An increase in the levels of fat in the blood (cholesterol and triglycerides).
Rasvade (kolesterooli ja triglütseriidide) sisalduse suurenemine veres.
An increase in the number of blood cells called eosinophiles (eosinophilia).
Eosinofiilide taseme tõus (eosinofiilia).
An increase in the number of certain white blood cells in your blood (eosinophilia).
Teatud valgeliblede hulga suurenemine veres (eosinofiilia).
an increase in the number or proportion of white blood cells shown in blood tests
valgevereliblede arvu või osakaalu suurenemine vereanalüüsis
an increase in the numbers of blood cells called eosinophiles (eosinophilia); mild decrease in the
vere nn eosinofiilsete rakkude (eosinofiilide) arvu suurenemine, vere valgeliblede arvu vähene
an increase in the numbers of blood cells called eosinophiles (eosinophilia); mild decrease in the number of white blood cells (leucopenia); decrease in the number of all blood cells (pancytopenia),
vere nn eosinofiilsete rakkude (eosinofiilide) arvu suurenemine, vere valgeliblede arvu vähene langus (leukopeenia) ja kõikide vererakkude arvu langus (pantsütopeenia),
An increase in the occurrence of blood clots has been observed.
Täheldatud on verehüüvete tekke sagenemist.
An increase in the rosiglitazone component to 8 mg/day should be undertaken cautiously following appropriate clinical evaluation to assess the patient’s risk of developing adverse reactions relating to fluid retention (see 4.4 and 4.8).
Rosiglitasoonkomponendi annuse suurendamisel 8 mg-ni ööpäevas peab olema ettevaatlik ning sellele peab eelnema vedelikupeetusega seotud kõrvaltoimete tekkeriski kliiniline hindamine (vt lõigud 4.4 ja 4.8).
an increase in the thickness in the mouth or tongue;
uu ja keele paksenemine,
An increase in uric acid and indirect bilirubin values associated with haemolysis was observed in some patients treated with Ribavirin Teva Pharma B.V. used in combination with peginterferon alfa-2b or interferon alfa-2b in clinical trials, but values returned to baseline levels by four weeks after the end of therapy.
Hemolüüsist tingitud kusihappe taseme ja kaudse bilirubiini väärtuste suurenemine esines mõnedel patsientidel, keda raviti Ribavirin Teva Pharma B.V. ja peginterferoon alfa-2b või interferoon alfa-2b kombinatsiooniga, kuid näitajad normaliseerusid 4 nädala jooksul pärast ravi lõppu.
An increase in uric acid and indirect bilirubin values associated with haemolysis was observed in some patients treated with ribavirin used in combination with peginterferon alfa-2b or interferon alfa- 2b in clinical trials, but values returned to baseline levels by four weeks after the end of therapy.
Hemolüüsist tingitud kusihappe taseme ja kaudse bilirubiini väärtuste suurenemine esines mõnedel patsientidel, keda raviti ribaviriini ja alfa-2b-peginterferooni või alfa-2b-interferooni kombinatsiooniga, kuid näitajad normaliseerusid 4 nädala jooksul pärast ravi lõppu.
An increase in weight and in levels of blood lipids and glucose may occur during antiretroviral theraphy.
Retroviirusevastase ravi ajal võib tekkida kehakaalu ning vere lipiidide- ja glükoosisisalduse suurenemine.
An increase in weight and in levels of blood lipids and glucose may occur during antiretroviral theraphy.
Retroviirusvastase ravi ajal võib tekkida kehakaalu ning vere lipiidide- ja glükoosisisalduse suurenemine.
An increase in your serum creatinine level (problems with your kidneys),
eerumi kreatiniinitaseme tõus (neeruprobleemid)
an increase in your weight blood pressure dropping upon your standing up which may cause fainting.
kehakaalu tõus; vererõhu langus püstitõusmisel, mis võib põhjustada minestust.
An increase of > 3 x ULN in alanine aminotransferase or aspartate aminotransferase was recorded in 12.8% of subjects in the cobicistat- boosted group and 9.0% in the ritonavir-boosted group.
Alaniinaminotransferaasi või aspartaataminotransferaasi tõusu (> 3 x normväärtuse ülemine piir) täheldati 12,8%-l kobitsistaadi abil võimendatud rühma uuringus osalejatest ja 9,0%-l ritonaviiri abil võimendatud rühma uuringus osalejatest.
An increase of blood pressure, bradycardia or tachycardia and limb or back pain might be possible.
Võimalik on vererõhu tõus, bradükardia või tahhükardia ja jäseme- või seljavalu.
an increase of certain enzymes in the blood (creatine phosphokinase), problems in the nerves of the arms or legs (peripheral neuropathy).
teatavate ensüümide näitajate väärtuse suurenemine veres (kreatiinfosfokinaas), käte või jalgade närvide häired (perifeerne neuropaatia).
an increase of certain enzymes in the blood (creatine phosphokinase), problems in the nerves of the arms or legs (peripheral neuropathy).
teatavate ensüümide näitajate väärtuse suurenemine veres (kreatiniini fosfokinaas), käte või jalgade närvide häired (perifeerne neuropaatia),
an increase of certain enzymes in the blood (creatine phosphokinase), problems in the nerves of the arms or legs (peripheral neuropathy).
teatavate ensüümide näitajate väärtuse suurenemine veres (kreatiniini fosfokinaas), käte või jalgade närvide häired (perifeerne neuropaatia).
An increase of certain enzymes in the blood (creatine phosphokinase).
Teatud ensüümide (kreatiinfosfokinaasi) taseme tõus veres.
an increase of certain enzymes in theblood (creatinephosphokinase), problems in the nerves of the arms or legs (peripheral neuropathy).
teatavate ensüümide näitajateväärtuse suurenemine veres (kreatiniini fosfokinaas), käte või jalgade närvide häired (perifeerne neuropaatia).
An increase of frequency and severity of some adverse reactions was observed, mainly diarrhoea and skin rash.
Täheldati mõningate kõrvalnähtude, peamiselt kõhulahtisuse ja nahalööbe sagenemist ning süvenemist.
An increase of lactate dehydrogenase (a blood enzyme).
Laktaatdehüdrogenaasi (vere koostises olev ensüüm) taseme tõus.
An increase of non- Hodgkin’s lymphoma growth was noted after a continuous administration of plerixafor for 28 days.
Seevastu pleriksafoori pideval manustamisel 28 päeva vältel täheldati mitte-Hodgkini lümfoomi kasvu intensiivistumist.
An increase of second primary malignancies (SPM) has been observed in clinical trials in previously treated myeloma patients receiving lenalidomide/dexamethasone (3.98 per 100 person-years) compared to controls (1.38 per 100 person-years).
Varem ravitud müeloomiga patsientide kliinilistes uuringutes täheldati lenalidomiidi/deksametasooni rühmas teise primaarse pahaloomulise kasvaja esinemissageduse suurenemist (100 inimaasta kohta 3,98 juhtu) võrreldes kontrollrühmadega (100 inimaasta kohta 1,38 juhtu).
An increase of ≥1 g/dL change in Hb at Week 12 was achieved in 90 % and 69 % of the ulcerative colitis (N=29) and Crohn’s Disease (N=35) subgroups, respectively.
Hemoglobiini suurenemine ≥ 1 g/dl 12. nädalal oli haavandilise koliidiga patsientide (N = 29) ja Crohni tõvega patsientide (N = 35) alarühmades vastavalt 90% ja 69%.
An increase of ≥2 g/dL change in Hb at Week 12 was achieved in 62 % and 51 % of the ulcerative colitis and Crohn’s Disease subgroups, respectively.
Hemoglobiini suurenemine ≥ 2 g/dl oli haavandilise koliidiga patsientide ja Crohni tõvega patsientide alarühmades vastavalt 62% ja 51%.
An increased 3H-thymidine incorporation in the erythroid nucleated spleen cells has been found in vitro (mouse spleen cell culture) after incubation with erythropoietin.
Suurenenud 3H-tümidiini ühinemine erütroidi tuuma sisaldavates põrna rakkudes on leitud in vitro (hiire põrna rakukultuur) peale inkubatsiooni erütropoetiiniga.
An increased dose (1,000 mg TID) of indinavir
Indinaviiri annuse suurendamine (1000 mg TID)
An increased dose of theophyline may be required when co-administered with ritonavir, due to induction of CYP1A2.
Ritonaviiri samaaegsel manustamisel võib olla vajalik teofülliini annuste suurenemine, kuna ritonaviiri indutseerib isoensüümi CYP1A2.
An increased dose of theophylline may be required when co-administered with ritonavir, due to induction of CYP1A2.
Ritonaviiri samaaegsel manustamisel võib olla vajalik teofülliini annuste suurenemine, kuna ritonaviiri indutseerib isoensüümi CYP1A2
An increased drug half-life has been observed in patients with severe hepatic impairment, possibly related to increased tissue distribution.
Raske maksakahjustusega patsientidel on täheldatud ravimi poolväärtusaja suurenemist, mis võib olla seotud ravimi suurenenud jaotumisega kudedes.
An increased drug half-life has however been observed in patients with severe hepatic impairment (see section 4.4 and 5.2).
Siiski on raske maksakahjustusega patsientidel täheldatud ravimi poolväärtusaja suurenemist (vt lõigud 4.4 ja 5.2).
An increased frequency was noted when empagliflozin given as add-on to metformin and a sulfonylurea (empagliflozin 10 mg: 16.1%, empagliflozin 25 mg: 11.5% and placebo: 8.4%) or as add-on to metformin and insulin (empagliflozin 10 mg: 31.3%, empagliflozin 25 mg: 36.2% and placebo:
Esinemissagedus suurenes, kui empagliflosiini kasutati lisaks metformiinile ja sulfonüüluureale (empagliflosiin 10 mg: 16,1%, empagliflosiin 25 mg: 11,5%, platseebo: 8,4%) ja lisaks metformiinile ja insuliinile (empagliflosiin 10 mg: 31,3%, empagliflosiin 25 mg: 36,2%, platseebo: 34,7%).
An increased incidence and severity of renal tubular basophilia/hyalinisation, dilation and casts, as well as interstitial lymphocyte inflammation and arteriolar medial hypertrophy were found at an exposure of 8–13 (valsartan) and 7–8 (amlodipine) times the clinical doses of 160 mg valsartan and 10 mg amlodipine.
Neerude tubulaarse basofiilia/hüalinisatsiooni, dilatatsiooni ja silindrite, samuti lümfotsütaarse interstitsiaalse põletiku ja arterioolide mediaalse hüpertroofia esinemissageduse ja raskuse suurenemist täheldati annuste puhul, mis olid 8...13 (valsartaan) ja 7...8 (amlodipiin) korda suuremad valsartaani 160 mg ja amlodipiini 10 mg kliinilisest annusest.
An increased incidence in bone fractures in women was seen in a pooled analysis of adverse reactions of bone fracture from randomised, controlled, double blind clinical trials in over 8100 pioglitazone and 7400 comparator treated patients, on treatment for up to 3.5 years.
Üle 8100 pioglitasooniga ravitud ja 7400 võrdlusravimiga ravitud patsiendiga läbiviidud randomiseeritud kontrollitud topelt-pimedad kuni 3,5 aastat kestnud kliinilised uuringud, näitasid naistel suurenenud luumurdude esinemissageduse riski ühises luumurru kõrvaltoimete analüüsis.
An increased incidence in bone fractures in women was seen in a pooled analysis of adverse reactions of bone fracture from randomised, controlled, double blind clinical trials in over 8100 pioglitazone and 7400 comparator treated patients, on treatment for up to 3.5 years.
Üle 8100 pioglitasooniga ravitud ja 7400 võrdlusravimiga ravitud patsiendiga läbiviidud randomiseeritud kontrollitud, topeltpimedad kuni 3,5 aastat kestnud kliinilised uuringud, näitasid naistel suurenenud luumurdude esinemissageduse riski ühises luumurru kõrvaltoimete analüüsis.
An increased incidence in bone fractures in women was seen in a pooled analysis of adverse reactions of bone fracture from randomised, controlled, double blind clinical trials in over 8100 pioglitazone and 7400 comparator treated patients, on treatment for up to 3.5 years.
Üle 8100 pioglitasooniga ravitud ja 7400 võrdlusravimiga ravitud patsiendiga läbiviidud randomiseeritud, kontrollitud, topelt-pimedad, kuni 3,5 aastat kestnud kliinilised uuringud näitasid naistel suurenenud luumurdude esinemissageduse riski ühises luumurru kõrvaltoimete analüüsis.
An increased incidence in bone fractures in women was seen in a pooled analysis of adverse reactions of bone fracture from randomised, controlled, double blind clinical trials in over 8100 pioglitazone and 7400 comparator treated patients, on treatment for up to 3.5 years.
Üle 8100 pioglitasooniga ravitud ja 7400 võrdlusravimiga ravitud patsiendiga läbiviidud randomiseeritud, kontrollitud, topelt-pimedad, kuni 3,5 aastat kestnud kliinilised uuringud, näitasid naiste seas suurenenud luumurdude esinemise riski ühises luumurru kõrvaltoimete analüüsis.
An increased incidence in bone fractures in women was seen in a pooled analysis of adverse reactions of bone fracture from randomised, controlled, double blind clinical trials in over 8100 pioglitazone and 7400 comparator treated patients, on treatment for up to 3.5 years.
Üle 8100 pioglitasooniga ravitud ja 7400 võrdlusravimiga ravitud patsiendiga läbiviidud randomiseeritud, kontrollitud, topelt-pimedad, kuni 3,5 aastat kestnud kliinilised uuringud, näitasid naistel suurenenud luumurdude esinemissageduse riski ühises luumurru kõrvaltoimete analüüsis.
An increased incidence in bone fractures in women was seen in a pooled analysis of adverse reactions of bone fracture from randomised, controlled, double blind clinical trials in over 8100 pioglitazone and 7400 comparator treated patients, on treatment for up to 3.5 years.
Üle 8100 pioglitasooniga ravitud ja 7400 võrdlusravimiga ravitud patsiendiga läbiviidud randomiseeritud, kontrollitud, topeltpimedad, kuni 3,5 aastat kestnud kliinilised uuringud, näitasid naistel suurenenud luumurdude esinemissageduse riski ühises luumurru kõrvaltoimete analüüsis.
An increased incidence of adrenal medullary hyperplasia and pheochromocytoma was observed in male rats at doses of 1 mg/kg/day and above ( 1 times the clinical exposure with the maximum recommended human dose [MRHD] based on AUC) and female rats at all dose levels ( 0.3 times the clinical exposure with the MRHD based on AUC).
Isastel rottidel täheldati annusega 1 mg/kg ja üle selle ööpäevas 1-kordne kliiniline toime, mis saadakse maksimaalse inimesele soovitatud annusega,põhinedes AUC-l) ja emastel rottidel kõikide annustega 0,3-kordne kliiniline toime, mis saadakse maksimaalse inimesele soovitatud annusega, põhinedes AUC-l) neerupealise säsi hüperplaasia ja feokromotsütoomi esinemissageduse suurenemist.
An increased incidence of elevations of ALT or AST > 5 times the ULN was reported in Zinbryta-treated patients compared to placebo (4% versus <1%) or interferon beta-1a (intramuscular) (6% versus 3%).
Zinbryta-ravi saanud patsientidel esines ALAT või ASAT aktiivsuse tõusu > 5 korda ULN sagedamini kui platseebo (4% versus < 1%) või (intramuskulaarse) beeta-1a interferooni kasutamisel (6% versus 3%).
An increased incidence of embryo-loss has been observed in rabbits at high multiples of the clinical exposure and in the presence of maternal toxicity (see section 5.3)..
Suurte annuste korduval manustamisel täheldati küülikutel tiinuse katkemise sagenemist ja toksilisust emasloomal (vt lõik 5.3).
An increased incidence of graft thrombosis was observed in the post-transplant period in recipients of extended criteria donor allografts (see section 4.8).
Transplantaadi tromboosi esinemissageduse suurenemist täheldati siirdamisjärgsel perioodil patsientidel, kellele oli siirdatud laiendatud kriteeriumitele vastava doonori neer (vt lõik 4.8).
An increased incidence of hypertension was observed in Avastin-treated patients.
Avastin’iga ravitud patsientidel täheldati hüpertensiooni esinemissageduse suurenemist.
An increased incidence of LVEF declines was also observed in patients treated with Perjeta in combination with trastuzumab and docetaxel; LVEF recovered to ≥50% in all patients.
Perjeta’t kombinatsioonis trastuzumabi ja dotsetakseeliga saanud patsientidel täheldati ka LVEF vähenemise suuremat esinemissagedust; LVEF taastus ≥ 50% kõikidest patsientidest.
An increased incidence of retinal atrophy commonly observed in aged albino rats was seen after long- term exposure to pregabalin at exposures ≥ 5 times the mean human exposure at the maximum recommended clinical dose.
Reetina atroofiat, mis tavaliselt esineb vanadel albiinorottidel, täheldati pärast pikaaegset pregabaliini ekspositsiooni, mis oli ≥ 5 korda kõrgem kui maksimaalse soovitatud kliinilise annusega tekkiv keskmine ekspositsioon inimesel.