natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Patients in the BDx group received four 21 day cycles, each consisting of bortezomib (1.3 mg/m2 administered intravenously twice weekly on days 1, 4, 8, and 11), and oral dexamethasone (40 mg/day on days 1 to 4 and days 9 to 12, in Cycles 1 and 2, and on days 1 to 4 in Cycles 3 and 4).
BDx rühma patsiendid said neli 24-päevast ravikuuri, iga tsükkel koosnes bortesomiibist (1,3 mg/m2 manustati intravenoosselt kaks korda nädalas 1., 4., 8. ja 11. päeval) ja suukaudsest deksametasoonist (40 mg ööpäevas, esimese ja teise tsükli ajal 1. kuni 4. päeval ja 9. kuni 12. päeval, kolmanda ja neljanda tsükli ajal 1. kuni 4. päeval).
Patients in the BzTDx group received six 4-week cycles, each consisting of bortezomib (1.3 mg/m2 administered twice weekly days 1, 4, 8, and 11, followed by a 17-day rest period from day 12 to day 28), dexamethasone (40 mg administered orally on days 1 to 4 and days 8 to 11), and thalidomide (administered orally at 50 mg daily on days 1-14, increased to 100 mg on days 15-28 and thereafter to 200 mg daily).
BzTDx rühma patsiendid said kuus 4-nädalast ravikuuri, mille koosseisu kuulusid bortesomiib(1,3 mg/m2 kaks korda nädalas päevadel 1, 4, 8 ja 11, seejärel 17-päevane ravivaba periood päevast 12 kuni päevani 28), deksametasoon (40 mg suukaudselt päevadel 1 kuni 4 ja päevadel 8 kuni 11) ja talidomiid (suukaudselt 50 mg ööpäevas päevadel 1…14, suurendades annust 100 mg-ni päevadel 15…28 ja seejärel kuni annuseni 200 mg ööpäevas).
Patients in the caspofungin group experienced breakthrough infections due to the following uncommon yeasts and moulds: Trichosporon species (1), Fusarium species (1), Mucor species (1), and Rhizopus species (1).
Kaspofungiini rühma patsientidel taastekitasid infektsioone järgmised aeg-ajalt esinevad pärmi- ja hallitusseened: Trichosporon’i liigid (1), Fusarium’i liigid (1), Mucor’i liigid (1), ja Rhizopus’e liigid (1).
Patients in the chemotherapy arm were allowed to cross-over to the trametinib arm after independent confirmation of progression.
Kemoteraapia rühma patsientidel oli lubatud üle minna trametiniibi rühma pärast haiguse progresseerumise sõltumatut kinnitamist.
Patients in the Cimzia+MTX group had a greater reduction from baseline in DAS 28 (ESR) compared with the placebo+MTX group observed as early as Week 2 and continued through Week 52 (p<0.001 at each visit).
Cimzia+MTX-rühmas oli patsientidel suurem DAS 28 (ESR) vähenemine algandmetega võrreldes kui platseebo+MTX-rühmal 2. nädalal ja see kestis kuni 52. nädalani (p<0,001 igal visiidil).
Patients in the control arm received RT only.
Kontrollgrupi patsiendid said ainult RT.
Patients in the emtricitabine and tenofovir disoproxil group were given emtricitabine/tenofovir disoproxil and efavirenz from week 96 to week 144.
Emtritsitabiini ja tenofoviirdisoproksiili rühma patsientidele manustati emtritsitabiin/tenofoviirdisoproksiili ja efavirensi 96. kuni 144. nädalani.
Patients in the G+B arm who did not have disease progression (i.e. patients with a complete response (CR), partial response (PR) or stable disease (SD)) at the end of induction continued receiving Gazyvaro maintenance once every two months for two years or until disease progression (whichever occurred first).
G+B rühma patsiendid, kelle haigus ei olnud induktsioonravi lõppedes progresseerunud (st täieliku ravivastuse (complete response, CR), osalise ravivastuse (partial response, PR) või stabiilse haigusega (stable disease, SD) patsiendid), jätkasid säilitusravi Gazyvaro’ga üks kord iga kahe kuu järel kahe aasta jooksul või kuni haiguse progresseerumiseni (ükskõik kumb saabus varem).
Patients in the GLP-1 receptor agonist arm were to continue pre-trial GLP-1 receptor agonist treatment.
GLP-1 retseptori agonisti ravi saanud patsiendid jätkasid uuringueelset GLP-1 retseptori agonisti ravi.
Patients in the immediate-release exenatide-treated group with an HbA1c 8.0% at the end of the BIO phase decreased their insulin glargine dose by at least 10%.
Toimeainet kiiresti vabastava eksenatiidi rühma patsiendid, kellel HbA1c ≤8,0% BIO faasi lõpus, langetasid oma glargiin-insuliini annust vähemalt 10%.
Patients in the Kyprolis, lenalidomide, and dexamethasone (KRd) arm demonstrated improved progression-free survival (PFS) compared with those in the lenalidomide and dexamethasone (Rd) arm, (HR = 0.69, with 1-sided p value < 0.0001) which represents a 45% improvement in PFS or a 31% reduction in the risk of event as determined using standard objective International Myeloma Working Group (IMWG)/European Blood and Marrow Transplantation (EBMT) response criteria by an Independent Review Committee (IRC).
Kyprolis’e, lenalidomiidi ja deksametasooni rühma (KRd) patsientidel paranes progresseerumisvaba elulemus (PFS) võrreldes lenalidomiidi ja madalaannuselise deksametasooni rühma (Rd) patsientidega (HR = 0,69; 1-suunaline p-väärtus < 0,0001), mis tähendab PFS paranemist 45% või juhtude riski vähenemist 31%, sõltumatu hindamiskomitee määratluse alusel vastavalt Müeloomi Rahvusvahelise töörühma (IMWG) ning Vere ja Luuüdi Siirdamise Euroopa Ühenduse (EBMT) sätestatud objektiivse ravivastuse standardkriteeriumitele.
Patients in the laser control group could receive additional laser photocoagulation (called ‘rescue laser treatment’) beginning at week 12 with a minimum interval of 12 weeks.
Laseri kontrollrühma patsientidele võimaldati alates 12. nädalast lisa laserfotokoagulatsiooni protseduuri (nn päästemeetod) minimaalse protseduuride vahelise ajaga 12 nädalat.
Patients in the laser control group could receive additional laser photocoagulation (called ‘rescue laser treatment’) beginning at week 12, with a minimum interval of 12 weeks.
Laseri kontrollrühma patsientidele võimaldati alates 12. nädalast lisa laserfotokoagulatsiooni protseduuri (nn päästemeetod) minimaalse protseduuride vahelise ajaga 12 nädalat.
Patients in the liraglutide arm followed a fixed dose escalation scheme with a starting dose of 0.6 mg and a dose increase of 0.6 mg weekly until the maintenance dose of 1.8 mg was reached.
Liraglutiidi saavad patsiendid järgisid fikseeritud annuste tõstmise kava, mille puhul esialgne annus oli 0,6 mg ja annust suurendati 0,6 mg võrra nädalas, kuni saavutati säilitusannus 1,8 mg.
Patients in the olaparib group continued to receive treatment longer than those in the placebo group.
Olapariibi rühma patsiendid said ravi kauem kui platseebo rühm.
patients in the perioperative liver transplantation period and in neonates up to 4 weeks of age.
patsientidel, kellele siirdatakse maksa; kuni 4-nädalastel vastsündinutel.
Patients in the pivotal study BO21004/CLL11 were tested at multiple time-points for anti-therapeutic antibodies (ATA) to Gazyvaro.
Keskses uuringus BO21004/CLL11 testiti patsiente mitmel ajahetkel Gazyvaro vastaste antikehade suhtes.
Patients in the pivotal trial CLEOPATRA were tested at multiple time-points for anti-therapeutic antibodies (ATA) to Perjeta.
Keskses uuringus CLEOPATRA osalenud patsiente testiti mitmetel ajahetkedel Perjeta vastu tekkinud ravimivastaste antikehade (ingl anti-therapeutic antibodies, ATA) suhtes.
Patients in the placebo/dexamethasone (placebo/dex) group took 1 placebo capsule on Days 1 to 28 of each 28-day cycle.
Platseebo/deksametasoonigrupis (platseebo/dex) võtsid patsiendid igal 28-päevase ravitsükli päeval (1.-28. päev) ühe platseebokapsli.
Patients in the Pom+LD-Dex arm were administered 4 mg pomalidomide orally on Days 1 to 21 of each 28-day cycle.
POM + LD-Dex ravirühma patsientidele manustati 4 mg pomalidomiidi suukaudselt iga 28-päevase ravitsükli 1.–21. päeval.
Patients in the Preotact treatment group had a 61 relative risk reduction of a new vertebral fracture at month 18 compared to the patients in the placebo group.
Preotact’i gruppi kuulunud patsientidel vähenes 18-kuulise raviperioodi järgselt uue lülisamba murru tekke suhteline risk platseebogrupiga võrreldes 61%.
Patients in the Rd and Rd18 arms took lenalidomide 25 mg once daily on Days 1 to 21 of 28-day cycles according to protocol arm.
Rd- ja Rd18-rühma patsientidele manustati lenalidomiidi vastavalt uuringuplaanile 25 mg üks kord ööpäevas 28-päevaste tsüklite 1.–21. päeval.
Patients in the sham group were eligible to receive Eylea from week 24.
Alates 24. nädalast oli platseeborühma patsientidel võimalus saada Eylea’d.
Patients in the study had high grade serous ovarian cancers, including fallopian tube or peritoneal.
Uuringus osalenud patsientidel oli tugevasti diferentseerunud seroosne munasarjavähk, sealhulgas munajuha- või peritoneaalvähk.
Patients in the study received Coagadex to treat any spontaneous bleeding that occurred during the treatment period or to prevent bleeding during surgery.
Uuringus osalenud patsiendid said Coagadexi kõigi raviperioodil esinenud spontaansete verejooksude raviks või verejooksu ennetamiseks operatsiooni ajal.
Patients in the study received either Opsumit or placebo (a dummy treatment) in addition to other PAH treatments for an average of 2 years.
Uuringus osalenud patsientidele manustati keskmiselt 2 aasta jooksul kas Opsumiti või platseebot (näiv ravim) lisaks teistele pulmonaalse arteriaalse hüpertensiooni ravimitele.
Patients in the study were given Deltyba or placebo (a dummy treatment) for 2 months in addition to their other treatments.
Uuringus osalevatele patsientidele anti lisaks teistele ravimitele 2 kuu jooksul Deltybat või platseebot (näiv ravim).
Patients in the sub-study (n=117) of the open-label extension of study SC-I received 125 mg of subcutaneous (SC) abatacept administered weekly via the pre-filled syringe for at least 4 months, and were then switched to receive 125 mg SC abatacept administered weekly via the pre-filled pen for 12 weeks.
Uuringu SC-I avatud jätkuuringu alamuuringu patsientidele (n=117) manustati 125 mg abatatsepti süstliga subkutaanselt (SC) üks kord nädalas vähemalt nelja kuu jooksul ning seejärel manustati 125 mg abatatsepti pen-süstliga SC 12 nädalat.
Patients in the TMZ + RT arm received concomitant TMZ (75 mg/m2) once daily, starting the first day of RT until the last day of RT, for 42 days (with a maximum of 49 days).
Patsiendid, kes said temosolomiid +RT (radioteraapia rühm) said samal ajal TMZ (75 mg/m2) üks kord päevas, alustades radioteraapia esimesest päevast kuni selle viimase päevani, 42 päeva jooksul (maksimaalselt 49 päeva).
Patients in the tocilizumab arm received an intravenous (IV) infusion of tocilizumab (8 mg/kg) every 4 weeks (q4w) and a subcutaneous (SC) placebo injection every 2 weeks (q2w).
Totsilizumabi rühma patsiendid said totsilizumabi veeniinfusiooni (i.v.) teel (8 mg/kg) iga 4 nädala järel ja platseebot nahaaluse (s.c.) süstina iga 2 nädala järel.
Patients in the Tresiba arm included 43 children aged 1–5 years, 70 children aged 6–11 years and 61 adolescents aged 12–17 years.
Tresiba harus oli 43 last vanuses 1…5-aastat; 70 last vanuses 6…11 aastat ja 61 noorukit vanuses 12…17 aastat.
Patients in the VcDx group received four 21 day cycles, each consisting of VELCADE (1.3 mg/m2 administered intravenously twice weekly on days 1, 4, 8, and 11), and oral dexamethasone (40 mg/day on days 1 to 4 and days 9 to 12, in Cycles 1 and 2, and on days 1 to 4 in Cycles 3 and 4).
VcDx rühma patsiendid said neli 24-päevast ravikuuri, iga tsükkel koosnes VELCADE’st (1,3 mg/m2 manustati intravenoosselt kaks korda nädalas päevadel 1, 4, 8 ja 11) ja suukaudsest deksametasoonist (40 mg ööpäevas, esimese ja teise tsükli ajal päevadel 1 kuni 4 ja päevadel 9 kuni 12, kolmanda ja neljanda tsükli ajal päevadel 1 kuni 4).
Patients in the VcTDx group received six 4-week cycles, each consisting of VELCADE (1.3 mg/m2 administered twice weekly days 1, 4, 8, and 11, followed by a 17-day rest period from day 12 to day 28), dexamethasone (40 mg administered orally on days 1 to 4 and days 8 to 11), and thalidomide (administered orally at 50 mg daily on days 1-14, increased to 100 mg on days 15-28 and thereafter to 200 mg daily).
VcTDx rühma patsiendid said kuus 4-nädalast ravikuuri, mille koosseisu kuulusid VELCADE (1,3 mg/m2 kaks korda nädalas päevadel 1, 4, 8 ja 11, seejärel 17-päevane ravivaba periood päevast 12 kuni päevani 28), deksametasoon (40 mg suukaudselt päevadel 1 kuni 4 ja päevadel 8 kuni 11) ja talidomiid (suukaudselt 50 mg ööpäevas päevadel 1…14, suurendades annust 100 mg-ni päevadel 15…28 ja seejärel kuni annuseni 200 mg ööpäevas).
Patients in the Vitamin D3 2,800 group received ADROVANCE (70 mg/2,800 IU) (n=299) and patients in the Vitamin D3 5,600 group received ADROVANCE (70 mg/2,800 IU) plus an additional 2,800 IU vitamin D3 (n=309) once a week; additional vitamin D supplements were allowed.
D3-vitamiini 2800 rühmas said patsiendid ADROVANCE’i (70 mg/2800 RÜ) (n = 299) ja D3-vitamiini 5600 rühmas ADROVANCE’i (70 mg/2800 RÜ) pluss täiendavalt 2800 RÜ D3-vitamiini (n = 309) üks kord nädalas; lubatud olid täiendavad D-vitamiini preparaadid.
Patients in the Vitamin D3 2,800 group received FOSAVANCE (70 mg/2,800 IU) (n=299) and patients in the Vitamin D3 5,600 group received FOSAVANCE (70 mg/2,800 IU) plus an additional 2,800 IU vitamin D3 (n=309) once a week; additional vitamin D supplements were allowed.
D3-vitamiini 2800 rühmas said patsiendid FOSAVANCE’i (70 mg/2800 RÜ) (n = 299) ja D3-vitamiini 5600 rühmas FOSAVANCE’i (70 mg/2800 RÜ) pluss täiendavalt 2800 RÜ D3-vitamiini (n = 309) üks kord nädalas; lubatud olid täiendavad D-vitamiini preparaadid.
Patients in these studies had a diagnosis of AS for a median of 2.7 to 5.8 years.
Nendes uuringutes osalenud patsientidel oli anküloseeriva spondüliidi diagnoos olnud keskmiselt 2,7...5,8 aastat.
Patients in these studies had a diagnosis of PsA for a median of 3.9 to 5.3 years.
Nendes uuringutes osalenud patsientidel oli PsA diagnoos olnud keskmiselt 3,9...5,3 aastat.
Patients in these studies, 108, 111 and C216, had compensated liver disease, detectable HCV RNA, and liver histopathology consistent with chronic hepatitis C. Unless otherwise indicated, INCIVO was administered at a dosage of 750 mg every
Nendes uuringutes (108, 111 ja C216) osalenud patsientidel oli kompenseeritud maksahaigus, määratav HCV RNA ja maksa histopatoloogia vastavuses kroonilise hepatiit C-ga.
Patients in this study (n=1,927) received open-label CHAMPIX 1 mg twice daily for 12 weeks.
Selles uuringus osalenud patsiendid (n=1927) said avatud sildiga CHAMPIX’it annuses 1 mg kaks korda ööpäevas 12 nädala jooksul.
Patients in this study had a diagnosis of PsA for at least 6 months and had at least mild psoriatic disease.
Selles uuringus osalenud patsientidel oli psoriaatilist artriiti diagnoositud vähemalt 6 kuud varem ja neil esines uuringu ajal vähemalt kerge psoriaatiline haigus.
Patients in unstable hemodynamic conditions,
Ebastabiilses hemodünaamilises seisundis patsiendid.
Patients included in safety analysis
Ohutusanalüüsi kaasatud patsiente
Patients included in this study had taken CHAMPIX for a smoking-cessation attempt in the past (for a total treatment duration of a minimum of two weeks), at least three months prior to study entry, and had been smoking for at least four weeks.
Uuringusse kaasatud patsiendid olid võtnud CHAMPIX’it varasemas suitsetamisest loobumise katses (ravi kogukestus vähemalt kaks nädalat) vähemalt kolm kuud enne uuringusse kaasamist ning nad olid suitsetanud vähemalt neli nädalat.
Patients induced with 160/80 mg Humira achieved clinical remission versus placebo at Week 8 in statistically significantly greater percentages in study UC-I (18% vs.
Patsiendid, kelle ravi alustati 160/80 mg annusega, saavutasid 8. nädalal võrreldes platseeboga statistiliselt olulisema kliinilise paranemise uuringus UC-I (18% vs.
Patients infected with a pre-XDR-TB
pre-XDR-TB’ga infitseerunud patsiendid
Patients infected with HBV who discontinue Emtricitabine/Tenofovir disoproxil Zentiva should be closely monitored with both clinical and laboratory follow-up for at least several months after stopping treatment.
HBV-nakkusega patsiente, kellel katkestatakse ravi Emtricitabine/Tenofovir disoproxil Zentiva’ga, tuleb hoolikalt jälgida nii sümptomaatika kui ka laboratoorsete analüüside põhjal vähemalt mõned kuud pärast ravi katkestamist.
Patients infected with HCV genotype 1 who have detectable HCV RNA at week 4 regardless of pre- treatment viral load should receive 48 weeks of therapy.
HCV genotüübiga 1 nakatunud ja 4. nädalal määratava HCV RNA tasemega patsientide ravi peab ravieelsest vireemia tasemest olenemata kestma 48 nädalat.
Patients infected with HIV-1 with resistance to the integrase class (documented or clinically suspected)
HIV-1 infektsiooniga patsiendid, kellel esinev viirus on resistentne (dokumenteeritud resistentsus või selle kliiniline kahtlus) integraasi inhibiitorite suhtes
Patients infected with HIV-1 without documented or clinically suspected resistance to the integrase class
HIV-1 infektsiooniga patsiendid, kellel esinev viirus ei ole resistentne (puudub dokumenteeritud resistentsus või selle kliiniline kahtlus) integraasi inhibiitorite suhtes
Patients infected with pre-XDR-TB
pre-XDR-TB’ga infitseerunud patsiendid
Patients infected with viral genotypes 2 or 3 should receive 24 weeks of treatment, while patients infected with any other genotype should receive 48 weeks of therapy.
Viiruse genotüübiga 2 või 3 nakatunud patsientidel peab ravi kestma 24 nädalat, ükskõik millise muu genotüübiga nakatunud patsientidel 48 nädalat.
Patients initiated on Preotact therapy should be monitored at months 1, 3 and 6 for elevated levels of serum and/or urinary calcium.
Patsientidel, kellel alustatakse ravi Preotact’iga, tuleb 1., 3. ja 6. ravikuul kontrollida seerumi ja/või uriini kaltsiumisisaldust.
Patients initiating therapy with ritonavir boosted Invirase should be warned of the arrhythmogenic risk associated with QT and PR prolongation and told to report any sign or symptom suspicious of cardiac arrhythmia (e.g., chest palpitations, syncope, presyncope) to their physician.
Patsiente, kes alustavad ravi ritonaviiriga potentseeritud Invirase’ga, tuleb hoiatada QT- ja PR-intervalli pikenemisega seotud südame rütmihäirete riskist, ning patsiendid peavad arstile teatama igast nähust või sümptomist, mille puhul esineb südame rütmihäire kahtlus (nt südamepekslemine, sünkoop, presünkoop).
Patients initiating therapy with ritonavir-boosted Invirase:
Patsiendid, kellel alustatakse ravi ritonaviiriga potentseeritud Invirase’ga:
Patients initiating Ventavis treatment or switching from an alternative device to Breelib should be closely supervised by the treating physician to ensure that dose and speed of inhalation are well tolerated.
Raviarst peab patsiente, kes alustavad Ventavis-ravi, või lähevad mõnelt teiselt inhalaatorilt üle Breelib’ile hoolikalt jälgima, tagamaks et annus ja inhalatsioonikiirus on hästi talutavad.
Patients involved in the active comparator controlled study had an initial baseline MMSE score of
Sellesse uuringusse kaasatud patsientidel oli MMSE (Mini-Mental State Examination) skoor 10...24.
Patients involved in the active comparator controlled study had an initial baseline MMSE score of
Võrdlusravimiga uuringus osalevatel patsientidel oli algtaseme MMSE skoor 10...24.
Patients involved in the placebo-controlled study had an MMSE (Mini-Mental State Examination) score of 10–20.
Platseebokontrolliga uuringusse kaasatud patsientidel oli MMSE (Mini-Mental State Examination) skoor 10...20.
Patients involved in the placebo-controlled study had an MMSE (Mini-Mental State Examination) score of 10–20.
Sellesse platseebo uuringusse kaasatud patsientidel oli MMSE (Mini-Mental State Examination) skoor 10...20.
Patients involved in the placebo-controlled study had an MMSE (Mini-Mental State Examination) score of 10–20.
Sellesse platseebokontrollitud uuringusse kaasatud patsientidel oli MMSE (Mini-Mental State Examination) skoor 10...20.
Patients involved in this study had an MMSE (Mini-Mental State Examination) score of 10 – 24.
Uuringus osalesid patsiendid, kelle MMSE (Mini-Mental State Examination) skoor oli 10–24.
Patients involved in this study had an MMSE (Mini-Mental State Examination) score of 10-24.
Sellesse uuringusse kaasatud patsientide MMSE (Mini-Mental testi) skoor oli 10–24.
Patients involved in this study had an MMSE (Mini-Mental State Examination) score of 10–24.
Sellesse uuringusse kaasatud patsientide MMSE (Mini-Mental testi) skoor oli 10–24.
Patients involved in this study had an MMSE (Mini-Mental State Examination) score of 10–24.
Uuringus osalesid patsiendid, kelle MMSE (Mini-Mental State Examination) skoor oli 10...24.
patients is recommended.
on patsientide kliiniline jälgimine.
Patients known to be CYP2C9 poor metabolisers should be treated with caution (see section 5.2).
Patsiente, kes teadaolevalt on CYP2C9 ensüümsüsteemi poolt metaboliseeritavate ravimite aeglased metaboliseerijad, tuleb ravida ettevaatusega (vt lõik 5.2).
Patients known to have neutralising antibodies to FXIII should not be treated with NovoThirteen without close monitoring.
Patsiente, kellel esinevad teadaolevalt FXIII suhtes neutraliseerivad antikehad, tuleb NovoThirteen’iga ravimisel hoolikalt jälgida.
Patients less than 18 years of age must be vaccinated against Haemophilus influenzae and pneumococcal infections.
Kuni 18-aastaseid patsiente tuleb vaktsineerida Haemophilus influenzae ja pneumokokk- infektsioonide vastu.
Patients less than 40 kg
Patsiendid kehakaaluga alla 40 kg
patients less than 40 kg) (see
kehakaaluga alla 40 kg
Patients less than 40 kg*
Patsiendid kehakaaluga alla 40 kg
Patients less than 40 kg**
Patsiendid kehakaaluga alla 40 kg
Patients may also need to take medicines to prevent vomiting before taking Temozolomide Sun.
Enne Temozolomide Suni võtmist võib olla vaja võtta oksendamist ennetavaid ravimeid.
Patients may also receive calcium and vitamin D supplements if they do not get enough from their diet.
Kui patsient ei saa toidust piisavalt kaltsiumi ja D-vitamiini, tuleb võtta neid täiendavalt.
Patients may also receive calcium and vitamin D supplements if they do not get enough from their diet.
Kui patsient ei saa toidust piisavalt kaltsiumi ja D-vitamiini, tuleb võtta täiendavalt neid sisaldavaid valmistisi.
Patients may also receive calcium and vitamin D supplements if they do not get enough from their diet.
Kui patsient ei saa toidust piisavalt kaltsiumi ja D-vitamiini, võib võtta ka nende ainete lisandeid.
Patients may also receive calcium and vitamin D supplements if they do not get enough from their diet.
Kui patsient ei saa toidust piisavalt kaltsiumi ja D-vitamiini, võib võtta neid sisaldavaid toidulisandeid.
Patients may be at an increased risk for the development of gastrointestinal perforation and gall bladder perforation when treated with Avastin.
Patsientidel võib Avastin’i saamise ajal olla suurenenud risk seedetrakti perforatsiooni tekkeks.
Patients may be at increased risk for the development of fistula when treated with Cyramza.
Cyramza’ga ravitavatel patsientidel võib esineda suurenenud risk fistuli kujunemiseks.
Patients may be at increased risk for the development of fistulae when treated with Avastin.
Avastin-ravi ajal võib patsientidel olla suurenenud risk fistulite tekkeks.
Patients may be counted in more than one row. dICH=intracranial haemorrhage. eClinically overt bleeding associated with a fall in haemoglobin of ≥3 g/dL but <5 g/dL.
Patsiente võib rühmitada rohkem kui ühte rühma. dICH= intrakraniaalne hemorraagia. e kliiniliselt ilmne verejooks, mis on seotud hemoglobiinisisalduse langusega ≥3 g/dl, kuid <5 g/dl.
Patients may be given other medicines during treatment with Humira, such as corticosteroids (other anti-inflammatory medicines).
Humira ravi ajal võidakse patsientidele manustada ka muid ravimeid, näiteks kortikosteroide (samuti põletikuvastased ravimid).
Patients may be monitored with a continuous ECG during the first 6 hours.
Esimese 6 tunni jooksul võidakse patsienti jälgida pideva EKG-ga.
Patients may be unresponsive to the usual doses of adrenaline used to treat the allergic reactions.
Ravivastus tavapärastele adrenaliini annustele, mida kasutatakse allergiliste reaktsioonide raviks, võib olla ebapiisav.
Patients may become confused while being treated with sodium oxybate.
Naatriumoksübaadiga ravitavatel patsientidel võib tekkida segasus.