natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Plasma Ceplene levels are higher in patients with moderate and severe liver impairment, and these patient groups tend to experience more tachycardia and lower blood pressure after Ceplene dosing than do patients with normal or mildly affected liver function.
Mõõduka ja raske maksapuudulikkusega patsientide korral on Ceplene sisaldus plasmas suurem ning nendel patsiendirühmadel esineb pärast Ceplene manustamist sagedamini tahhükardiat ja madalat vererõhku kui normaalse maksatalitluse või kerge maksapuudulikkusega patsientidel.
Plasma clearance decreases markedly at high doses; it falls from approximately 40 l/kg/day at the dose of 600 mg/day to about 8 l/kg/day at the dose of 2,400 mg.
Suurtel annustel plasma kliirens tunduvalt väheneb; see langeb tasemelt ligikaudu 40 l/kg/päevas annusega 600 mg/päevas tasemele ligikaudu 8 l/kg/päevas annusega 2400 mg.
Plasma clearance in patients with hepatic impairment (serum bilirubin between 1.5 and 10 mg/dl) decreased to about 67 % when compared with a control group of patients.
Plasma kliirens langes maksakahjustusega patsientidel (seerumi bilirubiin 1,5–10 mg/dl) kontrollgrupiga võrreldes umbes 67 %-ni.
Plasma clearance in patients with hepatic impairment (serum bilirubin between 1.5 and 10 mg/dl) decreased to about 67 % when compared with a control group of patients.
Plasma kliirens langes maksakahjustusega patsientidel (seerumi bilirubiin 1,5…10 mg/dl) kontrollgrupiga võrreldes ligikaudu 67%-ni.
Plasma clearance in patients with hepatic impairment (serum bilirubin between 1.5 and 10 mg/dl) decreased to about 67 % when compared with a control group of patients.
Plasma kliirens langes maksakahjustusega patsientidel (seerumi bilirubiin 1,5…10 mg/dl) kontrollgrupiga võrreldes umbes 67 %-ni.
Plasma clearance in patients with hepatic impairment (serum bilirubin between 1.5 and 10 mg/dl) decreased to about 67 % when compared with a control group of patients.
Plasma kliirens langes maksakahjustusega patsientidel (seerumi bilirubiin vahemikus 1,5…10 mg/dl) kontrollgrupiga võrreldes ligikaudu 67 %-ni.
Plasma clearance in patients with hepatic impairment (serum bilirubin between 1.5 and 10 mg/dl) decreased to about 67 % when compared with a control group of patients.
Plasma kliirens langes maksakahjustusega patsientidel (seerumi bilirubiin vahemikus 1,5…10 mg/dl) kontrollgrupiga võrreldes ligikaudu 67%-ni.
Plasma clearance in patients with renal impairment (creatinine clearance 41-60 ml/min.) decreased to about 67 % compared with control patients.
Neerukahjustusega (kreatiniini kliirens 41–60 ml/min) patsientide plasma kliirens vähenes kontrollgrupiga võrreldes umbes 67 %-ni.
Plasma clearance in patients with renal impairment (creatinine clearance 41-60 ml/min.) decreased to about 67 % compared with control patients.
Neerukahjustusega (kreatiniini kliirens 41…60 ml/min) patsientide plasma kliirens vähenes kontrollgrupiga võrreldes ligikaudu 67 %-ni.
Plasma clearance in patients with renal impairment (creatinine clearance 41-60 ml/min.) decreased to about 67 % compared with control patients.
Neerukahjustusega (kreatiniini kliirens 41…60 ml/min) patsientide plasma kliirens vähenes kontrollgrupiga võrreldes ligikaudu 67%-ni.
Plasma clearance in patients with renal impairment (creatinine clearance 41-60 ml/min.) decreased to about 67 % compared with control patients.
Neerukahjustusega (kreatiniini kliirens 41…60 ml/min) patsientide plasma kliirens vähenes kontrollgrupiga võrreldes umbes 67 %-ni.
Plasma clearance of AsIII was not altered in patients with mild renal impairment (creatinine clearance of 50-80 mL/min) or moderate renal impairment (creatinine clearance of 30-49 mL/min).
Kerge (kreatiniini kliirens 50...80 ml/min) või mõõduka (kreatiniini kliirens 30...49 ml/min) neerukahjustusega patsientidel AsIII plasmakliirens ei muutunud.
Plasma clearance of total topotecan (active and inactive form) in patients with hepatic impairment only decreased by about 10 % compared with the control group of patients.
Kogu topotekaani (aktiivse ja inaktiivse vormi) plasma kliirens langes maksakahjustusega patsientidel võrreldes kontrollgrupiga ainult ligikaudu 10 %.
Plasma clearance of total topotecan (active and inactive form) in patients with hepatic impairment only decreased by about 10 % compared with the control group of patients.
Kogu topotekaani (aktiivse ja inaktiivse vormi) plasma kliirens langes maksakahjustusega patsientidel võrreldes kontrollgrupiga ainult umbes 10 %.
Plasma clearance of total topotecan (active and inactive form) in patients with hepatic impairment only decreased by about 10 % compared with the control group of patients.
Kogu topotekaani (aktiivse ja inaktiivse vormi) plasma kliirens langes maksakahjustusega patsientidel võrreldes kontrollgrupiga ainult umbes 10%.
Plasma clearance, volume of distribution and half- life are independent of dose.
Plasmakliirens, jaotusruumala ja poolväärtusaeg annusest ei olene.
Plasma Cmax and AUC of dolutegravir following administration of Triumeq with a high fat meal were 37% and 48% higher, respectively, than those following administration of Triumeq in the fasted state).
Pärast Triumeq’i manustamist koos suure rasvasisaldusega einega olid dolutegraviiri Cmax ja AUC vastavalt 37% ja 48% suuremad kui pärast Triumeq’i manustamist tühja kõhuga.
Plasma Cmax and AUC of dolutegravir following administration of Triumeq with a high fat meal were 37% and 48% higher, respectively, than those following administration of Triumeq in the fasted state.
Pärast Triumeq’i manustamist koos suure rasvasisaldusega einega olid dolutegraviiri Cmax ja AUC vastavalt 37% ja 48% suuremad kui pärast Triumeq’i manustamist tühja kõhuga.
Plasma concentration-time profiles for regorafenib as well as for the major circulating metabolites showed multiple peaks across the 24-hour dosing interval, which are attributed to enterohepatic circulation.
Nii regorafeniibi kui ka peamiste tsirkuleerivate metaboliitide kontsentratsiooni-aja profiil näitas 24- tunnise annustamisvahemiku vältel mitut tippväärtust, mis on tingitud enterohepaatilisest tsirkulatsioonist.
Plasma concentrations
Kontsentratsioon vereplasmas
Plasma concentrations above 0.2 µg/ml of ceftiofur and its metabolite are maintained for an appropriate period of time.
0,2 g/ml ületav tseftiofuuri ja selle metaboliitide kontsentratsioon plasmas püsib piisavalt pika perioodi vältel.
Plasma concentrations decline rapidly and the elimination half-life of nateglinide typically averaged 1.5 hours in all studies of Starlix in volunteers and type 2 diabetic patients.
Sisaldus plasmas langes kiiresti ja nategliniidi eliminatsiooni poolväärtusaeg oli keskmiselt 1,5 tundi kõigis Starlix’i uuringutes, milles osalesid vabatahtlikud või II tüüpi diabeediga patsiendid.
Plasma concentrations decline rapidly and the elimination half-life of nateglinide typically averaged 1.5 hours in all studies of Trazec in volunteers and type 2 diabetic patients.
Sisaldus plasmas langes kiiresti ja nategliniidi eliminatsiooni poolväärtusaeg oli keskmiselt 1,5 tundi kõigis Trazec’i uuringutes, milles osalesid vabatahtlikud või II tüüpi diabeediga patsiendid.
Plasma concentrations following a 1 g and 2 g intravenous dose of ertapenem are slightly higher (approximately 39 % and 22 %, respectively) in healthy elderly adults ( 65 years) relative to young adults ( 65 years).
Pärast 1 g ja 2 g veenisisest manustamist on ertapeneemi plasmakontsentratsioonid tervetel eakatel inimestel (≥ 65-aastastel) veidi kõrgemad (vastavalt ligikaudu 39% ja 22%) kui noortel täiskasvanutel (< 65-aastastel).
plasma concentrations might
kontsentratsioon plasmas võib
plasma concentrations might
põhinevalt võib oodata koostoimet.
Plasma concentrations of
Kaltsiumikanali blokaatorite
Plasma concentrations of
plasmakontsentratsioon
Plasma concentrations of 9-cis-retinoic acid were evaluated during clinical studies in patients with cutaneous lesions of AIDS-related KS after repeated multiple-daily dose application of Panretin gel for up to 60 weeks.
Kliiniliste uuringute ajal hinnati 9-cis-retinooohappe plasmakontsentratsioone AIDS-iga seotud KS lesioonidega patsientidel pärast Panretin’i geeli manustamist mitu korda päevas kuni 60 nädala jooksul.
Plasma concentrations of atorvastatin, pitavastatin, fluvastatin, pravastatin or rosuvastatin are expected to increase when co-administered with atazanavir/cobicistat or darunavir/cobicistat.
Atasanaviiri/kobitsistaadiga või darunaviiri/kobitsistaadiga koosmanustamine suurendab eeldatavasti atorvastatiini, pitavastatiini, fluvastatiini, pravastatiini või rosuvastatiini plasmakontsentratsiooni.
Plasma concentrations of bosentan metabolites increased about 2-fold in these patients as compared to subjects with normal renal function.
Bosentaani metaboliitide plasmakontsentratsioonid suurenesid neil patsientidel normaalse neerufunktsiooniga indiviididega võrreldes kahekordselt.
plasma concentrations of cyclosporine,
tsüklosporiini, sirolimuse ja takrolimuse
Plasma concentrations of DM1 and DM1-containing catabolites (Lys-MCC-DM1 and MCC-DM1) were low and comparable between patients with and without hepatic impairment.
DM1 ja DM1 sisaldavate kataboliitide (Lys-MCC-DM1 ja MCC-DM1) plasmakontsentratsioonid olid madalad ning võrreldavad maksakahjustusega ja maksakahjustuseta patsientidel.
Plasma concentrations of intact orlistat were non-measurable (<5 ng/ml) 8 hours following oral administration of orlistat 360 mg.
8 tundi pärast 360 mg orlistaadi suukaudset manustamist ei olnud ravimi plasmakontsentratsioon määratav (<5 ng/ml).
Plasma concentrations of linagliptin decline in a triphasic manner with a long terminal half-life (terminal half-life for linagliptin more than 100 hours), that is mostly related to the saturable, tight binding of linagliptin to DPP-4 and does not contribute to the accumulation of the drug.
Linagliptiini plasmakontsentratsioonid vähenevad kolmefaasiliselt, terminaalne poolväärtusaeg on pikk (pikem kui 100 tundi), mis on valdavalt seotud linagliptiini küllastuva tugeva seondumisega DPP-4 ensüümiga ning mis ei põhjusta ravimi kuhjumist.
Plasma concentrations of lopinavir were measured over four 12-hour periods during second trimester (20-24 weeks gestation), third trimester before dose increase (30 weeks gestation), third trimester after dose increase (32 weeks gestation), and at 8 weeks post-partum.
Lopinaviiri kontsentratsioone plasmas mõõdeti nelja 12- tunnise perioodi jooksul: teisel trimestril (20 kuni 24 gestatsiooninädalat), kolmandal trimestril enne annuse suurendamist (30 gestatsiooninädalat), kolmandal trimestril pärast annuse suurendamist (32 gestatsiooninädalat) ja 8 nädalat pärast sünnitust.
plasma concentrations of midazolam are
andmetele eeldatakse, et midasolaami
Plasma concentrations of riociguat in smokers are reduced compared to non-smokers.
Riotsiguaadi plasmasisaldus on suitsetajatel vähenenud, võrrelduna mitte-suitsetajatega.
Plasma concentrations of riociguat in smokers are reduced compared to non-smokers.
Suitsetajatel on riotsiguaadi plasmasisaldus väiksem kui mittesuitsetajatel.
Plasma concentrations of telaprevir can be reduced by concomitant use of the herbal preparation St John’s wort (Hypericum perforatum).
Telapreviiri kontsentratsiooni plasmas võib vähendada naistepunaürdi (Hypericum perforatum) samaaegne kasutamine.
Plasma concentrations of telmisartan are generally 2 – 3 times higher in females than in males.
Telmisartaani kontsentratsioon plasmas on naistel tavaliselt 2 - 3 korda kõrgem kui meestel.
Plasma concentrations of telmisartan are generally 2 – 3 times higher in females than in males.
Telmisartaani kontsentratsioon plasmas on naistel tavaliselt 2...3 korda kõrgem kui meestel.
Plasma concentrations of tipranavir
imvastatiini ja lovastatiini
Plasma concentrations of tipranavir
Tipranaviiri kontsentratsioon
Plasma concentrations of total topotecan (i.e. lactone and carboxylate forms) and topotecan lactone (active moiety) peak at approximately 2.0 hours and 1.5 hours, respectively, and decline bi-exponentially with mean terminal half-life of approximately 3.0 to 6.0 hour.
Kogu topotekaani (st laktooni ja karboksülaadi) ja topotekaanlaktooni (aktiivne metaboliit) plasmakontsentratsioon on maksimaalne vastavalt 2 ja 1,5 tunni möödudes ning väheneb bieksponentsiaalselt keskmise terminaalse poolväärtusajaga 3...6 tundi.
Plasma concentrations of trazodone
Invirase/ritonaviiri toimel võib
Plasma concentrations of trazodone may be increased when co-administered with cobicistat.
Kobitsistaadiga koosmanustamine võib suurendada kolhitsiini plasmakontsentratsiooni.
Plasma concentrations of trazodone may be increased when co-administered with cobicistat.
Kobitsistaadiga koosmanustamine võib suurendada trasodooni plasmakontsentratsiooni.
Plasma concentrations that are well tolerated in animals exceed at least 62-fold (Cmax) and 104-fold (Cavg) the plasma concentrations in paediatric SJIA patients, treated with up to 4 mg/kg via the subcutaneous route every 4 weeks.
Loomad taluvad hästi plasmakontsentratsioone, mis ületavad vähemalt 62-kordselt (Cmax) ja 104-kordselt (Cavg) plasmakontsentratsioonid, mis saavutatakse pediaatrilistel SJIA patsientidel, keda ravitakse kuni 4 mg/kg subkutaanse süstega iga 4 nädala järel.
Plasma concentrations ↑ Cortisol levels ↓ 86%
plasmakontsentratsioonid ↑ kortisooli tasemed ↓ 86
plasma concentrations.
antineoplastiliste ravimite
plasma concentrations.
antipsühhootikumide
plasma concentrations.
blokaatorite plasmakontsentratsioone.
Plasma creatinine levels may rise initially due to inhibition of the renal tubular excretion of creatinine and are not necessarily indicative of a deterioration in renal function. .
Kreatiniini sisaldus vereplasmas võib algselt tõusta kreatiniini eritumise pärssimise tõttu neerutorukestes ja see ei viita tingimata neerufunktsiooni halvenemisele.
Plasma creatinine values should be measured prior to and 7 days after initiation of dronedarone.
Vereplasma kreatiniinisisaldust peab mõõtma enne ravi alustamist dronedarooniga ja 7 päeva pärast seda.
Plasma elimination half-life mean values ranged from approximately 5–6 hours for verteporfin.
Plasma eliminatsiooni poolväärtusaja keskmised näitajad on verteporfiini puhul vahemikus 5...6 tundi.
Plasma eltrombopag Cmax and AUC(0-) estimates for patients with HCV enrolled in the Phase 3 studies are presented for each dose studied in Table 9.
Plasma eltrombopaagi Cmax ja AUC(0-τ) väärtused III faasi uuringutesse kaasatud HCV patsientidel on toodud iga uuritud annuse kohta tabelis 9.
Plasma eltrombopag concentration-time data collected in 590 subjects with HCV enrolled in Phase III studies TPL103922/ENABLE 1 and TPL108390/ENABLE 2 were combined with data from patients with HCV enrolled in the Phase II study TPL102357 and healthy adult subjects in a population PK analysis.
Eltrombopaagi plasma kontsentratsiooni-aja andmed, mis koguti III faasi uuringutesse TPL103922/ENABLE 1 ja TPL108390/ENABLE 2 kaasatud 590 HCV’ga isikult, kombineeriti andmetega, mis saadi HCV’ga patsientidelt II faasi uuringust TPL102357 ja tervetelt täiskasvanud isikutelt populatsiooni farmakokineetika analüüsist.
Plasma exposure (AUC and Cmax) to valdecoxib was increased (62% and 19%, respectively) when co- administered with fluconazole (predominantly a CYP2C9 inhibitor), indicating that the dose of parecoxib should be reduced in those patients who are receiving fluconazole therapy.
Plasma ekspositsioon (AUC ja Cmax) valdekoksiibile suurenes (vastavalt 62% ja 19%) samaaegsel manustamisel flukonasooliga (peamiselt CYP2C9 inhibiitor), mis näitab, et parekoksiibi annust tuleb flukonasooli ravi saavatel patsientidel vähendada.
Plasma exposure (AUCτ,ss) was increased by 26% for a 42 kg patient (2.5th percentile) and decreased by 22% for a 95 kg patient (97.5th percentile) relative to a patient weighing 62 kg (median body weight of patients in the overall patient population).
Plasmatase (AUCτ,ss) suurenes 42 kg kaaluval patsiendil 26% (2,5.protsentiil) ja vähenes 95 kg kaaluval patsiendil 22% (97,5.protsentiil), võrreldes 62 kg kaaluva patsiendiga (kehakaalude mediaan patsientide üldpopulatsioonis).
Plasma exposures to ivacaftor in mice at the non- carcinogenic dosage (200 mg/kg/day, the highest dosage tested) were approximately 4- to 7-fold higher than the exposure measured in humans following ivacaftor therapy.
Ivakaftoori mittekartsinogeense annuse (200 mg/kg ööpäevas, suurim testitud annus) kasutamisel hiirtel olid neil ivakaftoori kontsentratsioonid plasmas ligikaudu 4 kuni 7 korda suuremad inimestel pärast ivakaftoorravi mõõdetud kontsentratsioonidest.
Plasma exposures to ivacaftor in rats at the non-carcinogenic dosage (50 mg/kg/day, the highest dosage tested) were approximately 17- to 31-fold higher than the exposure measured in humans following ivacaftor therapy.
Ivakaftoori mittekartsinogeense annuse (50 mg/kg päevas, suurim testitud annus) kasutamisel rottidel olid neil ivakaftoori kontsentratsioonid plasmas ligikaudu 17 kuni 31 korda suuremad inimestel pärast ivakaftoorravi mõõdetud kontsentratsioonidest.
Plasma Fractionation Institute (Omrix-PFI), MDA Services Center Sheba Medical Center
Plasma Fractionation Institute (Omrix - PFI), MDA Services Center Sheba Medical Center
Plasma HCV -RNA is measured with a research-based quantitative polymerase chain reaction assay by a central laboratory
Seerumi HCV-RNA-d mõõdetakse tsentraalses laboratooriumis teadusliku kvantitatiivse polümeraasi ahelreaktsiooni analüüsil
Plasma HCV-RNA is measured with a research-based quantitative polymerase chain reaction assay by a central laboratory
Seerumi HCV-RNA-d mõõdetakse tsentraalses laboratooriumis teadusliku kvantitatiivse polümeraasi ahelreaktsiooni analüüsil
Plasma histamine concentrations were highly variable and were considerably higher in the groups of patients with moderate or severe hepatic impairment (medians 10 and 5 times the normal volunteers respectively).
Histamiini sisaldus plasmas oli väga muutlik ning märkimisväärselt suurem mõõduka või raske maksapuudulikkusega patsientidel (mediaanid 10 ja 5 korda kõrgemad tervetest vabatahtlikest).
Plasma HIV-1 RNA (log10 copies/ml), mean [range]
Plasma HIV-1 RNA (log10 koopiat/ml), keskmine [vahemik]
Plasma HIV-1 RNA (log10 copies/ml), mean [range] 4.3 [2.7 - 6]
Plasma HIV-1 RNA (log10 koopiat/ml), keskmine [vahemik]
Plasma HIV-1 RNA (log10 copies/ml), mean [range] 4.3 [2.7 – 6]
Plasma HIV-1 RNA (log10 koopiat/ml), keskmine (vahemik)
Plasma HIV-1 RNA below 400 copies/ml (%)
Plasma HIV-1 RNA alla 400 koopia/ml (%)
Plasma lasofoxifene exposure was approximately the same in healthy subjects as in subjects with mild hepatic impairment (Child-Pugh Class A) and was modestly increased (38%) in subjects with moderate hepatic impairment (Child-Pugh Class B) compared to healthy subjects.
Plasma lasofoksifeeni ekspositsioon oli umbes sama tervetel katseisikutel ja kerge maksakahjustusega patsientidel (Child-Pugh’ klass A) ning mõõdukalt suurenenud (38%) mõõduka maksakahjustusega patsientidel (Child-Pugh’ klass B) võrreldes tervete katseisikutega.
Plasma level monitoring in a Phase III clinical study showed that levels of total silodosin after 4 weeks of treatment did not change in patients with mild impairment (n=70), compared to patients with normal renal function (n=155), while the levels were doubled on average in patients with moderate impairment (n=7).
Plasmakontsentratsiooni jälgimine III faasi kliinilises uuringus näitas, et kogu silodosiini kontsentratsioonid ei muutunud pärast nelja ravinädalat kerge kahjustusega patsientidel (n=70) võrrelduna normaalse neerufunktsiooniga patsientidega (n=155), kuid mõõduka neerukahjustusega patsientidel kontsentratsioon plasmas keskmiselt kahekordistus (n=7).
Plasma levels decline with a half-life of approximately 2-
Poolväärtusajaga, mis on ligikaudu 2...3 tundi, plasmakontsentratsioonid langevad.
Plasma levels of 3- OMD were markedly and dose-dependently decreased by tolcapone when given with levodopa/AADC-I (aromatic amino acid decarboxylase - inhibitor) (benserazide or carbidopa).
Tolkapooni toimel vähenes märkimisväärselt ja annusest sõltuvalt 3-OMD plasmakontsentratsioon, kui tolkapooni manustati koos levodopa/AADC-I-ga (aromaatsete aminohapete dekarboksülaasi inhibiitor) (benserasiid või karbidopa).
Plasma levels of carglumic acid were measured in patients of all age categories, from newborn infants to adolescents, treated with various daily doses (7 – 122 mg/kg/day).
Kargluumhappe taset plasmas mõõdeti kõikide vanusekategooriate puhul alates vastsündinutest kuni täisealisteni, kellele manustati igapäevaseid annuseid (7...122 mg/kg/päevas).
Plasma levels of certain anti- epileptic drugs, such as phenytoin and carbamazepine, may be increased by co-administration with Clomicalm.
Mõnede epilepsiavastaste ravimite, näiteks fenütoiini ja karbamasepiini tase plasmas võib tõusta Clomicalmi samaaegsel manustamisel.
Plasma levels of certain anti- epileptic drugs, such as phenytoin and carbamazepine, may be increased by coadministration with Clomicalm.
Mõnede epilepsiavastaste ravimite, näiteks fenütoiini ja karbamasepiini tase plasmas võib tõusta Clomicalmi samaaegsel manustamisel.
Plasma levels of doxorubicin and its metabolite, doxorubicinol, may be increased when doxorubicin is administered with cyclosporin, verapamil, paclitaxel or other agents that inhibit P-glycoprotein (P-Gp).
Doksorubitsiini ja selle metaboliidi doksorubitsinooli plasmakontsentratsioonid võivad suureneda, kui doksorubitsiini manustatakse koos tsüklosporiini, verapamiili, paklitakseeli või muude P-glükoproteiini (P-Gp) inhibiitoritega.
Plasma levels of efavirenz can be reduced by concomitant use of St. John’s wort due to induction of drug metabolising enzymes and/or transport proteins by St. John’s wort.
Naistepunaürdi samaaegsel manustamisel võib efavirensi plasmakontsentratsioon väheneda, mille põhjuseks on ravimi metabolismis osalevate ensüümide ja/või kandjavalkude indutseerimine naistepunaürdi poolt.
Plasma levels of efavirenz can be reduced by concomitant use of St. John’s wort due to induction of drug-metabolising enzymes and/or transport proteins by St. John’s wort.
Naistepunaürdi samaaegsel manustamisel võib efavirensi plasmakontsentratsioon väheneda, mille põhjuseks on ravimi metabolismis osalevate ensüümide ja/või kandjavalkude indutseerimine naistepunaürdi poolt.
plasma levels of methadone and
efavirensi ja metadooni
Plasma levels of nelfinavir can be reduced by concomitant use of the herbal preparation St. John’s wort (Hypericum perforatum).
Kolhitsiini ja nelfinaviiri samaaegsel kasutamisel võib suureneda kolhitsiini plasmakontsentratsioon.
Plasma levels of nelfinavir, which is metabolised predominantly by CYP2C19 and only partially by CYP3A4, are not greatly increased by co-administration with ritonavir, and therefore nelfinavir does not require co-administration with low-dose ritonavir..
Peamiselt CYP2C19 ja vaid osaliselt CYP3A4 kaudu metaboliseeruva nelfinaviiri plasmakontsentratsiooni ei mõjuta olulisel määral ritonaviiriga koosmanustamine ja seetõttu ei ole vaja nelfinaviiriga samaaegselt manustada väikeses annuses ritonaviiri.
Plasma levels of the acid metabolite are approximately 100-fold greater than those of the alcohol metabolite and the unchanged active substance following inhalation.
Happe metaboliidi plasmatasemed on umbes 100 korda suuremad kui alkoholi metaboliidi ning muutumatu toimeaine plasmatasemed inhalatsiooni järel.
Plasma levels of unboosted saquinavir can be reduced by concomitant use of the herbal preparation St. John’s wort (Hypericum perforatum).
Samaaegsel naistepunaürti (Hypericum perforatum) sisaldavate taimsete preparaatide kasutamisel võib väheneda potentseerimata sakvinaviiri plasmakontsentratsioon.
Plasma levels readily declined with mean t½ values ranging from 4.6 to 5.7 hours on day 1 and from 5.1 to 10.1 hours on day 21.
Plasmakontsentratsioon langes esimesel päeval keskmise t½ väärtusega 4,6–5,7 tundi ja 21. päeval 5,1– 10,1 tundi.
Plasma migalastat exposure (AUC0-∞) and Cmax demonstrated dose-proportional increases at migalastat oral doses from 50 mg to 1,250 mg.
Migalastaadi suukaudsete annuste 50 kuni 1250 mg manustamisel suurenesid migalastaadi plasmaekspositsioon (AUC0-∞) ja Cmax annusega proportsionaalselt.