natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Patients who cannot tolerate adverse reactions of CHAMPIX may have the dose lowered temporarily or permanently to 0.5 mg twice daily.
Patsiendid, kes CHAMPIX’i kõrvaltoimeid ei talu, võib annust ajutiselt või ka püsivalt vähendada 0,5 mg-ni kaks korda ööpäevas.
Patients who cannot undergo primary PCI within one hour as recommended by guidelines and receive tenecteplase as primary coronary recanalization treatment should be transferred without delay to a coronary intervention capable facility for angiography and timely adjunctive coronary intervention within 6-24 hours or earlier if medically indicated (see section 5.1 STREAM study)
Patsiendid, kellele ei ole võimalik teostada esmast PKI-d ühe tunni jooksul, nagu on soovitatud kehtivates ravijuhistes ning kes saavad primaarse koronaarse rekanalisatsioonravina tenekteplaasi, tuleb angiograafiaks ja õigeaegseks täiendavaks koronaarinterventsiooniks 6...24 tunni jooksul, või kui meditsiiniliselt näidustatud siis varem, koronaarinterventsioonivõimelisse keskusse viivitamatult üle viia (vt lõik 5.1 STREAM uuing).
Patients who cannot undergo primary PCI within one hour as recommended by guidelines and receive tenecteplase as primary coronary recanalization treatment should be transferred without delay to a coronary intervention capable facility for angiography and timely adjunctive coronary intervention within 6-24 hours or earlier if medically indicated (see section 5.1 STREAM study).
Patsiendid, kellele ei ole võimalik teostada esmast PKI-d ühe tunni jooksul, nagu on soovitatud kehtivates ravijuhistes ning kes saavad primaarse koronaarse rekanalisatsioonravina tenekteplaasi, tuleb angiograafiaks ja õigeaegseks täiendavaks koronaarinterventsiooniks 6...24 tunni jooksul, või kui meditsiiniliselt näidustatud siis varem, koronaarinterventsioonivõimelisse keskusse viivitamatult üle viia (vt lõik 5.1 STEAM uuring).
Patients who carry the HLA alleles DQA1*02:01 and DRB1*07:01 have increased risk of Tyverb-associated hepatotoxicity.
Patsientidel, kes kannavad HLA alleele DQA1*02:01 ja DRB1*07:01, on suurem risk Tyverb’iga seotud hepatotoksilisuse tekkeks.
Patients who carry the HLA-B*57:01 allele have an increased risk of pazopanib-associated ALT elevations.
HLA-B*57:01 geeniallelliga patsientidel on samuti suurem risk pasopaniibi kasutamisega seotud ALAT aktiivsuse suurenemiseks.
Patients who commence treatment on the parenteral formulation may be switched to the oral one when clinically indicated.
Parenteraalse ravimvormiga ravi alustavad patsiendid võidakse viia kliinilise näidustuse korral üle suukaudse ravimvormi kasutamisele.
Patients who complete 9 cycles or who are unable to complete the combination therapy due to intolerance are treated with lenalidomide alone, 10 mg/day orally on days 1-21 of repeated 28-day cycles given until disease progression.
Patsiente, kes on läbinud 9 ravitsüklit või kes ei talu kombinatsioonravi lõpuni, ravitakse ainult lenalidomiidiga, 10 mg ööpäevas suukaudselt korduvate 28-päevaste tsüklite 1.–21. päeval kuni haiguse progresseerumiseni.
Patients who completed the initial 24-week study period were eligible to enter a controlled 28 week long-term study extension (52 weeks).
Esialgse 24-nädalase uuringuperioodi läbinud patsiendid olid sobivad osalema kontrollitud 28-nädalases pikaajalises jätku-uuringus (52 nädalat).
Patients who completed the initial 24-week study period were eligible to enter a controlled 28-week long-term study extension (52 weeks).
Esialgse 24- nädalase uuringuperioodi läbinud patsiendid olid sobivad osalema kontrollitud 28-nädalases pikaajalises jätku-uuringus (52 nädalat).
Patients who could walk more than 30 meters (m) but less than 325 m in a 6 Minute Walk Test (MWT) at baseline were enrolled in the trial.
Uuringusse kaasati patsiendid, kes suutsid algvisiidil tehtud 6-minutilises käimistestis (MWT) kõndida rohkem kui 30 meetrit, kuid vähem kui 325 meetrit.
Patients who develop a Grade 3 QTc prolongation should stop taking XALKORI until recovery to Grade ≤1, then resume at 200 mg twice daily.
Patsiendid, kellel tekib 3. astme QTc pikenemine, peavad lõpetama XALKORI võtmise kuni taastumiseni ≤1. astmeni ja seejärel jätkama ravimi võtmist annuses 200 mg kaks korda ööpäevas.
Patients who develop a Grade 4 QTc prolongation should stop taking XALKORI permanently.
Patsiendid, kellel tekib 4. astme QTc pikenemine, peavad püsivalt lõpetama XALKORI võtmise.
Patients who develop a new infection while undergoing treatment with Humira, should be monitored closely and undergo a complete diagnostic evaluation.
Hoolega tuleb jälgida ning teostada täielik diagnostiline hindamine patsientidele, kellel tekib Humira- ravi ajal uus infektsioon.
Patients who develop a new infection while undergoing treatment with Inflectra, should be monitored closely and undergo a complete diagnostic evaluation.
Patsiente, kellel tekib Inflectra-ravi ajal uus infektsioon, peab hoolikalt jälgima ja nad peavad läbima täieliku diagnostilise hindamise.
Patients who develop a new infection while undergoing treatment with Remsima, should be monitored closely and undergo a complete diagnostic evaluation.
Patsiente, kellel tekib Remsima-ravi ajal uus infektsioon, peab hoolikalt jälgima ja nad peavad läbima täieliku diagnostilise hindamise.
Patients who develop a new infection while undergoing treatment with Simponi should be monitored closely and undergo a complete diagnostic evaluation.
Patsiente, kellel tekib ravi ajal Simponiga uus infektsioon, tuleb hoolikalt jälgida ja neil tuleb teha täielik diagnostiline hindamine.
Patients who develop a single value of a QTc interval of ≥500 msec should stop taking vandetanib.
Patsiendid, kel QTc-intervall pikeneb ühekordselt vähemalt 500 msek-ni, peavad katkestama vandetaniibi kasutamise.
Patients who develop acute renal failure must discontinue Pradaxa (see section 4.3).
Patsiendid, kel areneb äge neerupuudulikkus, peavad lõpetama Pradaxa kasutamise (vt lõik 4.3).
Patients who develop antibodies to exenatide tend to have more injection site reactions (for example: redness of skin and itching), but otherwise similar rates and types of adverse events as those with no anti- exenatide antibodies.
Patsientidel, kellel tekkisid antikehad eksenatiidile, oli suurem tõenäosus süstekoha reaktsioonide tekkeks (näiteks: naha punetus ja sügelus), kuid muidu olid kõrvaltoimete tüübid ja esinemissagedused samad nagu ilma antikehadeta patsientidel.
Patients who develop arrhythmic symptoms or new onset of dyspnoea should be evaluated clinically and if indicated have an electrocardiogram (ECG) performed.
Patsiente, kellel tekivad südame rütmihäirete sümptomid või kellel avaldub esmakordselt düspnoe, tuleb kliiniliselt hinnata ja näidustuse korral teha elektrokardiogramm (EKG).
Patients who develop asymptomatic cardiac dysfunction may benefit from more frequent monitoring (e.g. every 6-8 weeks).
Patsiente, kellel tekib asümptomaatiline kardiaalne düsfunktsioon, on soovitatav sagedamini monitoorida (nt iga 6...8 nädala tagant).
Patients who develop fatigue, somnolence or confusion during treatment with PegIntron are cautioned to avoid driving or operating machines.
Patsientidel, kellel tekib PegIntron’iga ravimise ajal väsimus, unisus või segasusseisund, tuleks vältida autojuhtimist või masinate käsitsemist.
Patients who develop fatigue, somnolence or confusion during treatment with ViraferonPeg are cautioned to avoid driving or operating machines.
Patsientidel, kellel tekib ViraferonPeg’iga ravimise ajal väsimus, unisus või segasusseisund, tuleks vältida autojuhtimist või masinate käsitsemist.
Patients who develop IgE antibodies to alglucosidase alfa appear to be at a higher risk for the occurrence of IARs when Myozyme is re- administered (see section 4.8).
Patsientidel, kellel tekivad IgE antikehad alfaalglükosidaasi vastu, on ilmselt suurem infusiooniga seotud reaktsioonide tekke risk, kui Myozyme’i manustatakse uuesti (vt lõik 4.8).
Patients who develop increased transaminase levels should be monitored closely until the abnormalities resolve.
Patsiente, kellel esineb ravi ajal seletamatut transaminaaside sisalduse suurenemist, tuleb hoolikalt jälgida kuni kõrvalekallete kadumiseni.
Patients who develop increased transaminase levels should be monitored closely until the abnormalities resolve.
Patsiente, kellel esineb ravi ajal transaminaaside sisalduse suurenemist, tuleb hoolikalt jälgida kuni kõrvalekallete kadumiseni.
Patients who develop Pure Red Cell Aplasia (PRCA) following treatment with any erythropoietin must not receive Retacrit or any other erythropoietin (see section 4.4).
Patsientidele, kellel tekib ükskõik millise erütropoetiini ravi käigus isoleeritud erütrotsütaarne aplaasia /(PRCA), ei tohi manustada Retacrit’i ega teisi erütropoetiine (vt lõik 4)
Patients who develop Pure Red Cell Aplasia (PRCA) following treatment with any erythropoietin must not receive Silapo or any other erythropoietin (see section 4.4).
Patsientidele, kellel tekib ükskõik millise erütropoetiinravi käigus isoleeritud erütrotsütaarne aplaasia (PRCA), ei tohi manustada Silapo’t ega teisi erütropoetiine (vt lõik 4).
Patients who develop pure red cell aplasia (PRCA) following treatment with any erythropoietin should not receive Abseamed or any other erythropoietin (see section 4.4).
Patsientidele, kel varasema erütropoetiinravi käigus on tekkinud isoleeritud erütrotsütaarne aplaasia (pure red cell aplasia, PRCA), ei ole lubatud manustada Abseamedi ega teisi erütropoetiine (vt lõik 4.4).
Patients who develop pure red cell aplasia (PRCA) following treatment with any erythropoietin should not receive Binocrit or any other erythropoietin (see section 4.4).
Patsientidele, kel varasema erütropoetiinravi käigus on tekkinud isoleeritud erütrotsütaarne aplaasia (pure red cell aplasia, PRCA), ei ole lubatud manustada Binocriti ega teisi erütropoetiine (vt lõik 4.4).
Patients who develop pure red cell aplasia (PRCA) following treatment with any erythropoietin should not receive Epoetin alfa HEXAL or any other erythropoietin (see section 4.4).
Patsientidele, kel varasema erütropoetiinravi käigus on tekkinud isoleeritud erütrotsütaarne aplaasia (pure red cell aplasia, PRCA), ei ole lubatud manustada Epoetin alfa HEXALIT ega teisi erütropoetiine (vt lõik 4.4).
Patients who develop radiological changes suggestive of non-infectious pneumonitis and have few or no symptoms may continue Afinitor therapy without dose adjustments.
Patsiendid, kellel tekivad radioloogilised muutused, mis viitavad mittenakkuslikule pneumoniidile, kuid kellel sümptomid puuduvad või neid esineb vähe, võivad jätkata ravi Afinitor’iga ilma annust kohandamata.
Patients who develop radiological changes suggestive of non-infectious pneumonitis and have few or no symptoms may continue Votubia therapy without dose adjustments.
Patsiendid, kellel tekivad radioloogilised muutused, mis viitavad mittenakkuslikule pneumoniidile, kuid kellel sümptomid puuduvad või neid esineb vähe, võivad jätkata ravi Votubia’ga ilma annust kohandamata.
Patients who develop signs or symptoms that might represent a peripheral neuropathy during therapy with Cubicin should be investigated and consideration should be given to discontinuation of daptomycin (see sections 4.8 and 5.3).
Patsiente, kellel tekivad ravi ajal Cubicin’iga sümptomid, mis võivad viidata perifeersele neuropaatiale, tuleb uurida, samas kaaluda daptomütsiinravi lõpetamist (vt lõigud 4.8 ja 5.3).
Patients who develop symptoms of capillary leak syndrome should be closely monitored and receive standard symptomatic treatment, which may include a need for intensive care (see section 4.8).
Patsiente, kellel ilmnevad kapillaarläbilaske sündroomi sümptomid, tuleb hoolikalt jälgida ning neile tuleb tagada standardne sümptomaatiline ravi, mis võib hõlmata ka intensiivravi (vt lõik 4.8).
Patients who develop symptoms suggestive of hepatic dysfunction, such as unexplained nausea, vomiting, abdominal pain, fatigue, anorexia, or jaundice and/or dark urine, should have liver enzymes checked and Gilenya should be discontinued if significant liver injury is confirmed (for example liver transaminase levels greater than 5-fold the ULN and/or serum bilirubin elevations).
Patsientidel, kellel tekivad maksafunktsiooni häiretele viitavad sümptomid nagu seletamatu iiveldus, oksendamine, kõhuvalu, väsimus, isutus või ikterus ja/või tume uriin, tuleb kontrollida maksaensüüme ja ravi Gilenya’ga katkestada, kui kinnitub oluline maksakahjustus (näiteks maksa transaminaaside tase rohkem kui 5 korda NÜP ja/või seerumi bilirubiini tõus).
Patients who develop these conditions during treatment and cannot be controlled with medication should discontinue Pegasys or Pegasys/ribavirin therapy.
Pegasys’e monoteraapia või Pegasys’e/ribaviriini kombinatsioonravi tuleb lõpetada patsientidel, kellel tekivad ravi ajal nimetatud haigusseisundid, mis ei allu ravile.
Patients who developed anti-golimumab antibodies generally had low trough steady-state serum concentrations of golimumab (see section 5.1).
Patsientidel, kellel olid tekkinud golimumabivastased antikehad, oli golimumabi minimaalne tasakaalukontsentratsioon üldiselt väike (vt lõik 5.1).
Patients who did not achieve the designated PASI response by Week 32, or who were initially randomized to placebo, remained on apremilast until Week 52.
Patsiendid, kes ei saavutanud 32. nädalaks ettenähtud PASI ravivastust või olid algselt platseeborühma randomiseeritud, jätkasid ravi apremilastiga kuni 52. nädalani.
Patients who did not have evidence of at least a minor erythroid response after 16 weeks were to be discontinued from treatment.
Patsientidel, kellel 16 nädala pärast ei leitud minimaalsetki erütrotsütaarset ravivastust, katkestati ravi.
Patients who did not meet the early response criterion were not found to have increased tolerability or safety issues relative to patients who did have a favourable early response.
Patsientidel, kes ei vastanud varajase ravivastuse kriteeriumitele, ei ilmnenud suuremaid talutavuse- ega ohutusprobleeme võrreldes patsientidega, kelle ravivastus oli kiire.
Patients who did not respond to infliximab at week 8 (n = 15) received no further drug and returned for safety follow-up.
Patsiendid, kellel ei tekkinud infliksimabile ravivastust 8. nädalal (n = 15), ei saanud enam ravimeid ja nad jäid ohutusalasele jälgimisele.
Patients who did not respond to infliximab at week 8 (n=15) received no further drug and returned for safety follow-up.
Patsiendid, kellel ei tekkinud infliksimabile ravivastust 8. nädalal (n = 15), ei saanud enam ravimeid ja nad jäid ohutusalasele jälgimisele.
Patients who did not respond to infliximab at week 8 (n=15) received no further medicinal product and returned for safety follow- up.
Patsiendid, kellel ei tekkinud infliksimabile ravivastust 8. nädalal (n = 15), ei saanud enam ravimeid ja nad jäid ohutusalasele jälgimisele.
Patients who did not undergo transplant
Patsiendid, kellele ei tehtud siirdamist
Patients who discontinued treatment during the lead-in period are excluded.
Sissejuhatava perioodi jooksul ravi lõpetanud patsiendid on välja arvatud.
Patients who do not experience a meaningful benefit should be re- evaluated and discontinuation of therapy be considered.
Patsientidel, kellel ravi erilisi tulemusi ei anna, tuleb ravi ümberhinnata ja kaaluda selle katkestamist.
patients who do not have adequate skin covering or blood supply at the operation site;
patsiendid, kellel ei ole operatsioonikohas küllaldaselt nahka pinna katmiseks või puudub piisav verevarustus;
Patients who do not have enough blood platelets (primary immune thrombocytopenia (ITP) and who are at high risk of bleeding or will have surgery in the near future.
Patsiendid, kellel ei ole piisaval hulgal vereliistakuid (primaarne immuuntrombotsütopeenia (ITP)) ja kellel esineb suur verejooksu risk või kellel planeeritakse lähitulevikus operatsiooni.
Patients who do not respond to initial treatment should not be re-treated with Ilaris.
Patsiente, kes ei reageeri esialgsele ravile, ei tohi Ilaris’ega uuesti ravida.
Patients who exhibit these signs or symptoms should be evaluated and Kaletra therapy should be suspended if a diagnosis of pancreatitis is made (see section 4.8).
Haiguse olemasolule viitavate nähtude ja sümptomitega patsientidel tuleks pankreatiidi diagnoosimisel ravi Kaletra’ga katkestada (vt lõik 4.8).
Patients who experience a severe decrease of vision (equivalent to 4 lines or more) within one week after treatment should not be re-treated, at least until their vision has completely recovered to pre- treatment level and the potential benefits and risks of subsequent treatment have been carefully considered by the treating physician.
Patsientidel, kellel esimese ravijärgse nädala jooksul nägemine oluliselt halveneb (4 või enama ühiku võrra), ei tohi ravi korrata enne, kui nägemine on täielikult taastunud ravieelsele tasemele ning raviarst on hoolikalt hinnanud ravi jätkamisest oodatava kasu ja võimalike riskide suhet.
Patients who experience a significant reduction in urinary free cortisol [UFC] levels should continue to receive Signifor for as long as benefit is derived.
Patsiendid, kelle vaba kortisooli tase uriinis väheneb olulisel määral, peavad jätkama ravi Signifor’iga nii kaua, kuni see avaldab kasulikku toimet.
Patients who experience adverse reactions during treatment should wait for these to resolve before driving or operating machines.
Patsiendid, kellel esineb ravi kestel kõrvaltoimeid, peaksid vältima auto juhtimist või masinate käsitsemist, nii kaua kui see mõju kestab.
Patients who experience febrile netutropeania and/or neutropenic infection should have their docetaxel dose reduced to 60 mg/m2 in all subsequent cycles (see sections 4.4 and 4.8).
Patsientidel, kellel tekib febriilne neutropeenia ja/või neutropeeniline infektsioon, peab kõikides järgnevates tsüklites vähendama dotsetakseeli annust tasemele 60 mg/m2 (vt lõigud 4.4 ja 4.8).
Patients who experience febrile neutropenia and/or neutropenic infection should have their docetaxel dose reduced to 60 mg/m2in all subsequent cycles (see sections 4.4 and 4.8).
Patsientidel, kellel tekib febriilne neutropeenia ja/või neutropeeniline infektsioon, peab kõikides järgnevates tsüklites vähendama dotsetakseeli annust tasemele 60 mg/m2 (vt lõigud 4.4 ja 4.8).
Patients who experience Grade 3 or 4 stomatitis should have their dose decreased to 60 mg/m2.
Patsientidel, kellel tekib 3. või 4. raskusastme stomatiit, peab annust vähendama tasemele 60 mg/m2.
Patients who experience hypersensitivity reactions may also be tested for IgE antibodies to alglucosidase alfa and other mediators of anaphylaxis.
Patsiente, kellel esinevad ülitundlikkusreaktsioonid, võib uurida ka alfaalglükosidaasi vastaste IgE antikehade ja teiste anafülaksia mediaatorite suhtes.
Patients who experience side effects such as stomach problems, light-sensitive skin reactions or significant changes in the levels of liver enzymes may need to have their dose reduced at least temporarily.
Patsientidel, kellel esinevad kõrvalnähud, nagu kõhuhäired, valgustundlikkusest tingitud nahareaktsioonid või oluline muutus maksaensüümide sisalduses, võib vaja olla vähemalt ajutiselt annust vähendada.
Patients who experience such reactions that are considered TRISENOX related must resume treatment only after resolution of the toxic event or after recovery to baseline status of the abnormality that prompted the interruption.
Patsientidel, kellel esinevad reaktsioonid, millel on arvatav seos TRISENOX’iga, võib ravi jätkata alles pärast toksiliste toimete lahenemist või pärast ravikatkestuse tinginud kõrvalekalde normaliseerumist algseisundisse.
Patients who experience such symptoms during Ilaris treatment should wait for this to resolve completely before driving or operating machines.
Patsiendid, kellel tekivad Ilaris-ravi ajal sellised sümptomid, peavad enne autojuhtimist või masinatega töötamist ootama, kuni peapööritus on täielikult taandunud.
Patients who fail to achieve this level of response within the described one month test period should be considered non-responsive and should not receive treatment with Kuvan.
Patsiente, kes ühekuulise testimisperioodi jooksul ravile sellisel moel ei reageeri, tuleb lugeda ravile mitte- reageerivateks ja neid ei tohi Kuvan’iga ravida.
Patients who failed previous therapy: prior null responders, partial responders and relapsers to interferon and ribavirin therapy
Eelnevale ravile mitteallunud patsiendid: varasemad null-reageerijad, osaliselt ravile allunud ja interferooni ja ribaviriini ravi retsidiivid
Patients who failed to demonstrate response at Week 6 in GEMINI II were retained in the study and received vedolizumab every four weeks.
Patsiendid, kellel ei tekkinud uuringus GEMINI II ravivastust 6. nädalaks, jäid uuringusse ja neile manustati vedolizumabi iga 4 nädala järel.
Patients who failed to demonstrate response at Week 6 remained in the study and received vedolizumab every four weeks.
Patsiendid, kellel ei tekkinud ravivastust 6. nädalaks, jäid uuringusse ja neile manustati vedolizumabi iga 4 nädala järel.
Patients who failed treatment with Stribild and who had HIV-1 with emergent Stribild resistance substitutions harboured virus that remained susceptible to all PIs, NNRTIs, and most other NRTIs.
Patsientidel, kes ei allunud Stribild’i ravile, kellel oli HIV-1 ja kellel kujunesid välja Stribild’ile resistentsed substitutsioonid, jäi viirus tundlikuks kõigile PI-dele, NNRTI-dele ja suuremale osale NRTI-dest.
Patients who for any reason cannot receive adequate antithrombotic prophylaxis.
Patsiendid, kes mingil põhjusel ei saa adekvaatset antitromboosi profülaktikat.
Patients who for any reason cannot receive adequate antithrombotic prophylaxis.
Patsiendid, kes mingil põhjusel ei saa adekvaatset tromboosivastast profülaktikat.
Patients who forget a dose, are advised to take it upon discovery and then resume their usual once- daily dosing schedule.
Patsientidel, kes unustavad annuse manustamata, soovitatakse seda meeldetulemisel kohe teha ja seejärel jätkata kord päevas manustamise graafikuga.
Patients who had a BCVA score of <84 OR retinal thickness > 250 microns by optical coherence tomography OCT and in the investigator’s opinion treatment would not put the patient at risk; were eligible to receive an OZURDEX treatment in an open label extension.
Patsiendid, kelle BCVA skoor oli < 84 VÕI reetina paksus > 250 mikromeetri optilise koherentse tomograafia (OCT) alusel ja kellel uuringu läbiviija arvates ravi ei suurendanud riski, võisid saada ravi OZURDEXiga avatud jätku-uuringu käigus.
Patients who had a BRCA mutation and were treated with Lynparza lived on average significantly longer without their disease getting worse than patients who had a BRCA mutation and were treated with placebo (a dummy treatment): 11.2 months versus 4.3 months, respectively.
Progresseerumiseta elulemus BRCA mutatsiooniga patsientidel oli Lynparza uuringurühmas oluliselt pikem kui platseebo (näiva ravimi) uuringurühmas: vastavalt 11,2 kuud ja 4,3 kuud.
Patients who had been randomised to placebo in Period A were assigned to receive Humira 40 mg every week in Period B.
Patsiendid, kes olid saanud perioodis A platseebot, määrati Perioodi B saama Humira’t 40 mg igal nädalal.
Patients who had been randomised to placebo in Period A were assigned to receive placebo in Period B.
Patsiendid, kes olid saanud perioodis A platseebot, määrati Perioodi B saama platseebot.
Patients who had evidence of at least a minor erythroid response could continue therapy until erythroid relapse, disease progression or unacceptable toxicity.
Patsientidel, kellel oli kas või vähene erütrotsütaarne ravivastus, võis jätkata ravi kuni erütrotsütaarse retsidiivi tekkimiseni, haiguse progresseerumiseni või vastuvõetamatu toksilisuse tekkimiseni.
Patients who had previously received anthracycline-based adjuvant chemotherapy were treated with paclitaxel (175 mg/m2 infused over 3 hours) with or without Herceptin.
Eelnevalt antratsükliinil põhinevat adjuvantset kemoteraapiat saanud patsientidele manustati raviks paklitakseeli (175 mg/m2 infusiooni teel 3 tunni jooksul) koos Herceptin’iga või ilma.