natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The radiographic response of subcutaneous administered tocilizumab was assessed in a double-blind, controlled, multicenter study in patients with active RA (SC-II).
Subkutaanselt manustatud totsilizumabi kasutamisel saavutatud radioloogilist ravivastust hinnati topeltpimedas kontrollitud mitmekeskuselises uuringus, kus osalesid aktiivse reumatoidartriidiga patsiendid (SC-II).
The radiolabelled medicine is then given to the patient according to the instructions in that medicine’s product information.
Seejärel manustatakse radiomärgistatud ravim patsiendile selle ravimi omaduste kokkuvõtte juhiste kohaselt.
The radiolabelled medicine is then given to the patient according to the instructions in that medicine’s summary of product characteristics (SmPC).
Seejärel manustatakse radiomärgistatud ravim patsiendile selle ravimi omaduste kokkuvõttes toodud juhiste kohaselt.
The radiolabelled medicine is then given to the patient according to the instructions in that medicine’s summary of product characteristics (SmPC).
Seejärel manustatakse radiomärgistatud ravim patsiendile vastavalt juhistele, mis on kirjas selle ravimi omaduste kokkuvõttes.
The radiolabelled medicine is used to treat adult patients with follicular B cell non Hodgkin’s lymphoma.
Radiomärgistatud Zevalini kasutatakse follikulaarse B-rakulise mitte-Hodgkini lümfoomi raviks täiskasvanud patsientidel.
The radiolabelled solution can be used for 6 hours when stored below 25°C.
Radioaktiivselt märgistatud lahust võib kasutada 6 tunni jooksul, kui seda hoitakse temperatuuril kuni 25 °C.
The radiolabelled solution is given as an intravenous injection, and a scintigraphy is carried out 1 to 8 hours later.
Radiomärgistega lahust manustatakse veenisisese süstina, mille järel tehakse 1–8 tunni pärast stsintigraafia.
The radiolabelled solution is stable for 6 hours at 25°C.
Radioaktiivselt märgistatud lahus on stabiilne 6 tunni jooksul temperatuuril 25 °C.
The radiolabelled solution should be administered intravenously as a single dose only.
Radioaktiivselt märgistatud lahus tuleb manustada intravenoosselt, ainult ühekordse annusena.
The radiologists did not know what treatment the patient had received beforehand, to make sure that the studies’ findings were as accurate as possible.
Et tulemused oleksid võimalikult täpsed, ei teadnud radioloogid, mis ravi patsient oli enne uuringut saanud.
The radiopharmaceutical may be injected directly into the same catheter as Rapiscan.
Radioaktiivset ravimit võib süstida otse samasse kateetrisse, mida kasutati Rapiscani süstimiseks.
The radiopharmaceutical precursor solution is packaged in colourless, type I glass 10 mL vial, closed with bromobutyl rubber stopper and aluminium overseal.
Radiofarmatseutilise prekursori lahus on pakendatud värvitusse I tüüpi 10 ml klaasviaali, mis on suletud bromobutüülkummist korgi ja alumiiniumist kattega.
The raised dots can be felt even when the blister is already inserted for reassurance that the correct dose is used.
Neid pinnast kõrgemaid täpikesi on võimalik kombata ka siis, kui blistrid on juba sisestatud, et kontrollida õige annuse kasutamist.
The randomised phase III first line IPASS study was conducted in patients in Asia1 with advanced (stage IIIB or IV) NSCLC of adenocarcinoma histology who were ex-light smokers (ceased smoking
III faasi kliinilises uuringus (IPASS-uuring) osalesid kaugelearenenud (IIIB või IV staadium) adenokartsinoomi tüüpi NSCLC patsiendid Aasiast1, kes olid vähesuitsetajad (loobunud suitsetamisest
The range and frequency of detection of quantifiable plasma 9-cis-retinoic acid concentrations in patients with KS applying the medicinal product to up to 64 lesions were comparable to respective values in untreated patients.
9-cis-retinoolhappe mõõdetava plasma kontsentratsiooni tase ja sagedus KS-iga patsientidel, kes manustasid ravimit kuni 64-le lesioonile, olid võrreldavad vastavate väärtustega patsientidel, kes ei saanud ravi.
The range of observed apparent half-lives is broad, the apparent terminal half-life is generally in the range of 10-72 hours.
Kindlaks tehtud poolväärtuste vahemik on lai, terminaalne poolväärtusaeg on üldiselt vahemikus 10 - 72 tundi.
The range of total dose applied was 5 to 30 g concentrate of proteolytic enzymes enriched in bromelain from NexoBrid.
NexoBrid’is sisalduvate bromelaiinis rikastatud proteolüütiliste ensüümide kontsentraadi kasutatud koguannus oli vahemikus 5 kuni 30 g.
The rape utic indications
Näidustused
The rape uticindications
Näidustused
The rapeuticindications
Näidustused
The RAPID extension study demonstrated that the reduced rate in lung density decline was maintained for subjects continuously treated with Respreeza for 4 years (see Figure 1).
RAPID-i jätku-uuring näitas, et 4 aasta jooksul pidevalt Respreeza’ga ravitud uuringus osalejatel püsis kopsukoe tiheduse vähenemise aeglustumine (vt joonis 1).
The rapid onset and early peak of activity of insulin lispro is observed following the subcutaneous administration of Liprolog Mix50.
Pärast Liprolog Mix50 subkutaanset manustamist on täheldatud kiiret lispro-insuliini toime algust ja varajast maksimaalse taseme saabumist.
The rapidity and extent of bacterial killing are directly proportional to the drug concentration.
Bakterite hävitamise kiirus ja ulatus on oteses seoses ravimi kontsentratsiooniga.
The Raplixa spray device comes with the rigid nozzle attached.
Seadmele RaplixaSpray on kinnitatud jäik otsik.
The Raplixa spray device is connected to the ProFibrix pressure regulator and thereby to the medical gas supply set to a pressure setting of 1.5 bar (22 psi).
Seade RaplixaSpray tuleb ühendada rõhuregulaatoriga ProFibrix ja selle kaudu meditsiinilise gaasiga varustamise komplektiga, mille rõhk on seatud 1,5 baarile (22 psi).
The Raplixa spray device is used to spray the powder on to the bleeding site and then the gelatin sheet is applied (see Instructions For Use for Raplixa spray device and gelatin sponge).
Seadet RaplixaSpray kasutatakse pulbri pihustamiseks veritsemiskohale ja seejärel asetatakse peale želatiinkäsn (vt RaplixaSpray ja želatiinkäsna kasutusjuhiseid).
The RaplixaSpray device comes with the rigid nozzle attached, which can be easily removed and the flexible nozzle attached depending on the intended use and surgeon preference.
RaplixaSpray’le on kinnitatud jäik otsik, mille saab kergesti eemaldada ja asendada painduva otsikuga olenevalt ettenähtud kasutusviisist ja kirurgi eelistusest.
The RaplixaSpray device comes with the rigid nozzle attached.
Seadmele RaplixaSpray on kinnitatud jäik otsik.
The rapporteur acknowledges that these results may vary with the final analysis.
Aruandes mööndakse, et lõppanalüüsis võivad need tulemused muutuda.
The RAS mutant population consists of patients with known KRAS exon 2 mutations as well as additionally identified RAS mutations.
Mutantse RAS-geeniga populatsioon koosneb nii teadaolevate KRAS-geeni 2. eksoni mutatsioonidega kui ka täiendavalt tuvastatud RAS-geenide mutatsioonidega patsientidest.
The rashes observed in clinical studies were mild to moderate in severity and did not result in discontinuation of therapy (see section 4.4).
Kliinilistes uuringutes ilmnenud lööbed olid kerge kuni keskmise raskusega ning nende tõttu ravi ei katkestatud (vt lõik 4.4).
The rashes resolve spontaneously in most cases.
Lööbed taanduvad enamikel juhtudel spontaanselt.
The rat and dog exposures at the NOEL were lower (~50%) than that in humans.
Mõju rottidele ja koertele NOEL’is oli madalam (~50%) kui inimesel.
The rate (95% confidence interval) of lymphomas was 0.7 (0.2, 2.7) per 1,000 patient-years among Humira-treated patients and 0.6 (0.1, 4.5) per 1,000 patient-years among control patients.
Lümfoomide esinemissagedus (95% usaldusvahemik) oli 0,7 juhtu (0,2; 2,7) 1000 patsientaasta kohta Humira’t saanud patsientidel ja 0,6 juhtu (0,1; 4,5) 1000 patsientaasta kohta kontrollgrupi patsientidel.
The rate (95% confidence interval) of non-melanoma skin cancers was 7.6 (4.7, 12.4) per 1000 patient-years among Trudexa-treated patients and 2.0 (0.5, 8.2) per 1000 patient-years among control patients.
Mittemelanoom nahavähkide esinemissagedus (95%-usaldusvahemik) oli 7,6 juhtu (4,7; 12,4) 1000 patsientaasta kohta Trudexa’t saanud patsientidel ja 2,0 juhtu (0,5; 8,2) 1000 patsientaasta kohta kontrollgrupi patsientidel.
The rate (95% confidence interval) of non-melanoma skin cancers was 8.8 (6.0, 13.0) per 1,000 patient-years among Humira-treated patients and 3.2 (1.3, 7.6) per 1,000 patient-years among control patients.
Mittemelanoom nahavähkide esinemissagedus (95% usaldusvahemik) oli 8,8 juhtu (6,0; 13,0) 1000 patsientaasta kohta Humira’t saanud patsientidel ja 3,2 juhtu (1,3; 7,6) 1000 patsientaasta kohta kontrollgrupi patsientidel.
The rate and extent of absorption is unaffected by food intake, and thus Ketek tablets can be given without regard to food.
Toit ei mõjuta imendumise kiirust ega ulatust, seega võib Ketek’i tablette võtta sõltumata söögist.
The rate and extent of absorption of amlodipine, valsartan and hydrochlorothiazide from Copalia HCT are the same as when administered as individual dosage forms.
Amlodipiini, valsartaani ja hüdroklorotiasiidi imendumise kiirus ja ulatus Copalia HCT’st on samasugune nagu eraldi ravimvormidena manustamisel.
The rate and extent of absorption of amlodipine, valsartan and hydrochlorothiazide from Dafiro HCT are the same as when administered as individual dosage forms.
Amlodipiini, valsartaani ja hüdroklorotiasiidi imendumise kiirus ja ulatus Dafiro HCT’st on samasugune nagu eraldi ravimvormidena manustamisel.
The rate and extent of absorption of amlodipine, valsartan and hydrochlorothiazide from Imprida HCT are the same as when administered as individual dosage forms.
Amlodipiini, valsartaani ja hüdroklorotiasiidi imendumise kiirus ja ulatus Imprida HCT’st on samasugune nagu eraldi ravimvormidena manustamisel.
The rate and extent of absorption of Exforge are equivalent to the bioavailability of valsartan and amlodipine when administered as individual tablets.
Exforge’i imendumise kiirus ja ulatus on samaväärsed eraldi tablettidena manustatud valsartaani ja amlodipiini biosaadavusega.
The rate and extent of absorption of mannitol after inhaled administration was very similar to that observed after oral administration.
Mannitooli imendumisekiirus ja –määr pärast manustamist inhalatsioonina oli väga sarnane suukaudse manustamise väärtustega.
The rate and extent of absorption of Onduarp are equivalent to the bioavailability of telmisartan and amlodipine when administered as individual tablets.
Onduarp imendumise kiirus ja ulatus on võrdväärne telmisartaani ja amlodipiini biosaadavusega, kui neid manustada eraldi tablettidena.
The rate and extent of absorption of tadalafil are not influenced by food, thus ADCIRCA may be taken with or without food.
Toit ei mõjusta tadalafiili imendumise kiirust ja määra, mistõttu ADCIRCA’t võib manustada nii koos toiduga kui ilma.
The rate and extent of absorption of tadalafil are not influenced by food, thus tadalafil may be taken with or without food.
Toit ei mõjusta tadalafiili imendumise kiirust ja määra, mistõttu tadalafiili võib manustada nii koos toiduga kui ilma.
The rate and extent of absorption of Twynsta are equivalent to the bioavailability of telmisartan and amlodipine when administered as individual tablets.
Twynsta imendumise kiirus ja ulatus on võrdväärne telmisartaani ja amlodipiini biosaadavusega, kui neid manustada eraldi tablettidena.
The rate and extent of response to Cerezyme treatment is dose-dependent.
Ravivastuse määr ja ulatus Cerezyme’ile sõltuvad annusest.
The rate of administration should be determined by the patient’s comfort level (maximal rate of infusion: 2 ml/min).
Manustamiskiirus tuleb valida olenevalt patsiendi enesetundest (maksimaalne infusiooni kiirus: 2 ml/min).
The rate of administration should be determined by the patient’s comfort level (maximal rate of infusion: 2 mL/min).
Manustamiskiirus tuleks valida sõltuvalt patsiendi enesetundest (maksimaalne süstimiskiirus: 2 ml/min).
The rate of administration should be determined by the patient’s comfort level (maximal rate of infusion: 2 ml/min).
Manustamiskiirus tuleks valida sõltuvalt patsiendi enesetundest (maksimaalne süstimismäär: 2 ml/min).
The rate of administration should be determined by the patient’s comfort level (maximal rate of infusion: mL/min).
Manustamiskiirus tuleb valida sõltuvalt patsiendi enesetundest (maksimaalne infusiooni kiirus on 2 ml/min).
The rate of administration should be determined by the patient’s comfort level and should not exceed 10 mL/min.
Manustamiskiirus peab olema patsiendile mugav ja ei tohi ületada 10 ml/min.
The rate of administration should be determined by the patient’s comfort level, up to a maximum of 5 ml/min.
Manustamiskiirus tuleb määrata patsiendi mugavust arvestades, maksimaalselt 5 ml/min.
The rate of administration should be determined by the patient’s comfort level.
Sobiva manustamiskiiruse valimisel lähtutakse patsiendi enesetundest.
The rate of administration should be determined by the patient’s comfort level.
Tuleb valida patsiendile mugav manustamiskiirus.
The rate of anaphylactic reactions (occurring in a total of 8/4,009 patients, 0.2%) was several fold higher with the 4 mg/kg dose, compared to the 8 mg/kg dose.
Anafülaktiliste reaktsioonide esinemissagedus (kokku 8 patsiendil 4009-st, 0,2%) oli mitmeid kordi suurem 4 mg/kg kui 8 mg/kg annuse puhul.
The rate of atrial fibrillation serious adverse events was 1.3% (51 out of 3,862) and 0.6% (22 out of 3,852) in patients receiving zoledronic acid 5 mg and placebo, respectively.
Kodade virvendusarütmia kui tõsise kõrvaltoime esinemissagedus oli 5 mg zoledroonhapet või platseebot saanud patsientide seas vastavalt 1,3% (51 patsiendil 3862st) ja 0,6% (22 patsiendil 3852st).
The rate of atrial fibrillation serious adverse events was 1.3% (51 out of 3,862) and 0.6% (22 out of 3,852) in patients receiving zoledronic acid 5 mg and placebo, respectively.
Kodade virvendusarütmia tõsiste kõrvaltoimete esinemissagedus oli 5 mg zoledroonhapet või platseebot saanud patsientide seas vastavalt 1,3% (51 patsiendil 3862-st) ja 0,6% (22 patsiendil 3852- st).
The rate of atrial fibrillation serious adverse events was increased in patients receiving Aclasta (1.3%) (51 out of 3,862) compared with patients receiving placebo (0.6%) (22 out of 3,852).
Tõsise kõrvaltoimena esineva kodade fibrillatsiooni sagedus suurenes Aclasta’t saavatel patsientidel (1,3%) (51 3862-st) võrreldes platseebot saavate patsientidega (0,6%) (22 3852-st).
The rate of clearance of the active metabolite, corrected for body- weight, decreases with ages below one year.
Aktiivse metaboliidi eritumise kiirus, korrigeerituna kehakaalu järgi, väheneb alla ühe aasta vanuste väikelaste puhul.
The rate of clearance of the active metabolite, corrected for body-weight, decreases with ages below one year.
Aktiivse metaboliidi eritumise kiirus, korrigeerituna kehakaalu järgi, väheneb alla ühe aasta vanuste väikelaste puhul.
The rate of clinical events was substantially lower among Fabrazyme-treated patients compared to placebo-treated patients (risk reduction = 53% intent-to-treat population (p=0.0577); risk reduction = 61 % per-protocol population (p=0.0341)).
Kliiniliste haigusjuhtude sagedus oli oluliselt madalam Fabrazyme’iga ravitud patsientide hulgas, võrreldes platseebogrupi patsientidega (ravikavatsuse populatsioonis oli riski vähenemine = 53% (p=0,0577) ja protokollipõhises populatsioonis = 61 % (p=0,0341)).
The rate of discontinuations with ticagrelor 60 mg due to bleeding and dyspnoea was higher in patients >75 years (42%) than in younger patients (range: 23-31%), with a difference versus placebo higher than 10% (42% vs.
Ravi katkestamise määr tikagreloor 60 mg puhul veritsemise ja düspnoe tõttu oli kõrgem >75-aastastel (42%) patsientidel võrreldes nooremate patsientidega (vahemik: 23…31%), erinevus võrreldes platseeboga oli enam kui 10% (42% vs.
The rate of documented symptomatic hypoglycaemia with Trulicity 1.5 mg and 0.75 mg, and metformin were 0.62, 0.15, and 0.09 episodes/patient/year, respectively.
Dokumenteeritud sümptomaatilise hüpoglükeemia esinemise määr 0,75 mg ja 1,5 mg Trulicity ning metformiiniga oli vastavalt 0,62 ja 0,15 ning 0,09 episoodi/patsiendiaasta kohta.
The rate of documented symptomatic hypoglycaemia with Trulicity 1.5 mg and 0.75 mg, and metformin were 0.62, 0.15, and 0.09 episodes/patient/year, respectively.
Dokumenteeritud sümptomaatilist hüpoglükeemiat esines 0,75 mg ja 1,5 mg Trulicity ja sitagliptiini kasutamisel vastavalt 0,19, 0,18 ja 0,17 episoodi/patsiendiaasta kohta.
The rate of fever equal to or greater than 40 °C increased after booster immunisation but remained
40 °C või kõrgema palaviku sagedus kasvas pärast korduvimmuniseerimist, kuid jäi <1%.
The rate of haematological response was 70 % with a duration of 2–3 months.
Hematoloogiline vastus esines 70 % patsientidel kestusega 2...3 kuud.
The rate of haematological response was 70% with a duration of 2–3 months.
Hematoloogiline vastus esines 70% patsientidel kestusega 2...3 kuud.
The rate of haematological response was 70% with a duration of 2–3 months.
Hematoloogilise vastuse suhtarv oli 70% kestusega 2...3 kuud.
The rate of hepatocellular carcinoma was 18% (8/45) in the tenofovir disoproxil fumarate group, 7% (3/45) in the emtricitabine plus tenofovir disoproxil fumarate group and 9% (2/22) in the entecavir group.
Hepatotsellulaarse kartsinoomi esinemismäär oli tenofoviirdisoproksiilfumaraadi ravirühmas 18% (8/45), emtritsitabiini pluss tenofoviirdisoproksiilfumaraadi ravirühmas 7% (3/45) ja entekaviiri ravirühmas 9% (2/22).
The rate of herpes zoster was slightly higher in PV (6.4%) patients than in MF (4.0%) patients.
Herpes zoster’i esinemissagedus oli veidi suurem PV patsientidel (6,4%) võrreldes MF’i patsientidega (4,0%).
The rate of increase in haemoglobin should be approximately 1 g/dl (0.62 mmol/l) per month and should not exceed 2 g/dl (1.25 mmol/l) per month to minimize the risk of developing or worsening of hypertension.
Hemoglobiini tõusu kiirus peab olema umbes 1 g/dl (0,62 mmol/l) kuus ja see ei tohi ületada 2 g/dl (1,25 mmol/l) kuus, et minimeerida hüpertensiooni tekke või süvenemise riski.
The rate of infection was 0.91 per patient-year of follow-up in ustekinumab-treated patients, and the rate of serious infections was 0.02 per patient-year of follow-up in ustekinumab-treated patients (178 serious infections in 10,953 patient-years of follow-up) and serious infections reported included anal abscess, cellulitis, pneumonia, diverticulitis, gastroenteritis and viral infections.
Infektsioonide esinemissagedus oli ustekinumabiga ravitud patsientidel 0,91 juhtu jälgimisperioodi patsientaasta kohta ja raskete infektsioonide esinemissagedus oli ustekinumabiga ravitud patsientidel 0,02 juhtu jälgimisperioodi patsientaasta kohta (178 rasket infektsiooni 10 953 jälgimisperioodi patsientaasta kohta) ning teatatud raskete infektsioonide hulka kuulusid anaalabstsess, tselluliit, pneumoonia, divertikuliit, gastroenteriit ja viirusinfektsioonid.
The rate of infections was 21.5 % for etanercept and 26.0 % for Taltz, with the majority of the events mild to moderate in severity.
Infektsioonide esinemise määr oli 21,5 % etanertsepti rühmas ja 26,0 % Taltz’i rühmas, suurem osa juhtudest olid kerged kuni mõõduka raskusega.
The rate of infusion is 2 to 3 ml/min for liver imaging and 4 to 6 ml/min for imaging the pancreas.
Infusioonikiirus on maksauuringute korral 2–3 ml/min ja kõhunäärmeuuringute korral 4–6 ml/min.
The rate of late ALT elevations during treatment is directly related to the plasma exposure to grazoprevir.
Hiliste ALAT-i aktiivsuse suurenemiste määr ravi jooksul on vahetult seotud grasopreviiri ekspositsiooniga plasmas.
The rate of nocturnal hypoglycaemic events was significantly lower with Xultophy compared to insulin glargine (estimated treatment ratio 0.17, p<0.001).
Öiste hüpoglükeemiate määr oli Xultophy’l oluliselt väiksem võrreldes glargiin-insuliiniga (hinnanguline suhe 0,17, p<0,001).
The rate of nocturnal hypoglycaemic events was similar with Xultophy and insulin degludec treatment.
Öiste hüpoglükeemia episoodide määr oli Xultophy ja degludek-insuliini ravi puhul sarnane.
The rate of pregabalin absorption is decreased when given with food resulting in a decrease in Cmax by approximately 25 – 30% and a delay in tmax to approximately 2.5 hours.
Pregabaliini imendumise kiirus väheneb manustamisel koos toiduga - Cmax väheneb ligikaudu 25...30% ja tmax pikeneb ligikaudu kuni 2,5 tunnini.
The rate of progression of structural damage in year 2 was significantly lower than that in year 1 for patients randomized to abatacept (p < 0.0001).
Randomiseeritult abatatsepti saanud haigetel oli struktuurikahjustuste progresseerumise määr teisel aastal oluliselt väiksem (p < 0,0001) võrreldes esimese aastaga.
The rate of progression to squamous cell carcinoma (SCC) was reported in 1.6% (2/128 patients).
Lesioonide progressiooni lamerakuliseks kartsinoomiks esines 1,6%-l (2/128 patsienti).
The rate of responders (either a reduction in serum phosphorus ≤ 1.78 mmol/L and/or a reduction from baseline ≥ 0.3 mmol/L) was 50.4 % and 43.8% in the two studies, respectively (placebo 30.8% and 26.3%, respectively).
≤1,78 mmol/l ja/või vähenemine algtasemega võrreldes ≥0,3 mmol/l) uuringus osalejate osakaal oli neis kahes uuringus vastavalt 50,4% ja 43,8% (platseebo puhul vastavalt 30,8% ja 26,3%).
The rate of serious cardiac events was 2.1 per 100 patient years (95% CI 3
Raskete südame häirete esinemissagedus oli 2,1 juhtu 100 patsiendiaasta kohta (95% CI 3...15).
The rate of serious infections was 0.4 % for etanercept and 0.5 % for Taltz.
Tõsiseid infektsioone esines 0,4 % etanertsepti ja 0,5 % Taltz’i ravirühmas.
The rate of serious infections was approximately 25 per 100 patient years.
Raskete infektsioonide esinemissagedus oli ligikaudu 25 juhtu patsiendiaasta kohta.
The rate of severe infections (NCI CTCAE grade ≥3) was 5.0 % versus 7.1 %, in the Herceptin intravenous formulation arm and the Herceptin subcutaneous formulation arm respectively.
Raskekujuliste infektsioonide (NCI CTCAE raskusaste ≥3) esinemissagedus oli 5,0 % ja 7,1 % vastavalt Herceptin’i intravenoosse ravimvormi ja Herceptin’i subkutaanse fikseeritud annust sisaldava ravimvormi rühmas.
The rate of severe infections (NCI CTCAE grade ≥3) was 5.0 % versus 7.1 %, in the Herceptin intravenous formulation arm and the Herceptin subcutaneous formulation arm respectively.
Raskekujuliste infektsioonide (NCI CTCAE raskusaste ≥3) esinemissagedus oli 5,0 % ja 7,1 % vastavalt Herceptin’i intravenoosse ravimvormi ja Herceptin’i subkutaanse ravimvormi rühmas.
The rate of symptomatic hypoglycaemia was higher for Eperzan when used in combination with a sulphonylurea (15% to 22%) or with insulin (18%) compared to combinations not including a sulphonylurea or insulin (1% to 4%).
Sümptomaatilise hüpoglükeemia määr oli kõrgem siis, kui Eperzan’i kasutati kombinatsioonis sulfonüüluureaga (15…22%) või insuliiniga (18%), võrreldes kombinatsioonidega, mis ei sisaldanud sulfonüüluuread ega insuliini (1…4%).
The rate of the 30-day composite endpoint of death, myocardial re-infarction or intracranial haemorrhage (a measure of net clinical benefit) was significantly lower (p < 0.0001) in the enoxaparin group (10.1%) as compared to the heparin group (12.2%), representing a 17% relative risk reduction in favour of treatment with enoxaparin sodium.
Surma, müokardiinfarkti kordumise või intrakraniaalse verejooksu liittulemusnäitaja määr 30. päeval (puhta kliinilise kasu näitaja) oli enoksapariini rühmas oluliselt madalam (p < 0,0001) (10,1%) kui hepariini rühmas (12,2%), mis tähendab, et naatriumenoksapariinravi korral oli suhteline risk 17% võrra madalam.
The rate of the combination of MBEs/CRBEs and the rate of any bleeding was significantly lower at a nominal alpha level of 5 % in patients receiving placebo as compared with those receiving dabigatran etexilate.
SVJ-de/KOVJ-de kombinatsiooni määr ja mistahes verejooksude määr oli platseebot saanud patsientidel nominaalsel 5%-lisel alfa-tasemel oluliselt madalam kui dabigatraaneteksilaati saanutel.