natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The pharmacokinetics of alglucosidase alfa were also evaluated in a separate trial in 21 patients with infantile-onset Pompe disease (all aged between 6 months and 3.5 years at treatment-onset) who received doses of 20 mg/kg of alglucosidase alfa.
Alfaalglükosidaasi farmakokineetikat hinnati ka eraldi uuringus 21 infantiilse algusega Pompe tõvega patsiendil (kõik ravi alguses vanuses 6 kuud kuni 3,5 aastat), kellele alfaalglükosidaasi manustati annuses 20 mg/kg kehakaalu kohta.
The pharmacokinetics of alglucosidase alfa were evaluated in a trial in 5 patients with late-onset Pompe disease aged 6-15 years who received 20 mg/kg alglucosidase alfa once every two weeks.
Alfaalglükosidaasi farmakokineetikat hinnati uuringus 5 hilise algusega Pompe tõvega patsiendil vanuses 6-15 aastat, kellele manustati 20 mg/kg alfaalglükosidaasi üks kord iga kahe nädala järel.
The pharmacokinetics of ambrisentan in patients with hepatic impairment (with or without cirrhosis) has not been studied.
Maksakahjustusega (tsirroosiga või ilma) patsientidel ei ole ambrisentaani farmakokineetikat uuritud.
The pharmacokinetics of amlodipine are not significantly influenced by renal impairment.
Kerge kuni raske neerukahjustusega patsientidel ei muutunud oluliselt aliskireeni farmakokineetika.
The pharmacokinetics of amlodipine have not been studied in severe hepatic impairment; therefore, caution should be exercised when administering Rasilamlo to patients with hepatic impairment.
Raske maksakahjustuse korral ei ole amlodipiini farmakokineetikat uuritud; seetõttu tuleb olla ettevaatlik, kui Rasilamlo’t manustatakse maksakahjustusega patsientidele.
The pharmacokinetics of aripiprazole and dehydro-aripiprazole in paediatric patients 10 to 17 years of age were similar to those in adults after correcting for the differences in body weights.
Aripiprasooli ja dehüdroaripiprasooli farmakokineetika oli 10...17 aastastel pediaatrilistel patsientidel kehakaalu korrektsiooni arvestades väga sarnane täiskasvanutel saadud näitajatega.
The pharmacokinetics of atazanavir exhibit a non-linear disposition.
Atasanaviiri farmakokineetika on pigem mittelineaarne.
The pharmacokinetics of autoinduction is characterised by an approximately 1.5 to 2 fold increase in the apparent oral clearance of nevirapine as treatment continues from a single dose to two-to-four weeks of dosing with 200-400 mg/day.
Autoinduktsiooni farmakokineetikat iseloomustab umbkaudu 1,5 kuni 2 kordne suukaudselt manustatud ravimi kliirensi suurenemine, kui pärast 2...4 nädalast ühekordse annusega ravi minnakse üle annusele 200...400 mg/päevas.
The pharmacokinetics of autoinduction is characterized by an approximately 1.5 to 2 fold increase in the apparent oral clearance of nevirapine as treatment continues from a single dose to two-to-four weeks of dosing with 200-400 mg/day.
Autoinduktsiooni farmakokineetikat iseloomustab umbkaudu 1,5 kuni 2 kordne näilise suukaudse kliirensi suurenemine, kui pärast 2...4 nädalast ühekordse annusega ravi minnakse üle annusele 200...400 mg/päevas.
The pharmacokinetics of azilsartan have not been studied in children under 18 years of age.
Asilsartaani farmakokineetilisi omadusi ei ole uuritud alla 18 aastaste laste puhul.
The pharmacokinetics of bazedoxifene have not been studied in the paediatric population.
Basedoksifeeni farmakokineetikat lastel ei ole uuritud.
The pharmacokinetics of bivalirudin have not been studied in patients with hepatic impairment but are not expected to be altered because bivalirudin is not metabolized by liver enzymes such as cytochrome P-450 isozymes.
Maksapuudulikkusega patsientidel ei ole bivalirudiini farmakokineetikat uuritud, ent võib eeldada, et see ei ole muutunud, sest bivalirudiini ei metaboliseerita maksa ensüümsüsteemide – nagu näiteks tsütokroom P450 isoensüümid – vahendusel.
The pharmacokinetics of brivaracetam was not significantly affected by race (Caucasian, , Asian) in a population pharmacokinetic modeling from epilepsy patients.
Epilepsiaga patsientide populatsiooni farmakokineetilise modelleerimise põhjal ei mõjutanud rass (europiidne rass, asiaadid) oluliselt brivaratsetaami farmakokineetikat.
The pharmacokinetics of budesonide or formoterol in children and patients with renal failure are unknown.
Budesoniidi ja formoterooli farmakokineetika lastel ja neerupuudulikkusega patsientidel ei ole teada.
The pharmacokinetics of Busilvex has been investigated.
Uuritud on Busilvex’i farmakokineetikat.
The pharmacokinetics of Caelyx determined in 11 patients with ovarian carcinoma were similar to the pharmacokinetics determined in the larger population of 120 patients with various cancers.
Caelyx’i farmakokineetika oli sarnane 11-l rinnanäärmevähiga patsiendil ning 120-st erinevate kasvajatega patsiendist koosnevas suuremas populatsioonis.
The pharmacokinetics of Caelyx determined in 18 patients with breast carcinoma were similar to the pharmacokinetics determined in the larger population of 120 patients with various cancers.
Caelyx’i farmakokineetika oli sarnane 18-l rinnanäärmevähiga patsiendil ning 120-st erinevate kasvajatega patsiendist koosnevas suuremas populatsioonis.
The pharmacokinetics of Caelyx over the dose range of 10 mg/m2 to 60 mg/m2 was best described by a two compartment non-linear model with zero order input and Michaelis-Menten elimination.
Caelyx’i farmakokineetika oli annusevahemikus 10 mg/m2 kuni 60 mg/m2 kõige paremini kirjeldatav kahekambrilise mittelineaarse mudeliga null-järgu sisendi ja Michaelis-Menteni eliminatsiooni kineetikaga.
The pharmacokinetics of Caelyx was evaluated in 120 patients from 10 different clinical trials using the population pharmacokinetic approach.
Caelyx’i farmakokineetikat hinnati populatsioonifarmakokineetika meetodiga 10 erinevas kliinilises uuringus osalenud 120 patsiendil.
The pharmacokinetics of CE/bazedoxifene have not been evaluated in patients with renal impairment.
Konjugeeritud östrogeenide / basedoksifeeni farmakokineetikat ei ole neerukahjustusega patsientidel hinnatud.
The pharmacokinetics of CE/bazedoxifene have not been evaluated in women over 75 years of age.
Konjugeeritud östrogeenide / basedoksifeeni farmakokineetikat ei ole hinnatud üle 75-aastastel naistel.
The pharmacokinetics of CE/bazedoxifene have not been evaluated in women with hepatic impairment.
Konjugeeritud östrogeenide / basedoksifeeni farmakokineetikat ei ole maksakahjustusega naistel hinnatud.
The pharmacokinetics of ceftaroline was similar between males and females.
Tseftaroliini farmakokineetika on meestel ja naistel sarnane.
The pharmacokinetics of ceftazidime/avibactam is not significantly affected by gender or race.
Sugu või rass ei mõjuta oluliselt tseftasidiim/avibaktaami farmakokineetikat.
The pharmacokinetics of ceritinib have not been studied in patients with moderate to severe hepatic impairment.
Mõõduka kuni raske maksakahjustusega patsientidel ei ole tseritiniibi farmakokineetikat uuritud.
The pharmacokinetics of cinacalcet have been studied in 12 paediatric patients (6-17 years) with CKD receiving dialysis following a single, oral, 15 mg dose.
KNP-ga 12 lapsel (6...17 aastat) on uuritud dialüüsijärgselt ühekordselt suu kaudu manustatava 15 mg tsinakaltseedi farmakokineetikat.
The pharmacokinetics of dalbavancin are best described using a three-compartment model (α and β distributional phases followed by a terminal elimination phase).
Dalbavantsiini farmakokineetikat kirjeldab kõige paremini kolmekambriline mudel (jaotusfaasid α ja β, millele järgneb lõpliku eliminatsiooni faas).
The pharmacokinetics of dalbavancin were evaluated in 17 subjects with mild, moderate, or severe hepatic impairment and compared to 9 matched healthy subjects with normal hepatic function.
Dalbavantsiini farmakokineetikat hinnati 17 kerge, mõõduka või raske maksapuudulikkusega uuringus osalejal ning võrreldi 9 vastava terve uuringus osaleja omaga, kelle maksafunktsioon oli normaalne.
The pharmacokinetics of dalbavancin were evaluated in 28 subjects with varying degrees of renal impairment and in 15 matched control subjects with normal renal function.
Dalbavantsiini farmakokineetikat hinnati erineva neerupuudulikkuse astmega 28 uuringus osalejal ja 15 vastaval kontrollisikul, kelle neerufunktsioon oli normaalne.
The pharmacokinetics of daptomycin after a single 4 mg/kg dose of Cubicin were evaluated in three groups of paediatric patients with proven or suspected Gram-positive infection (2-6 years, 7-11 years and 12-17 years).
Daptomütsiini farmakokineetikat hinnati kolmes grampositiivse infektsiooni diagnoosi või kahtlusega lapspatsientide rühmas (2…6-aastased, 7…11-aastased ja 12…17-aastased) pärast 4 mg/kg Cubicin’i üksikannuse manustamist.
The pharmacokinetics of daptomycin appears to be linear in the dose range studied.
Daptomütsiini farmakokineetika on üldiselt uuritud annuste vahemikus lineaarne.
The pharmacokinetics of darbepoetin alfa has been studied clinically in chronic renal failure patients following intravenous and subcutaneous administration.
Alfadarbepoetiin farmakokineetikat on kroonilise neerupuudulikkusega patsientidel kliiniliselt uuritud intravenoossel ja subkutaansel manustamisel.
The pharmacokinetics of darifenacin have not been established in the paediatric population.
Lastel ei ole darifenatsiini farmakokineetikat uuritud.
The pharmacokinetics of darunavir in combination with ritonavir taken once daily in 12 ART-naïve paediatric patients, aged 12 to < 18 years and weighing at least 40 kg, showed that PREZISTA/ritonavir 800/100 mg once daily results in darunavir exposure that was comparable to that achieved in adults receiving PREZISTA/ritonavir 800/100 mg once daily.
Darunaviiri ja ritonaviiri kombinatsiooni, manustatuna üks kord päevas, farmakokineetika 12-l RVR-i mittesaanud lapsel vanuses12…< 18 aastat kehakaaluga vähemalt 40 kg näitas, et PREZISTA/ritonaviiri 800/100 mg üks kord päevas põhjustab darunaviiri ekspositsiooni, mis on võrreldav sellega, mis saadi täiskasvanutel, kes saavad PREZISTA/ritonaviiri 800/100 mg üks kord päevas.
The pharmacokinetics of darunavir in combination with ritonavir taken once daily in 12 ART-naïve paediatric patients, aged 12 to < 18 years and weighing at least 40 kg, showed that PREZISTA/ritonavir 800/100 mg once daily results in darunavir exposure that was comparable to that achieved in adults receiving PREZISTA/ritonavir 800/100 mg once daily.
Darunaviiri ja ritonaviiri kombinatsiooni, võetuna üks kord päevas, farmakokineetika 12-l RVR-i mittesaanud lapsel vanuses 12…< 18 aastat kehakaaluga vähemalt 40 kg näitas, et PREZISTA/ritonaviiri 800/100 mg üks kord päevas põhjustab darunaviiri ekspositsiooni, mis on võrreldav sellega, mis saadi täiskasvanutel, kes saavad PREZISTA/ritonaviiri 800/100 mg üks kord päevas.
The pharmacokinetics of darunavir in combination with ritonavir taken once daily in 12 ART-naïve paediatric patients, aged 12 to < 18 years and weighing at least 40 kg, showed that PREZISTA/ritonavir 800/100 mg once daily results in darunavir exposure that was comparable to that achieved in adults receiving PREZISTA/ritonavir 800/100 mg once daily.
Darunaviiri ja ritonaviiri kombinatsiooni, võetuna üks kord päevas, farmakokineetika 12-l RVR-i mittesaanud lapsel vanuses12…< 18 aastat kehakaaluga vähemalt 40 kg näitas, et PREZISTA/ritonaviiri 800/100 mg üks kord päevas põhjustab darunaviiri ekspositsiooni, mis on võrreldav sellega, mis saadi täiskasvanutel, kes saavad PREZISTA/ritonaviiri 800/100 mg üks kord päevas.
The pharmacokinetics of darunavir in combination with ritonavir taken once daily in 12 ART-naïve paediatric patients, aged 12 to < 18 years and weighing at least 40 kg, showed that PREZISTA/ritonavir 800/100 mg once daily results in darunavir exposure that was comparable to that achieved in adults receiving PREZISTA/ritonavir 800/100 mg once daily.
Darunaviiri ja ritonaviiri kombinatsiooni, võetuna üks kord päevas, farmakokineetika 12-l RVR-i mittesaanud lapsel vanuses12…< 18 aastat kehakaaluga vähemalt 40 kg näitas, et PREZISTA/ritonaviiri 800/100 mg üks kord päevas põhjustab samasuguse darunaviiri ekspositsiooni kui täiskasvanutel, kes saavad PREZISTA/ritonaviiri 800/100 mg üks kord päevas.
The pharmacokinetics of decitabine following intravenous administration as a 1-hour infusion were described by a linear two-compartment model, characterised by rapid elimination of the drug from the central compartment and by relatively slow distribution from the peripheral compartment.
Detsitabiini farmakokineetikat 1-tunnise veenisisese infusiooni järel kirjeldab lineaarne kahekambriline mudel, mida iseloomustab ravimi kiire eritumine tsentraalsest kambrist ja suhteliselt aeglane jaotumine perifeersest kambrist.
The pharmacokinetics of deferasirox have not been studied in elderly patients (aged 65 or older).
Eakatel (65-aastastel ja vanematel) patsientidel ei ole deferasiroksi farmakokineetikat uuritud.
The pharmacokinetics of dextromethorphan/quinidine have not been investigated systematically in elderly subjects (aged >65 years) although such subjects were included in the clinical programme (14% ≥65 years, 2% ≥75 years).
Dekstrometorfaani/kinidiini farmakokineetikat ei ole eakatel (vähemalt 65-aastased) süstemaatiliselt uuritud, kuigi sellised patsiendid osalesid kliinilises programmis (14% ≥ 65-aastaseid, 2% ≥ 75- aastased).
The pharmacokinetics of dextromethorphan/quinidine in paediatric patients has not been studied (see section 5.1).
Lastel ei ole dekstrometorfaani/kinidiini farmakokineetikat uuritud (vt lõik 5.1).
The pharmacokinetics of docetaxel have been evaluated in cancer patients after administration of
Dotsetakseeli farmakokineetikat on hinnatud I faasi uuringutes vähihaigetel annuse 20…115 mg/m2 manustamise järgselt.
The pharmacokinetics of docetaxel have been evaluated in cancer patients after administration of
Dotsetakseeli farmakokineetilisi omadusi on hinnatud I faasi uuringutes vähihaigetel 20...115 mg/m2 ravimi manustamise järgselt.
The pharmacokinetics of docetaxel have been evaluated in cancer patients after administration of
Dotsetakseeli farmakokineetilisi omadusi on hinnatud I faasi uuringutes vähihaigetel 20¬115 mg/m2 ravimi manustamise järgselt.
The pharmacokinetics of docetaxel have been evaluated in cancer patients after administration of 20- 115 mg/m2 in phase I studies.
Dotsetakseeli farmakokineetilisi omadusi on hinnatud I faasi uuringutes vähihaigetel 20…115 mg/m2 ravimi manustamise järgselt.
The pharmacokinetics of docetaxel were not affected when co-administered with ramucirumab.
Koosmanustamisel ramutsirumabiga dotsetakseeli farmakokineetika ei muutu.
The pharmacokinetics of docetaxel, doxorubicin and cyclophosphamide were not influenced by their co- administration.
Dotsetakseeli, doksorubitsiini ja tsüklofosfamiidi farmakokineetikat nende koosmanustamine ei mõjutanud.
The pharmacokinetics of dolutegravir in 10 antiretroviral treatment-experienced HIV-1 infected adolescents (12 to 17 years) showed that dolutegravir 50 mg once daily dosage resulted in dolutegravir exposure comparable to that observed in adults who received dolutegravir 50 mg once daily.
Dolutegraviiri farmakokineetika 10-l varem retroviirusevastast ravi saanud HIV-1 infektsiooniga noorukil (vanuses 12...17 aastat) näitas, et dolutegraviir 50 mg üks kord ööpäevas manustamise järgselt oli dolutegraviiri kontsentratsioon võrreldav dolutegraviiri 50 mg üks kord ööpäevas manustanud täiskasvanutel täheldatuga.
The pharmacokinetics of dolutegravir in 10 antiretroviral treatment-experienced HIV-1 infected adolescents (12 to <18 years of age) showed that Tivicay 50 mg once daily oral dosage resulted in dolutegravir exposure comparable to that observed in adults who received Tivicay 50 mg orally once daily.
Dolutegraviiri farmakokineetika 10-l varem retroviirusevastast ravi saanud HIV-1 infektsiooniga noorukil (vanuses 12 kuni <18 aastat) näitas, et Tivicay 50 mg üks kord ööpäevas suukaudse manustamise järgselt oli dolutegraviiri ekspositsioon võrreldav Tivicay’d 50 mg üks kord ööpäevas suu kaudu manustanud täiskasvanutel täheldatuga.
The pharmacokinetics of dronedarone in patients with AF is consistent with that in healthy subjects.
Dronedarooni farmakokineetika on AF-iga patsientidel kooskõlas tervete isikute omaga.
The pharmacokinetics of drugs that are mainly metabolised by UGT1A3 and UGT1A9 could be affected when administered concomitantly with ospemifene and co-administration should be made with caution.
Peamiselt UGT1A3 ja UGT1A9 poolt metaboliseeritud ravimite farmakokineetikat võib mõjutada manustamine koos ospemifeeniga ning koosmanustamisel tuleb olla ettevaatlik.
The pharmacokinetics of dulaglutide were evaluated in a clinical pharmacology study and were generally similar between healthy subjects and patients with mild to severe renal impairment (CrCl < 30 ml/min), including end stage renal disease (requiring dialysis).
Dulaglutiidi farmakokineetikat hinnati kliinilise farmakoloogia uuringus ning see leiti olevat üldiselt sarnane nii tervetel isikutel kui kerge kuni raske neerukahjustusega patsientidel (CrCl < 30 ml/min), sh lõpp-staadiumis neerupuudulikkusega (dialüüsi vajavad) patsiendid.
The pharmacokinetics of duloxetine demonstrate large intersubject variability (generally 50-60%), partly due to gender, age, smoking status and CYP2D6 metaboliser status.
Duloksetiini farmakokineetikale on omane suur individuaalne varieeruvus (tavaliselt 50%...60 %), mis oleneb osaliselt soost, vanusest, suitsetamisest/mittesuitsetamisest ja CYP2D6 metaboliseerimisvõimest.
The pharmacokinetics of eculizumab was evaluated in Study M07-005 including 7 PNH paediatric patients (aged from 11 to less than 18 years).
Ekulizumabi farmakokineetikat hinnati uuringus M07-005, milles osales 7 paroksüsmaalse öise hemoglobinuuriaga last (vanuses 11 kuni vähem kui 18 aastat).
The pharmacokinetics of efavirenz in paediatric patients were similar to adults.
Efavirensi farmakokineetika lastel ja täiskasvanutel oli sarnane.
The pharmacokinetics of efavirenz, emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate after co-administration of the separate pharmaceutical forms or as Atripla have not been studied in HIV infected patients with renal impairment.
Efavirensi, emtritsitabiini ja tenofoviirdisoproksiilfumaraadi farmakokineetikat pärast eraldi preparaatide manustamist koos või Atripla’na ei ole uuritud neerukahjustuse ja HIV-infektsiooniga patsientidel.
The pharmacokinetics of eltrombopag has been studied after administration of eltrombopag to adult subjects with hepatic impairment.
Eltrombopaagi farmakokineetikat on uuritud pärast ravimi manustamist maksakahjustusega täiskasvanutele.
The pharmacokinetics of eltrombopag has been studied after administration of eltrombopag to adult subjects with renal impairment.
Eltrombopaagi farmakokineetikat on uuritud pärast ravimi manustamist neerukahjustusega täiskasvanutele.
The pharmacokinetics of eltrombopag have been evaluated in 168 paediatric ITP subjects dosed once daily in two studies, TRA108062/PETIT and TRA115450/PETIT-2.
Eltrombopaagi farmakokineetikat hinnati 168 ITP-ga lapsel, kellele manustati ravimit üks kord ööpäevas kahes uuringus, TRA108062/PETIT ja TRA115450/PETIT-2.
The pharmacokinetics of elvitegravir in paediatric subjects have not been established.
Lastel ei ole elvitegraviiri farmakokineetikat uuritud.
The pharmacokinetics of elvitegravir or cobicistat in paediatric subjects have not been fully established.
Lastel ei ole eltegraviiri ja kobitsistaadi farmakokineetikat põhjalikult uuritud.
The pharmacokinetics of emtricitabine / tenofovir disoproxil have not been studied in subject with hepatic impairment.
Emtritsitabiin/tenofoviirdisoproksiili farmakokineetikat maksakahjustusega isikutel ei ole uuritud.
The pharmacokinetics of emtricitabine and tenofovir alafenamide have not been fully evaluated in patients co-infected with HBV and/or HCV.
Samaaegse HBV- või HCV-ga patsientidel ei ole emtritsitabiini ega tenofoviiralafenamiidi farmakokineetikat põhjalikult uuritud
The pharmacokinetics of emtricitabine and tenofovir are altered in subjects with renal impairment.
Neerufunktsiooni kahjustusega patsientidel on emtritsitabiini ja tenofoviiri farmakokineetika muutunud.
The pharmacokinetics of emtricitabine have not been studied in non-HBV infected subjects with varying degrees of hepatic insufficiency.
Emtritsitabiini farmakokineetikat ei ole uuritud erineva raskusastmega maksapuudulikkusega HBV- infektsioonita isikutel.
The pharmacokinetics of emtricitabine have not been studied in patients with varying degrees of hepatic insufficiency.
Emtritsitabiini farmakokineetikat ei ole uuritud erineva raskusastmega maksapuudulikkusega patsientidel.
The pharmacokinetics of emtricitabine, rilpivirine and tenofovir alafenamide have not been fully evaluated in patients co-infected with hepatitis B and/or C virus.
Kaasuva B- või C-hepatiidi viirusinfektsiooniga patsientidel ei ole emtritsitabiini, rilpiviriini ega tenofoviiralafenamiidi farmakokineetikat põhjalikult uuritud.
The pharmacokinetics of enoxaparin have been studied on the basis of plasma levels of anti-Xa activity and activity of anti-IIb at the recommended doses following single and repeated subcutaneous administration, and following single intravenous injection.
Naatriumenoksapariini farmakokineetikat on hinnatud plasma anti-Xa ja anti-IIa toime muutuste alusel soovitatud annustes pärast ühekordset ja korduvat subkutaanset manustamist ning pärast ühekordset intravenoosset manustamist.
The pharmacokinetics of Entresto (sacubitril, LBQ657 and valsartan) are similar between male and female subjects.
Entresto (sakubitriili, LBQ657 ja valsartaani) farmakokineetika on sarnane mees- ja naissoost isikutel.
The pharmacokinetics of enzalutamide were examined in subjects with baseline mild (N = 6), moderate (N = 8) or severe (N=8) hepatic impairment (Child-Pugh Class A , B or C, respectively) and in 22 matched control subjects with normal hepatic function.
Ensalutamiidi farmakokineetikat uuriti isikutel, kellel oli uuringu alguses kerge (N = 6), keskmine (N = 8) või raske (N=8) maksakahjustus (Child-Pugh’ klass A, B või C) ning 22 sobitatud kontrollisikul, kelle maksafunktsioon oli normaalne.
The pharmacokinetics of eribulin are characterized by a rapid distribution phase followed by a prolonged elimination phase, with a mean terminal half-life of approximately 40 h.
Eribuliini farmakokineetikale on iseloomulik kiire jaotumisfaas, millele järgneb pikk eliminatsioonifaas, keskmise lõpliku poolväärtusajaga 40 tundi.
The pharmacokinetics of eribulin were evaluated in a
Eribuliini farmakokineetikat hinnati I faasi uuringus normaalse neerufunktsiooniga (kreatiniini kliirens:
The pharmacokinetics of eslicarbazepine acetate is linear and dose-proportional in the range 400-1,200 mg both in healthy subjects and patients.
Eslikarbasepiinatsetaadi farmakokineetika on vahemikus 400–1200 mg nii tervetel uuringus osalejatel kui ka patsientidel lineaarne ja annusega proportsionaalne.
The pharmacokinetics of eslicarbazepine acetate is linear and dose-proportional in the range 400-1,200 mg both in healthy subjects and patients.
Eslikarbasepiini farmakokineetika on vahemikus 400–1200 mg nii tervetel uuringus osalejatel kui ka patsientidel lineaarne ja annusega proportsionaalne.
The pharmacokinetics of eslicarbazepine is linear and dose-proportional in the range 400-1200 mg both in healthy subjects and patients.
Eslikarbasepiini farmakokineetika on vahemikus 400–1200 mg nii tervetel uuringus osalejatel kui ka patsientidel lineaarne ja annusega proportsionaalne.
The pharmacokinetics of etravirine have not been studied in patients with severe hepatic impairment (Child-Pugh Class C).
Raske maksapuudulikkusega (Child-Pugh’ klass C) patsientidel ei ole etraviriini farmakokineetikat uuritud.