natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Concomitant administration of adalimumab with other biologic DMARDS (e.g, anakinra and abatacept) or other TNF-antagonists is not recommended based upon the possible increased risk for infections, including serious infections and other potential pharmacological interactions. (See section 4.5).
Kuna risk infektsioonide, sh tõsiste infektsioonide tekkeks ja teiste võimalike farmakoloogiliste koostoimete avaldumiseks võib olla suurenenud, ei ole soovitatav manustada adalimumabi samaaegselt teiste bioloogiliste haigust moduleerivate antireumaatiliste ravimite (nt anakinra ja abatatseptiga) või teiste TNF-antagonistidega (vt lõik 4.5).
Concomitant administration of adalimumab with other biologic DMARDS (e.g, anakinra and abatacept) or other TNF-antagonists is not recommended based upon the possible increased risk for infections, including serious infections and other potential pharmacological interactions. (See section 4.5).
Kuna risk infektsioonide, sh tõsiste infektsioonide tekkeks ja teiste võimalike farmakoloogiliste koostoimete avaldumiseks võib olla suurenenud, ei ole soovitatav manustada adalimumabi samaaegselt teiste bioloogiliste haigust moduleerivate antireumaatiliste ravimite (nt anakinra ja abatatseptiga) või teiste TNF-antagonistidega. (Vt lõik 4.5).
Concomitant administration of Ambirix and other vaccines than those listed above has not been studied.
Ei ole uuritud Ambirix’i manustamist koos teiste vaktsiinidega peale ülalloetletute.
Concomitant administration of amiodarone, verapamil, amlodipine or diltiazem (see section 4.5)
Amiodarooni, verapamiili, amlodipiini või diltiaseemi samaaegne kasutamine (vt lõik 4.5).
Concomitant administration of antipsychotics with dopamine receptor-blocking properties, particularly D2 receptor antagonists should be carried out with caution, and the patient carefully observed for loss of antiparkinsonian effect or worsening of parkinsonian symptoms.
Antipsühhootiliste dopamiini retseptoreid blokeerivate (eriti D2-retseptorite antagonistid) omadustega ravimite samaaegsel kasutamisel tuleb olla ettevaatlik ja patsienti tuleb tähelepanelikult jälgida võimaliku parkinsonismivastase efekti kadumise või parkinsonismi sümptomite süvenemise suhtes.
Concomitant administration of atovaquone/proguanil with Atripla should be avoided whenever possible.
Atovakuooni/proguaniili samaaegset manustamist Atripla’ga tuleb võimalikult vältida.
Concomitant administration of boosted PREZISTA and these glucocorticoids is not recommended unless the potential benefit of treatment outweighs the risk of systemic corticosteroid effects.
Võimendatud PREZISTA’t ei ole soovitatav koos nende glükokortikoididega samaaegselt manustada, välja arvatud juhul, kui ravist oodatav kasu ületab kortikosteroidi süsteemsest toimest tuleneva riski.
Concomitant administration of boosted PREZISTA with ticagrelor is contraindicated.
Võimendatud PREZISTA ja tikagreloori samaaegne manustamine on vastunäidustatud.
Concomitant administration of boosted saquinavir and fluticasone propionate and other corticosteroids metabolised via the P450 3A pathway (e.g. budesonide) is not recommended unless the potential benefit of treatment outweighs the risk of systemic corticosteroid effects (see section 4.4).
flutikasoonpropionaadi ja teiste P450 3A kaudu metaboliseeruvate kortikosteroidide (nt budesoniidi) samaaegset manustamist ei soovitata, välja arvatud juhul, kui ravist saadav potentsiaalne kasu ületab kortikosteroidi süsteemsest toimest tuleneva ohu (vt lõik 4.4).
Concomitant administration of boosted saquinavir and fluticasone propionate and other corticosteroids metabolised via the P450 3A pathway (e.g. budesonide) is not recommended unless the potential benefit of treatment outweighs the risk of systemic corticosteroid effects (see section 4.4).
Potentseeritud sakvinaviiri ning flutikasoonpropionaadi ja teiste P450 3A kaudu metaboliseeruvate kortikosteroidide (nt budesoniidi) samaaegset manustamist ei soovitata, välja arvatud juhul, kui ravist saadav potentsiaalne kasu ületab kortikosteroidi süsteemsest toimest tuleneva ohu (vt lõik 4.4).
Concomitant administration of both a CYP3A4 inhibitor and a CYP2C9 inhibitor with Tracleer should be avoided (see section 4.5).
Vältida tuleks ensüümide CYP3A4 ja CYP2C9 inhibiitorite samaaegset manustamist Tracleer’iga (vt lõik 4.5).
Concomitant administration of EMEND with active substances that inhibit CYP3A4 activity (e.g., ketoconazole, itraconazole, voriconazole, posaconazole, clarithromycin, telithromycin, nefazodone, and protease inhibitors) should be approached cautiously, as the combination is expected to result in several-fold increased plasma concentrations of aprepitant (see section 4.4).
EMEND’i manustamisel koos CYP3A4 aktiivsust inhibeerivate toimeainetega (nt ketokonasool, itrakonasool, vorikonasool, posakonasool, klaritromütsiin, telitromütsiin, nefasodoon ja proteaasi inhibiitorid) peab olema ettevaatlik, kuna koosmanustamise tagajärjel suureneb tõenäoliselt aprepitandi plasmakontsentratsioon mitmekordselt (vt lõik 4.4).
Concomitant administration of EMEND with active substances that inhibit CYP3A4 activity (e.g., ketoconazole, itraconazole, voriconazole, posaconazole, clarithromycin, telithromycin, nefazodone, and protease inhibitors) should be approached cautiously, as the combination is expected to result in several-fold increased plasma concentrations of aprepitant (see section 4.4).
EMEND’i manustamisel koos CYP3A4 aktiivsust inhibeerivate toimeainetega (nt ketokonasool, itrakonasool, vorikonasool, posakonasool, klaritromütsiin, telitromütsiin, nefasodoon ja proteaasi inhibiitorid) peab olema ettevaatlik, kuna selle tagajärjel suureneb tõenäoliselt aprepitandi plasmakontsentratsioon mitmekordselt (vt lõik 4.4).
Concomitant administration of EMEND with active substances that inhibit CYP3A4 activity (e.g., ketoconazole, itraconazole, voriconazole, posaconazole, clarithromycin, telithromycin, nefazodone, and protease inhibitors) should be approached cautiously, as the combination is expected to result several-fold in increased plasma concentrations of aprepitant (see section 4.4).
EMEND’i manustamisel koos CYP3A4 aktiivsust inhibeerivate toimeainetega (nt ketokonasool, itrakonasool, vorikonasool, posakonasool, klaritromütsiin, telitromütsiin, nefasodoon ja proteaasi inhibiitorid) peab olema ettevaatlik, kuna selle tagajärjel suureneb tõenäoliselt aprepitandi plasmakontsentratsioon mitmekordselt (vt lõik 4.4).
Concomitant administration of EMEND with active substances that strongly induce CYP3A4 activity (e.g., rifampicin, phenytoin, carbamazepine, phenobarbital) should be avoided as the combination results in reductions of the plasma concentrations of aprepitant that may result in decreased efficacy of EMEND.
Vältida tuleb EMEND’i manustamist koos CYP3A4 aktiivsust tugevalt indutseerivate toimeainetega (nt rifampitsiin, fenütoiin, karbamasepiin, fenobarbitaal), kuna selle tagajärjel väheneb aprepitandi plasmakontsentratsioon, millega võib kaasneda EMEND’i toime vähenemine.
Concomitant administration of EMEND with herbal preparations containing St. John’s Wort (Hypericum perforatum) is not recommended.
EMEND’i ja liht-naistepuna (Hypericum perforatum) sisaldavate taimsete preparaatide üheaegset kasutamist ei soovitata.
Concomitant administration of Enurev Breezhaler and orally inhaled indacaterol, a beta2-adrenergic agonist, under steady-state conditions of both active substances did not affect the pharmacokinetics of either medicinal product.
Enurev Breezhaler’i ja suu kaudu inhaleeritava beeta2-adrenomimeetikumi indakaterooli samaaegsel manustamisel, mõlemad toimeained olid saavutanud püsikontsentratsioonid, ei muutunud kummagi ravimi farmakokineetika.
Concomitant administration of erythropoietic agents or previous history of DVT may also increase thrombotic risk in these patients.
Tromboosiriski võib nendel patsientidel suurendada ka erütropoeesi stimuleerivate ravimite samaaegne manustamine või süvaveenitromboosi esinemine anamneesis.
Concomitant administration of erythropoietic agents or previous history of thromboembolic events may also increase thrombotic risk in these patients.
Tromboosiriski võib nendel patsientidel suurendada ka erütropoeesi stimuleerivate ravimite samaaegne manustamine või trombemboolia anamneesis.
Concomitant administration of esomeprazole and a combined inhibitor of CYP2C19 and CYP 3A4 may result in more than doubling of the esomeprazole exposure.
Samaaegsel esomeprasooli ja CYP2C19 ning CYP3A4 kombineeritud inhibiitori, nagu vorikonasool, manustamisel võib esomeprasooli ekspositsioon (AUC) enam kui kahekordistuda.
Concomitant administration of esomeprazole and a CYP3A4 inhibitor, clarithromycin (500 mg twice a day (b.i.d.)), resulted in a doubling of the exposure (AUC) to esomeprazole.
Samaaegsel esomeprasooli ja CYP3A4 inhibiitori klaritromütsiini (500 mg kaks korda ööpäevas) manustamisel esomeprasooli AUC kahekordistub.
Concomitant administration of esomeprazole has been reported to increase the serum levels of tacrolimus.
On teatatud takroliimuse plasmakontsentratsiooni tõusust esomeprasooli samaaegsel manustamisel.
Concomitant administration of fibrates, statins, danazol, ciclosporin or potent cytochrome P450 (CYP) 3A4 inhibitors (see section 4.5)
Fibraatide, statiinide, danasooli, tsüklosporiini või tsütokroom P450 (CYP)3A4 tugevate inhibiitorite samaaegne manustamine (vt lõik 4.5).
Concomitant administration of folate antagonists such as trimetroprim /sulphamethoxazole has been reported to cause an acute megaloblastic pancytopenia in rare instances.
Samaaegse folaadi antogonistide, nagu trimetroprim / sulfametoksasool, manustamise korral on teatatud harvadel juhtudel akuutsest megaloblastilisest pantsütopeeniast.
Concomitant administration of fosaprepitant with herbal preparations containing St. John’s Wort (Hypericum perforatum) is not recommended.
Fosaprepitandi ja naistepuna ürdi (Hypericum perforatum) samaaegset kasutamist ei soovitata.
Concomitant administration of gefitinib with ranitidine at a dose that caused sustained elevations in gastric pH ≥5 resulted in a reduced mean gefitinib AUC by 47% in healthy volunteers (see section 4.4 and 5.2).
Gefitiniibi samaaegne manustamine ranitidiiniga, mille annus kindlustab mao pH püsimise 5, andis tulemuseks gefitiniibi AUC languse 47% võrra tervetel vabatahtlikel (vt lõigud 4.4 ja 5.2).
Concomitant administration of INCIVO with active substances that strongly induce CYP3A e.g. rifampicin, St John's wort (Hypericum perforatum), carbamazepine, phenytoin and phenobarbital and thus may lead to lower exposure and loss of efficacy of INCIVO.
INCIVO samaaegne manustamine koos toimeainetega, mis tugevalt indutseerivad CYP3A-d, nt rifampitsiin, naistepunaürt (Hypericum perforatum), karbamasepiin, fenütoiin ja fenobarbitaal ja võivad seetõttu põhjustada vähenenud ekspositsiooni INCIVO’le ja toime kaotust.
Concomitant administration of inhibitors of Pgp, e.g. cyclosporine and verapamil, may lead to altered distribution and/or altered elimination of erlotinib.
P- glükoproteiini inhibiitorite, nt tsüklosporiin ja verapamiil, samaaegne manustamine võib põhjustada erlotiniibi jaotumise ja eliminatsiooni muutumist.
Concomitant administration of IXIARO with inactivated hepatitis A virus (HAV) vaccine (HAVRIX 1440) The concomitant use of IXIARO with inactivated hepatitis A virus (HAV) vaccine (HAVRIX 1440) has been explored in one clinical trial.
IXIARO samaaegne manustamine A-hepatiidi viiruse (HAV) inaktiveeritud vaktsiiniga (HAVRIX 1440) IXIARO samaaegset kasutamist A-hepatiidi viiruse (HAV) inaktiveeritud vaktsiiniga (HAVRIX 1440) uuriti ühes kliinilises uuringus.
Concomitant administration of IXIARO with inactivated rabies vaccine (Rabipur):
IXIARO samaaegne manustamine inaktiveeritud marutaudi vaktsiiniga (Rabipur)
Concomitant administration of Kaletra and alfuzosin is contra- indicated (see section 4.3) as alfuzosin-related toxicity, including hypotension, may be increased.
Kaletra manustamine koos alfusosiiniga on vastunäidustatud (vt lõik 4.3), sest tugevneda võib alfusosiini toksiline toime, sh hüpotensioon.
Concomitant administration of Kaletra with fusidic acid is contra-indicated in dermatological indications due to the increased risk of adverse events related to fusidic acid, notably rhabdomyolysis (see section 4.3).
Kaletra ja fusidiinhappe samaaegne manustamine dermatoloogilisel näidustusel on vastunäidustatud, sest esineb suurem risk fusidiinhappega seotud kõrvaltoimete, eeskätt rabdomüolüüsi tekkeks (vt lõik 4.3).
Concomitant administration of Ketek and any of these medicinal products is contraindicated (see section 4.3).
Ketek’i samaaegne manustamine loetletud ravimitega on vastunäidustatud (vt lõik 4.3).
Concomitant administration of Ketek and colchicine in patients with renal and/or hepatic impairment (see section 4.5).
Ketek’i samaaegne manustamine kolhitsiiniga neeru- ja/või maksakahjustusega patsientidele (vt lõik 4.5).
Concomitant administration of Ketek and colchicine is contraindicated in patients with renal and/or hepatic impairment (see section 4.3).
Neeru- ja/või maksakahjustusega patsientidel on Ketek’i ja kolhitsiini samaaegne manustamine vastunäidustatud (vt lõik 4.3).
Concomitant administration of Ketek with drugs that are substrates of P-glycoprotein might result in increased exposure to the P-glycoprotein substrates such as digoxin and dabigatran etexilate.
Ketek’i samaaegne manustamine ravimitega, mis on P-glükoproteiini substraadid, võib suurendada P-glükoproteiini substraatide nagu digoksiini ja dabigatraaneteksilaadi süsteemset saadavust.
Concomitant administration of lopinavir/ritonavir and alfuzosin is contra-indicated (see section 4.3) as alfuzosin-related toxicity, including hypotension, may be increased.
Lopinaviiri/ritonaviiri manustamine koos alfusosiiniga on vastunäidustatud (vt lõik 4.3), sest tugevneda võib alfusosiini toksiline toime, sh hüpotensioon.
Concomitant administration of nelarabine in combination with adenosine deaminase inhibitors, such as pentostatin is not recommended.
Nelarabiini ei soovitata manustada koos adenosiindeaminaasi inhibiirotega, nagu pentostatiin.
Concomitant administration of nephrotoxic drugs (e.g., aminoglycoside, loop diuretics, platinum compounds, cyclosporin) could potentially result in delayed clearance of pemetrexed.
Samaaegne nefrotoksiliste ravimite (nt aminoglükosiidid, lingudiureetikumid, plaatinaühend, tsüklosporiin) manustamine võib põhjustada pemetrekseedi kliirensi pikenemist.
Concomitant administration of Norvir and quetiapine is contraindicated as it may increase quetiapine-related toxicity (see section 4.3).
Norvir’i ja kvetiapiini samaaegne manustamine on vastunäidustatud, sest see võib suurendada kvetiapiini toksilist toimet (vt lõik 4.3).
Concomitant administration of orally inhaled indacaterol and glycopyrronium, under steady-state conditions of both components, did not affect the pharmacokinetics of either component.
Suu kaudu inhaleeritavate indakaterooli ja glükopürrooniumi samaaegsel manustamisel saavutasid mõlemad toimeained püsikontsentratsioonid ja ei muutunud kummagi ravimi farmakokineetika.
Concomitant administration of other sympathomimetic agents (alone or as part of combination therapy) may potentiate the adverse events of indacaterol (see section 4.4).
Teiste sümpatomimeetikumide samaaegsel manustamisel (üksinda või osana kombinatsioonravist) võivad tugevneda indakaterooli kõrvalnähud. (vt lõik 4.4).
Concomitant administration of other sympathomimetic medicinal products (alone or as part of combination therapy) may potentiate adverse reactions to Hirobriz Breezhaler.
Sümpatomimeetilise toimega teiste ravimpreparaatide samaaegsel manustamisel (üksinda või osana kombinatsioonravist) võivad tugevneda Hirobriz Breezhaler’i kõrvaltoimed.
Concomitant administration of other sympathomimetic medicinal products (alone or as part of combination therapy) may potentiate adverse reactions to Onbrez Breezhaler.
Sümpatomimeetilise toimega teiste ravimpreparaatide samaaegsel manustamisel (üksinda või osana kombinatsioonravist) võivad tugevneda Onbrez Breezhaler’i kõrvaltoimed.
Concomitant administration of other sympathomimetic medicinal products (alone or as part of combination therapy) may potentiate adverse reactions to Oslif Breezhaler.
Sümpatomimeetilise toimega teiste ravimpreparaatide samaaegsel manustamisel (üksinda või osana kombinatsioonravist) võivad tugevneda Oslif Breezhaler’i kõrvaltoimed.
Concomitant administration of P-gp inducers (such as rifampicin, St. John`s wort (Hypericum perforatum), carbamazepine, or phenytoin) is expected to result in decreased dabigatran plasma concentrations, and should be avoided (see sections 4.5 and 5.2).
Manustamine koos P-gp indutseerijatega (nt rifampitsiin, naistepuna (Hypericum perforatum), karbamasepiin, fenütoiin või avasimiib) põhjustab oodatavasti dabigatraani kontsentratsiooni langust plasmas, mistõttu seda tuleb vältida (vt lõike 4.5 ja 5.2).
Concomitant administration of P-gp inhibitors (see sections 4.2 and 4.5).
P-gp inhibiitorite samaaegne manustamine (vt lõigud 4.2 ja 4.5);
Concomitant administration of P-gp inhibitors (such as amiodarone, verapamil, quinidine, ketoconazole, dronedarone, clarithromycin and ticagrelor) is expected to result in increased dabigatran plasma concentrations.
Samaaegsel P-gp inhibiitorite (nt amiodarooni, verapamiili, kinidiini, ketokonasooli, dronedarooni, klaritromütsiini ja tikagreloori) manustamisel on oodata dabigatraani kontsentratsiooni tõusu plasmas.
Concomitant administration of pazopanib with esomeprazole decreases the bioavailability of pazopanib by approximately 40% (AUC and Cmax), and co-administration of pazopanib with medicines that increase gastric pH should be avoided.
Pasopaniibi samaaegsel manustamisel koos esomeprasooliga väheneb pasopaniibi biosaadavus umbes 40 % (AUC ja Cmax) ning vältida tuleb pasopaniibi manustamist koos mao pH-taset tõstvate ravimitega.
Concomitant administration of pioglitazone with gemfibrozil (an inhibitor of cytochrome P450 2C8) or with rifampicin (an inducer of cytochrome P450 2C8) is reported to increase or decrease, respectively, the serum concentration of pioglitazone (see section 4.5).
On teatatud, et pioglitasooni manustamine koos gemfibrosiiliga (tsütokroom P450 2C8 inhibiitor) või rifampitsiiniga (tsütokroom P450 2C8 indutseerija) põhjustab pioglitasooni seerumkontsentratsiooni suurenemist või vähenemist (vt lõik 4.5).
Concomitant administration of Possia increased the digoxin Cmax by 75% and AUC by 28%.
Possia samaaegsel manustamisel suurenesid digoksiini Cmax 75% ja AUC 28% võrra.
Concomitant administration of potent inducers of P-gp, glucuronidation, and/or CYP3A4 (e.g. rifampicin, rifabutin, carbamazepine, phenytoin or St John’s Wort [Hypericum perforatum]) may lead to suboptimal exposure to vemurafenib and should be avoided.
Tugevate P-gp, glükuronisatsiooni ensüümide ja/või CYP3A4 indutseerijate (nt rifampitsiini, rifabutiini, karbamasepiini, fenütoiini või naistepunaürdi [hüperitsiini]) samaaegsel manustamisel võib vemurafeniibi sisaldus olla suboptimaalne ja seda tuleb vältida.
Concomitant administration of potent inducers of P-gp, glucuronidation, CYP3A4 (e.g. rifampicin, rifabutin, carbamazepine, phenytoin or St John’s Wort [hypericin]) should be avoided when possible (see section 4.5).
Võimalusel tuleb vältida tugevate P-gp, glükuronisatsiooni ensüümide ja CYP3A4 indutseerijate (nt rifampitsiini, rifabutiini, karbamasepiini, fenütoiini või naistepunaürdi [hüperitsiini]) samaaegset manustamist (vt lõik 4.5).
Concomitant administration of potent or moderate CYP3A4 inhibitors (see sections 4.2 and 4.5)
Tugeva või mõõduka toimega CYP3A4 inhibiitorite samaaegne kasutamine (vt lõigud 4.2 ja 4.5)
Concomitant administration of PREZISTA co-administered with low dose ritonavir and these glucocorticoids is not recommended unless the potential benefit of treatment outweighs the risk of systemic corticosteroid effects.
PREZISTA’t koos väikese annuse ritonaviiriga ei ole soovitatav koos nende glükokortikoididega samaaegselt manustada, välja arvatud juhul, kui ravist oodatav kasu ületab kortikosteroidi süsteemsest toimest tuleneva riski.
Concomitant administration of Rotarix and oral polio vaccine (OPV) does not affect the immune response to the polio antigens.
Rotarix’i ja suukaudse poliomüeliidi vaktsiini (OPV) koosmanustamine ei mõjuta immuunvastust polio antigeenidele.
Concomitant administration of Seebri Breezhaler and orally inhaled indacaterol, a beta2-adrenergic agonist, under steady-state conditions of both active substances did not affect the pharmacokinetics of either medicinal product.
Seebri Breezhaler’i ja suu kaudu inhaleeritava beeta2-adrenomimeetikumi indakaterooli samaaegsel manustamisel, mõlemad toimeained olid saavutanud püsikontsentratsioonid, ei muutunud kummagi ravimi farmakokineetika.
Concomitant administration of simeprevir with efavirenz resulted in significantly decreased plasma concentrations of simeprevir due to CYP3A induction by efavirenz, which may result in loss of therapeutic effect of simeprevir.
Manustamisel koos efavirensiga vähenesid botsepreviiri miinimumkontsentratsioonid plasmas.
Concomitant administration of strong CYP3A4 inhibitors (e.g. boceprevir, clarithromycin, cobicistat, indinavir, itraconazole, ketoconazole, nefazodone, nelfinavir, posaconazole, ritonavir, saquinavir, telaprevir, telithromycin, voriconazole) and strong CYP3A4 inducers (e.g. carbamazepine, phenobarbital, phenytoin, rifampicin, St John’s wort (Hypericum perforatum) (see section 4.5).
Manustamine samaaegselt tugevate CYP3A4 inhibiitoritega (nt bokepreviir, klaritromütsiin, kobitsistaat, indinaviir, itrakonasool, ketokonasool, nefasodoon, nelfinaviir, posakonasool, ritonaviir, sakvinaviir, telapreviir, telitromütsiin, vorikonasool) ja tugevate CYP3A4 indutseerijatega (nt karbamasepiin, fenobarbitaal, fenütoiin, rifampitsiin, naistepuna (Hypericum perforatum)) (vt lõik 4.5).
Concomitant administration of strong CYP3A4 inhibitors (such as telithromycin) and calcium channel blockers that are metabolized by CYP3A4 (e.g. verapamil, nifedipine, felodipine) may result in hypotension, bradycardia or loss of consciousness, and should therefore be avoided.
CYP3A4 tugevatoimeliste inhibiitorite (nt telitromütsiin) ja CYP3A4 vahendusel metaboliseeritavate kaltsiumikanali blokaatorite (nt verapamiil, nifedipiin, felodipiin) samaaegne manustamine võib põhjustada hüpotensiooni, bradükardiat või teadvusekadu, mistõttu tuleb seda vältida.
Concomitant administration of sunitinib with potent CYP3A4 inhibitors should be limited because of the possible increase in sunitinib plasma concentrations (see sections 4.2 and 4.5).
Sunitiniibi manustamist koos tugevate CYP3A4 inhibiitoritega tuleb piirata, sest sunitiniibi kontsentratsioon plasmas võib suureneda (vt lõigud 4.2 ja 4.5).
Concomitant administration of telmisartan and CellCept resulted in an approximately 30% decrease of MPA concentrations.
Telmisartaani ja CellCept’i samaaegsel manustamisel vähenes MFH kontsentratsioon ligikaudu 30% võrra.
Concomitant administration of Telzir and quetiapine is contra-indicated as it may increase quetiapine-related toxicity.
Telzir’i ja kvetiapiini samaaegne manustamine on vastunäidustatud, sest suureneda võib kvetiapiiniga seotud toksilisus.
Concomitant administration of ticagrelor increased the digoxin Cmax by 75% and AUC by 28%.
Tikagreloori samaaegsel manustamisel suurenesid digoksiini Cmax 75% ja AUC 28% võrra.
Concomitant administration of Tovanor Breezhaler and orally inhaled indacaterol, a beta2-adrenergic agonist, under steady-state conditions of both active substances did not affect the pharmacokinetics of either medicinal product.
Tovanor Breezhaler’i ja suu kaudu inhaleeritava beeta2-adrenomimeetikumi indakaterooli samaaegsel manustamisel, mõlemad toimeained olid saavutanud püsikontsentratsioonid, ei muutunud kummagi ravimi farmakokineetika.
Concomitant administration of Tyverb with capecitabine, letrozole or trastuzumab did not meaningfully alter the pharmacokinetics of these medicinal products (or the metabolites of capecitabine) or lapatinib.
Tyverb’i ja kapetsitabiini, letrosooli või trastuzumabi koosmanustamine ei mõjutanud olulisel määral nende ravimite (või kapetsitabiini metaboliitide) ega lapatiniibi farmakokineetikat.