natgillin/translations-raw huggingface dataset:
These pharmacodynamic effects of prucalopride have been confirmed in human subjects with chronic constipation using manometry in an open-label, randomised, crossover, reader-blinded study investigating the effect of prucalopride 2mg and an osmotic laxative on colon motility as determined by the number of colonic high-amplitude propagating contractions (HAPCs, also known as giant migrating contractions).
Neid prukalopriidi farmakodünaamilisi toimeid kinnitati kroonilise kõhukinnisusega inimuuringus osalejatel, kasutades manomeetriat avatud, randomiseeritud, lugejatele pimendatud ristuvuuringus, millega uuriti prukalopriidi 2 mg ja osmootse lahtisti toimet jämesoole motiilsusele, mida määratakse jämesoole suure amplituudiga edasikanduvate kokkutõmmete arvu järgi (nimetatakse ka suurteks migreeruvateks kontraktsioonideks).
These pharmacologically- mediated undesirable effects, known from preclinical studies with both angiotensin converting enzyme inhibitors and angiotensin II receptor antagonists, were prevented by oral saline supplementation.
Neid farmakoloogilise põhjusega kõrvaltoimeid, mis on teada prekliinilistest uuringutest nii angiotensiini konverteeriva ensüümi inhibiitorite kui angiotensiin II retseptori antagonistidega, välditi suukaudse füsioloogilise NaCl lahuse lisamisega.
These pharmacologically- mediated undesirable effects, known from preclinical studies with both angiotensin converting enzyme inhibitors and angiotensin II receptor antagonists, were prevented by oral saline supplementation.
Prekliiniliste uuringute andmetel nii AKE-inhibiitorite kui ka angiotensiin-II retseptori antagonistide poolt teadaolevalt farmakoloogiliselt indutseeritud kõrvaltoimeid välditi füsioloogilise lahuse suukaudse manustamisega.
These platelet changes were not present in rats or in humans based on short term and limited long-term clinical data.
Lühiajaliste ja pikaajaliste kliiniliste uuringute piiratud andmete alusel ei esinenud trombotsüütide muutusi ei rottidel ega inimestel.
These platelet changes were not present in rats or in humans based on short-term and limited long- term clinical data.
Lühiajaliste ja pikaajaliste kliiniliste uuringute piiratud andmete alusel ei esinenud trombotsüütide muutusi ei rottidel ega inimestel.
These points should be considered when initiating pramipexole treatment in patients with Parkinson’s disease.
Pramipeksoolravi alustamisel Parkinsoni tõvega patsientidele tuleb neid asjaolusid arvestada.
These polysaccharides have been purified, then ‘conjugated’ (attached) to a carrier to help them be better recognised by the immune system.
Neid polüsahhariide on puhastatud ja need on seejärel konjugeeritud (kinnitatud) kandjale, et immuunsüsteem need paremini ära tunneks.
These polysaccharides have been purified, then ‘conjugated’ (attached) to a carrier to help them to be recognised by the immune system.
Polüsahhariidid on puhastatud ja seejärel konjugeeritud (kinnitatud) kandeainele, et immuunsüsteem need paremini ära tunneks.
These polysaccharides have been purified, then ‘conjugated’ (attached) to a carrier to help them to be recognised by the immune system.
Polüsahhariidid on puhastatud ja seejärel konjugeeritud (kinnitatud) kandjale, et immuunsüsteem need paremini ära tunneks.
these possible side effects when
võimalike kõrvaltoimete tekkest,
These pouches should stay in the bottle all the time and are not to be eaten.
Neid pakikesi tuleb pidevalt purgis hoida ning neid ei tohi süüa.
These pregnancy tests should be performed on the day of the prescribing visit or in the 3 days prior to the visit to the prescriber.
Need rasedustestid tehakse arsti vastuvõtul talidomiidi väljakirjutamisel või 3 päeva enne arsti visiiti.
These pregnancy tests should be performed on the day of the prescribing visit or in the 3 days prior to the visit to the prescriber.
Need rasedustestid tuleb teha ravimi väljakirjutamise visiidi ajal või 3 päeva jooksul enne seda.
These proportions were maintained at week 100 with 76.8 % (n = 76) in the Eylea group and 78% (n = 39) in the sham group.
Sarnased näitajad püsisid kuni 100. nädalani: 76,8% (n=76) Eylea rühmas ja 78% (n=39) platseeborühmas.
These proportions were maintained at week 76, with 84.3% (n=75) in the Eylea group and 84.0% (n=42) in the sham group.
Sarnased näitajad püsisid kuni 76. nädalani: 84,3% (n=75) Eylea rühmas ja 84,0% (n=42) platseeborühmas.
These proportions were statistically significantly different (p=0.0024).
Need tulemused olid statistiliselt olulisel määral erinevad (p=0,0024).
These reactions are generally temporary and reversible when the treatment is stopped.
Need reaktsioonid on üldjuhul mööduvad ja ravi lõpetamisel reaktsioonid kaovad.
These reactions are listed in Table 7 by system organ class and frequency (very common (≥ 1/10), common (≥ 1/100 to < 1/10), uncommon (≥ 1/1,000 to < 1/100), rare (≥ 1/10,000 to < 1/1,000), very rare (< 1/10,000) or not known (cannot be estimated from the available data).
Need kõrvaltoimed on loetletud tabelis 7 organsüsteemi klasside ja esinemissageduse järgi (väga sage (≥ 1/10), sage (≥ 1/100 kuni < 1/10), aeg- ajalt (≥ 1/1000 kuni < 1/100), harv (≥ 1/10 000 kuni < 1/1000), väga harv (< 1/10 000) või teadmata (ei saa hinnata olemasolevate andmete alusel)).
These reactions are more frequent during the up-titration phase.
Need reaktsioonid esinevad sagedamini annuse kohandamise ajal.
These reactions are more likely to happen on the day of, or day after, your first or second treatment with Benlysta.
Need reaktsioonid tekivad suurema tõenäosusega Benlysta esimese või teise raviga samal päeval või sellele järgneval päeval.
These reactions are more likely to occur in the elderly.
Sellised reaktsioonid tekivad suurema tõenäosusega eakatel patsientidel.
These reactions are often transitory.
Need muutused on sageli mööduvad.
These reactions are reported as uncommon (≥ 1/1,000, < 1/100).
Neid reaktsioone esines aeg-ajalt (≥ 1/1000, < 1/100).
These reactions are seen rarely (may affect up to 1 in 1,000 people).
Neid reaktsioone esineb harva (võivad esineda kuni 1 inimesel 1000st);
These reactions are variable in expression but typically present with fever and rash and can be associated with involvement of different organ systems.
Need reaktsioonid varieeruvad, kuid tavaliselt ilmneb palavik ja lööve ning neid võib seostada erinevate organsüsteemidega.
These reactions are very common (may affect more than 1 in 10 people)
Need reaktsioonid on väga sagedased (võivad esineda rohkem kui 1 inimesel 10st)
These reactions can appear in the first week of treatment and usually only last for up to 7 days.
Need reaktsioonid võivad tekkida esimesel ravinädalal ja püsivad tavaliselt ainult kuni 7 päeva.
These reactions can usually be managed by withholding Glivec temporarily and with diuretics and other appropriate supportive care measures.
Neid reaktsioone saab tavaliselt ravida Glivec’i ajutise ärajätmisega ja diureetikumidega ning muu toetava raviga.
These reactions have included altered mental states including severe somnolence, central nervous system effects including convulsions, and peripheral neuropathy ranging from numbness and paresthesias to motor weakness and paralysis.
Nendeks kõrvaltoimeteks on olnud vaimse seisundi muutused, sealhulgas tõsine somnolentsus, kesknärvisüsteemi häired, sealhulgas krambid ja perifeerne neuropaatia tuimusest ja paresteesiatest kuni motoorse nõrkuse ja paralüüsini.
These reactions have not been reported during clinical studies with Coagadex.
Nendest reaktsioonidest ei ole teatatud Coagadexi kliiniliste uuringute ajal.
These reactions have not been seen with HyQvia, but there is a small possibility that someone using HyQvia may get them:
HyQvia puhul pole neid kõrvaltoimeid ilmnenud, kuid on väike võimalus, et mõnel HyQvia kasutajal võivad need siiski esineda.
These reactions have resulted in varying degrees of neurologic injuries including long term or permanent paralysis (see section 4.4)
; nende reaktsioonide tõttu on tekkinud erinevate raskusastmeteg a neuroloogilised kahjustused, sh pikaajaline või püsiv halvatus (vt lõik 4.4)
These reactions include;
Nende kõrvaltoimete hulka kuulusid:
These reactions resolve spontaneously in maximum 4 days in average without any consequence on the health and the zootechnical performances.
Need reaktsioonid taanduvad spontaanselt keskmiselt 4 päevaga ilma mingi tagajärjeta tervisele ning zootehnilistele võimetele.
These reactions resolve spontaneously over a period of approximately 14-21 days without any major consequence on the general health status of the animals.
Need reaktsioonid mööduvad iseeneslikult ligikaudu 14–21 päeva jooksul ilma looma üldist tervist oluliselt mõjutamata.
These reactions resolve spontaneously over a period of approximately 14–21 days without any major consequence on the general health status of the animals.
Need reaktsioonid mööduvad iseeneslikult 14…21 päeva jooksul ilma tõsisemate tagajärgedeta looma üldtervisele.
These reactions resolve spontaneously, in a maximum of 4 days on average, without any consequence on the health and the zootechnical performance.
Need reaktsioonid taanduvad spontaanselt keskmiselt 4 päevaga ilma mingi tagajärjeta tervisele ning zootehnilistele võimetele.
These reactions should disappear within 2-3 days.
Need reaktsioonid peaksid kaduma 2-3 päeva jooksul.
These reactions start within 24-72 hours after vaccination, may be associated with redness, warmth, tenderness or pain at the injection site, and get better within 3-5 days without the need for treatment. fits (convulsions) with or without fever
Need reaktsioonid tekivad 24–72 tunni jooksul peale vaktsineerimist ja kaasuda võivad sümptomid nagu punetus, kuumus, hellus või valu süstekohal ning need kaovad ilma ravita 3–5 päeva möödudes. krambid koos palavikuga või ilma.
These reactions start within 24-72 hours after vaccination, may be associated with redness, warmth, tenderness or pain at the injection site, and get better within 3-5 days without the need for treatment. fits (convulsions) with or without fever.
Need reaktsioonid tekivad 24–72 tunni jooksul peale vaktsineerimist ja kaasuda võivad sümptomid nagu punetus, kuumus, hellus või valu süstekohal ning need kaovad ilma ravita 3–5 päeva möödudes. krambid koos palavikuga või ilma.
These reactions take the form in most cases of a general swelling of the injection site (persisting for not more than 7 days) or of palpable nodules (subcutaneous granuloma possibly persisting for more than 48 days).
Need reaktsioonid väljenduvad enamasti üldise tursena süstekohal (püsivad mitte üle 7 päeva) või palpeeritavate sõlmekestena (subkutaanne granuloom, mis võib püsida üle 48 päeva).
These reactions take the form in most cases of a general swelling of the injection site (persisting for not more than 7 days) or of palpable nodules (subcutaneous granuloma possibly persisting for more than 48 days).
Reaktsioonid väljenduvad enamasti üldise tursena süstekohal (püsivad mitte üle 7 päeva) või palpeeritavate sõlmekestena (subkutaanne granuloom, mis võib püsida üle 48 päeva).
These reactions take the form in most cases of a general swelling of the injection site (persisting for not more than 9 days) or of palpable nodules (subcutaneous granuloma possibly persisting for more than 63 days).
Need reaktsioonid väljenduvad enamasti üldise tursena süstekohal (püsivad mitte üle 9 päeva) või palpeeritavate sõlmekestena (subkutaanne granuloom, mis võib püsida üle 63 päeva).
These reactions take the form in most cases of a general swelling of the injection site (persisting for not more than 9 days) or of palpable nodules (subcutaneous granuloma possibly persisting for more than 63 days).
Reaktsioonid väljenduvad enamasti üldise tursena süstekohal (püsivad mitte üle 9 päeva) või siis palpeeritavate sõlmekestena (subkutaanne granuloom, mis võib püsida üle 63 päeva).
These reactions usually disappear within 1-2 days without treatment.
Need reaktsioonid kaovad ilma ravita 1…2 päevaga.
These reactions were described using the NCI Common Toxicity Criteria (grade 3 = G3; grade 3-4 = G3/4; grade 4 = G4) and the COSTART and the MedDRA terms.
Kõrvaltoimete kirjeldamisel on kasutatud NCI üldisi toksilisuse kriteeriume (3. raskusaste = 3. aste, 3…4. raskusaste = 3./4. aste, 4. raskusaste = 4. aste) ja COSTART ja MedDRA termineid.
These reactions were described using the NCI Common Toxicity Criteria (grade 3 = G3; grade 3-4 = G3/4; grade 4 = G4) and the COSTART and the MedRA terms.
Kõrvaltoimete kirjeldamisel on kasutatud NCI üldisi toksilisuse kriteeriume (3. raskusaste = 3. aste, 3…4. raskusaste = 3./4. aste, 4. raskusaste = 4. aste) ja COSTART ja MedDRA termineid.
These reactions were described using the NCI Common Toxicity Criteria (grade 3 = G3; grade 3-4 = G3/4; grade 4 = G4) and the COSTART terms and the MedDRA terms.
Kõrvaltoimete kirjeldamisel on kasutatud NCI üldisi toksilisuse kriteeriume (3. raskusaste = 3. aste (G3), 3...4. raskusaste = 3./4. aste (G3/4), 4. raskusaste = 4. aste (G4)) ja COSTART ja MedDRA termineid.
These reactions were described using the NCI Common Toxicity Criteria (grade 3 = G3; grade 3-4 = G3/4; grade 4 = G4), the COSTART and the MedDRA terms.
Kõrvaltoimete kirjeldamisel on kasutatud NCI üldisi toksilisuse kriteeriume (3. raskusaste = 3. aste (G3), 3-4. raskusaste = 3./4. aste (G3/4), 4. raskusaste = 4. aste (G4)) COSTART ja MedRA termineid.
These reactions were described using the NCI Common Toxicity Criteria (grade 3 = G3; grade 3-4 = G3/4; grade 4 = G4), the COSTART and the MedDRA terms.
Kõrvaltoimete kirjeldamisel on kasutatud NCI üldisi toksilisuse kriteeriume (3. raskusaste = 3. aste (G3), 3¬4. raskusaste = 3./4. aste (G3/4), 4. raskusaste = 4. aste (G4)) COSTART ja MedRA termineid.
These reactions were described using the NCI Common Toxicity Criteria (grade 3 = G3; grade 3-4 = G3/4; grade 4 = G4), the COSTART and the MedDRA terms.
Kõrvaltoimete kirjeldamisel on kasutatud NCI üldisi toksilisuse kriteeriume (3. raskusaste = 3. aste (G3), 3…4. raskusaste = 3./4. aste (G3/4), 4. raskusaste = 4. aste (G4)) COSTART ja MedDRA termineid.
These reactions were described using the NCI Common Toxicity Criteria (grade 3 = G3; grade 3-4 = G3/4; grade 4 = G4), the COSTART and the MedDRA terms.
Kõrvaltoimete kirjeldamisel on kasutatud NCI üldisi toksilisuse kriteeriume (3. raskusaste = 3. aste (G3), 3…4. raskusaste = 3./4. aste (G3/4), 4. raskusaste = 4. aste (G4)) COSTART ja MedRA termineid.
These reactions were described using the NCI Common Toxicity Criteria (grade 3 = G3; grade 3-4 = G3/4; grade 4 = G4), the COSTART and the MedDRA terms.
Kõrvaltoimete kirjeldamisel on kasutatud NCI üldisi toksilisuse kriteeriume (3. raskusaste = 3. aste, 3…4. raskusaste = 3./4. aste, 4. raskusaste = 4. aste) COSTART ja MeDRA termineid.
These reactions were described using the NCI Common Toxicity Criteria (grade 3 = G3; grade3-4 = G3/4; grade 4 = G4) and the COSTART terms and the MedDRA terms.
Kõrvaltoimete kirjeldamisel on kasutatud NCI üldisi toksilisuse kriteeriume (3. raskusaste = 3. aste (G3), 3...4. raskusaste = 3./4. aste (G3/4), 4. raskusaste = 4. aste (G4)) ja COSTART ja MedDRA termineid.
These reactions were generally observed on the day of infusion, but acute hypersensitivity reactions may also occur on the day after dosing.
Neid reaktsioone on üldjuhul täheldatud infusiooniga samal päeval, kuid ägedad ülitundlikkusreaktsioonid võivad tekkida ka infusioonile järgneval päeval.
These reactions were less commonly observed in antibody-negative patients (4 %) compared with antibody-positive patients (13 %), with a greater incidence in those with higher titre antibodies.
Antikeha-negatiivsetel patsientidel esines neid reaktsioone vähem kui antikeha-positiivsetel patsientidel (vastavalt 4 % ja 13 %), suurem esinemissagedus oli neil, kellel antikehi esines kõrges tiitris.
These reactions were more common in patients with baseline eGFR ≥ 30 and < 60 mL/min/1.73m2 (18.5% dapagliflozin 10 mg vs 9.3% placebo).
Need reaktsioonid esinesid sagedamini patsientidel, kellel eGFR baasväärtus oli ≥ 30 ja < 60 ml/min/1,73 m2 (18,5 % 10 mg dapagliflosiini rühmas võrreldes 9,3% kontrollrühmas).
These reactions were mostly mild and transient.
Kõrvaltoimed olid enamasti kerged ja mööduvad.
These reactions were mostly moderate (less than or equal to 39 °C) and transient (see section 4.8).
Need reaktsioonid olid enamuses mõõdukad (kuni 39 °C) ja mööduvad (vt lõik 4.8.).
These reactions were mostly moderate (less than or equal to 39 °C) and transient (see section 4.8).
Need reaktsioonid olid enamuses mõõdukad (kuni 39°C) ja mööduvad (vt lõik 4.8.).
These reactions were temporally related to Lymphoseek administration and could be due to other medicinal products administered to patients or surgical procedures.
Need reaktsioonid olid ajaliselt seotud Lymphoseeki manustamisega ja võivad olla tingitud patsientidele manustatud muudest ravimitest või kirurgilistest protseduuridest.
These reactions were usually Grade 1 or 2 (0 – 5 episodes of vomiting in 24 hours) and were either self-limiting or readily controlled with standard anti- emetic therapy.
Nimetatud reaktsioonid olid tavaliselt 1. või 2. astme tugevusega (0...5 oksendamisepisoodi 24 tunni jooksul) ning lahenesid iseeneslikult või olid hõlpsasti kontrollitavad standardse antiemeetilise raviga.
These reactions were usually Grade 1 or 2 (0 – 5 episodes of vomiting in 24 hours) and were either self-limiting or readily controlled with standard anti-emetic therapy.
Nimetatud reaktsioonid olid tavaliselt 1. või 2. astme tugevusega (0...5 oksendamisepisoodi 24 tunni jooksul) ning lahenesid iseeneslikult või olid hõlpsasti kontrollitavad standardse antiemeetilise raviga.
These reactions were usually Grade 1 or 2 (0 – 5 episodes of vomiting in 24 hours) and were either self-limiting or readily controlled with standard anti-emetic therapy.
Nimetatud reaktsioonid olid tavaliselt 1. või 2. järgu tugevusega (0...5 oksendamisepisoodi 24 tunni jooksul) ning lahenesid iseeneslikult või olid hõlpsasti kontrollitavad standardse antiemeetilise raviga.
These reactions were usually Grade 1 or 2 (0-5 episodes of vomiting in 24 hours) and were either self-limiting or readily controlled with standard anti-emetic therapy.
Nimetatud reaktsioonid olid tavaliselt 1. või 2. astme tugevusega (0–5 oksendamisepisoodi 24 tunni jooksul) ning lahenesid iseeneslikult või olid hõlpsasti kontrollitavad standardse antiemeetilise raviga.
These reactions were usually mild to moderate and went away within a few hours or days.
Need reaktsioonid olid tavaliselt kergekujulised kuni mõõdukad ja möödusid mõne tunni või päeva jooksul.
These reactions will usually occur before leaving the doctor’s surgery.
Need nähud tekivad tavaliselt enne arsti juurest lahkumist.
These reactions will usually occur before leaving the doctor’s surgery.
Need reaktsioonid tekivad tavaliselt veel enne arsti vastuvõtult lahkumist.
These receptors control blood levels of cholesterol, especially LDL- cholesterol, by removing it from the blood stream.
Need retseptorid kontrollivad kolesterooli, eelkõige LDL-kolesterooli sisaldust veres, eemaldades selle vereringest.
These receptors control blood levels of cholesterol, especially LDL-cholesterol, by removing it from the bloodstream.
Need retseptorid reguleerivad kolesterooli, eelkõige LDL-kolesterooli sisaldust veres, eemaldades selle vereringest.
These recommendations should also be considered when rufinamide is used concomitantly with substances with a narrow therapeutic window such as warfarin and digoxin.
Neid soovitusi tuleb arvestada ka rufinamiidi kasutamisel samaaegselt kitsa terapeutilise vahemikuga ravimitega, näiteks varfariini ja digoksiiniga.
These referrals were significantly less frequent in the FABLYN group (0.9%) than in the placebo group (3.3%).
Sellised suunamised esinesid tunduvalt harvem FABLYN’i rühmas (0,9%) kui platseebo rühmas (3,3%).
These reports include visual acuity reduced, blurred vision, photopsia, visual field defect, visual impairment, dry eye, eyelid oedema, blepharospasm, eye pain and eye swelling.
Teatatud on nägemisteravuse vähenemisest, nägemise ähmastumisest, fotopsiast, nägemisvälja kahjustusest, nägemise kahjustumisest, kuiva silma sündroomist, silmalaugude tursest, blefarospasmist, valust silmas ja tursest silmas.
These represent an evaluation of the adverse reaction data from 870 patients with newly diagnosed Ph+ chronic phase CML or with Ph+ chronic, accelerated, or blast phase CML or Ph+ acute lymphoblastic leukaemia (ALL) resistant or intolerant to prior therapy and who have received at least 1 dose of single-agent bosutinib.
Kõrvaltoimete hindamisel kasutati andmeid, mis koguti 870 patsiendilt, kellel oli kas äsja diagnoositud kroonilises faasis Ph+ KML või kroonilises, aktseleratsiooni- või blastses faasis Ph+ KML või akuutne lümfoblastne Ph+ leukeemia; kes olid varasema ravi suhtes resistentsed või ei talunud seda ja kes said monoteraapiana vähemalt ühe annuse bosutiniibi.
These resolve without any treatment.
Need nähud kaovad ilma lisaravita.
These results are consistent with those observed in patients treated with intravenous tocilizumab.
Need tulemused on kooskõlas intravenoosse totsilizumabiga ravitud patsientidel täheldatuga.
These results confirm those observed after a minimum of 6 months follow-up which showed HGD ablation in 72% of patients in the PhotoBarr PDT + OM group compared to 31% in the OM only group.
Antud tulemused kinnitavad pärast 6-kuulist jälgimisperioodi saadud andmeid, milles kõrgelt diferentseerunud düsplaasia täielik ablatsioon leiti 72%-l patsientidest PhotoBarr’i PDT+OM grupis ja 31%-l patsientidest ainult OM-i grupis.
These results for Cmax and AUClast indicate that systemic absorption may depend both on the applied NexoBrid dose (proportional to the covered wound area) and other, patient-specific factors.
Need Cmax-i ja AUClast tulemused näitavad, et süsteemne imendumine võib sõltuda nii kasutatavast NexoBrid’i annusest (proportsionaalne kaetud haavapiirkonnaga) kui ka teistest patsiendispetsiifilistest teguritest.
These results imply that young animals lack fully developed metabolic pathways enabling them to excrete amprenavir or some critical components of the formulation (e.g. propylene glycol, PEG400).
Need tulemused näitavad, et noortel loomadel ei ole metaboolsed rajad täielikult välja arenenud, mis võimaldaks neil eritada amprenaviiri või preparaadi muid koostisosi (nt propüleenglükooli, PEG400).
These results indicate that ataluren 10-, 10-, 20-mg/kg slows the loss of walking ability in nmDMD patients.
Need tulemused näitavad, et atalureeni 10, 10 ja 20 mg/kg annus aeglustab nmDMD patsientide invaliidistumist.
These results indicate that fewer patients receiving ataluren 10-, 10-, 20-mg/kg worsened in 6MWD over 48 weeks.
Need tulemused näitavad, et pärast 48. nädalat halvenes 6-minutilise kõndimiskatse põhjal vähem nende patsientide seisund, kes said 10, 10 ja 20 mg/kg atalureeni.
These results indicate that rasagiline’s therapeutic concentrations are unlikely to cause any clinically significant interference with substrates of these enzymes.
Need tulemused viitavad sellele, et rasagiliini terapeutilised kontsentratsioonid ei sekku tõenäoliselt kliiniliselt oluliselt nende ensüümide substraatidesse.
These results indicate that Triumeq can be taken with or without food.
Need tulemused näitavad, et Triumeq’i võib manustada koos toiduga või ilma.
These results suggest an interaction, probably due to an inhibition of the cytochrome P450 2C9 isoenzyme system by capecitabine.
Need tulemused viitavad koostoimele, mis on arvatavastiseletatav tsütokroom P450 2C9 isoensüümide süsteemi inhibeerimisega kapetsitabiini poolt.
These results suggest that co-administration of ospemifene with any medicinal products that inhibit both CYP3A4 and CYP2C9 activity (e.g. fluconazole) would be expected to increase the exposure of ospemifene in a similar way.
Need tulemused viitavad võimalusele, et ospemifeeni koosmanustamine mis tahes ravimitega, mis inhibeerivad nii CYP3A4 kui CYP2C9 toimet (nt flukonasool), tõstab kõigi eelduste kohaselt samalaadselt ospemifeeni ekspositsiooni.