natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The most frequently (seen in ≥ 1% of patients) reported adverse reactions associated with the use of olanzapine in clinical trials were somnolence, weight gain, eosinophilia, elevated prolactin, cholesterol, glucose and triglyceride levels (see section 4.4), glucosuria, increased appetite, dizziness, akathisia, parkinsonism, leukopenia, neutropenia (see section 4.4), dyskinesia, orthostatic hypotension, anticholinergic effects, transient asymptomatic elevations of hepatic aminotransferases (see section 4.4), rash, asthenia, fatigue, pyrexia, arthralgia, increased alkaline phosphatase, high gamma glutamyltransferase, high uric acid, high creatine phosphokinase and oedema.
Kliinilistes uuringutes kõige sagedamini (täheldatud ≥ 1% patsientidest) registreeritud kõrvaltoimed olansapiini kasutamisel olid unisus, kehakaalu tõus, eosinofiilia, prolaktiini, kolesterooli, glükoosi ja triglütseriidide tasemete suurenemine (vt lõik 4.4), glükosuuria, söögiisu suurenemine, pearinglus, akatiisia, parkinsonism, leukopeenia, neutropeenia (vt lõik 4.4), düskineesia, ortostaatiline hüpotensioon, antikoliinergilised toimed, maksa aminotransferaaside aktiivsuse mööduv, asümptomaatiline tõus, lööve, asteenia, väsimus, palavik, artralgia, alkaalse fosfataasi suurenemine, gamma glutamüültransferaasi, kusihappe, kreatiniin fosfokinaasi sisalduse tõus ja tursed.
The most frequently (very common and common) reported side effects of Ebilfumin are feeling or being sick (nausea, vomiting), stomach ache, stomach upset, headache and pain.
Ebilfumin’i kõige sagedamini (väga sageli ja sageli) teatatud kõrvaltoimed on halb enesetunne (iiveldus, oksendamine), kõhuvalu, maoärritus, peavalu ja valu.
The most frequently observed ADRs in patients receiving Arzerra in clinical trials were infusion- related reactions which occurred in 68% (348/511) of patients at any time during treatment.
Kliinilistes uuringutes ofatumumabi saanud patsientidel kõige sagedamini kirjeldatud kõrvaltoimed olid infusiooniga seotud reaktsioonid, mida esines 68% (348/511) patsientidest mingil hetkel ravi ajal.
The most frequently observed ADRs in patients receiving ofatumumab in clinical trials were infusion- related reactions which occurred in 68% (348/511) of patients at any time during treatment.
Kliinilistes uuringutes ofatumumabi saanud patsientidel kõige sagedamini kirjeldatud kõrvaltoimed olid infusiooniga seotud reaktsioonid, mida esines 68% (348/511) patsientidest mingil hetkel ravi ajal.
The most frequently observed adverse drug reactions (ADRs) in patients receiving Gazyvaro were IRRs, which occurred predominantly during infusion of the first 1,000 mg.
Gazyvaro’t saanud patsientidel kõige sagedamini täheldatud kõrvaltoimed olid infusiooniga seotud reaktsioonid, mis tekkisid peamiselt esimese 1000 mg infusiooni ajal.
The most frequently observed adverse drug reactions (ADRs) in patients receiving MabThera were IRRs which occurred in the majority of patients during the first infusion.
MabThera-ravi saanud patsientidel kõige sagedamini täheldatud kõrvaltoimed olid infusiooniga seotud reaktsioonid, mis ilmnesid enamikel patsientidel esimese infusiooni ajal.
The most frequently observed adverse drug reactions (≥30%) in patients receiving Stivarga are asthenia/fatigue, hand foot skin reaction, diarrhoea, decreased appetite and food intake, hypertension, dysphonia and infection.
Kõige sagedamini täheldatud kõrvaltoimed (≥ 30%) Stivarga’t saanud patsientidel olid asteenia/väsimus, käe-jala nahareaktsioon, kõhulahtisus, söögiisu vähenemine ja isutus, hüpertensioon, düsfoonia ja infektsioon.
The most frequently observed adverse drug reactions at these doses were hypertension, nausea, diarrhea, fatigue, stomatitis, proteinuria, headache, and aggravation of PPE.
Nende annuste puhul kõige sagedamini esinenud kõrvaltoimed olid hüpertensioon, iiveldus, kõhulahtisus, väsimus, stomatiit, proteinuuria, peavalu ja palmaar-plantaarse erütrodüsesteesia sündroomi süvenemine.
The most frequently observed adverse drug reactions at these doses were hypertension, nausea, diarrhea, fatigue, stomatitis, proteinuria, headache, and aggravation of PPE.
Nende annuste puhul kõige sagedamini esinenud kõrvaltoimed olid hüpertensioon, iiveldus, kõhulahtisus, väsimus, suupõletik, proteinuuria, peavalu ja palmoplantaarse erütrodüsesteesia sündroomi süvenemine.
The most frequently observed adverse drug reactions in patients receiving Zevalin after pretreatment with rituximab are thrombocytopenia, leukocytopenia, neutropenia, anaemia, infections, pyrexia, nausea, asthenia, rigors, petechiae, and fatigue.
Kõige sagedasemad kõrvaltoimed olid rituksimabi eelravi järel Zevalin’i saanutel trombotsütopeenia, leukotsütopeenia, neutropeenia, aneemia, infektsioonid, püreksia, iiveldus, asteenia, riigor, petehhiad ja väsimus.
The most frequently observed adverse drug reactions in patients treated with delamanid (i.e. incidence > 10%) are nausea (38.3%), vomiting (33%), and dizziness (30.2%).
Delamaniidiga ravitud patsientide kõige sagedamini täheldatud kõrvaltoimed (st esinemissagedus > 10%) on iiveldus (38,3%), oksendamine (33%) ja pearinglus (30,2).
The most frequently observed adverse drug reactions reported in ≥ 5% of patients in two double-blind controlled clinical trials of TREVICTA were weight increased, upper respiratory tract infection, anxiety, headache, insomnia, and injection site reaction.
TREVICTA kahes topeltpimedas kontrollitud kliinilises uuringus kõige sagedamini täheldatud kõrvaltoimed, millest teatati ≥ 5% patsientidest, olid kehakaalu tõus, ülemiste hingamisteede infektsioon, ärevus, peavalu, unetus ja süstekoha reaktsioon.
The most frequently observed adverse reactions (in at least 5% of patients treated with Eylea) were conjunctival haemorrhage (25%), visual acuity reduced (11%), eye pain (10%), cataract (8%), intraocular pressure increased (8%), vitreous detachment (7%) and vitreous floaters (7%).
Kõige sagedasemad kõrvaltoimed (esines enam kui 5% Eylea-ravi saanud patsiendil) olid konjunktiivi hemorraagia (25%), nägemisteravuse halvenemine (11%), silmavalu (10%), katarakt (8%), silmasisese rõhu tõus (8%), klaaskeha irdumine (7%) ja klaaskeha hõljumid (7%).
The most frequently observed adverse reactions (≥ 10%) in patients receiving Xofigo were diarrhoea, nausea, vomiting and thrombocytopenia.
Xofigo’t saanud patsientidel kõige sagedamini täheldatud kõrvaltoimed (≥ 10%) olid kõhulahtisus, iiveldus, oksendamine ja trombotsütopeenia.
The most frequently observed adverse reactions ( 20 %) in clinical trials include vasodilatation (including hypotension), headache and cough.
Kõige sagedamini täheldatud kõrvaltoimed ( 20%) kliinilistes uuringutes on vasodilatatsioon (sh hüpotensioon), peavalu ja köha.
The most frequently observed adverse reactions across clinical trials in patients receiving Avastin were hypertension, fatigue or asthenia, diarrhoea and abdominal pain.
Kliinilistes uuringutes Avastin’i saanud patsientidel kõige sagedamini täheldatud kõrvaltoimed olid hüpertensioon, väsimus või asteenia, kõhulahtisus ja kõhuvalu.
The most frequently observed adverse reactions across clinical trials in patients receiving olaparib monotherapy (≥ 10%) were nausea, vomiting, diarrhoea, dyspepsia, fatigue, headache, dysgeusia, decreased appetite, dizziness, anaemia, neutropaenia, lymphopaenia, mean corpuscular volume elevation, and increase in creatinine.
Olapariibi monoteraapiat saanud patsientidel olid kliiniliste uuringute lõikes kõige sagedamini täheldatud kõrvaltoimeteks (≥ 10%) iiveldus, oksendamine, kõhulahtisus, düspepsia, väsimus, peavalu, maitseaistingu häired, söögiisu vähenemine, pearinglus, aneemia, neutropeenia, lümfotsütopeenia, erütrotsüütide keskmise mahu tõus ja kreatiniini taseme tõus.
The most frequently observed adverse reactions which occurred more frequently in the lenalidomide arm compared with the control arm in Study MCL-002 were neutropenia (50.9%), anaemia (28.7%), diarrhoea (22.8%), fatigue (21.0%), constipation (17.4%), pyrexia (16.8%), and rash (including dermatitis allergic) (16.2%).
Kõige sagedamini täheldatud kõrvaltoimed, mis tekkisid uuringu MCL-002 lenalidomiidi rühmas sagedamini kui kontrollrühmas, olid neutropeenia (50,9%), aneemia (28,7%), kõhulahtisus (22,8%), väsimus (21,0%), kõhukinnisus (17,4%), palavik (16,8%) ja lööve (sh allergiline dermatiit; 16,2%).
The most frequently observed malignancies, other than non-melanoma skin cancer, were prostate, melanoma, colorectal and breast cancers.
Kõige sagedamini täheldatud pahaloomulised kasvajad peale mitte-melanoomsete nahavähkide olid eesnäärme-, melanoom, kolorektaalne ja rinnanäärmevähk.
The most frequently observed OI’s in clinical studies were candidiasis, cytomegalovirus, herpes simplex, Pneumocystis carinii pneumonia, and mycobacterium avium complex.
Sagedasemateks oportunistlikeks infektsioonideks kliinilistes uuringutes olid kandidoos, tsütomegaloviirusinfektsioon, herpes simplex-infektsioon, Pneumocystis carinii pneumoonia ja Mycobacterium avium’i kompleksi põhjustatud infektsioonid.
The most frequently occurring (≥5% of patients) adverse reactions were all in the gastrointestinal disorders system organ class.
Kõige sagedamini esinenud (≥5% patsientidest) sevelameeriga võimalikult või tõenäoliselt seotud kõrvaltoimed kuulusid kõik seedetrakti häirete organsüsteemi klassi.
The most frequently occurring adverse drug reactions (ADRs) (15%) reported with dabrafenib were hyperkeratosis, headache, pyrexia, arthralgia, fatigue, nausea, papilloma, alopecia, rash and vomiting.
Dabrafeniibi kasutamisel kõige sagedamini esinenud kõrvaltoimed (≥ 15%) olid hüperkeratoos, peavalu, palavik, liigesvalu, väsimus, iiveldus, papilloom, alopeetsia, lööve ja oksendamine.
The most frequently occurring adverse events were fatigue; gastrointestinal disorders; haematological disorders; respiratory disorders; nervous system disorders; and pyrexia.
Kõige sagedamini esinenud kõrvaltoimeteks olid väsimus, seedetrakti häired, vereloomehäired, respiratoorsed häired, närvisüsteemi häired ja palavik.
The most frequently occurring adverse reactions with a higher incidence in the Axura group than in the placebo group were dizziness (6.3% vs 5.6%, respectively), headache (5.2% vs 3.9%), constipation (4.6% vs
Kõige sagedamini esinenud kõrvaltoimetest olid Axura grupis kõrgema esinemissagedusega kui platseebogrupis pearinglus (vastavalt 6,3% vs 5,6%), peavalu (5,2% vs 3,9%), kõhukinnisus (4,6% vs
The most frequently occurring adverse reactions with a higher incidence in the Ebixa group than in the placebo group were dizziness (6.3% vs 5.6%, respectively), headache (5.2% vs 3.9%), constipation (4.6% vs
Kõige sagedamini esinenud kõrvaltoimetest olid Ebixa grupis kõrgema esinemissagedusega kui platseebogrupis pearinglus (vastavalt 6,3% vs 5,6%), peavalu (5,2% vs 3,9%), kõhukinnisus (4,6% vs
The most frequently occurring adverse reactions with a higher incidence in the memantine group than in the placebo group were dizziness (6.3 % vs 5.6 %, respectively), headache (5.2 % vs 3.9 %), constipation (4.6 % vs 2.6 %), somnolence (3.4 % vs 2.2 %) and hypertension (4.1 % vs 2.8 %).
Kõige sagedamini esinenud kõrvaltoimetest olid Marixino grupis kõrgema esinemissagedusega kui platseebogrupis pearinglus (vastavalt 6,3 % vs 5,6 %), peavalu (5,2 % vs 3,9 %), kõhukinnisus (4,6 % vs 2,6 %), unisus (3,4 % vs 2,2 %) ja hüpertensioon (4,1 % vs 2,8 %).
The most frequently occurring adverse reactions with a higher incidence in the memantine group than in the placebo group were dizziness (6.3 % vs.
Kõige sagedamini esinenud kõrvaltoimetest olid memantiinirühmas kõrgema esinemissagedusega kui platseeborühma.
The most frequently occurring side effects when treating the face and scalp:
Näo- ja peanaha ravis kõige sagedamini esinevad kõrvaltoimed:
The most frequently occurring side effects when treating the trunk and extremities:
Rindkere ja jäsemete ravis kõige sagedamini esinevad kõrvaltoimed:
The most frequently occurring side effects with INCRELEX are: low blood sugar (hypoglycemia), vomiting, injection site reactions, headache and middle ear infections.
Kõige sagedamini esinevad kõrvaltoimed INCRELEXi ravi korral on: madal veresuhkru tase (hüpoglükeemia), oksendamine, süstekoha reaktsioon, peavalu ja keskkõrvapõletik.
The most frequently recorded concomitant medicinal products for Parkinson’s disease in randomized patients were dopamine agonists (64%), and MAO inhibitors (37%).
Kõige sagedamini teatatud kaasnevad ravimpreparaadid Parkinsoni tõvega randomiseeritud patsientidel olid dopamiini agonistid (64 %) ja MAO inhibiitorid (37 %).
The most frequently reported adverse drug reactions (ADRs) were upper respiratory tract infections (most frequently nasopharyngitis, rhinitis).
Kõige sagedamini teavitatud kõrvaltoimed olid ülemiste hingamisteede infektsioonid (kõige sagedamini nasofarüngiit, riniit).
The most frequently reported adverse drug reactions among patients receiving ritonavir alone or in combination with other antiretroviral drugs were gastrointestinal (including diarrhea, nausea, vomiting, abdominal pain (upper and lower)), neurological disturbances (including paresthesia and oral paresthesia) and fatigue/asthenia.
Kõige sagedamini teatatud kõrvaltoimed ritonaviiri monoteraapiana või kombinatsioonis teiste retroviirusevastaste ravimitega saanud patsientidel olid seedetrakti kõrvaltoimed (sh kõhulahtisus, iiveldus, oksendamine, (üla- ja ala)kõhuvalu), neuroloogilised kõrvalekalded (sh paresteesia ja oraalne paresteesia) ja väsimus/asteenia.
The most frequently reported adverse drug reactions among patients receiving ritonavir alone or in combination with other antiretroviral drugs were gastrointestinal (including diarrhoea, nausea, vomiting, abdominal pain (upper and lower)), neurological disturbances (including paraesthesia and oral paraesthesia) and fatigue/asthenia.
Kõige sagedamini teatatud kõrvaltoimed ritonaviiri monoteraapiana või kombinatsioonis teiste retroviirusevastaste ravimitega saanud patsientidel olid seedetrakti kõrvaltoimed (sh kõhulahtisus, iiveldus, oksendamine, (üla- ja ala)kõhuvalu), neuroloogilised kõrvalekalded (sh paresteesia ja oraalne paresteesia) ja väsimus/asteenia.
The most frequently reported adverse drug reactions are decreased therapeutic response, pyrexia, rash, venous thromboembolic events, pruritus and urticaria.
Kõige sagedasemateks ravimi kõrvaltoimeteks on vähenenud ravivastus, palavik, punetus, venoossed trombembooliad, sügelus ja nõgestõbi.
The most frequently reported adverse drug reactions are decreased therapeutic response, pyrexia, rash, venous thromboembolic events, pruritus and urticaria.
Kõige sagedasemateks ravimi kõrvaltoimeteks on vähenenud terapeutiline vastus, palavik, punetus, venoossed trombembooliad, sügelus ja nõgestõbi.
The most frequently reported adverse effects with leflunomide are: mild increase in blood pressure, leucopenia, paraesthesia, headache, dizziness, diarrhoea, nausea, vomiting, oral mucosal disorders (e.g. aphthous stomatitis, mouth ulceration), abdominal pain, increased hair loss, eczema, rash (including maculo-papular rash), pruritus, dry skin, tenosynovitis, CPK increased, anorexia, weight loss (usually insignificant), asthenia, mild allergic reactions and elevation of liver parameters (transaminases (especially ALT), less often gamma-GT, alkaline phosphatise, bilirubin)).
Kõige sagedamini teatatud leflunomiidi kõrvalnähud (1/100 kuni <1/10) on: kergekujuline vererõhu tõus, leukopeenia, paresteesia, peavalu, peapööritus, diarröa, iiveldus, oksendamine, suu limaskesta kahjustused (nt aftoosne stomatiit, suuhaavandid), kõhuvalu, juuste suurenenud väljalangemine, ekseem, lööve (sealhulgas makulopapuloosne lööve), pruuritus, kuiv nahk, tenosünoviit, CPK tõus, anoreksia, kehakaalu langus (tavaliselt mitteoluline), asteenia, kerged allergilised reaktsioonid ja maksanäitajate tõus (transaminaasid (eriti ALAT), harvem gamma-GT, alkaalne fosfataas, bilirubiin)).
The most frequently reported adverse reaction during treatment is hypoglycaemia (see section ‘Description of selected adverse reactions’ below).
Ravi ajal kõige sagedamini esinenud kõrvaltoime on hüpoglükeemia (vt lõik "Valitud kõrvaltoimete kirjeldus" allpool).
The most frequently reported adverse reaction during treatment is hypoglycaemia, please see section c below.
Kõige sagedamini esinenud kõrvaltoime ravi ajal on hüpoglükeemia, vt lõik c allpool.
The most frequently reported adverse reaction for Rasilamlo in clinical trials was peripheral oedema, which occurred at a frequency lower than or equal to that of the corresponding amlodipine doses, but higher than with aliskiren;
Rasilamlo kliinilistes uuringutes oli kõige sagedamini täheldatud kõrvaltoimeks perifeerne turse, mille esinemissagedus oli väiksem või võrdne vastavate amlodipiini annuste puhul täheldatutega, kuid suurem kui aliskireeni kasutamisel;
The most frequently reported adverse reaction was hypoglycaemia observed under the triple combination, linagliptin plus metformin plus sulphonylurea 14.6% versus 7.6% in placebo.
Kõige sagedamini registreeritud kõrvaltoimeks on olnud hüpoglükeemia, mida täheldati kolmekordse kombinatsiooni – linagliptiini, metformiini ja sulfonüüluurea – korral 14,6% patsientidest, võrreldes 7,6%-ga platseebot saanud patsientidest.
The most frequently reported adverse reaction with umeclidinium/vilanterol was nasopharyngitis (9%).
Umeklidiiniumi/vilanterooli kasutamisel kõige sagedamini kirjeldatud kõrvaltoime oli nasofarüngiit (9%).
The most frequently reported adverse reactions (>10 %) with brivaracetam treatment were: somnolence (14.3 %) and dizziness (11.0 %).
Brivaratsetaamravi puhul kõige sagedamini kirjeldatud kõrvaltoimed (> 10%) olid unisus (14,3%) ja pearinglus (11,0%).
The most frequently reported adverse reactions (frequency common (≥ 1/100 to < 1/10)) are: Fungal infections, urinary tract infection, candida infection, anaemia, anxiety, insomnia, dizziness, headache, hypertension, hypotension, gastrointestinal and abdominal pain, nausea, vomiting, constipation, diarrhoea, flatulence, bloating and distension, liver function tests abnormal (increased alanine aminotransferase (ALT), aspartate aminotransferase (AST) or alkaline phosphatase (ALP)), rash, pruritus, limb pain, serum creatine phosphokinase (CPK) increased, infusion site reactions, pyrexia, asthenia.
Kõige sagedamini teatatud kõrvaltoimed (sage (≥ 1/100 kuni < 1/10)) on: Seeninfektsioonid, kuseteede infektsioonid, kandida infektsioonid, aneemia, ärevus, unetus, pearinglus, peavalu, hüpertensioon, hüpotensioon, gastrointestinaalne ja kõhuvalu, iiveldus, oksendamine, kõhukinnisus, kõhulahtisus, meteorism, maksafunktsiooni näitajate kõrvalekalded (suurenenud alaniinaminotransferaasi (ALAT), aspartaataminotransferaasi (ASAT) või alkaalse fosfataasi (ALP) sisaldus veres), lööve, sügelus, jäsemevalu, seerumi kreatiinfosfokinaasi (CPK) suurenemine, infusioonikoha reaktsioonid, palavik, asteenia.
The most frequently reported adverse reactions (≥ 5%) among abatacept-treated patients were headache, nausea, and upper respiratory tract infections.
Kõige sagedasemaks ravimi kõrvaltoimeks ( 5%) abatatsepti saanud patsientide seas oli peavalu, iiveldus ja ülemiste hingamisteede infektsioonid.
The most frequently reported adverse reactions (≥10% of patient with SLE treated with Benlysta plus standard of care and at a rate ≥1% greater than placebo) were nausea, diarrhoea, and pyrexia.
Kõige sagedamini kirjeldatud kõrvaltoimed (10%-l SLE patsientidest, kes said Benlysta’t pluss tavaravi, ning esinemissagedusega 1% rohkem kui platseebo puhul) olid iiveldus, kõhulahtisus ja palavik.
The most frequently reported adverse reactions after Vaxelis administration were irritability, crying, somnolence, injection site reactions (pain, erythema, swelling), pyrexia (≥38oC), decreased appetite, and vomiting.
Pärast Vaxelis’e manustamist kõige sagedamini registreeritud kõrvaltoimed olid ärrituvus, nutmine, somnolentsus, süstekoha reaktsioonid (valu, erüteem, turse), püreksia (≥38 oC), isu vähenemine ja oksendamine.
The most frequently reported adverse reactions are injection site reactions, asthenia, nausea, and increased hepatic enzymes (ALT, AST, ALP).
Kõige sagedamini esinenud kõrvaltoimed on reaktsioonid süstekohal, asteenia, iiveldus ja maksaensüümide taseme tõus (ALAT, ASAT, ALP).
The most frequently reported adverse reactions associated with Resolor 2mg therapy are headache (17.8%) and gastrointestinal symptoms (abdominal pain (13.7%), nausea (13.7%) and diarrhoea (12.0%)).
Resolor 2 mg kõige sagedamini täheldatud kõrvaltoimed olid peavalu (17,8%) ja seedetrakti sümptomid (kõhuvalu (13,7%), iiveldus (13,7%) ja kõhulahtisus (12,0%)).
The most frequently reported adverse reactions associated with SevoFlo administration were hypotension, followed by tachypnoea, muscle tenseness, excitation, apnoea, muscle fasciculations and emesis.
Kõige sagedasem teatatud kõrvaltoime seoses SevoFlo kasutamisega on hüpotensioon, millele järgnevad hingeldus, lihaspinged, erutus, hingamispaus, lihaskrambid ja oksendamine.
The most frequently reported adverse reactions associated with SevoFlo administration were hypotension, followed by tachypnoea, muscle tenseness, excitation, apnoea, muscle fasciculations and emesis.
Kõige sagedasem teatatud kõrvaltoime seoses SevoFlo kasutamisega on hüpotensioon, millele järgnevad tahhüpnoe, lihaspinged, erutus, apnoe, lihaskrambid ja oksendamine.
The most frequently reported adverse reactions associated with Sevohale administration were hypotension, followed by tachypnoea, muscle tenseness, excitation, apnoea, muscle fasciculations and emesis.
Kõige sagedasem teatatud kõrvaltoime seoses Sevohale kasutamisega on hüpotensioon, millele järgnevad hingeldus, lihaspinged, erutus, hingamispaus, lihaskrambid ja oksendamine.
The most frequently reported adverse reactions associated with Sevohale administration were hypotension, followed by tachypnoea, muscle tenseness, excitation, apnoea, muscle fasciculations and emesis.
Kõige sagedasem teatatud kõrvaltoime seoses Sevohale kasutamisega on hüpotensioon, millele järgnevad tahhüpnoe, lihaspinged, erutus, apnoe, lihaskrambid ja oksendamine.
The most frequently reported adverse reactions considered possibly or probably related to dolutegravir and abacavir/lamivudine [pooled data from 679 anti retroviral naïve subjects receiving this combination in the Phase IIb to IIIb clinical trials, see section 5.1], were nausea (12%), insomnia (7%), dizziness (6%) and headache (6%).
Kõige sagedamini kirjeldatud kõrvaltoimed, mis loeti võimalikult või tõenäoliselt seotuks dolutegraviiri või abakaviiri/lamivudiiniga [kombineeritud andmed 679-lt varem retroviirusevastast ravi mittesaanud patsiendilt, kes said seda kombinatsiooni IIb kuni IIIb faasi kliinilistes uuringutes, vt lõik 5.1], olid iiveldus (12%), unetus (7%), pearinglus (6%) ja peavalu (6%).
The most frequently reported adverse reactions considered possibly or probably related to emtricitabine and/or tenofovir disoproxil were nausea (12%) and diarrhoea (7%) in an open-label randomised clinical study (GS-01-934, see section 5.1).
Kõige sagedamini teatatud kõrvaltoimeteks, mis võivad olla või on tõenäoliselt seotud emtritsitabiini ja/või tenofoviirdisoproksiiliga, olid iiveldus (12%) ja kõhulahtisus (7%).
The most frequently reported adverse reactions considered possibly or probably related to Stribild in clinical studies of treatment-naïve patients were nausea (16%) and diarrhoea (12%) (pooled data from Phase 3 clinical studies GS-US-236-0102 and GS-US-236-0103, through 144 weeks).
Kliinilistes uuringutes varem ravi mittesaanud patsientidel olid kõige sagedamini esinenud kõrvaltoimeteks, mis võivad olla või on tõenäoliselt seotud Stribild’iga, olid iiveldus (16%) ja kõhulahtisus (12%) (III faasi kliiniliste uuringute GS-US-236-0102 ja GS-US-236-0103 144 nädala koondandmed).
The most frequently reported adverse reactions during treatment were headache and nausea, occurring at 5 % or greater.
Kõige sagedasemad ravi ajal teatatud kõrvaltoimed olid peavalu ja iiveldus, mida esines 5% või rohkem.
The most frequently reported adverse reactions during treatment were headache and nausea, occurring at 5% or greater.
Kõige sagedasemad ravi ajal teatatud kõrvaltoimed olid peavalu ja iiveldus, mida esines 5% või rohkem.