natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The percent of subjects with reported on-treatment events of major hypoglycemia (defined as an event that required assistance of another person) was higher in the saxagliptin group than in the placebo group (2.1% and 1.6%, respectively).
Ravi ajal tekkinud olulisest hüpoglükeemiast (määratletud kui sündmus, mis nõudis abi teise isiku poolt) teatanud isikute hulk oli suurem saksagliptiinrühmas võrreldes kontrollrühmaga (vastavalt 2,1% ja 1,6%).
The percent of Trudexa-treated patients achieving ACR 20, 50 and 70 responses was consistent across trials I, II and III.
ACR 20, 50 ja 70 vastuse saavutanud Trudexa’ga ravitud patsientide protsent oli ühtiv uuringutes I, II ja III.
The percent reduction at 12 weeks for sildenafil 20 mg, 40 mg and 80 mg TID in PVR (11.2 %, 12.9 %, 23.3 %) was proportionally greater than the reduction in systemic vascular resistance (SVR) (7.2 %, 5.9 %, 14.4 %).
PVR-i vähenemine protsentides (11,2%, 12,9%, 23,3%) pärast sildenafiili manustamist annuses 20 mg, 40 mg ja 80 mg kolm korda ööpäevas 12 nädala jooksul oli proportsionaalselt suurem kui veresoonte süsteemse resistentsuse (SVR) vähenemine (7,2%, 5,9%, 14,4%).
The percentage of ACR 20 responders was clinically relevant for the Cimzia 200 mg every 2 weeks and Cimzia 400 mg every 4 weeks treatment groups compared to placebo group at every visit after baseline through Week 24 (nominal p≤0.001 at each visit).
ACR 20 saavutanute protsent oli kliiniliselt oluline Cimzia ravirühmades (200 mg iga 2 nädala järel ja 400 mg iga 4 nädalal järel) võrreldes platseeborühmaga igal visiidil alates 1. nädalast kuni 24. nädalani (p≤0,001 igal visiidil).
The percentage of cefovecin resistant isolates in coagulase negative Staphylococci spp. (e.g.
Tsefovetsiinile resistentsete isolaatide osakaal koagulaas- negatiivsetel stafülokokkidel (näit.
The percentage of cefovecin resistant isolates in coagulase negative Staphylococcus spp. (e.g.
Tsefovetsiinile resistentsete isolaatide osakaal koagulaas-negatiivsetel stafülokokkidel (näit.
The percentage of cefovecin resistant isolates in E. coli, Prevotella oralis, Bacteroides spp. and Proteus spp. were 2.3 %, 2.7 %, 3.1 % and 1.4 %, respectively.
Tsefovetsiinile resistentsete isolaatide osakaal E. coli’l, Prevotella oralis’el, Bacteroides spp.-l ja Proteus spp.-l oli vastavalt 2,3 %, 2,7 %, 3,1 % ja 1,4 %.
The percentage of Cerdelga-treated patients with a significant reduction of at least 2 points in the total BMB score increased from 26% (n=5) after 9 months to 44% (n=8) after 18 months.
Cerdelga’ga ravitud patsientide osakaal, kellel luuüdi koormuse üldskoor vähenes oluliselt, vähemalt 2 punkti võrra, kasvas 26%-lt (n = 5) pärast 9-kuulist ravi 44%-ni (n = 8) pärast 18-kuulist ravi.
the percentage of deep partial thickness wounds requiring excision or dermabrasion, and the percentage of deep partial thickness wounds autografted.
Sügavate osaliselt nahakihte hõlmavate haavade osakaal, mis vajasid eemaldamist või dermabrasiooni, ning sügavate osaliselt nahakihte hõlmavate ning omasiirikutega kaetud haavade osakaal.
The percentage of dogs with protective levels of antibodies for parvovirus ranged from 73 to 100% and for parainfluenza virus 73 to 97%.
Koeri, kelle organismis oli piisavalt antikehi parvoviiruse vastu, oli uuringus 73–100% ja koerte paragripiviiruse vastu 73–97%.
The percentage of dogs with protective levels of antibodies for parvovirus ranged from 73 to 100%, for parainfluenza virus 73 to 97% and for leptospira 59 to 96%.
Koeri, kelle organismis oli piisavalt antikehi parvoviiruse vastu, oli uuringus 73–100%, koerte paragripiviiruse vastu 73–97%, ja leptospiira vastu 59–96%.
The percentage of IgG subclasses is approximately 66.6% IgG1, 27.9% IgG2, 3.0% IgG3 and 2.5% IgG4.
IgG alaliigi sisaldusprotsent on umbes 66,6% IgG1, 27,9% IgG2, 3,0% IgG3 ja 2,5% IgG4.
The percentage of IgG subclasses is approximately 66.6% IgG1, 28.5% IgG2, 2.7% IgG3 and 2.2% IgG4.
IgG alaliikide osakaal ravimis on umbes 66,6% IgG1, 28,5% IgG2, 2,7% IgG3 ja 2,2% IgG4.
The percentage of patients achieving biochemical control, including those patients with IGF-1 <LLN was 25.9% in the pasireotide intramuscular use group and 0% in the octreotide intramuscular use group.
Biokeemilise kontrolli saavutanud patsientide protsent (sh normivahemiku alampiirist [LLN] madalama IGF-1 tasemega patsiendid) oli pasireotiidi intramuskulaarse manustamise rühmas 25,9% ja oktreotiidi intramuskulaarse manustamise rühmas 0%.
The percentage of patients achieving HIV-1 RNA <50 copies/ml at Week 24 was lower in the paediatric patients receiving lopinavir/ritonavir tablets once daily (88.2%) than in patients receiving the twice-daily dosing (96.6%, p = 0.040), mainly due to lower adherence in the once-daily group.
Patsientide protsent, kes saavutasid 24. nädalal HIV-1 RNA näidu < 50 koopiat/ml, oli lopinaviiri/ritonaviiri tablette üks kord ööpäevas saanud lastel madalam (88,2%) kui patsientidel, kes said kaks korda ööpäevas (96,6%, p = 0,040), peamiselt madalama ravijärgimuse tõttu üks kord ööpäevas saanute rühmas.
The percentage of patients achieving HIV-1 RNA <50 copies/ml at Week 24 was lower in the paediatric patients receiving lopinavir/ritonavir tablets once daily (88.2%) than in patients receiving the twice-daily dosing (96.6%, p = 0.040), mainly due to lower adherence in the once-daily group.
Patsientide protsent, kes saavutasid 24. nädalal HIV-1 RNA näidu < 50 tkoopiat/ml, oli lopinaviiri/ritonaviiri tablette üks kord ööpäevas saanud lastel madalam (88,2%) kui patsientidel, kes said kaks korda ööpäevas (96,6%, p = 0,040), peamiselt madalama ravijärgimuse tõttu üks kord ööpäevas saanute rühmas.
The percentage of patients achieving PASI 75 was significantly greater for Taltz compared with placebo and etanercept as early as Week 1.
PASI 75 ravivastuse saavutanud patsientide protsent oli Taltz’i rühmas juba 1. ravinädalal oluliselt suurem kui platseebo ja etanertsepti rühmas.
The percentage of patients aged 65 or over was not significantly different between the lenalidomide/dexamethasone and placebo/dexamethasone groups.
65-aastaste ja vanemate patsientide osakaal ei olnud lenalidomiidi/deksametasooni ning platseebo/deksametasooni gruppide vahel oluliselt erinev.
The percentage of patients receiving inhaled antibiotics was 55% in study DPM-CF-301 and 56% in study DPM-CF-302.
Inhaleeritavaid antibiootikume sai uuringus DPM-CF-301 55% patsientidest ja uuringus DPM- CF-302 56%.
The percentage of patients reporting ADRs upon re-treatment with further courses of MabThera was similar to the percentage of patients reporting ADRs upon initial exposure (any grade and grade 3/4 ADRs).
Kordusravi saanud patsientide puhul kirjeldatud kõrvaltoimete esinemine oli võrreldav MabThera ravi esmakordselt saanud patsientidega (kõik raskusastmed ja 3./4. raskusastme kõrvaltoimed).
The percentage of patients reporting ADRs upon re-treatment with further courses of MabThera was similar to the percentage of patients reporting ADRs upon initial exposure (any grade and grade 3/4 ADRs).
Kordusravi saanud patsientide puhul kirjeldatud kõrvaltoimete esinemine oli võrreldav MabThera-ravi esmakordselt saanud patsientidega (kõik raskusastmed ja 3./4. raskusastme kõrvaltoimed).
The percentage of patients that received post study treatment was 64.3 % for pemetrexed and 71.7 % for placebo.
Patsientide protsent, kes said uuringu järgselt ravi, oli pemetrekseedi -grupis 64,3% ja platseebo grupis 71,7%.
The percentage of patients that received post study treatment was 64.3 % for pemetrexed and 71.7 % for placebo.
Patsientide protsent, kes said uuringu järgselt ravi, oli pemetrekseedi-grupis 64,3% ja platseebo grupis 71,7%.
The percentage of patients that received post-study treatment was 64.3% for pemetrexed and 71.7% for placebo.
Patsientide protsent, kes said uuringu järgselt ravi, oli pemetrekseedi -grupis 64,3% ja platseebo grupis 71,7%.
The percentage of patients that received post-study treatment was 64.3% for pemetrexed and 71.7% for placebo.
Patsientide protsent, kes said uuringu järgselt ravi, oli pemetrekseedi grupis 64,3% ja platseebogrupis 71,7%.
The percentage of patients who developed antibodies to albiglutide on treatment was 4% (128/2,934).
Patsientide protsent, kellel arenesid antikehad albiglutiidi ravile, oli 4% (128/2934).
The percentage of patients who developed new positive anti-double-stranded DNA antibodies was also higher by radioimmunoassay (15% of patients treated with Enbrel compared to 4% of placebo-treated patients) and by Crithidia luciliae assay (3% of patients treated with Enbrel compared to none of placebo-treated patients).
Patsientide arv, kellel tekkisid uued positiivsed DNA- kaksikheeliksi vastased antikehad, oli samuti suurem radioimmunoloogilise uuringu (15% Enbreliga ravitud ning 4% platseebot saanud patsientidest) ja Crithidia luciliae analüüsi põhjal (3% Enbreliga ravitud ja mitte ühelgi platseebot saanud patsientidest).
The percentage of patients who died within 3 years due to COPD-related causes was 6.0% for placebo, 6.1% for salmeterol, 6.9% for FP and 4.7% for salmeterol/fluticasone propionate.
Patsientide osakaal, kes surid 3 aasta jooksul KOK-iga seotud põhjustel, oli platseeborühmas 6,0%, salmeteroolirühmas 6,1%, flutikasoonpropionaadirühmas 6,9% ja salmeterooli/flutikasoonpropionaadi rühmas 4,7%.
The percentage of patients who had not smoked at all during weeks 9-12 was 44% with Champix, 30% with bupropion, and 18% with placebo.
Nende patsientide osakaal, kes ei olnud 9.–12. nädalani suitsetanud, oli Champixi korral 44%, bupropiooni korral 30% ja platseebo korral 18%.
The percentage of patients who lost less than 1.5 lines was 64% for Visudyne and 49% for placebo (p=0.106).
Nende patsientide osakaal, kelle nägemisteravus vähenes vähem kui 1,5 rida, oli 64% Visudyne’i ja 49% platseebogrupis (p=0,106).
The percentage of patients who received Avastin in the open-label phase was 62.1% in the capecitabine + placebo arm and 49.9% in the capecitabine + Avastin arm.
Patsientide osakaal, kes said avatud uuringus Avastin’i, oli 62,1% kapetstitabiini + platseebo harus ja 49,9% kapetsitabiini + Avastin’i harus.
The percentage of patients with cirrhosis who withdrew from treatment was similar to that of the overall population in each treatment group.
Ravi katkestamise sagedus maksatsirroosiga patsientidel oli sarnane teiste patsientidega kummaski ravigrupis.
The percentage of patients with Grades 3-4 neutropenia (neutrophil counts < 0.75 x 109/L) was higher in boceprevir-treated patients (29%) than in placebo-treated patients (17%), in combination with peginterferon alfa-2b and ribavirin.
Patsientide protsent, kellel oli 3. kuni 4. astme neutropeenia (neutrofiilide arv < 0,75 x 109/l), oli kõrgem botsepreviiriga ravitud patsientide seas (29%) kui platseeboga ravitud patsientide seas (17%), kombinatsioonis alfa-2b-peginterferooni ja ribaviriiniga.
The percentage of patients with heart rate values <50 bpm on treatment was 11% for patients who received lumacaftor/ivacaftor, compared to 4.9% for patients who received placebo.
Patsientide osakaal, kellel oli südame löögisagedus ravi ajal < 50 lööki minutis, oli 11% lumakaftoori/ivakaftoori kasutanud patsientidest võrreldes 4,9%-ga platseebot saanud patsientidest.
The percentage of patients with hypercalciuria at the end of the 24-week extension was not statistically different between treatment groups.
Hüperkaltsiuuriaga patsientide protsent 24-nädalase jätku-uuringu lõppedes ei olnud statistiliselt erinev ravirühmade vahel.
The percentage of patients with one or greater than one episodes of clinically-suspected and treated rejections during the 360-day study was 13.8% for the Envarsus group(N=268) and 15.6% for the Prograf group (N=275).
Ühe või rohkem kui ühe kliiniliselt oletatud ja ravitud äratõukereaktsiooni episoodiga patsientide osakaal 360-päevases uuringus oli Envarsuse rühmas (N = 268) 13,8% ja Prografi rühmas (N = 275) 15,6%.
The percentage of patients with vitamin D insufficiency (serum 25-hydroxyvitamin D < 37.5 nmol/l [< 15 ng/ml]) was significantly reduced by 62.5 % with VANTAVO (70 mg/2800 IU) vs. alendronate-only (12 % vs.
15. nädalal oli D-vitamiini vaegusega (seerumi 25-hüdroksüvitamiin D sisaldus < 37,5 nmol/l (< 15 ng/ml)) patsientide protsent VANTAVO (70 mg/2800 RÜ) rühmas 62,5% võrra väiksem kui ainult alendronaati saanute rühmas (12% vs.
The percentage of subjects reaching neutralising antibody titres of >1/80 were 54.9% and 44.9% at months 12 and 24, respectively.
Uuritavate osakaal, kellel saavutati neutraliseerivate antikehade tiiter >1/80, oli 12 ja 24 kuu pärast vastavalt 54,9% ja 44,9%.
The percentage of subjects with OPA titres  8 and GMTs observed post-primary and post-booster were lower in the 2 dose schedule than that in the 3 dose schedule.
2-annuselise skeemi korral oli OPA tiitriga  8 ja GMT-dega isikute arv nii pärast esimest kui ka korduvat annust väiksem kui 3-annuselise skeemi korral.
The percentage of subjects with OPA titres  8 in 2-dose primed subjects compared to 3-dose primed subjects were lower for serotypes 6B, 18C and 23F (74.4%, 82.8%, 86.3% respectively for the 2-dose schedule and 88.9%, 96.2%, 97.7% respectively for the 3-dose schedule).
Serotüüpide 6B, 18C ja 23F puhul täheldati madalamat OPA tiitriga ≥ 8 uuritavate protsenti pärast esmavaktsineerimist kahe annusega võrreldes kolme annusega esmavaktsineeritutega (kahe annusega kuuri korral vastavalt 74,4%, 82,8%, 86,3% ja kolme annusega kuuri korral vastavalt 88,9%, 96,2%, 97,7%).
The percentage of subjects with rSBA titres (measured at GSK’s laboratories) ≥ 128 before vaccination ranged from 45% (group C) to 62% (group Y).
Uuritavate osakaal rSBA tiitriga ≥128 (mõõdetud GSK laborites) enne vaktsineerimist oli vahemikus 45% (serogrupp C) kuni 62% (serogrupp Y).
The percentage of subjects with suicidal ideation and/or behaviour based on the Columbia-Suicide Severity Rating Scale (C-SSRS) was similar between the varenicline and placebo groups during treatment and in the non- treatment follow-up, as shown in the following table:
Suitsiidimõtete ja/või suitsidaalse käitumisega (lähtudes Columbia suitsiidi raskusastme hindamisskaalast – C-SSRS) osalejate osakaal ravi ajal ja ravivabal järelkontrolli perioodil oli varenikliini ja platseebo rühmades sarnane (vt alljärgnev tabel).
The percentage of subjects with ≥50% reduction (1581 analyzed) in seizure frequency in the phase III studies was 19.3% for placebo, 20.8% for eslicarbazepine acetate 400 mg, 30.5% for eslicarbazepine acetate 800 mg and 35.3% for eslicarbazepine acetate 1,200 mg daily.
Uuringus osalejate osakaal, kellel krambihoogude esinemissagedus vähenes ≥ 50% võrra (1581 analüüsitut), oli III faasi uuringutes platseeborühmas 19,3%, eslikarbasepiinatsetaati 400 mg/päevas manustanud rühmas
The percentage of subjects with ≥50% reduction (1581 analyzed) in seizure frequency in the phase III studies was 19.3% for placebo, 20.8% for eslicarbazepine acetate 400 mg, 30.5% for eslicarbazepine acetate 800 mg and 35.3% for eslicarbazepine acetate 1,200 mg daily.
Uuringus osalejate osakaal, kellel krambihoogude esinemissagedus vähenes ≥ 50% võrra (1581 analüüsitut), oli III faasi uuringutes platseeborühmas 19,3%, eslikarbasepiinatsetaati 400 mg/päevas manustanud rühmas 20,8%, eslikarbasepiinatsetaati 800 mg/päevas manustanud rühmas 30,5% ja eslikarbasepiinatsetaati
The percentage of vaccinees reaching the threshold for the three additional serotypes in Synflorix (1, 5 and 7F) was respectively 97.3%, 99.0% and 99.5% and was at least as good as the aggregate 7-valent Prevenar response against the 7 common serotypes (95.8%).
Vaktsineeritute protsent, kes saavutasid läviväärtuse Synflorix’is sisalduva kolme täiendava serotüübi (1, 5 ja 7F) puhul, oli vastavalt 97,3%, 99,0% ja 99,5% ning vähemalt sama hea kui 7-valentse Prevenar’iga 7 ühise serotüübi puhul (95,8%).
The percentage of women using IOA experiencing intracyclic bleeding after this adaptation period ranged from 15-20 %.
IOA’t kasutavate naiste hulgas esineb tsüklitevahelist veritsust pärast seda kohanemisperioodi protsentuaalselt vahemikus 15…20 %.
The percentage of women using Zoely experiencing intracyclic bleeding after this adaptation period ranged from 15-20 %.
Zoely’t kasutavate naiste hulgas esineb tsüklitevahelist veritsust pärast seda kohanemisperioodi protsentuaalselt vahemikus 15…20 %.
The percentages of healthy subjects with hSBA ≥1:5 were 98% for antigen fHbp, 99% for antigen NadA, 83% for antigen PorA P1.4, and 99% for antigen NHBA.
Tervete isikute protsent, kellel hSBA oli ≥1:5, oli 98% antigeen fHbp, 99% antigeen NadA, 83% antigeen PorA P1.4 ja 99% antigeen NHBA puhul.
The percentages of patients with an event at Month 36 were 28.9% and 41.3% in the selexipag and placebo groups, respectively, with an absolute risk reduction of 12.4%.
36. kuul oli sündmustega patsientide protsent seleksipaagirühmas vastavalt 28,9% ja platseeborühmas 41,3%, absoluutne risk vähenes 12,4%.
The percentages of subjects with hSBA ≥ 1:8 remained constant against serogroups C, W135, and Y from 21 months to 5 years postvaccination in the Menveo group and decreased slightly over time against serogroup A (Table 6).
Patsientide protsent, kelle hSBA oli ≥ 1 : 8, jäi C-, W135- ja Y-serogruppide korral Menveo rühmas 21 kuu kuni 5 aasta jooksul pärast vaktsineerimist samaks ja vähenes aja jooksul veidi A-serogrupi puhul (tabel 6).
The percentages of subjects with ≥5% or ≥10% body weight loss from baseline were greater with naltrexone / bupropion compared to placebo in all four Phase 3 obesity trials (Table 3).
≥ 5% või ≥ 10% kehakaalu langusega (võrreldes ravieelse kaaluga) osalejate osakaal oli kõigi nelja rasvumise III faasi uuringus suurem naltreksooni/bupropiooni vs platseebo kasutamisel (tabel 3).
The percentages of successful injections for the two groups were around 30% and 9%, respectively.
Süstid olid tulemusrikkad kahes patsiendirühmas vastavalt ligikaudu 30%-l ja 9%-l patsientidest.
The percentages with anti-HBs antibody ≥10 mIU/ml at this time point for subjects vaccinated at the 0, 6 and 0, 12 month schedules were 84.8% and 92.9%, respectively.
Vaktsiini 0 ja 6ndal või 0 ja 12ndal kuul saanute isikute protsent, kellel anti-HBs antikehade tase oli ≥10 mIU/ml, oli vastavalt 84,8% ja 92,9%.
The perflutren component of Luminity was rapidly cleared from the systemic circulation via the lungs.
Luminity’s sisalduv perflutreeni komponent eemaldati süsteemsest vereringest kiiresti kopsude kaudu.
The performance parameters from in vitro aerosol characterisation studies are identical for the two controllers and are shown in section 5.1, Table 2.
Nende kahe kontrolleri tööparameetrid olid in vitro aerosoolide iseloomustamise uuringutes identsed ning on esitatud lõigu 5.1 tabelis 2.
The performance status (ECOG) was similar between the pazopanib and placebo groups (ECOG 0: 42 % vs.
Sooritusvõime (ECOG) oli sarnane pasopaniibi ja platseebo gruppides (ECOG 0: 42 % vs.
The performance status scale, for head and neck (PSS-HN) subscales designed to measure understandability of speech, ability to eat in public, and normalcy of diet, was significantly in favor of TPF as compared to PF.
Kõne arusaadavuse, avalikus kohas söömise ja toiduvaliku normaalsuse mõõtmiseks loodud sooritusvõime skaala pea ja kaelapiirkonna alamskaala (PSS-HN) tulemus oli märgatavalt TPF kasuks, võrreldes PF-ga.
The performance status scale, for head and neck (PSS-HN) subscales designed to measure understandability of speech, ability to eat in public, and normalcy of diet, was significantly in favor of TPF as compared to PF.
Kõne arusaadavuse, avalikus kohas söömise ja toiduvaliku normaalsuse mõõtmiseks loodud sooritusvõime skaala pea ja kaelapiirkonna alamskaala (PSS–HN) tulemus oli märgatavalt TPF kasuks, võrreldes PF-ga.
The performance status scale, for head and neck (PSS-HN) subscales designed to measure understandability of speech, ability to eat in public, and normalcy of diet, was significantly in favour of TPF as compared to PF.
Kõne arusaadavuse, avalikus kohas söömise ja toiduvaliku normaalsuse mõõtmiseks loodud sooritusvõime skaala pea ja kaelapiirkonna alamskaala (PSS–HN) tulemus oli märgatavalt TPF kasuks, võrreldes PF-ga.
The perfusion should be terminated if the cumulative leakage into the systemic circulation is > 10%.
Kui leke süsteemsesse ringesse on >10%, tuleb perfusioon lõpetada.
The perfusor syringe must be changed at least every 12 hours after the start of the infusion.
Perfuusorisüstalt tuleb vahetada vähemalt iga 12 tunni järel pärast infusiooni alustamist.
The periocular skin, eyelid and ocular surface should be disinfected and adequate anaesthesia and a broad spectrum topical microbiocide should be administered prior to the injection according to standard medical practice.
Standardsete meditsiiniliste tavade järgi tuleb enne süstet desinfitseerida silmaümbruse nahk, silmalaug ja silmapind ning manustada sobivat anesteetikumi ja laia toimespektriga lokaalset mikrobiotsiidi.
The period during which the disease did not get worse in this group of patients was also higher with Keytruda: around 5 months versus 4 months with docetaxel.
Samuti oli samas patsiendirühmas Keytruda kasutamisel pikem progresseerumiseta elumus – ligikaudu 5 kuud (dotsetakseeliga 4 kuud).
The period of enrolment to the study (December 2003 – December 2006) preceded the adoption of trastuzumab in combination with an aromatase inhibitor.
Uuringusse registreerimise periood (detsember 2003 – detsember 2006) eelnes trastuzumabi kasutuselevõtule kombinatsioonis aromataasi inhibiitoriga.
The period of onset of hepatocellular injury (by ALT elevations >3xULN) was within 3 to 14 months after initiating treatment and these increases were reversible, with ALT returning to <3xULN within 1 to 4 months.
Maksarakkude kahjustus (ALAT-i taseme tõus > 3 x normi ülempiirist) tekkis 3 kuni 14 kuu möödumisel ravi alustamisest ja need tõusud olid pöörduvad, kuna ALAT-i tase taastus < 3 x normi ülempiirist 1 kuni 4 kuuga.
The periodic safety update report (PSUR) cycle should be re-started for submission of 6-monthly reports (covering all authorised presentations of the product) for the next two years, followed by yearly reports for the subsequent two years, and thereafter at 3 yearly intervals.
Ravimi perioodilise ohutusaruande (PSUR) tsüklid tuleb määrata järgnevaks kaheks aastaks iga 6 kuu järel esitamiseks (peab hõlmama müügiloaga ravimi kõik ravimvorme ja tugevusi), edasised aruanded kahe järgneva aasta jooksul igal aastal esitamiseks ja seejärel 3-aastase intervalliga esitamiseks.
The periodic safety update report (PSUR) cycle should be re-started for submission of 6-monthly reports (covering all authorised presentations of the product) for the next two years, followed by yearly reports for the subsequent two years, and thereafter at 3 yearly intervals.
Ravimi perioodilise ohutusaruande(PSUR) tsüklid tuleb määrata järgnevaks kaheks aastaks iga 6 kuu järel esitamiseks (peab hõlmama müügiloaga ravimi kõik ravimvorme ja tugevusi), edasised aruanded kahe järgneva aasta jooksul igal aastal esitamiseks ja seejärel 3 aastase intervalliga esitamiseks.
The periodic safety update report (PSUR) cycle should be restarted for submission of 6 monthly reports (covering all authorised presentations of the product) for the next two years, followed by yearly reports for the subsequent two years and thereafter at 3 yearly intervals, unless otherwise required.
Ravimi perioodilise ohutusaruande (PSUR) tsüklid tuleb määrata järgnevaks kaheks aastaks iga 6 kuu järel esitamiseks (peab hõlmama müügiloaga ravimi kõik ravimvorme ja tugevusi), edasised aruanded kahe järgneva aasta jooksul igal aastal esitamiseks ja seejärel 3 aastase intervalliga esitamiseks, kui ei ole nõutud teisiti.
The periodic safety update report (PSUR) cycle should be restarted for submission of 6 monthly reports (covering all authorised presentations of the product) for the next two years, followed by yearly reports for the subsequent two years and thereafter at 3 yearly intervals. .
Ravimi perioodilise ohutusaruande (PSUR) tsüklid tuleb määrata järgnevaks kaheks aastaks iga 6 kuu järel esitamiseks (peab hõlmama müügiloaga ravimi kõik ravimvorme ja tugevusi), edasised aruanded kahe järgneva aasta jooksul igal aastal esitamiseks ja seejärel 3-aastase intervalliga esitamiseks.