natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In two 52-week active-controlled studies comparing canagliflozin to glimepiride and sitagliptin, sustained and statistically significant mean reductions in the percentage of body weight for canagliflozin as add-on therapy to metformin were -4.2% and -4.7% for canagliflozin 100 mg and 300 mg, respectively, compared to the combination of glimepiride and metformin (1.0%) and -2.5% for canagliflozin 300 mg in combination with metformin and a sulphonylurea compared to sitagliptin in combination with metformin and a sulphonylurea (0.3%).
Kahes 52-nädalases aktiivse kontrolliga uuringus, mis võrdlesid kanagliflosiini glimepiriidi ja sitagliptiiniga, oli püsiv ja statistiliselt oluline keskmine protsentuaalne kehakaalu langus kanagliflosiiniga täiendava ravina metformiinile–4,2% kanagliflosiin 100 mg ja–4,7% kanagliflosiin 300 mg puhul võrreldes glimepiriidi ja metformiini kombinatsiooniga (1,0%) ning−2,5% kanagliflosiin 300 mg puhul kombinatsioonis metformiini ja sulfonüüluureaga võrreldes sitagliptiiniga kombinatsioonis metformiini ja sulfonüüluureaga (0,3%).
In two 8-month open label crossover studies, type 2 diabetes patients who were either new to insulin therapy or already using one or two injections of insulin, received 4 months of treatment with Liprolog Mix25 (used twice daily with metformin) and insulin glargine (used once daily with metformin) in a randomised sequence.
Kahes 8 kuud kestnud avatud ülemineku uuringus osalenud II tüüpi diabeediga patsiendid, kes ei olnud eelnevalt insuliinravi saanud või kes juba said ühte või kahte insuliinisüsti, raviti randomiseeritud sagedusel 4 kuud Liprolog Mix 25’ga (manustati kaks korda päevas metformiiniga) ja insuliinglargiiniga (manustati üks kord päevas metformiiniga).
In two additional open-label clinical trials with Myozyme with a follow-up of 24 months, ten patients with severe late-onset Pompe disease (moderate to severe motor impairment and assisted ventilation) showed a variable response on measures of motor and respiratory functions, mostly in the form of a modest improvement (AGLU03105, AGLU04107).
Kahes täiendavas avatud kliinilises uuringus Myozyme’iga, jälgimisperioodiga 24 kuud, täheldati kümnel raskekujulise, hilise algusega Pompe tõvega (mõõduka kuni raske motoorse kahjustusega ning abistavat hingamist vajaval) patsiendil varieeruvat ravivastust motoorse talitluse ja kopsutalitluse näitajate osas; enamikul juhtudest oli paranemine mõõdukas (AGLU03105, AGLU04107).
In two additional placebo-controlled studies, improvement was seen in both nail psoriasis (TRANSFIGURE, 198 patients) and palmoplantar plaque psoriasis (GESTURE, 205 patients).
Kahes täiendavas platseebokontrolliga uuringus täheldati paranemist nii küünte psoriaasis (TRANSFIGURE, 198 patsienti) kui ka palmoplantaarses naastulises psoriaasis (GESTURE,
In two additional studies of simeprevir in combination with sofosbuvir in 413 patients, patients without cirrhosis who were taking Olysio together with sofosbuvir had a clearance rate at 12 weeks of 97%, while patients with cirrhosis had a 12 weeks clearance rate of 83%.
Kahe lisauuringus (413 patsienti), kus simepreviiri kasutati koos sofosbuviiriga, oli 12 nädalat pärast ravi lõppu viiruseta 97% tsirroosita patsientidest, kes kasutasid Olysiot koos sofosbuviiriga, ning 83% tsirroosiga patsientidest.
In two clinical studies (study B2222 and an intergroup study S0033) the daily dose of Glivec was escalated to 800 mg in patients progressing at the lower daily doses of 400 mg or 600 mg.
Kahes kliinilises uuringus (uuring B2222 ja rühmadevaheline uuring S0033) suurendati Glivec’i annust 800 mg-ni patsientidel, kellel haigus progresseerus annuste 400 mg ja 600 mg kasutamisel.
In two clinical studies in which children aged 3 to 9 years old received two 0.25 ml doses (half adult dose) or two 0.5 ml doses (adult dose) of Pandemrix, the anti-HA antibody responses 21 days after the first and the second dose were as follows:
Kahes kliinilises uuringus said 3…9-aastased lapsed kaks 0,25 ml annust (pool täiskasvanu annust) või kaks 0,5 ml annust (täiskasvanu annus) Pandemrix’i, anti-HA antikehade vastused 21 päeva pärast esimest ja teist annust olid järgmised:
In two clinical studies that enrolled males aged 10 to 18 years, 2,617 males received Cervarix and were followed-up with active safety surveillance.
Kahes kliinilises uuringus, kus osalesid meessoost isikud vanuses 10...18 aastat, said 2617 meest Cervarix’i ja neid jälgiti aktiivse ohutusseire käigus.
In two clinical studies, conducted in adolescents 11-17 years of age (study MenACWY-TT-036) and in adults 18-55 years of age (study MenACWY-TT-035), either one dose of Nimenrix or one dose of the ACWY-PS vaccine were administered.
Kahes kliinilises uuringus, mis tehti 11...17-aastastel noorukitel (uuring MenACWY-TT-036) ja 18…55-aastastel täiskasvanutel (uuring MenACWY-TT-035), manustati kas üks annus Nimenrixi või üks annus ACWY-PS-i vaktsiini.
In two clinical trials (HPV-012 & -013) performed in girls aged 10 to 14 years, all subjects seroconverted to both HPV types 16 and 18 after the third dose (at month 7) with GMTs at least 2-fold higher as compared to women aged 15 to 25 years.
Kahes 10…14-aastastel tüdrukutel läbi viidud kliinilises uuringus (HPV-012 & -013) toimus kõikidel isikutel serokonversioon HPV alatüüpide 16 ja 18 suhtes pärast kolmanda annuse manustamist (7. kuul) vähemalt kaks korda kõrgemate GMT väärtustega võrreldes 15…25-aastaste naistega.
In two clinical trials (HPV-012 & -013) performed in girls aged 10 to 14 years, all subjects seroconverted to both HPV types 16 and 18 after the third dose (at month 7) with GMTs at least 2-fold higher as compared to women aged 15 to 25 years.
Kahes 10…14-aastastel tüdrukutel läbi viidud kliinilises uuringus (HPV-012 & -13) toimus kõikidel isikutel serokonversioon HPV alatüüpide 16 ja 18 suhtes pärast kolmanda annuse manustamist (7. kuul) vähemalt kaks korda kõrgemate GMT väärtustega võrreldes 15…25-aastaste naistega.
In two clinical trials in complicated skin and soft tissues infections, 36% of patients treated with Cubicin met the criteria for systemic inflammatory response syndrome (SIRS).
Kahes kliinilises naha ja pehme koe tüsistunud infektsioonide uuringus vastasid 36% Cubicin’iga ravitud patsientidest süsteemse põletikulise vastuse sündroomi (SIRS) kriteeriumitele.
In two clinical trials of patients with nosocomial pneumonia (N=979), 60% of the clinically-evaluable Doribax-treated patients had ventilator-associated pneumonia (VAP).
Kahes haiglatekkese pneumoonia (N=979) kliinilises uuringus oli 60%-l kliiniliselt hinnatud Doribax-ravi saavatest patsientidest kunstliku kopsuventilatsiooniga seotud pneumoonia (ventilator- associated pneumonia, VAP).
In two comparative controlled trials, vaccine shedding after vaccination with Rotarix liquid formulation was comparable to that observed after vaccination with Rotarix lyophilised formulation.
Kahes kontrollitud võrdlusuuringus oli vaktsiiniviiruse eritumine võrreldav Rotarix’i vedela ja lüofiliseeritud ravimvormi puhul.
In two comparative studies conducted in subjects aged 2-10 years, one group of subjects received a dose of Nimenrix and a second group a dose of either a licensed MenC-CRM vaccine (study MenACWY-TT-081) or the licensed GlaxoSmithKline Biologicals’ plain polysaccharide meningococcal group A, C, W-135, Y (ACWY-PS) vaccine (study MenACWY-TT-038 ) as comparator.
2…10-aastastel uuritavatel tehtud kahes võrdlusuuringus manustati ühele uuritavate rühmale Nimenrixi ja teisele rühmale võrdlusravimina kas registreeritud MenC-CRM-i vaktsiini (uuring MenACWY-TT-081) või GlaxoSmithKline Biologicals tavalist polüsahhariidset serogruppide A, C, W-135, Y (ACWY-PS) vastast meningokokivaktsiini (uuring MenACWY-TT-038 ).
In two controlled double blind clinical trials, the overall rate of thromboembolic events in patients treated with desirudin 15mg s.c. b.i.d. (N=370) was half that in patients treated with a standard dose of unfractionated heparin (N=396) (p<0.0001); the rate of proximal deep venous thrombosis was only one fifth that observed with the heparin (p<0.0001).
Kahes platseebokontrolliga topeltpimedas kliinilises uuringus esines trombemboolilisi tüsistusi patsientide hulgas, keda raviti desirudiiniga 15 mg subkutaanselt kaks korda päevas (N=370) kaks korda vähem kui patsientidel, keda raviti standardannuses fraktsioneerimata hepariiniga (N=396) (p<0,0001); proksimaalsete süvaveenide tromboosi esines ainult ühel viiendikul määrast, mida esines hepariini grupis (p<0,0001).
In two crossover studies, 110 patients (who had all previously taken oral phosphate binder treatment, and most of whom took vitamin D) were treated for four or eight weeks with either Sevelamer carbonate Zentiva or Renagel, and then had their treatment switched.
Kahes ristuuringus raviti 110 patsienti (kes kõik olid varem saanud fosfaate siduvat suukaudset ravi ja kellest enamik võttis D-vitamiini) 4 või 8 nädalat kas ravimiga Sevelamer carbonate Zentiva või ravimiga Renagel ning seejärel vahetati nende ravimid omavahel.
In two dose finding studies 78 adults received an adjuvanted mock-up vaccine (H5N3 or H9N2).
Kahes annuse leidmise uuringus said 78 täiskasvanut adjuveeritud imitatsioonvaktsiini (H5N3 või H9N2).
In two double-masked, randomised vehicle-controlled studies, patients treated with NEVANAC had significantly less inflammation (aqueous cells and flare) in the early postoperative period through the end of treatment than those treated with its vehicle.
Kahes randomiseeritud platseebokontrollitud topeltmaskeeritud uuringus esines NEVANAC’iga ravitud patsientidel varases postoperatiivses perioodis kuni ravi lõpuni märkimisväärselt vähem põletikku (nn vesirakke ja helendust) kui platseebogrupi patsientidel.
In two infant trials using different dosing schedules and concomitant vaccines, the proportion of infants with protective levels of antibodies were
Kahes uuringus lastel, kus kasutati erinevaid annustamisskeeme ja samaaegselt manustatavaid vaktsiine, oli antikehade kaitsetasemega 97,5% ja 97,2% lastest; vastavate tiitrite geomeetriline keskmine oli
In two long term clinical studies conducted in adults aged 17 years to 43 years, 56 subjects had evaluable tests 15 years after the primary vaccination with Twinrix Adult; the anti-HAV seropositivity rates were 100% in both studies and the anti-HBs seroprotection rates were 89.3% and 92.9%, respectively.
Kahes 17…43-aastastel täiskasvanutel läbi viidud pikaajalises kliinilises uuringus oli 56 uuritaval hinnatavad analüüsid 15 aastat pärast esmakordset vaktsineerimist Twinrix Adult vaktsiiniga, kusjuures anti-HAV seropositiivsuse määrad olid mõlemas uuringus 100% ja anti-HBs seroprotektsiooni määrad olid vastavalt 89,3% ja 92,9%..
In two long term clinical trials, persistence of anti-HAV and anti-HBs antibodies has been demonstrated up to 10 years in children aged 12-15 years and up to 5 years in children aged 1-11 years.
Kahes pikaajalises kliinilises uuringus on tõestust leidnud anti-HAV ja anti-HBs antikehade püsimine kuni 10 aasta jooksul lastel vanuses 12...15 aastat ja kuni 5 aasta jooksul lastel vanuses 1...11 aastat..
In two long-term follow-up studies the effect of Exforge was maintained for over one year.
Kahes pikaajalises jätku-uuringus püsis Exforge’i toime ühe aasta jooksul.
In two main studies involving 596 adults with atrial fibrillation, Brinavess was compared with placebo (a dummy treatment).
Kahes põhiuuringus, milles osales 596 kodade virvendusega täiskasvanut, võrreldi Brinavessi platseeboga (näiv ravim).
In two main studies involving 652 adults with VMA and decreased vision, patients were given a single intravitreal injection of 0.125 mg Jetrea or a placebo injection (a dummy treatment).
Kahes põhiuuringus, milles osales 652 vitreomakulaarse adhesiooni ja nägemise halvenemisega täiskasvanut, tehti patsientidele üks 0,125 mg Jetreat või platseebot (näiv ravim) sisaldav intravitreaalne süst.
In two main studies Yellox was compared with placebo (a dummy treatment) in 527 patients with inflammation following cataract surgery.
Kahes põhiuuringus võrreldi Yelloxit platseeboga (näiv ravim) 527 patsiendil, kellel oli pärast katarakti operatsiooni tekkinud silmapõletik.
In two multicenter, randomized, double-blind, placebo-controlled pivotal studies 234 subjects with a recent history of frequent heartburn were treated with 20 mg esomeprazole for 4 weeks.
Kahes randomiseeritud topeltpimedas platseebokontrolliga uuringus raviti 4 nädala jooksul 20 mg esomeprasooliga 234 isikut, kes kaebasid sagedasi kõrvetisi.
In two of the studies, Relvar Ellipta was compared with fluticasone furoate or fluticasone propionate inhalation powder alone or placebo (dummy treatment).
Uuringutest kahes võrreldi Relvar Elliptat flutikasoonfuroaadi või flutikasoonpropionaadi inhalatsioonipulbriga nende kasutamisel ainsa ravimina või platseeboga (näiv ravim).
In two of the studies, Revinty Ellipta was compared with fluticasone furoate or fluticasone propionate inhalation powder alone or placebo (dummy treatment).
Uuringutest kahes võrreldi ravimit Revinty Ellipta flutikasoonfuroaadi või flutikasoonpropionaadi inhalatsioonipulbriga nende kasutamisel ainsa ravimina või platseeboga (näiv ravim).
In two of the studies, which involved previously untreated patients,, around 80% (419 out of 521) of patients taking Olysio tested negative for hepatitis C 12 weeks after the end of treatment, compared with 50% (132 out of 264) of patients on placebo.
Kahes uuringus, kus osalesid varem ravimata patsiendid, oli neid, kelle vereanalüüsi tulemus oli 12 nädalat pärast ravi lõppu C-hepatiidi suhtes negatiivne, Olysio rühmas ligikaudu 80% (419 patsienti 521st) ja platseeborühmas 50% (132 patsienti 264st).
In two open- label, follow-up studies over a subsequent 12 months, the rate of clinically relevant augmentation was 2.9%.
Kahes avatud jätku-uuringus (järgneva 12 kuu jooksul) oli kliiniliselt olulise augmentatsiooni määr 2,9%.
In two open-label randomised trials, a total of 817 previously untreated patients and 552 patients with relapsed/refractory CLL were randomised to receive either FC chemotherapy (fludarabine 25 mg/m2, cyclophosphamide 250 mg/m2, days 1-3) every 4 weeks for 6 cycles or MabThera in combination with FC (R-FC).
Kahes avatud randomiseeritud uuringus randomiseeriti kokku 817 eelnevalt ravi mittesaanud ja 552 retsidiveerunud/refraktaarse KLL patsienti saama kas FC kemoteraapiat (fludarabiin 25 mg/m2, tsüklofosfamiid 250 mg/m2, päevadel 1...3) iga 4 nädala järel 6 tsüklit või MabThera’t kombinatsioonis FC-ga (R-FC).
In two open-label randomised trials, a total of 817 previously untreated patients and 552 patients with relapsed/refractory CLL were randomised to receive either FC chemotherapy (fludarabine 25 mg/m2, cyclophosphamide 250 mg/m2, days 1-3) every 4 weeks for 6 cycles or MabThera in combination with FC (R-FC).
Kahes avatud randomiseeritud uuringus randomiseeriti kokku 817 eelnevalt ravi mittesaanud ja 552 retsidiveerunud/refraktaarse kroonilise lümfoidse leukeemiaga patsienti saama kas FC kemoteraapiat (fludarabiin 25 mg/m2, tsüklofosfamiid 250 mg/m2, päevadel 1...3) iga 4 nädala järel 6 tsüklit või MabThera’t kombinatsioonis FC-ga (R-FC).
In two other double-blind, randomized, placebo-controlled Phase III studies BO18192 (SATURN) and BO25460 (IUNO); Tarceva was administered as maintenance after first-line chemotherapy.
Kahes teises topeltpimedas, randomiseeritud, platseebokontrollitud III faasi uuringus BO18192 (SATURN) ja BO25460 (IUNO); Tarceva’t manustati säilitusravina pärast esmavaliku keemiaravi.
In two patients receiving Invirase 600 mg three times daily, cerebrospinal fluid concentrations of saquinavir were negligible when compared to concentrations from matching plasma samples.
Kahel patsiendil, kellele manustati Invirase’t annustes 600 mg kolm korda päevas, ei erinenud sakvinaviiri kontsentratsioon tserebrospinaalvedelikus oluliselt võrreldes vastava plasmakontsentratsiooniga.
In two phase 3 randomised placebo-controlled studies, levetiracetam was administered as concomitant AED in about 20 % of the patients.
Kahes III faasi randomiseeritud platseebokontrolliga uuringus manustati levetiratsetaami samaaegselt kasutatava epilepsiavastase ravimina umbes 20%-l patsientidest.
In two phase II single-arm clinical trials in patients with giant cell tumour of bone, ONJ occurred in 2.3% (12 of 523) of patients treated with XGEVA (median overall exposure of 20.3 months; range: 0 - 83.4).
Kahes II faasi, kontrollrühmata kliinilises uuringus hiidrakulise luukasvajaga patsientidega tekkis lõualuu osteonekroos 2,3% (12/523) XGEVA’ga ravitud patsientidest (ravi kogukestuse mediaan oli 20,3 kuud; vahemik: 0...83,4).
In two phase III double-blind studies in a total of 376 patients with Parkinson’s disease and end-of- dose motor fluctuations, entacapone or placebo was given with each levodopa/dopa decarboxylase inhibitor dose.
Entakapooni või platseebot manustati koos levodopa/dopa dekarboksülaasi inhibiitori iga annusega kahes III faasi topeltpimedas uuringus kokku 376 patsiendile, kellel esinesid Parkinsoni tõbi ja toimelõpu fenomeniga fluktuatsioonid.
In two Phase III placebo-controlled studies, 353 patients with multiple myeloma were exposed to the lenalidomide/dexamethasone combination and 351 to the placebo/dexamethasone combination.
Kahes III faasi platseebokontrolliga uuringus said 353 hulgimüeloomiga patsienti kombinatsioonravi lenalidomiidi/deksametasooniga ja 351 patsienti kombinatsioonravi platseebo/deksametasooniga.
In two Phase III randomised-controlled studies patients with non-Hodgkin’s lymphoma or multiple myeloma received Mozobil 0.24 mg/kg or placebo on each evening prior to apheresis.
Kahes randomiseeritud platseebokontrolliga III faasi uuringus manustati mitte-Hodgkini lümfoomi või hulgimüeloomiga patsientidele igal õhtul enne afereesiprotseduuri 0,24 mg/kg Mozobil’i või platseebot.
In two randomised, cross over clinical studies, sevelamer carbonate has been shown to be therapeutically equivalent to sevelamer hydrochloride and therefore effective in controlling serum phosphorus in CKD patients on haemodialysis.
Kahes randomiseeritud kliinilises ristuuringus on näidatud sevelameerkarbonaadi terapeutilist ekvivalentsust sevelameervesinikkloriidiga, manustatuna kolm korda päevas nii tablettide kui pulbri kujul, ning seega selle efektiivsust seerumi fosforitaseme kontrollimisel kroonilise neeruhaigusega hemodialüüsipatsientidel.
In two randomised, double-blind studies with a total of 1,132 patients receiving moderately emetogenic chemotherapy that included cisplatin ≤50 mg/m2, carboplatin, cyclophosphamide
Kahes randomiseeritud topeltpimedas uuringus osalenud kokku 1132 patsienti said mõõdukalt oksendamist põhjustavat keemiaravi, mis sisaldas tsisplatiini ≤ 50 mg/m2, karboplatiini, tsüklofosfamiidi  1500 mg/m2 ja doksorubitsiini  25 mg/m2; võrreldi palonosetrooni
In two separate 12 week pivotal trials (Trials 1 and 2), ospemifene was associated with a statistically significant mean decrease from baseline in the percentage of parabasal cells and vaginal pH and a statistically significant mean increase from baseline in the percentage of superficial cells, compared with placebo (P<0.001 for each parameter) at weeks 4 and 12.
Kahes erinevas 12-nädalases keskses uuringus (1. ja 2. uuring) seostati ospemifeeni 4. ja 12. nädalal statistiliselt olulise keskmise langusega parabasaalsete rakkude osakaalus ja tupe pH-s võrreldes algnäitajatega ning statistiliselt olulise keskmise tõusuga pindmiste rakkude osakaalus võrreldes algnäitajatega vs platseebo (p < 0,001 iga parameetri kohta).
In two studies conducted in special populations (older patients and patients with or at high risk for cardiovascular disease), canagliflozin was added to patients’ current stable diabetes treatments (diet, monotherapy, or combination therapy).
Kahes uuringus, mis viidi läbi patsientide erirühmades (eakad patsiendid ja suure kardiovaskulaarse riskiga patsiendid), lisati kanagliflosiin patsientide olemasolevale diabeedi püsiravile (dieet, monoteraapia või kombinatsioonravi).
In two studies evaluating canagliflozin as an add-on to metformin, the reductions in HbA1c levels after 26 weeks was 0.91 to 1.16 percentage points higher with canagliflozin than with placebo (a dummy treatment) when added to metformin and canagliflozin achieved similar reductions to two other diabetes medicines, glimepiride and sitagliptin, after 52 weeks of treatment.
Kahes uuringus, kus hinnati metformiiniravile lisatud kanagliflosiini kasutamist, vähenes HbA1c sisaldus 26 nädala järel kanagliflosiini ravirühmas 0,91–1,16% võrra enam kui platseebo (näiv ravim) rühmas; kanagliflosiiniga saavutati samalaadne vähenemine 52-nädalase ravi järel veel kahe diabeediravimiga, glimepiriidi ja sitagliptiiniga.
In two studies in healthy volunteers, co-administration of Kepivance and heparin resulted in approximately 5 times higher systemic exposure to palifermin, due to a lower volume of distribution.
Kahes uuringus leiti tervetel vabatahtlikel, et Kepivance’i ja hepariini samaaegsel manustamisel tekkis väiksema jaotusruumala tõttu ligikaudu viis korda suurem palifermiini süsteemne toime.
In two studies prolonged-release exenatide 2 mg once weekly has been compared to immediate-release exenatide 5 mcg given twice daily for 4 weeks followed by immediate-release exenatide 10 mcg given twice daily.
Kahes uuringus võrreldi toimeainet prolongeeritult vabastava eksenatiidi 2 mg annust üks kord nädalas toimeainet koheselt vabastava eksenatiidi annusega 5 µg kaks korda ööpäevas 4 nädala jooksul ning seejärel jätkati annusega 10 µg toimeainet koheselt vabastavat eksenatiidi kaks korda ööpäevas.
In two studies, Evra was compared with combined oral contraceptives: in one study, the comparator was a ‘monophasic’ contraceptive (pills containing constant amounts of the active substances over the first three weeks of the treatment cycle) and in the other study, they were ‘triphasic’ (with the amount of the active substances in the pills varying through the treatment cycle).
Kahes uuringus võrreldi Evra toimet kombineeritud suukaudsete rasestumisvastaste vahenditega: ühes uuringus oli võrdlusravimiks ühefaasiline rasestumisvastane preparaat (ravimid, mille toimeainete sisaldus oli ravitsükli kolme esimese nädala kestel ühesuguse), teises kasutati kolmefaasilist vahendit (toimeainete sisaldus muutub olenevalt tsükli järgust).
In two studies, Gilenya was compared with placebo (a dummy treatment) over two years in 2,355 patients with relapsing-remitting MS.
Kahes uuringus võrreldi Gilenyat platseeboga (näiv ravim) enam kui kahe aasta jooksul 2355 relapside ja remissioonidega hulgiskleroosiga patsiendil.
In two trials conducted in older adolescents and adults, 95.6-97.5 % of vaccinees developed a protective level of antibodies, with geometric mean titres in these trials ranging from 535 – 793 IU/l.
Kahes uuringus vanematel noorukitel ja täiskasvanutel tekkis 95,6%...97,5% vaktsineeritutel antikehade kaitsetase ning tiitrite geomeetriline keskmine oli nendes uuringutes 535 RÜ/l...793 RÜ/l.
In type 1 diabetes mellitus, Toujeo must be combined with short-/rapid-acting insulin to cover mealtime insulin requirements.
tüüpi suhkurtõve korral peab Toujeo’d kombineerima kiire- või lühitoimelise insuliiniga, et katta söögiaegset insuliinivajadust.
In type 1 diabetes mellitus, Tresiba must always be used in combination with meal-related rapid acting insulin products.
I tüüpi suhkurtõve puhul tuleb Tresiba't alati kombineerida söögiaegadega seotud kiiretoimeliste insuliini ravimpreparaatidega.
In type 1 diabetes mellitus, Tresiba must always be used in combination with meal-related rapid acting insulin products.
I tüüpi suhkurtõve puhul tuleb Tresiba't alati kombineerida söögiaegadega seotud kiiretoimeliste insuliinipreparaatidega.
In type 1 diabetes, the dosage varies between 0.5 and 1.0 IU/kg (0.7 and 1.0 IU/kg in children before puberty), in type 2 diabetes the dosage is 0.3 to 0.6 IU/kg.
I tüüpi suhkurtõve puhul on annus vahemikus 0,5–1,0 IU/kg (murdeeaeelikutel 0,7–1,0 IU/kg), II tüüpi suhkurtõve puhul on annus 0,3– 0,6 IU/kg.