natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Overall survival was statistically significantly improved in patients receiving Cyramza plus paclitaxel compared with those receiving placebo plus paclitaxel (HR 0.807; 95% CI: 0.678 to 0.962; p=0.0169).
Cyramza’t pluss paklitakseeli saanud patsientide üldine elulemus oli statistiliselt oluliselt parem võrreldes platseebot pluss paklitakseeli saanud patsientidega (riski suhtarv 0,807; 95%CI: 0,678 kuni 0,962; p=0,0169).
Overall Survival – Follow-up analysis7
Üldine elulemus – järelkontrolli analüüs7
Overall Survival – Patients with Distant Metastases
Üldine elulemus – kaugmetastaasidega patsiendid
Overall Survival – Primary analysis6
Üldine elulemus – esmane analüüs6
Overall survival*
Üldine elulemus
Overall Survival, Median months
Üldise elulemuse mediaan kuudes
Overall survival, median, months (95% CI)
Üldine elulemus, mediaan, kuud (95% CI)
Overall Survival1
Üldine elumus1
Overall Survival: OS ranged from 31% to 81% with a follow-up ranging from 7.3 up to 120 months.
Üldine elulemus: üldine elulemus oli vahemikus 31…87%, kusjuures jälgimisperiood oli 7,3–120 kuud.
Overall survivala
Üldine elulemusa
Overall survivalb
Üldine elulemus
Overall survivalc
Üldine elulemus
Overall Survivalc
Üldine elulemusc
Overall Survivalc [median (95% CI)] months
Üldine elulemusc [mediaan (95% CI)] kuudes
Overall Survivald
Üldine elulemusd
Overall Survivalg
Üldine elulemusg
Overall SVR d
Üldine SVR d
Overall SVR12 ratea
Üldine SVR12 määr a
Overall the effect on heart rate over time did not show a consistent pharmacodynamic effect of Ultibro Breezhaler.
Üldine toime südame löögisagedusele ei näidanud aja jooksul püsivat Ultibro Breezhaler’i farmakodünaamilist toimet.
Overall the effect on heart rate over time did not show a consistent pharmacodynamic effect of Ulunar Breezhaler.
Üldine toime südame löögisagedusele ei näidanud aja jooksul püsivat Ulunar Breezhaler’i farmakodünaamilist toimet.
Overall the effect on heart rate over time did not show a consistent pharmacodynamic effect of Xoterna Breezhaler.
Üldine toime südame löögisagedusele ei näidanud aja jooksul püsivat Xoterna Breezhaler’i farmakodünaamilist toimet.
Overall the percentage of antibody positive patients was consistent across clinical trials.
Üldiselt oli antikehadega patsientide protsent kliiniliste uuringute lõikes ühtlane.
Overall the proportion of subjects with a 50% reduction in seizure frequency was 23%, 34%, and 40% for placebo, lacosamide 200 mg/day and lacosamide 400 mg/day.
Krampide sagedus vähenes 50% võrra 23% platseeboravimit, 34% lakosamiidi 200 mg/päevas ja 40% lakosamiidi 400 mg/päevas saanutel.
Overall Treatment Success
Üldine ravi efektiivsus
Overall Treatment Success by Neutropenic Status
Üldine ravi efektiivsus neutropeenilise staatuse järgi
Overall Treatment Success in the Per Protocol Set, Invasive Candidiasis Study
Üldine ravi efektiivsus protokollijärgses rühmas, invasiivse kandidoosi uuring
Overall* ITT
Üldine* ITT
Overall, 1.3% of aripiprazole- treated patients reported cerebrovascular adverse reactions compared with 0.6% of placebo-treated patients in these trials.
Tserebrovaskulaarseid kõrvaltoimeid kirjeldati nendes uuringutes ühtekokku 1,3 % aripiprasooliga ravitud patsientidest võrreldes 0,6 % platseebot saanud patsientidel.
Overall, 1.3% of aripiprazole-treated patients reported cerebrovascular adverse reactions compared with 0.6% of placebo-treated patients in these trials.
Tserebrovaskulaarseid kõrvaltoimeid kirjeldati nendes uuringutes ühtekokku 1,3 % aripiprasooliga ravitud patsientidest võrreldes 0,6 % platseebot saanud patsientidel.
Overall, 31 % and 25 % of the encounters in the respective groups occurred during the FES.
Üldiselt leidis 31% ja 25% pöördumistest vastavates gruppides aset FES-i uuringu ajal.
Overall, 48/51 patients (94%) had no evidence of cancer recurrence, 1 patient had possible cancer recurrence (although it was not clear whether this patient had a true recurrence or persistent tumour from the regional disease noted at the start of the original study), and 2 patients could not be assessed.
Kokkuvõttes puudusid 48/51 patsiendil (94%)tõendid vähi retsidiivi kohta, 1 patsiendil oli võimalik vähi retsidiiv (kuigi ei olnud selge, kas antud patsiendi puhul oli tegemist tõelise retsidiivi või persisteeriva kasvajaga algse uuringu alul tuvastatud regionaalsest haigusest) ning 2 patsienti ei olnud võimalik hinnata.
Overall, 54% of patients had a persistent complication, 9% had concurrent bacteraemia and 23% were infected with a levofloxacin resistant uropathogen at baseline.
Kokku oli ravi alguses 54%-l patsiendil püsivad tüsistused, 9%-l kaasuv baktereemia ning 23%-l kaasuv infektsioon levofloksatsiinile resistentse uropatogeeniga.
Overall, 69 patients received a total cumulative dose of 2.04 g.
Kokku 69 patsienti said kumulatiivse annusena 2,04 g.
Overall, 7% of the MRCC population had either clinical or laboratory evidence of treatment-emergent hypothyroidism.
Üldse esines MRCC uuringupopulatsioonis 7% ravist tingitud hüpotüreoidismi kliinilisi või laboratoorseid leide.
Overall, 71.6% of patients were categorized at high or very high CV risk and not at their LDL-C target.
Kokku 71,6% patsientidest oli südame- veresoonkonna haigusrisk määratletud kõrge või väga kõrgena ning LDL-C kolesterooli sihtväärtus saavutamata.
Overall, 76% of patients achieved and maintained the target dose of Neparvis 200 mg twice daily without any dose interruption or down-titration over 12 weeks.
Neparvis’e eesmärkannuse 200 mg kaks korda ööpäevas saavutas ja säilitas kokku 76% patsientidest, kellel ei olnud 12 nädala jooksul ühtegi ravikatkestust ega annuse vähendamist.
Overall, 78% (95% confidence limits from 63-90%) of the approximately 1,000 strains were potentially susceptible to vaccine-induced antibodies.
Leiti, et kokku 78% (95% usaldusvahemik alates 63–90%-st) ligikaudu 1000-st tüvest on potentsiaalselt vastuvõtlikud vaktsiini toimel tekkinud antikehade suhtes.
Overall, 8 (13.3%) of 60 treated patients experienced one or more infusion reactions, with 4 of 22 (18.2%) in the q8 week and 3 of 23 (13.0%) in the q12 week treatment maintenance group.
Ü ldiselt esines infusioonireaktsioone üks kord või enam 8 patsiendil 60-st (13,3%), säilitusravi grupis 4 patsiendil 22-st (18,2%), kes said infusioonravi iga 8 nädala järel ja 3patsiendil 23-st (13,0%), kes said infusioonravi iga 12 nädala järel.
Overall, a higher proportion of patients receiving infliximab monotherapy experienced an infusion-related reaction compared to patients receiving infliximab with concomitant immunomodulators.
Kokkuvõtvalt – infliksimabi monoteraapiat saanutest koges infusioonireaktsiooni suurem osa patsientidest võrreldes infliksimabi koos immunomodulaatoritega saanud patsientidega.
Overall, a higher proportion of patients receiving infliximab monotherapy experienced an infusion-related reaction compared to patients receiving infliximab with concomitant immunomodulators.
Kokkuvõtvalt – suurem osa infliksimabi monoteraapiat saanud patsientidest koges infusioonireaktsiooni võrreldes infliksimabi koos immunomodulaatoritega saanud patsientidega.
Overall, a significantly greater proportion of eltrombopag subjects (40%) compared with placebo subjects (3%) achieved the primary endpoint (Odds Ratio: 18.0 [95% CI: 2.3, 140.9] p < 0.001) which was similar across the three age cohorts (Table 6).
Kokkuvõttes saavutas esmase tulemusnäitaja oluliselt suurem osakaal eltrombopaagiga ravitud patsiente (40 %) võrreldes platseeborühmaga (3 %) (riskisuhe: 18,0 [95 % CI: 2,3; 140,9] p < 0,001), see tulemus oli kõigis kolmes vanusekohordis sarnane (tabel 6).
Overall, a significantly greater proportion of eltrombopag subjects (62%) compared with placebo subjects (32%) met the primary endpoint (Odds Ratio: 4.3 [95% CI: 1.4, 13.3] p=0.011).
Kokkuvõttes saavutas esmase tulemusnäitaja oluliselt suurem osakaal eltrombopaagiga ravitud patsiente (62 %) võrreldes platseeborühmaga (32 %) (riskisuhe: 4,3 [95 % CI: 1,4; 13,3] p = 0,011).
Overall, approximately 19 of the subjects in each treatment group had at least 1 prevalent vertebral fracture at baseline.
Mõlemas uuringugrupis oli umbes 19%-l patsientidest enne uuringusse lülitamist esinenud vähemalt üks lülisamba murd.
Overall, between 95 and 100% of the infants had antibodies to diphtheria, tetanus, pertussis, hepatitis B virus, polioviruses, and Hib, one month after the first vaccination course.
Üldiselt olid 95–100%-l lastest tekkinud difteeria-, teetanuse-, läkaköha-, B-hepatiidi viiruse, polioviiruste- ja Hib-vastased antikehad ühe kuu möödumisel pärast esmast vaktsineerimist.
Overall, between 95 and 100% of the infants had protective levels of antibodies to diphtheria, tetanus, pertussis, hepatitis B and Hib, one month after the first vaccination course.
Üks kuu pärast vaktsineerimiskuuri oli 95–100% väikelastest difteeria, teetanuse, läkaköha, B-hepatiidi ja Hib-bakteri vastaseid antikehi kaitsval tasemel.
Overall, cholic acid treatment results for about 60 patients with 3β-Hydroxy-Δ5-C27-steroid oxidoreductase deficiency are reported in the literature.
Kokku on kirjanduses avaldatud ligikaudu 60 3β- hüdroksü-Δ5-C27-steroidi oksidoreduktaasi puudulikkusega patsiendi koolhappe ravitulemused.
Overall, Cmax and AUC increased approximately dose- proportionally in the dose range studied (120 mg to 360 mg).
Kokkuvõttes tõusid Cmax ja AUC uuritud annuste vahemikus (120 mg kuni 360 mg) proportsionaalselt annuste suurusele.
Overall, considerable inter- and intra-subject variability was observed in the pharmacokinetics of raltegravir (see sections 4.5 and 5.2).
Üldiselt oli täheldatav arvestatav inimestevaheline ja individuaalne varieeruvus raltegraviiri farmakokineetika osas (vt lõigud 4.5. ja 5.2).
Overall, considerable inter- and intra-subject variability was observed in the pharmacokinetics of raltegravir (see sections 4.5 and 5.2).
Üldiselt täheldati raltegraviiri farmakokineetikas märkimisväärset intra- ja interindividuaalset varieeruvust (vt lõigud 4.5 ja 5.2).
Overall, Cymbalta’s efficacy has been demonstrated at daily doses between 60 and 120 mg in a total of five out of seven randomised, double-blind, placebo-controlled, fixed dose acute studies in adult outpatients with major depressive disorder.
Üldiselt on Cymbalta ööpäevaste annuste 60...120 mg efektiivsus tõestatud depressiooniga täiskasvanud ambulatoorsete patsientidega läbi viidud seitsmest randomiseeritud, topeltpimedast, platseebo-kontrollitud, fikseeritud annuse akuutsest uuringust kokku viies uuringus.
Overall, due to the pharmacokinetic interaction and possible pharmacodynamic interaction, calcium antagonists with depressant effects on sinus and atrio-ventricular node such as verapamil and diltiazem should be used with caution when associated with dronedarone.
Üldiselt peab farmakokineetilise koostoime ja võimaliku farmakodünaamilise koostoime tõttu siinussõlmele ja atrio-ventrikulaarsõlmele pärssivalt mõjuvaid kaltsiumi antagoniste (verapamiil, diltiaseem) kasutama koos dronedarooniga ettevaatlikult.
Overall, Duloxetine Lilly’s efficacy has been demonstrated at daily doses between 60 and 120 mg in a total of five out of seven randomised, double-blind, placebo-controlled, fixed dose acute studies in adult outpatients with major depressive disorder.
Üldiselt on Duloxetine Lilly ööpäevaste annuste 60...120 mg efektiivsus tõestatud depressiooniga täiskasvanud ambulatoorsete patsientidega läbi viidud seitsmest randomiseeritud, topeltpimedast, platseebo-kontrollitud, fikseeritud annuse akuutsest uuringust kokku viies uuringus.
Overall, duloxetine’s efficacy has been demonstrated at daily doses between 60 and 120 mg in a total of five out of seven randomised, double-blind, placebo-controlled, fixed dose acute studies in adult outpatients with major depressive disorder.
Üldiselt on duloksetiini ööpäevaste annuste 60...120 mg efektiivsus tõestatud depressiooniga täiskasvanud ambulatoorsete patsientidega läbi viidud seitsmest randomiseeritud, topeltpimedast, platseebokontrolliga, fikseeritud annuse akuutsest uuringust kokku viies uuringus.
Overall, duloxetine’s efficacy has been demonstrated at daily doses between 60 and 120 mg in a total of five out of seven randomised, double-blind, placebo-controlled, fixed dose acute studies in adult outpatients with major depressive disorder.
Üldiselt on Duloxetine Mylan’i ööpäevaste annuste 60−120 mg efektiivsus tõestatud depressiooniga ambulatoorsete täiskasvanud patsientidega läbi viidud seitsmest randomiseeritud, topeltpimedast, platseeboga kontrollitud, fikseeritud annuse akuutsest uuringust kokku viies uuringus.
Overall, Faslodex at the 250 mg monthly dose was at least as effective as anastrozole in terms of progression- free survival, objective response, and time to death.
Faslodex annuses 250 mg/kuus oli vähemalt sama efektiivne kui anastrosool alljärgnevate näitajate osas: progressioonivaba elulemus, objektiivne ravivastus ja aeg patsiendi surmani.
Overall, fewer Ferriprox-treated patients than deferoxamine-treated patients showed a worsening of cardiac dysfunction from first assessment to last assessment (4% vs.
Kokkuvõttes tuvastati südame väärtalitluse halvenemist esimese ja viimase hindamise vahelisel perioodil Ferriproxiga ravitud patsientidel vähem kui deferoksamiiniga ravitud patsientidel (4% võrrelduna 20%m p=0,007).
Overall, for each vaccine serotype at least 97.6% of subjects achieved ELISA antibody concentrations ≥ 0.2µg/ml and at least 91.9% achieved OPA titres ≥ 8.
Üldiselt saavutati vähemalt 97,6% uuritavatest ELISA meetodil antikehakontsentratsioonid ≥ 0,2 µg/ml ja vähemalt 91,9% OPA tiitrid ≥ 8 vaktsiini kõigi serotüüpide osas.
Overall, from five studies analysed based on 65 ALL patients exposed to Oncaspar using the highest therapeutic response during the entire study, complete remission were observed in 30 patients (46%), partial remission in 7 patients (11%) and haematological improvement in 1 patient (2%).
Viie uuringu peale kokku, mida analüüsiti 65 ALL-i patsiendi põhjal, kellele manustati Oncaspari, kasutades kogu uuringu vältel kõrgeimat ravivastust, täheldati täielikku remissiooni 30 patsiendil (46%), osalist remissiooni 7 patsiendil (11%) ja hematoloogilist paranemist 1 patsiendil (2%).
Overall, in both studies, patients who received Viraferon plus ribavirin, were less likely to respond than patients who received pegylated interferon alfa-2b with ribavirin.
Üldiselt oli mõlemas uuringus ravivastuse saavutamine vähem tõenäoline neil patsientidel, kes said Viraferon’d pluss ribaviriini võrreldes patsientidega, kes said pegüleeritud interferooni alfa-2b koos ribaviriiniga.
Overall, in the group receiving Oncaspar, all grade of hypersensitivity was 9.8%, anaphylactic reactions was 19.6%, and pancreatitis 5.9%.
Üldiselt oli Oncaspari saavas rühmas ülitundlikkuse tase 9,8%, anafülaktilisi reaktsioone oli 19,6% ja pankreatiiti 5,9%.
Overall, in the studies of general populations, 81% of patients reported that Cialis ‘on demand’ improved their erections as compared to 35% of those taking placebo.
Kokkuvõttes teatas 81% põhirühma patsientidest, et vajaduse korral manustatud Cialis parandas nende erektsioonivõimet, platseeborühmas väitis sama 35%.
Overall, ketoconazole was shown to be an effective drug for normalising cortisol levels in all causes of Cushing’s syndrome and, if tolerated, ketoconazole treatment can be maintained for a long period.
Üldiselt on ketokonasool olnud tõestatult efektiivne ravim kortisooli taseme normaliseerimiseks kõigist põhjustest tingitud Cushingi sündroomi korral ja, kui seda talutakse, võib ketokonasooliga ravi jätkata pika aja vältel.
Overall, mean dose- and weight- normalised exposure values for riociguat were higher in subjects with renal impairment compared to subjects with normal renal function.
Üldiselt olid riotsiguaadi keskmised annusele ja kaalule normaliseeritud plasmataseme väärtused neerukahjustusega uuritavatel kõrgemad kui normaalse neerufunktsiooni korral.
Overall, most adverse reactions were considered to be mild or moderate in severity.
Üldiselt loeti enamikku kõrvaltoimetest raskusastmelt kergeteks või mõõdukateks.
Overall, quality of life (QoL) and clinical benefit results consistently indicated improvement in favor of the TCF arm.
Global Quality of Life näitajate osas puudusid statistilised erinevused ravigruppide vahel.
Overall, reports were more common after IV administration.
Üldiselt esines seda sagedamini ravimi i.v. manustamisel.
Overall, the additional reduction was 0.58 percentage points with a combination providing 5 mg of empagliflozin twice daily, and 0.62 percentage points with the
HbA1c sisaldus vähenes veel 0,58 protsendipunkti kombinatsioonraviga, mille käigus manustati 5 mg empagliflosiini kaks korda ööpäevas, ja 0,62 protsendipunkti 12,5 mg annusega.
Overall, the adverse events were generally similar between the two treatment groups (sildenafil plus bosentan vs. bosentan alone), and consistent with the known safety profile of sildenafil when used as monotherapy (see sections 4.4 and 4.5).
Kokkuvõttes olid kahe ravirühma (sildenafiil koos bosentaaniga vs. ainult bosentaan) kõrvaltoimed üldiselt sarnased ja kooskõlas sildenafiili monoteraapia teadaoleva ohutusprofiiliga (vt lõigud 4.4 ja 4.5).
Overall, the adverse reactions reported in the paediatric ulcerative colitis trial (C0168T72) and adult ulcerative colitis (ACT 1 and ACT 2) studies were generally consistent.
Ü ldiselt täheldati nii haavandilise koliidiga laste uuringus (C0168T72) kui haavandilise koliidiga täiskasvanute uuringutes (ACT 1 ja ACT 2) sarnaseid kõrvaltoimeid.
Overall, the CHMP decided that Zaltrap’s benefits are greater than its risks and recommended that it be given marketing authorisation.
Üldkokkuvõttes otsustas inimravimite komitee, et Zaltrapi kasulikkus on suurem kui sellega kaasnevad riskid, ja soovitas anda ravimi müügiloa.
Overall, the company presented the results of nine main studies involving a total of almost 9,000 patients with essential hypertension.
Ettevõtte esitas kokku ligi 9000 essentsiaalse hüpertensiooniga patsienti hõlmanud 9 põhiuuringu tulemused.
Overall, the data derived from this study are too limited to draw any definitive conclusions on the comparison of emtricitabine plus tenofovir disoproxil fumarate versus tenofovir disoproxil fumarate, (see Table 7 below).
Sellest uuringust tuletatud andmed on üldiselt liiga piiratud, et teha kindlaid järeldusi emtritsitabiini ja tenofoviirdisoproksiilfumaraadi koos kasutamise võrdlemiseks ainult tenofoviirdisoproksiilfumaraadi kasutamisega (vt allpool tabel 7).
Overall, the data derived from this study are too limited to draw any definitive conclusions on the comparison of emtricitabine plus tenofovir disoproxil fumarate versus tenofovir disoproxil fumarate, (see Table 8 below).
Sellest uuringust tuletatud andmed on üldiselt liiga piiratud, et teha kindlaid järeldusi emtritsitabiini ja tenofoviirdisoproksiilfumaraadi koos kasutamise võrdlemiseks ainult tenofoviirdisoproksiilfumaraadi kasutamisega (vt allpool tabel 8).
Overall, the disease-free interval was 7 months (2 to 16 months).
Üldine haigusvaba intervall oli 7 kuud (vahemikus 2–16 kuud).
Overall, the effect of Eperzan in reducing HbA1c varied between 0.6 and 0.9%.
Üldkokkuvõttes oli Eperzani toime HbA1c sisalduse vähendamisel vahemikus 0,6–0,9%.
Overall, the effects of the 150 and 300 microgram doses of Hirobriz Breezhaler were similar, but the results showed that the 300 microgram dose may provide better relief in patients with more severe disease.
Hirobriz Breezhaleri 150 ja 300 µg annuste toime oli üldiselt sarnane, kuid tulemused näitasid, et 300 µg annus leevendab raskema haigusega patsientide sümptomeid rohkem.
Overall, the effects of the 150 and 300 microgram doses of Onbrez Breezhaler were similar, but the results showed that the 300 microgram dose may provide better relief in patients with more severe disease.
Onbrez Breezhaleri 150 ja 300 µg annuste toime oli üldiselt sarnane, kuid tulemused näitasid, et 300 µg annus leevendab raskema haigusega patsientide sümptomeid rohkem.
Overall, the effects of the 150 and 300 microgram doses of Oslif Breezhaler were similar, but the results showed that the 300 microgram dose may provide better relief in patients with more severe disease.
Oslif Breezhaleri 150 ja 300 µg annuste toime oli üldiselt sarnane, kuid tulemused näitasid, et 300 µg annus leevendab raskema haigusega patsientide sümptomeid rohkem.
Overall, the efficacy and safety profile of Kineret is comparable in adult and paediatric CAPS patients.
Kinereti efektiivsus ja ohutusprofiil on täiskasvanud CAPS-iga patsientide ja CAPS-iga laste puhul üldiselt sarnane.
Overall, the efficacy results for these paediatric patients appeared consistent with what was observed in patients enrolled in aHUS pivotal Studies C08-002 and C08-003 (Table 6).
Kokkuvõtlikult võib öelda, et efektiivsuse tulemused nendel lastel olid kooskõlas efektiivsuse tulemustega patsientidel, kes olid kaasatud aHUS’i pöördelise tähtsusega uuringutesse C08-002 ja C08-003 (Tabel 6).
Overall, the efficacy, safety and tolerability profile of Ilaris in elderly patients ≥ 65 years of age was comparable to patients < 65 years of age.
Üldiselt oli Ilaris’e efektiivsuse, ohutuse ja taluvuse profiil eakatel ≥ 65 aasta vanustel patsientidel võrreldav < 65 aasta vanuste patsientidega.
Overall, the exposure in children was similar to that observed in adults receiving Viramune prolonged-release in study 1100.1486.
Üldiselt oli uuringus 1100.1486 prolongeeritult vabanevat Viramune’i saanud lastel tsirkuleeriva aine kogus sarnane täiskasvanutel täheldatule.
Overall, the frequency and type of adverse reactions were similar for Plenadren once daily modified- release tablets and hydrocortisone tablets given three times daily in a 12-week study.
12 nädalat kestnud uuringus oli Plenadreni 1 kord ööpäevas võetavate, toimeainet modifitseeritult vabastavate tablettide kõrvalnähtude sagedus ja liik kokkuvõttes samasugune kui 3 korda ööpäevas võetavatel hüdrokortisoonitablettidel.
Overall, the frequency of grade 3 and 4 neutropenia was lower in patients that did not previously receive docetaxel (0.8% in patients treated with Xofigo versus 0.8% in patients receiving placebo) compared to patients that previously received docetaxel (3.2% in patients treated with Xofigo versus 0.6% in patients receiving placebo).
Kokkuvõttes esines 3. ja 4. astme neutropeeniat harvemini nendel patsientidel, kes ei olnud saanud eelnevalt dotsetakseeli (0,8%-l Xofigo’ga ravitud patsientidest ja 0,8%-l platseebot saanud patsientidest), võrreldes patsientidega, kes olid eelnevalt saanud dotsetakseeli (3,2%-l Xofigo’ga ravitud patsientidest ja 0,6%-l platseebot saanud patsientidest).
Overall, the frequency of grade 3 and 4 thrombocytopenia was lower in patients that did not previously receive docetaxel (2.8% in patients treated with Xofigo versus 0.8% in patients receiving placebo) compared to patients that previously received docetaxel (8.9% in patients treated with Xofigo versus 2.9% in patients receiving placebo).
Kokkuvõttes esines 3. ja 4. astme trombotsütopeeniat harvemini nendel patsientidel, kes ei olnud saanud eelnevalt dotsetakseeli (2,8%-l Xofigo’ga ravitud patsientidest ja 0,8%-l platseebot saanud patsientidest), võrreldes patsientidega, kes olid eelnevalt saanud dotsetakseeli (8,9%-l Xofigo’ga ravitud patsientidest ja 2,9%-l platseebot saanud patsientidest).
Overall, the incidence of IPD was 35/100,000 person-years in those cohorts exposed to Synflorix, and 64/100,000 person-years in those exposed to 7-valent Prevenar, representing a statistically significant difference (p = 0.03).
Kokku oli IPD levimus Synflorix’i saanute kohordis 35/100 000 inimaasta kohta ja 7-valentset Prevenari saanute kohordis 64/100 000 inimaasta kohta, mis näitab statistiliselt olulist erinevust (p = 0,03).
Overall, the incidence of severe symptomatic hypoglycaemia was uncommon (0.4% in lixisenatide patients and 0.2% in placebo patients) during the entire treatment period of the Phase III placebo- controlled studies.
Raske sümptomaatilise hüpoglükeemia üldine esinemissagedus III faasi platseebokontrolliga uuringutes kogu raviperioodi vältel vastas määratlusele aeg-ajalt (0,4% liksisenatiidiga ravitud patsientidest ja 0,2% platseebot saanud patsientidest).