natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Co-administration of EVOTAZ with proton pump inhibitors (PPIs) is not recommended due to the decreased solubility of atazanavir as intra-gastric pH increase with PPIs (see section 4.5).
EVOTAZ’i ja prootonpumba inhibiitorite (PPId) koosmanustamine ei ole soovitatav atasanaviiri vähenenud lahustuvuse tõttu, sest PPIde toimel suureneb maosisene pH tase (vt lõik 4.5).
Co-administration of EVOTAZ with these medicinal products is expected to substantially increase their concentrations and may result in PDE5-associated adverse reactions such as hypotension, visual changes and priapism (see section 4.5).
EVOTAZ’iga koosmanustamisel võib nende ravimite kontsentratsioon oluliselt suureneda ja põhjustada PDE5-ga seotud kõrvaltoimeid nagu hüpotensioon, nägemise muutused ja priapism (vt lõik 4.5).
Co-administration of EVOTAZ with warfarin has the potential to produce serious and/or life- threatening bleeding due to increased warfarin plasma concentrations, and it is recommended that the INR (International Normalized Ratio) be monitored (see section 4.5).
EVOTAZ’i samaaegne manustamine koos varfariiniga võib põhjustada tõsise ja/või eluohtliku verejooksu teket varfariini plasmakontsentratsiooni suurenemise tõttu ning soovitatav on jälgida rahvusvahelist normaliseeritud suhet (INR) (vt lõik 4.5).
Co-administration of Exviera with medicinal products that are strong or moderate enzyme inducers is expected to decrease dasabuvir plasma concentrations and reduce its therapeutic effect (see section
Exviera manustamine koos selliste ravimitega, mis on tugevad või mõõdukad ensüümide indutseerijad, vähendab eeldatavasti dasabuviiri plasmakontsentratsioone ja nõrgendavad selle ravitoimet (vt lõik 4.5).
Co-administration of Genvoya and other medicinal products primarily metabolised by CYP3A such as amiodarone, quinidine, cisapride, pimozide, alfuzosin and sildenafil for pulmonary arterial hypertension is contraindicated (see section 4.3).
Genvoya ja muude ravimite, mis metaboliseeruvad peamiselt CYP3A vahendusel, nagu amiodaroon, kinidiin, tsisapriid, pimosiid, alfusosiin ja sildenafiil pulmonaalse arteriaalse hüpertensiooni raviks, koosmanustamine on vastunäidustatud (vt lõik 4.3).
Co-administration of Genvoya and some medicinal products that induce CYP3A such as St. John’s wort (Hypericum perforatum), rifampicin, carbamazepine, phenobarbital, and phenytoin may result in significantly decreased cobicistat and elvitegravir plasma concentrations, which may result in loss of therapeutic effect and development of resistance (see section 4.3).
Genvoya ja mõnede CYP3A-d indutseerivate ravimite, nt naistepuna (Hypericum perforatum), rifampitsiin, karbamasepiin, fenobarbitaal ja fenütoiin, koosmanustamine võib viia kobitsistaadi ja elvitegraviiri plasmakontsentratsioonide märkimisväärse vähenemiseni, mille tulemusel võib ravitoime kaduda ja välja kujuneda resistentsus (vt lõik 4.3).
Co-administration of Harvoni and HMG-CoA reductase inhibitors (statins) can significantly increase the concentration of the statin, which increases the risk of myopathy and rhabdomyolysis (see section 4.5).
Harvoni koosmanustamine HMG–CoA reduktaasi inhibiitoritega (statiinid) võib märkimisväärselt suurendada statiini kontsentratsiooni, mis suurendab müopaatia ja rabdomüolüüsi riski (vt lõik 4.5).
Co-administration of Harvoni with rosuvastatin may significantly increase the concentration of rosuvastatin (severalfold-increase in AUC) which is associated with increased risk of myopathy, including rhabdomyolysis.
Harvoni koosmanustamine rosuvastatiiniga võib märkimisväärselt suurendada rosuvastatiini kontsentratsiooni (AUC mitmekordne tõus), mida seostatakse müopaatia, sh rabdomüolüüsi riski suurenemisega.
Co-administration of Iclusig with a potent inhibitor of gastric acid secretion resulted in a minor reduction in ponatinib Cmax without a reduction in AUC0-∞.
Iclusig’i samaaegsel manustamisel maomahla eritumise tugevatoimelise inhibiitoriga vähenes vähesel määral ponatiniibi Cmax ilma AUC0-∞ vähenemiseta.
Co-administration of IKERVIS with eye drops containing corticosteroids could potentiate the effects of ciclosporin on the immune system (see section 4.4).
IKERVIS’e manustamisel samaaegselt kortikosteroide sisaldavate silmatilkadega võivad tsüklosporiini toimed immuunsüsteemile võimenduda (vt lõik 4.4).
Co-administration of IKERVIS with eye drops containing corticosteroids could potentiate the effects of IKERVIS on the immune system (see section 4.5).
IKERVIS’e manustamisel samaaegselt kortikosteroide sisaldavate silmatilkadega võivad IKERVIS’e toimed immuunsüsteemile võimenduda (vt lõik 4.5).
Co-administration of inhibitors of the uptake transporter (rifampicin, ciclosporin) or efflux transporter (ritonavir) may increase the systemic exposure  to valsartan.
Samaaegne manustamine koos tagasihaaret vahendavate transporterite inhibiitoritega (rifampitsiin, tsüklosporiin) või väljavoolu vahendavate transporterite inhibiitoritega (ritonaviir) võib suurendada valsartaani süsteemset ekspositsiooni.
Co-administration of INTELENCE and medicinal products that inhibit CYP3A4, CYP2C9 or CYP2C19 may decrease the clearance of etravirine and may result in increased plasma concentrations of etravirine.
INTELENCE’i ja CYP3A4, CYP2C9 või CYP2C19 pärssivate ravimite koosmanustamisel võib etraviriini kliirens langeda ning plasmasisaldus suureneda.
Co-administration of INTELENCE with medicinal products primarily metabolised by CYP3A4 may result in decreased plasma concentrations of such medicinal products, which could decrease or shorten their therapeutic effects.
INTELENCE’i manustamine koos ravimitega, mida metaboliseeritakse peamiselt CYP3A4 vahendusel, võib vähendada nende ravimite sisaldust plasmas ning seetõttu võib nende ravitoime lüheneda või nõrgeneda.
Co-administration of intravenous 5-HT3 receptor antagonists with oral paracetamol in human subjects has been reported to result in a block in the analgesic effect via a pharmacodynamic mechanism.
Intravenoossete 5-HT3 retseptori antagonistide manustamine inimuuringus osalejatele samaaegselt suukaudse paratsetamooliga blokeeris valuvaigistavat toimet farmakodünaamilise mehhanismi kaudu.
Co-administration of IntronA with ribavirin increased the efficacy of IntronA by at least two fold for the treatment of chronic heptatitis C in naïve patients.
IntronA koosmanustamine ribaviriiniga suurendas IntronA efektiivsust kroonilise C-hepatiidiga ja varasema interferoonravi kogemusteta patsientidel vähemalt kaks korda.
Co-administration of Intuniv and valproic acid can result in increased concentrations of valproic acid.
Intuniv’i ja valproehappe koosmanustamisega võib kaasneda valproehappe kontsentratsioonide tõus.
Co-administration of INVEGA 12 mg once daily with divalproex sodium prolonged-release tablets (500 mg to 2000 mg once daily) did not affect the steady-state pharmacokinetics of valproate.
INVEGA 12 mg tablettide üks kord ööpäevas manustamine koos divalproeks-naatriumi toimeainet prolongeeritult vabastavate tablettidega (500 mg kuni 2000 mg üks kord ööpäevas) ei mõjutanud valproaadi püsikontsentratsiooni farmakokineetikat.
Co-administration of INVEGA with divalproex sodium prolonged-release tablets increased the exposure to paliperidone (see below).
INVEGA manustamine koos divalproeks- naatriumi toimeainet prolongeeritult vabastavate tablettidega suurendas paliperidooni kontsentratsiooni organismis (vt allpool).
Co-administration of ISENTRESS with a calcium carbonate antacid decreased raltegravir plasma levels; however, this interaction is not considered clinically meaningful.
ISENTRESS’i manustamine koos kaltsiumkarbonaati sisaldava antatsiidiga vähendas raltegraviirisisaldust plasmas, kuid seda koostoimet ei peeta kliiniliselt oluliseks.
Co-administration of ISENTRESS with aluminium and magnesium antacids resulted in reduced raltegravir plasma levels.
ISENTRESS’i manustamine koos alumiiniumi ja magneesiumi sisaldavate antatsiididega vähendas raltegraviiri plasmakontsentratsiooni.
Co-administration of ISENTRESS with aluminium and/or magnesium antacids is not recommended (see section 4.5).
ISENTRESS’i manustamine koos alumiiniumi ja/või magneesiumi sisaldavate antatsiididega ei ole soovitatav (vt lõik 4.5).
Co-administration of ISENTRESS with antacids containing divalent metal cations may reduce raltegravir absorption by chelation, resulting in a decrease of raltegravir plasma levels.
ISENTRESS’i manustamine koos kahevalentseid metallikatioone sisaldavate antatsiididega võib vähendada raltegraviiri imendumist kelaatimise tõttu põhjustades raltegraviirisisalduse vähenemist plasmas.
Co-administration of ISENTRESS with medicinal products that are known to be potent UGT1A1 inhibitors (e.g., atazanavir) may increase plasma levels of raltegravir.
ISENTRESS’i manustamisel koos ravimitega, mis on teadaolevalt tugevad UGT1A1 inhibiitorid (nt atasanaviir), võib suureneda raltegraviiri plasmakontsentratsioon.
Co-administration of ISENTRESS with other agents that increase gastric pH (e.g., omeprazole and famotidine) may increase the rate of raltegravir absorption and result in increased plasma levels of raltegravir (see Table 1).
ISENTRESS’i manustamine koos muude mao pH-d tõstvate ainetega (nt omeprasool ja famotidiin) võib suurendada imenduva raltegraviiri kogust ja põhjustada raltegraviirisisalduse suurenemist plasmas (vt tabel 1).
Co-administration of ISENTRESS with other agents that increase gastric pH (e.g., omeprazole and famotidine) may increase the rate of raltegravir absorption and result in increased plasma levels of raltegravir (see Table 2).
ISENTRESS’i manustamine koos muude mao pH-d tõstvate ainetega (nt omeprasool ja famotidiin) võib suurendada imenduva raltegraviiri kogust ja põhjustada raltegraviirisisalduse suurenemist plasmas (vt tabel 2).
Co-administration of ISENTRESS with other agents that increase gastric pH (e.g., omeprazole and famotidine) may increase the rate of raltegravir absorption and result in increased plasma levels of raltegravir (see Table 3).
ISENTRESS’i manustamine koos muude mao pH-d tõstvate ainetega (nt omeprasool ja famotidiin) võib suurendada imenduva raltegraviiri kogust ja põhjustada raltegraviirisisalduse suurenemist plasmas (vt tabel 3).
Co-administration of ivacaftor with rifampicin, a strong CYP3A inducer, decreased ivacaftor exposure (AUC) by 89% and decreased M1 to a lesser extent than ivacaftor.
Ivakaftoori samaaegsel manustamisel rifampitsiini kui tugeva CYP3A indutseerijaga vähenes ivakaftoori kontsentratsioon (AUC) 89% ja vähenes M1 kontsentratsioon vähem kui ivakaftoori kontsentratsioon.
Co-administration of Kaletra with
Kaletra manustamine koos
Co-administration of Kaletra with these medicinal products is expected to substantially increase their concentrations and may result in associated adverse events such as hypotension, syncope, visual changes and prolonged erection (see section 4.5).
Nende ravimite koosmanustamine Kaletra’ga oodatavalt tõstab oluliselt nende kontsentratsioone ja võib põhjustada sellega seostatavaid kõrvaltoimeid, nagu hüpotensioon, minestus, nägemishäired ja pikenenud kestusega erektsioon (vt lõik 4.5).
Co-administration of Kaletra with these medicinal products is expected to substantially increase their concentrations and may result in associated adverse events such as hypotension, syncope, visual changes and prolonged erection (see section 4.5).
Nende ravimite manustamine koos Kaletra’ga oodatavalt tõstab oluliselt nende kontsentratsioone ja võib põhjustada sellega seostatavaid kõrvaltoimeid, nagu hüpotensioon, minestus, nägemishäired ja pikenenud kestusega erektsioon (vt lõik 4.5).
Co-administration of ketoconazole (200 mg), a potent CYP3A4 inhibitor, with vardenafil (5 mg) resulted in a 10-fold increase in vardenafil AUC and a 4-fold increase in vardenafil Cmax (see section 4.4).
Tugeva CYP3A4 inhibiitori ketokonasooli (200 mg) manustamine samaaegselt vardenafiiliga (5 mg) viis vardenafiili AUC 10-kordse ja maksimaalse plasmakontsentratsiooni 4-kordse suurenemiseni (vt lõik 4.4).
Co-administration of ketoconazole (400 mg orally once daily) and salmeterol (50 micrograms inhaled twice daily) in 15 healthy subjects for 7 days resulted in a significant increase in plasma salmeterol exposure (1.4- fold Cmax and 15-fold AUC).
Ketokonasooli (400 mg suukaudselt üks kord ööpäevas) ja salmeterooli (50 mikrogrammi inhaleerituna kaks korda ööpäevas) koosmanustamine 15 tervele osalejale 7 päeva jooksul põhjustas salmeterooli ekspositsiooni märkimisväärset suurenemist (Cmax 1,4-kordselt ja AUC 15-kordselt).
Co-administration of Ketoconazole HRA and other medications known to have potentially hepatotoxic effect (eg paracetamol) is not recommended since the combination may lead to increased risk of liver damage.
Ketoconazole HRA ja teiste potentsiaalselt hepatotoksiliste ravimite (nt paratsetamool) koosmanustamist ei soovitata, kuna kombinatsioon võib suurendada maksakahjustuse ohtu.
Co-administration of Ketoconazole HRA and pasireotide is not recommended since the combination can lead to QT prolongation in patients with known cardiac rhythm disorders (see section 4.5).
Ketoconazole HRA ja pasireotiidi koosmanustamist ei soovitata, kuna kombinatsioon võib viia QT intervalli pikenemiseni teadaolevate südame rütmihäiretega patsientidel (vt lõik 4.5).
Co-administration of ketoconazole, a strong CYP3A4 inhibitor, in 18 fasted healthy subjects, increased exposure (Cmax and AUC) of ibrutinib by 29- and 24-fold, respectively.
CYP3A4 tugeva inhibiitori ketokonasooli samaaegne manustamine 18-le tervele tühja kõhuga vabatahtlikule suurendas ibrutiniibi plasmakontsentratsiooni (Cmax ja AUC) vastavalt 29 ja 24 korda.
Co-administration of lamivudine with food resulted in a delay of tmax and a lower Cmax (decreased by up to 47 %).
Lamivudiini manustamine koos toiduga põhjustas tmax-i hilinemise ja väiksema Cmax-i (kuni 47% väiksem).
Co-administration of lamivudine with food results in a delay of tmax and a lower C max (decreased by 47 %).
Koos toiduga manustamisel saabub maksimaalne kontsentratsioon hiljem ja on kuni 47% väiksem.
Co-administration of lamivudine with food results in a delay of tmax and a lower C max (decreased by 47%).
Koos toiduga manustamisel saabub maksimaalne kontsentratsioon hiljem ja on kuni 47% väiksem.
Co-administration of lamivudine with high doses of co-trimoxazole for the treatment of Pneumocystis carinii pneumonia (PCP) and toxoplasmosis should be avoided.
Lamivudiini samaaegset manustamist koos ko-trimoksasooli suurte annustega Pneumocystis carinii pneumoonia (PNP) ja toksoplasmoosi raviks tuleks vältida.
Co-administration of lamivudine with high doses of co-trimoxazole for the treatment of Pneumocystis carinii pneumonia (PCP) and toxoplasmosis should be avoided.
Vältida tuleb lamivudiini manustamist koos ko-trimoksasooli suurte annustega, mida kasutatakse Pneumocystis carinii pneumoonia ja toksoplasmoosi raviks.
Co-administration of lamivudine with OCT and MATE inhibitors could increase lamivudine exposure.
Lamivudiini manustamisel koos OCT ja MATE inhibiitoritega võib suureneda lamivudiini kontsentratsioon.
Co-administration of lamotrigine and REYATAZ/ritonavir may decrease lamotrigine plasma concentrations due to UGT1A4 induction.
UGT1A4 induktsiooni tõttu võib lamotrigiini ja REYATAZ'i/ritonaviiri koosmanustamisel väheneda lamotrigiini plasmakontsentratsioon.
Co-administration of lithium and Actelsar HCT is not recommended.
Liitiumi ja Actelsar HCT samaaegne manustamine ei ole soovitatav.
Co-administration of lithium and Kinzalkomb is not recommended (see section 4.4).
Liitiumi ja Kinzalkomb’i samaaegne manustamine ei ole soovitatav (vt lõik 4.4).
Co-administration of lithium and Kinzalkomb is not recommended (see section 4.4).
Liitiumi ja Kinzalkomb’i samaaegne manustamine ei soovitatav (vt lõik 4.4).
Co-administration of lithium and PritorPlus is not recommended (see section 4.4).
Liitiumi ja PritorPlus’i samaaegne manustamine ei soovitatav (vt lõik 4.4).
Co-administration of lopinavir/ritonavir with rifampicin is not recommended.
Lopinaviiri/ritonaviiri ja rifampitsiini koosmanustamine ei ole soovitatav.
Co-administration of medicinal products that are substrates of CYP3A and have narrow therapeutic indeces and for which elevated plasma concentrations are associated with serious and/or life- threatening events are contraindicated with EVOTAZ.
Vastunäidustatud on EVOTAZ’i manustamine koos ravimitega, mis on CYP3A substraadid ja millel on kitsas terapeutiline indeks ning mille plasmakontsentratsiooni suurenemist seostatakse tõsiste ja/või eluohtlike kõrvaltoimete tekkega.
Co-administration of multiple doses of 10 mg of amlodipine with 80 mg simvastatin resulted in a 77% increase in exposure to simvastatin compared to simvastatin alone.
Mitme 10 mg amlodipiini annuse ja 80 mg simvastatiini samaaegne manustamine viis simvastatiini ekspositsiooni 77% suurenemiseni võrreldes ainult simvastatiini manustamisega.
Co-administration of multiple doses of 10 mg of amlodipine with 80 mg simvastatin resulted in a 77% increase in exposure to simvastatin compared to simvastatin alone.
Mitme 10 mg amlodipiini annuse ja 80 mg simvastatiini samaaegne manustamine viis simvastatiini plasmakontsentratiooni 77% suurenemiseni võrreldes ainult simvastatiini manustamisega.
Co-administration of multiple doses of 10 mg of amlodipine with 80 mg simvastatin resulted in a 77% increase in exposure to simvastatin compared to simvastatin alone.
Mitme 10 mg amlodipiini annuse ja 80 mg simvastatiini samaaegne manustamine viis simvastatiini plasmakontsentratsiooni 77% suurenemiseni võrreldes ainult simvastatiini manustamisega.
Co-administration of multiple doses of 10 mg of lenalidomide had no effect on the single dose pharmacokinetics of R- and S- warfarin.
Mitmete lenalidomiidi 10 mg annuste koosmanustamine ei mõjutanud R- ja S-varfariini üksikannuse farmakokineetikat.
Co-administration of multiple doses of idelalisib 150 mg twice daily to healthy subjects resulted in comparable exposures for rosuvastatin (AUC 90% CI: 87, 121) and digoxin (AUC 90% CI: 98, 111), suggesting no clinically relevant inhibition of BCRP, OATP1B1/1B3 or systemic P-gp by idelalisib.
Manustamine tervetele osalejatele koos 150 mg idelalisiibi korduvannustega kaks korda ööpäevas andis tulemuseks võrreldava plasmakontsentratsiooni rosuvastatiinile (AUC 90% CI: 87, 121) ja digoksiinile (AUC 90%, CI: 98, 111), mis viitab BCRP, AOTP1B1/1B3 või süsteemse P-gp kliiniliselt olulise inhibeerimise puudumisele idelalisiibi poolt.
Co-administration of multiple doses of saxagliptin (2.5 mg twice daily) and metformin (1,000 mg twice daily) did not meaningfully alter the pharmacokinetics of either saxagliptin or metformin in patients with type 2 diabetes.
Saksagliptiini (2,5 mg kaks korda ööpäevas) ja metformiini (1000 mg kaks korda ööpäevas) korduvate annuste samaaegne manustamine ei muutnud II tüüpi diabeediga patsientidel oluliselt saksagliptiini ega metformiini farmakokineetikat.
Co-administration of multiple doses of the strong P-gp inhibitor quinidine (600 mg, twice daily) or the moderate P-gp inhibitor/substrate temsirolimus (25 mg) has no clinically relevant effect on the pharmacokinetics of lenalidomide (25 mg).
P-gp tugeva inhibiitori, kinidiini (600 mg kaks korda päevas) ega mõõduka P-gp inhibiitori/substraadi temsiroliimuse (25 mg) samaaegsel korduval manustamisel ei ole kliiniliselt olulist mõju lenalidomiidi (25 mg ööpäevas) farmakokineetikale.
Co-administration of Neparvis and furosemide had no effect on the pharmacokinetics of Neparvis but reduced Cmax and AUC of furosemide by 50% and 28%, respectively.
Neparvis’e ja furosemiidi kooskasutamine ei mõjuta Neparvis’e farmakokineetikat, kuid vähendab furosemiidi Cmax ja AUC väärtusi vastavalt 50% ja 28% võrra.
Co-administration of Neparvis increased the Cmax of atorvastatin and its metabolites by up to 2-fold and AUC by up to 1.3-fold.
Manustamisel koos Neparvis’ega suurenesid atorvastatiini ja selle metaboliitide Cmax väärtused kuni 2 korda ja AUC väärtused kuni 1,3 korda.
Co-administration of Neparvis with metformin reduced both Cmax and AUC of metformin by 23%.
Neparvis’e ja metformiini kooskasutamisel vähenes metformiini Cmax ja AUC 23% võrra.
Co-administration of NeuroBloc and aminoglycosides or agents interfering with neuromuscular transmission (e.g. curare-like compounds) should be considered with caution.
NeuroBloc’i manustamist koos aminoglükosiidide või neuromuskulaarset ülekannet takistavate ainetega (näiteks kuraare-sarnaste ühenditega) tuleb kaaluda ettevaatlikult.
Co-administration of nevirapine and elvitegravir is expected to decrease elvitegravir plasma concentrations which may result in loss of therapeutic effect and possible development of resistance.
Nevirapiini ja elvitegraviiri koosmanustamisel elvitegraviiri plasmakontsentratsioonid eeldatavasti vähenevad, mille tulemusel võib ravitoime kaduda ja välja kujuneda resistentsus.
Co-administration of nitroglycerin and Neparvis was associated with a treatment difference of 5 bpm in heart rate compared to the administration of nitroglycerine alone.
Neparvis’e ja nitrogütseriini kooskasutamist seostati südame löögisageduse langusega 5 löögi võrra minutis võrreldes nitroglütseriini manustamisega ainsa ravimina.
Co-administration of NSAIDs and ciclosporin D derivatives or tacrolimus have been suggested to increase the nephrotoxic effect of cyclosporin and tacrolimus.
MSPVA-de ja tsüklosporiin D derivaatide või takroliimuse samaaegsel kasutamisel on täheldatud tsüklosporiini ja takroliimuse nefrotoksilise toime tugevnemist.
Co-administration of NSAIDs and cyclosporin or tacrolimus has been suggested to increase the nephrotoxic effect of cyclosporin and tacrolimus because of NSAID effects on renal prostaglandins.
Arvatakse, et mittesteroidsete põletikuvastaste ainete toime tõttu prostaglandiinidele suurendab mittesteroidsete põletikuvastaste ainete ja tsüklosporiini või takroliimuse samaaegne kasutamine tsüklosporiini ja takroliimuse nefrotoksilist toimet.
Co-administration of Odefsey with other medicinal products that inhibit P-gp (e.g. ketoconazole, fluconazole, itraconazole, posaconazole, voriconazole, ciclosporin) is expected to increase the absorption and plasma concentration of tenofovir alafenamide.
Eeldatakse, et Odefsey koosmanustamine teiste ravimitega, mis inhibeerivad P-gp-d (nt ketokonasool, flukonasool, itrakonasool, posakonasool, vorikonasool, tsüklosporiin) suurendab tenofoviiralafenamiidi imendumist ja plasmakontsentratsiooni.
Co-administration of OLYSIO with ciclosporin is not recommended as this leads to significantly higher exposure of simeprevir based on interim data from an ongoing phase 2 study in HCV infected post-liver transplant patients (see section 4.5).
OLYSIO’t ei ole soovitatav manustada koos tsüklosporiiniga, sest käimasolevas II faasi uuringus HCV infektsiooniga, maksasiirdamise läbinud patsientidelt kogutud vaheandmete alusel viib see simepreviiri ekspositsiooni olulise suurenemiseni (vt lõik 4.5).
Co-administration of omeprazole (20 mg BID) began at least 2 days before PhotoBarr injection.
Omeprasooli manustamine (20 mg kaks korda ööpäevas) algas vähemalt 2 päeva enne PhotoBarr’i manustamist.
Co-administration of omeprazole (40 mg once daily) with atazanavir 300 mg/ritonavir 100 mg to healthy volunteers resulted in a substantial reduction in atazanavir exposure (approximately 75% decrease in AUC, Cmax and Cmin).
Omeprasooli (40 mg üks kord ööpäevas) ja atasanaviiri/ritonaviiri (300 mg/100 mg) koosmanustamine tervetele vabatahtlikele tekitas atasanaviiri ekspositsiooni olulist langust (ligikaudu 75% järgmistes näitajates: AUC, Cmax ja Cmin).
Co-administration of omeprazole (40 mg qd) reduced mean nelfinavir AUC, Cmax and Cmin by 36–39 % and mean AUC, Cmax and Cmin for the pharmacologically active metabolite M8 was reduced by 75-92%.
Omeprasooli (40 mg üks kord ööpäevas) manustamisel koos nelfinaviiriga vähenesid nelfinaviiri AUC, Cmax ja Cmin 36…39% ning aktiivse metaboliidi M8 samad näitajad 75…92%.
Co-administration of ONIVYDE+5-FU/LV does not alter the pharmacokinetics of ONIVYDE based on the population pharmacokinetic analysis.
ONIVYDE+5-FU/LV koosmanustamine ei mõjuta populatsiooni farmakokineetika analüüsi alusel ONIVYDE farmakokineetikat.
Co-administration of oral
Suukaudse midasolaami ja