natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In children ages 6 – 17 years old, side effects were consistent with those described below with the following exceptions: pneumonia, dehydration, sweating decreased (common), abnormal liver enzymes (uncommon), middle ear infection, sore throat, sinus and chest infections, cough, nosebleeds, runny nose, stomach pain, vomiting, rash, eczema and fever.
Lastel vanuses 6...17 aastat olid kõrvaltoimed kooskõlas allpool kirjeldatutega, järgmiste eranditega: kopsupõletik, dehüdratsioon, higistamise vähenemine (sage) ja maksaensüümide kõrvalekalded (aeg-ajalt), keskkõrvapõletik, kurguvalu, nina kõrvalurgete ja rindkere infektsioonid, köha, ninaverejooks, nohu, kõhuvalu, oksendamine, lööve, ekseem ja palavik.
In children and adolescent patients 1st dose reduction of PegIntron is to 40 µg/m2/week, 2nd dose reduction of PegIntron is to 20 µg/m2/week.
Lapse- ja noorukieas patsientidel vähendada PegIntron’i annust 1. korral
In children and adolescent patients 1st dose reduction of PegIntron is to 40 g/m2/week, 2nd dose reduction of PegIntron is to 20 g/m2/week.
Lapse- ja noorukieas patsientidel vähendada PegIntron’i annust 1. korral
In children and adolescent patients 1st dose reduction of ViraferonPeg is to 40 g/m2/week, 2nd dose reduction of ViraferonPeg is to 20 g/m2/week.
Lapse- ja noorukieas patsientidel vähendada ViraferonPeg’i annust 1. korral
In children and adolescent patients receiving body surface area-adjusted dosing of PegIntron at
Lapse- ja noorukieas patsientidel, kes saavad keha pindala järgi kohandatud PegIntron’i annuseid
In children and adolescent patients treated with Ribavirin Teva Pharma B.V. plus interferon alfa-2b, reduce ribavirin dose to 7.5 mg/kg/day.
Lapse- ja noorukieas patsientidel, keda ravitakse Ribavirin Teva Pharma B.V. pluss interferooniga alfa-2b, vähendage ribaviriini annust kuni 7,5 mg/kg/ööpäevas.
In children and adolescent PNH patients (aged 11 years to less than 18 years) included in the paediatric PNH Study M07-005, the safety profile appeared similar to that observed in adult PNH patients.
Pediaatrilises paroksüsmaalse öise hemoglobinuuria uuringus M07-005 osalenud paroksüsmaalse öise hemoglobinuuriaga laste ja noorukite (vanuses 11 kuni vähem kui 18 aastat) ohutusprofiil oli sarnane paroksüsmaalse öise hemoglobinuuriaga täiskasvanud patsientidega.
In children and adolescents aged 4 to 16 years, vomiting (very common, 11.2 %), agitation (common, 3.4 %), mood swings (common, 2.1 %), affect lability (common, 1.7 %), aggression (common, 8.2 %), abnormal behaviour (common, 5.6 %), and lethargy (common, 3.9%) were reported more frequently than in other age ranges or in the overall safety profile.
Võrreldes teiste vanusegruppidega teatati ohutusprofiili kokkuvõttes sagedamini 4...16-aastastel lastel järgmistest kõrvaltoimetest: oksendamine (väga sage, 11,2%), agitatsioon (sage, 3,4%), meeleolu kõikumine (sage, 2,1%), labiilsus (sage, 1,7%), agressioon (sage, 8,2%), ebatavaline käitumine (sage, 5,6%) ja letargia (sage, 3,9%).
In children and adolescents aged 4 to 16 years, vomiting (very common, 11.2%), agitation (common, 3.4%), mood swings (common, 2.1%), affect lability (common, 1.7%), aggression (common, 8.2%), abnormal behaviour (common, 5.6%), and lethargy (common, 3.9%) were reported more frequently than in other age ranges or in the overall safety profile.
Võrreldes teiste vanusegruppidega teatati ohutusprofiili kokkuvõttes sagedamini 4...16- aastastel lastel järgmistest kõrvaltoimetest: oksendamine (väga sage, 11,2%), agitatsioon (sage, 3,4%), meeleolu kõikumine (sage, 2,1%), labiilsus (sage, 1,7%), agressioon (sage, 8,2%), ebatavaline käitumine (sage, 5,6%) ja letargia (sage, 3,9%).
In children and adolescents aged 4 to 16 years, vomiting (very common, 11.2%), agitation (common, 3.4%), mood swings (common, 2.1%), affect lability (common, 1.7%), aggression (common, 8.2%), abnormal behaviour (common, 5.6%), and lethargy (common, 3.9%) were reported more frequently than in other age ranges or in the overall safety profile.
Võrreldes teiste vanusegruppidega teatati ohutusprofiili kokkuvõttes sagedamini 4...16-aastastel lastel järgmistest kõrvaltoimetest: oksendamine (väga sage, 11, 2%), agitatsioon (sage, 3,4%), meeleolu kõikumine (sage, 2,1%), emotsionaalne labiilsus (sage, 1,7%), agressioon (sage, 8,2%), ebatavaline käitumine (sage, 5,6%) ja letargia (sage, 3,9%).
In children and adolescents from two to 17 years of age, the recommended dose is 2 mg/kg body weight.
2–17-aastastel lastel ja noorukitel on soovitatav annus 2 mg kehamassi kg kohta.
In children and adolescents however it may be used to treat all stages of the illness.
Lastel ja noorukitel võib ravimit kasutada igas staadiumis oleva haiguse raviks.
In children and adolescents its use is only for those who cannot be treated with other first-line nucleotide reverse transcriptase inhibitors (NRTI).
Vireadi kasutatakse üksnes sellistel lastel ja noorukitel, keda ei saa ravida muude esmavaliku nukleotiidsete pöördtranskriptaasi inhibiitoritega (NRTI).
In children and adolescents with Sickle Cell Syndrome, systemic exposure to hydroxycarbamide is similar to adult patients.
Sirprakk-sündroomiga lastel ja noorukitel on hüdroksükarbamiidi süsteemne ekspositsioon samasugune kui täiskasvanutel.
In children and adolescents, glucose monitoring should be intensified and the Levemir dose adjusted on an individual basis.
Lastel ja noorukitel tuleb glükoosimonitooringut intensiivistada ja Levemir’i annust kohandada individuaalselt.
In children and adolescents, Imatinib Actavis can be used in different phases of the disease (chronic, accelerated phase and blast crisis).
Lastel ja noorukitel võib Imatinib Actavis’t kasutada haiguse kõikide staadiumite raviks (krooniline, akstseleratsioonifaas ja blastne kriis).
In children and adolescents, Imatinib Actavis can be used in different phases of the disease (chronic, accelerated phase and blast crisis).
Lastel ja noorukitel võib Imatinib Actavis’t kasutada haiguse kõikide staadiumite raviks (krooniline, aktseleratsioonifaas ja blastne kriis).
In children and adults with high blood pressure in the lungs, connected with heart surgery, INOmax is usually given for 24-48 hours.
Lastele ja täiskasvanutele, kellel on kopsudes kõrge vererõhk seoses südameoperatsiooniga, manustatakse INOmax’i tavaliselt 24-48 tunni jooksul.
in children below 2 years of age, who may be at greater risk of side effects from any of the medicine absorbed through the skin. if you are taking certain medicines used for depression or Parkinson’s disease including so-called monoamine oxidase (MAO) inhibitors (for example selegiline or moclobemide) or tricyclic antidepressants (such as imipramine) or tetracyclic antidepressants (such as maprotiline, mianserin or mirtazapin).
kuni 2 aasta vanustel lastel, kellel on suurem risk naha kaudu imendunud ravimi poolt põhjustatud kõrvaltoimete tekkeks; kui kasutate teatud depressiooni või Parkinsoni tõve ravimeid, sealhulgas monoamiini oksüdaasi (MAO) inhibiitorid (nt selegiliin või moklobemiid) või tritsüklilised antidepressandid (nt imipramiin) või tetratsüklilised antidepressandid (nt maprotiliin, mianseriin või mirtasapiin).
In children between 6 months and 12 years of age, Emend oral suspension is given together with a 5- HT3 antagonist.
Lastele alates 6. elukuust kuni 12. eluaastani manustatakse Emendi suukaudset lahust koos 5-HT3 antagonistiga.
In children between two and 10 years old, the most common side effects were similar and also included sleepiness and irritability.
Kõige sagedamad kõrvalnähud 2–10-aastastel lastel olid sarnased, lisaks unisus ja ärrituvus.
In children less than 10 years of age, the daily dose is 100 mg/kg/day given in 2 doses.
Alla 10 aasta vanuste laste päevaannus on jagatud kaheks annuseks 100 mg/kg kaks korda päevas.
in children on haemodialysis
hemodialüüsi saavatel lastel,
In children over 12 years old with Primary IGFD and in healthy adults there were no apparent differences between males and females in the pharmacokinetics of INCRELEX.
Üle 12-aastastel raske primaarse IGFDga lastel ja tervetel täiskasvanutel ei olnud meessoost ja naissoost patsientide vahel nähtavaid erinevusi INCRELEXi farmakokineetikas.
In children the most common side effects (seen in more than 1 patient in 10) are vomiting, cough and nasal congestion (a blocked nose).
Lastel on kõige sagedamad kõrvalnähud (esinenud enam kui 1 patsiendil 10st) oksendamine, köha ja ninakinnisus.
In children under 18 years of age, there is a possible association between ASA and Reye’s syndrome.
Lastel vanuses kuni 18 aastat on võimalik seos ASH ja Reye sündroomi tekke vahel.
In children up to 17 years of age, the recommended dose of Busulfan Fresenius Kabi varies between 0.8 and 1.2 mg per kilogram depending on the weight of the child.
Kuni 17-aastastel lastel on Busulfan Fresenius Kabi soovitatav annus sõltuvalt lapse kehamassist 0,8–1,2 mg/kg.
In children weighing at least 40 kg, Simponi is used for the treatment of polyarticular juvenile idiopathic arthritis.
Lastel kehakaaluga vähemalt 40 kg kasutatakse Simponit polüartikulaarse juveniilse idiopaatilise artriidi raviks.
In children weighing between 47 and 65 kg the dose ranges from 3 to 4 capsules.
Kehamassiga 47–65 kg laste annus on 3–4 kapslit.
In children whose mothers took medicines like Viread (NRTIs) during pregnancy, the benefit from the protection against the virus outweighed the risk of side effects.
Lastel, kelle emad kasutasid raseduse ajal Viread’i-sarnaseid ravimeid (nukleosiid-pöördtranskriptaasi inhibiitoreid), kaalus kaitse viiruse eest üles kõrvaltoimete riski.
In children with chronic hepatitis C, the effectiveness of 48 weeks of treatment with Pegasys and ribavirin was examined in 55 children in one main study.
Ühes põhiuuringus uuriti Pegasysi ja ribaviriini 48-nädalase ravikuuri mõju 55 kroonilise C-hepatiidiga lapsel.
In children with chronic ITP, Revolade was compared with placebo in one main study involving a total of 92 children between 1 and 17 years of age who had previously received treatment for ITP.
Kroonilise idiopaatilise trombotsütopeenilise purpuriga lastel võrreldi Revoladet platseeboga ühes põhiuuringus, milles osales 92 last vanuses 1–17 aastat, kes olid varem saanud trombotsütopeenilise purpuri ravimeid.
In children with complicated skin or soft tissue infections aged 7 to 17 years, Cubicin is given as an infusion lasting 30 minutes, whereas in children aged 1 to 6 years the infusion should last 60 minutes.
Naha või pehmekudede tüsistunud infektsioonidega 7–17-aastastele lastele manustatakse Cubicini 30 minutit kestva infusioonina ning 1–6-aastastele lastele manustatakse Cubicini 60 minutit kestva infusioonina.
In children with diabetes, blood glucose monitoring should be increased.
Diabeediga laste puhul tuleb vere glükoositaset jälgida veelgi hoolikamalt.
In children with growth hormone deficiency:
Kasvuhormooni puudulikkusega lastel:
In children with ITP, the daily recommended dose is 25 mg for children aged 1 to 5 years, and 50 mg for children aged 6 to 17 years, except in patients of East Asian descent (such as Japanese, Chinese, Taiwanese or Korean) where it should be 25 mg once a day.
Idiopaatilise trombotsütopeenilise purpuriga laste soovitatav ööpäevane annus on 25 mg 1–5aastastel lastel ning 50 mg 6–17aastastel lastel, välja arvatud Ida-Aasia päritolu patsiendid (nt jaapanlased, hiinlased, taivanlased või korealased), kelle annus peab olema 25 mg üks kord ööpäevas.
In children with PAH aged 1 year and older, the recommended starting and maintenance dose is 2 mg per kilogram body weight twice a day.
Pulmonaalse arteriaalse hüpertensiooniga vähemalt 1-aastastel lastel on soovitatav alg- ja säilitusannus 2 mg kehamassi kg kohta (mg/kg) kaks korda ööpäevas.
In children with PAH, the dose to use is calculated based on body weight, and usually starts at 2 mg per kilogram body weight twice a day.
Pulmonaalse arteriaalse hüpertensiooniga lastel arvutatakse annus kehakaalu alusel: tavaline algannus on 2 mg kilogrammi kehakaalu kohta kaks korda ööpäevas.
In children with ulcerative colitis, 73% of patients responded to treatment at week eight (44 out of 60); in psoriasis, Remicade led to a greater improvement in symptoms than placebo.
Haavandilise koliidiga lastest tekkis ravivastus 8. nädalal 73%-l patsientidest (44 patsiendil 60st).
In children, 51.5% (52 out of 101) of the study participants had a viral load below 50 copies/ml after 24 weeks of taking Intelence, and this was slightly increased after 48 weeks.
Intelencet saanud lastest oli 24 nädala pärast 51,5%-l (52 last 101st) viiruskoormus alla 50 koopia/ml; see näitaja tõusis veidi 48 ravinädalaks.
In children, accidental ingestion should be regarded as serious.
Lastel tuleb juhuslikku allaneelamist käsitleda tõsise juhtumina.
In children, administration of tablets delivered higher plasma lamivudine AUC∞ and Cmax than oral solution.
Lastel täheldati tablettide manustamisel suuremaid lamivudiini AUC∞ ja Cmax väärtusi plasmas kui suukaudse lahuse puhul.
In children, administration of tablets given concomitantly with other antiretroviral tablets delivered higher plasma lamivudine AUC∞ and Cmax than oral solution given concomitantly with other antiretroviral oral solutions.
Kui lastel manustati tablette koos teiste retroviirustevastaste tablettidega, täheldati suuremaid plasma lamivudiini AUC∞ ja Cmax väärtusi kui suukaudse lahuse kasutamisel koos teiste
In children, administration of tablets given concomitantly with other antiretroviral tablets delivered higher plasma lamivudine AUC∞ and Cmax than oral solution given concomitantly with other antiretroviral oral solutions.
Kui lastel manustati tablette koos teiste retroviirusvastaste tablettidega, täheldati suuremaid plasma lamivudiini AUC∞ ja Cmax väärtusi kui suukaudse lahuse kasutamisel koos teiste retroviirusvastaste ravimite suukaudse lahustega.
In children, four weeks after the final injection, 99% to 100 % of children who received both doses of Ixiaro had developed protective levels of antibodies.
Lastel oli viimasest süstist 4 nädala möödumisel Ixiaro mõlema annuse saanutest 99–100%-l tekkinud kaitsval määral antikehi.
In children, Gaucher disease can lead to growth retardation and delayed puberty.
Lastel võib Gaucher’ tõbi põhjustada kasvupeetust ja puberteedi edasilükkumist.
In children, its effectiveness was comparable to that of the comparators, and to the effectiveness seen in adults.
Laste puhul oli Invanzi efektiivsus võrreldav võrdlusravimite omaga ning täiskasvanutel täheldatud efektiivsusega.
In children, NutropinAq is used:
Lastel kasutatakse NutropinAq’d:
In children, Somatropin Biopartners should be administered subcutaneously at a concentration of 20 mg/mL.
Lastele tuleb Somatropin Biopartners’it manustada subkutaanselt, kontsentratsioonis 20 mg/ml.
In children, symptoms of accidental overdose included ataxia, dizziness, vomiting, rash, diarrhea, tremor, and flushing, and elevation in alkaline phosphatase.
Juhusliku üledoosiga lastel kaasnesid ataksia, uimasus, oksendamine, lööve, kõhulahtisus, treemor ja punetamine ning alkaliinfosfataasi tõus.
In children, the daily dose ranges from 125 to 350 mg/m2 given for up to three days before transplantation.
Lastel on ööpäevane annus 120–350 mg/m2, mida manustatakse kuni 3 päeva jooksul enne siirdamist.
In children, the dose depends on body weight and ranges from 100 mg twice a day to 200 mg twice a day.
Laste annus sõltub kehakaalust ja on vahemikus 100 mg kaks korda ööpäevas kuni 200 mg kaks korda ööpäevas.
In children, these side effects are seen in between 1 and 10 patients in 100.
Lastel esinevad need kõrvalnähud 1–10 patsiendil 100st.
In choroidal neovascularisation due to pathologic myopia, on average in the first 3 months of treatment, patients given Lucentis could see around 8-9 letters more than those receiving verteporfin PDT.
Patoloogilise müoopia põhjustatud soonkesta neovaskularisatsiooni korral nägid Lucentist saanud patsiendid keskmiselt 3 ravikuu järel ligikaudu 8–9 tähte rohkem kui verteporfiini-PDT-ravi saanud patsiendid.
In chronic hepatitis B in adults, two studies have been carried out comparing Pegasys with lamivudine (another antiviral medicine) in 820 ‘HBeAg-positive’ patients (infected with the common type of the hepatitis B virus) and in 552 ‘HBeAg-negative’ patients (infected with a virus that has mutated [changed], leading to a form of chronic hepatitis B that is more difficult to treat).
Kahes uuringus võrreldi Pegasyst ja lamivudiini (samuti viiruseravim) kroonilise B-hepatiidiga täiskasvanud patsientidel: 820 HBeAg-positiivset patsienti (kellel oli tavalise B-hepatiidi viiruse nakkkus) ja 552 HBeAg-negatiivset patsienti (kellel oli muteerunud viiruse nakkus, mille tulemusena tekkiv krooniline B-hepatiit on raskemini ravitav).
In chronic hepatitis B or C patients, peginterferon alfa-2a serum concentrations accumulate 2 to 3 fold after 6 to 8 weeks of once weekly dosing compared to single dose values.
Kroonilise B- või C-hepatiidiga patsientidel suureneb alfa-2a-peginterferooni kontsentratsioon seerumis 2...3 korda pärast selle üks kord nädalas manustamist 6...8 nädala vältel võrreldes ravimi ühekordse manustamisega.
In chronic hepatitis B, Pegasys was more effective than lamivudine in both HBeAg-positive and negative patients.
Kroonilise B-hepatiidi korral oli Pegasys lamivudiinist efektiivsem nii HBeAg-positiivsete kui ka HBeAg- negatiivsete patsientide ravis.
In chronic hepatitis B, unlike chronic hepatitis C, disease exacerbations during therapy are not uncommon and are characterised by transient and potentially significant increases in serum ALT.
Erinevalt kroonilisest C-hepatiidist on kroonilise B-hepatiidi korral üsna tavaline haiguse ägenemine ravi ajal ning seda iseloomustab mööduv ja potentsiaalselt märkimisväärne seerumi ALAT aktiivsuse suurenemine.
In chronic hepatitis C clinical trials with adult patients, isolated increases in ALT (≥ 10x ULN, or ≥ 2x BL for patients with a BL ALT ≥ 10x ULN) which resolved without dose-modification were observed in 8 of 451 patients treated with combination therapy.
Kroonilise C-hepatiidi kliinilistes uuringutes täiskasvanud patsientidel täheldati 8 patsiendil 451-st, kes said kombineeritud ravi, ALAT isoleeritud tõusu (≥ 10 x normivahemiku ülempiirist või ≥ 2 x algväärtusest patsientidel, kellel nimetatud näitaja oli ≥ 10 x normivahemiku ülempiirist), mis taandus ilma annust muutmata.
In chronic hepatitis C in adults, Pegasys has been studied on its own in three studies involving a total of 1,441 patients, and in combination with ribavirin in one study involving 1,149 patients.
Pegasysi kasutamist kroonilise C-hepatiidi ravis ainsa ravimina uuriti kolmes uuringus, milles osales kokku 1441 patsienti, ja koos ribaviriiniga ühes uuringus, milles osales 1149 patsienti.
In chronic hepatitis C in adults, Pegasys on its own was more effective than interferon alfa-2a.
Pegasys oli kroonilise C-hepatiidiga täiskasvanute ravis ainsa ravimina efektiivsem kui alfa-2a- interferoon.
In chronic iron overload due to blood transfusions, Exjade was investigated in one main study comparing Exjade with deferoxamine in 591 patients with beta thalassaemia major.
Seoses vereülekannetest põhjustatud kroonilise raualiigsusega uuriti Exjadet ühes põhiuuringus, kus seda võrreldi deferoksamiiniga 591 suurema beetatalasseemiaga patsiendil.
In chronic lymphocytic leukaemia and Waldenström’s macroglobulinaemia, the recommended dose is 3 capsules once a day, whereas in mantle cell lymphoma it is 4 capsules once a day.
Kroonilise lümfotsütaarse leukeemia ja Waldenströmi makroglobulineemia ravis on soovitatav annus 3 kapslit üks kord ööpäevas ja mantelrakulise lümfoomi ravis 4 kapslit üks kord ööpäevas.
In chronic renal failure patients the rate of increase in haemoglobin should be approximately 1 g/dl (0.62 mmol/l) per month and should not exceed 2 g/dl (1.25 mmol/l) per month to minimise risks of an increase in hypertension.
Kroonilise neerupuudulikkusega patsientidel peab hemoglobiinisisaldus tõusma umbes 1 g/dl (0,62 mmol/l) kuus ja ei tohi ületada 2 g/dl (1,25 mmol/l) kuus, et vähendada hüpertensiooni suurenemise ohtu.
In chronic renal failure patients there may be a moderate dose-dependent rise in the platelet count within the normal range during treatment with NeoRecormon, especially after intravenous administration.
Kroonilise neerupuudulikkusega patsientidel võib NeoRecormon´i manustamisel trombotsüütide arv annusest sõltuvalt mõõdukalt tõusta, jäädes aga normi piiridesse.
In chronic renal failure patients, correction for anaemia may lead to increased appetite, and potassium and protein intake.
Kroonilise neerukahjustusega patsientidel võib aneemia ravi suurendada söögiisu ning kaaliumi ja proteiini omastamist toidust.
In chronic renal failure patients, correction for anaemia may lead to increased appetite, and potassium and protein intake.
Kroonilise neerukahjustusega patsientidel võib aneemia raviga kaasneda söögiisu kasv ning suureneda kaaliumi ja proteiini saamine söögiga.
In chronic renal failure patients: there may be a moderate dose-dependent rise in the platelet count within the normal range during treatment with NeoRecormon, especially after intravenous administration.
Kroonilise neerupuudulikkusega patsientidel võib NeoRecormon´i manustamisel trombotsüütide arv annusest sõltuvalt mõõdukalt tõusta, jäädes aga normi piiridesse.
In cigarette smokers riociguat exposure is reduced by 50-60% (see section 5.2).
Suitsetajatel väheneb riotsiguaadi plasmatase 50…60% võrra (vt lõik 5.2).
In CKD patients receiving dialysis who were administered Mimpara, approximately 30% of patients had at least one serum calcium value less than 7.5 mg/dl (1.9 mmol/l).
Ligikaudu 30% kroonilise neeruhaigusega, dialüüsravil olevatest patsientidest, kellele manustati Mimpara’t, oli seerumi kaltsiumisisaldus vähemalt ühel korral alla 7,5 mg/dl (1,9 mmol/l).
In CKD patients receiving dialysis who were administered Parareg, 4% of serum calcium values were less than 7.5 mg/dl (1.875 mmol/l).
4% dialüüsravil olevatest KNH-ga patsientidest langes Parareg’i manustamise tulemusel seerumi kaltsiumisisaldus allapoole 7,5 mg/dl (1,875 mmol/l).
In class III or IV PAH that was either primary or caused by scleroderma, the two studies showed that patients treated with Stayveer were able to walk further than patients treated with placebo after 16 weeks (44 metres further in the larger study), but there were too few patients with class IV disease to support the use of the medicine in this group.
III või IV funktsionaalsuse klassi pulmonaalse arteriaalse hüpertensiooni (primaarne või põhjustatud sklerodermiast) kaks uuringut näitasid, et Stayveeriga ravitud patsiendid suutsid 16 nädala pärast läbida pikema vahemaa kui platseeboga ravitud patsiendid (suurema patsientide arvuga uuringus 44 meetrit rohkem), samas oli uuringutes liiga vähe IV funktsionaalsuse klassiga patsiente, et soovitada ravimi kasutamist selles patsientide rühmas.
In class III or IV PAH that was either primary or caused by scleroderma, the two studies showed that patients treated with Tracleer were able to walk further than patients treated with placebo after 16 weeks (44 metres further in the larger study), but there were too few patients with class IV disease to support the use of the medicine in this group.
Primaarse või sklerodermast põhjustatud III või IV klassi pulmonaalse arteriaalse hüpertensiooni korral näitasid mõlemad uuringud, et pärast 16 nädalat suutsid Tracleeri saanud patsiendid kõndida kaugemale kui platseebot saanud patsiendid (suuremas uuringus 44 m kaugemale), kuid IV klassi haigusega patsiente oli liiga vähe, et toetada ravimi kasutamist selles rühmas.
In CLASSIC I, 299 TNF-antagonist naive patients were randomised to one of four treatment groups; placebo at weeks 0 and 2, 160 mg Trudexa at week 0 and 80 mg at week 2, 80 mg at week 0 and 40 mg at week 2, and 40 mg at week 0 and 20 mg at week 2.
CLASSIC 1 uuringus randomiseeriti 299 TNF-antagoniste varem mitte saanud patsiendid ühte neljast ravigrupist; platseebo 0- ja 2. nädalal, 160 mg Trudexa’t 0-nädalal ja 80 mg 2. nädalal, 80 mg 0-nädalal ja 40 mg 2. nädalal ning 40 mg 0-nädalal ja 20 mg 2. nädalal.