natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Associated with the Estonian Academy of Sciences 11.05.1999 
Assotsieerunud Eesti Teaduste Akadeemiaga 11.05.1999
Founded 1947 
Asutatud 1947
Institute of the Estonian Language has six departments: 
Eesti Keele Instituudis on kuus osakonda:
Language Planning Department, Head Dr. Peeter Päll Department of Dictionaries, Head M.A. Margit Langemets Terminology Department, Head Tiina Soon 
Sõnaraamatute osakond, juhataja mag Margit Langemets Terminoloogiaosakond, juhataja Tiina Soon
Personnel and Administration Department, Head M.A. Kai Oro 
Personali- ja haldusosakond, juhataja mag Kai Oro
DEPARTMENT OF LINGUISTICS AND LANGUAGE TECHNOLOGY 
KEELETEADUSE JA -TEHNOLOOGIA OSAKOND
At fulfilling the topic the researchers focussed on two research problems: “Modelling of vocabulary and Juri Lotman’s treatment of language” and “Formation of discourse and name systems in the Estonian language”. 
Teema täitmisel keskenduti kahele uurimisprobleemile: “Sõnavara modelleerimine ja Juri Lotmani keelekäsitlus” ning “Eestikeelse diskursuse ja nimesüsteemide kujunemine”.
Within the framework of the first problem, the main parameters of treatment of language by Lotman were elucidated. 
Esimese probleemi raames selgitati välja Lotmani kee- lekäsitluse peamised parameetrid.
The Lotman’s language model is dynamic, embracing at least two independent parameters. 
Lotmani keelemudel on dünaamiline, hõlmates vähemalt kahte sõltumatut parameetrit.
Within the framework of the second problem, the history and evolution of both the Estonian language and name system were researched. 
Teise probleemi raames uuriti nii eesti keele kui ka nimesüsteemide ajalugu ja kujunemist.
Kristiina Ross has researched the linguistic structure and vocabulary of two anonymous translation texts dating from middle 17th C. with the aim to estimating how probable is the supposition that the translator of both is the Urvaste pastor Johannes Gutslaff. 
Kristiina Ross on uurinud kahe anonüümse 17. sajandi keskelt pärit tõlketeksti keelelist struktuuri ja sõnavara hindamaks, kui tõenäone on oletus, et mõlema tõlkijaks on Urvaste pastor Johannes Gutslaff.
Work on compiling of electronic concordance of the Estonian bible translation has continued. 
Jätkunud on töö eesti piiblitõlke elektroonilise konkordantsi koostamisel.
In the domain of Estonian (place) name systems (Marja Kallasmaa and Peeter Päll), the research of polylinguality of names has been continued (the Estonian-Swedish place names, historical polylinguality of Estonian street names, Estonian-Latvian name relations on Lutsi language isle). 
Eesti (koha)nimesüsteemide alal (Marja Kallasmaa ja Peeter Päll) on jätkatud nimede mitmekeelsuse uurimist (eestirootsi kohanimed, Eesti tänavanimede ajalooline mitmekeelsus, eesti-läti nimesuhted Lutsi keelesaarel).
Survey of development of local name systems has been started (Hageri, Juuru, Rapla and Türi parishes the list starting from XVIII century, in case of Rapla parish starting from XV century). 
On alustatud paikkondlike nimesüsteemide arengu jälgimist (Hageri, Juuru, Rapla ja Türi khk nimistu XVIII sajandist alates, Rapla khk puhul al XV sajandist).
Within the framework of the national programme “Lingua-technological support of the Estonian language (2006–2010)” the Department fulfils three projects: The Estonian Emotional Speech Corpus, project leader Hille Pajupuu; Corpus-based speech synthesis for Estonian, project leader Meelis Mihkla; Lexicographer's workbench, project leader Ülle Viks. 
Riikliku programmi “Eesti keele keeletehnoloogiline tugi (2006‒2010)” raames täidab osakond kolme projekti: Eesti emotsionaalse kõne korpus, projektijuht Hille Pajupuu; Eestikeelne korpuspõhine kõnesüntees, projektijuht Meelis Mihkla; Leksikograafi töökeskkond, projektijuht Ülle Viks.
In greater detail about the projects see http://www.keeletehnoloogia.ee/projektid 
Projektide kohta vt lähemalt http://www.keeletehnoloogia.ee/projektid
Research of dialects of the Estonian language and Fenno-Ugric cognate languages. 
eesti keele murrete ja soome-ugri sugulaskeelte uurimine.
Edited by Mari Kendla, Vilja Oja, Mari-Epp Tirkkonen, Jüri Viikberg. 
Toim Mari Kendla, Vilja Oja, Mari-Epp Tirk- konen, Jüri Viikberg.
Institute of the Esto-nian Language. 
Eesti Keele Instituut.
Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2008, pp. 821–1032. 
Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2008, lk 821–1032.
Released was Dmitri Tsvetkov’s “Grammar of the Votic language”. 
Ilmus Dmitri Tsvetkovi “Vadja keele grammatika”.
Compiled and edited by Jüri Viikberg (translation by Ada Ambus, design by Merle Moorlat), Eesti Keele Sihtasutus, 2008. 
Koostanud ja toimetanud Jüri Viikberg (tõlge Ada Ambus, kujundanud Merle Moorlat), Eesti Keele Sihtasutus, 2008.
The language planners have continued, as their basic work delivery of recommendations, explanations and consultations on language. 
Keelekorraldajad on jätkanud põhitööna keele kohta käivate soovituste, selgituste ja nõuannete jagamist.
The consultations by telephone and letter (e-mail) are free of charge. 
Nõuanded telefonitsi ja kirja (meili) teel on tasuta.
To an ever wider scope, the Department has attempted to make the necessary advice and aids available through electronic media, so that those interested would get their answers by themselves. 
Üha rohkem on püütud vajalikke nõuandeid ja abivahendeid kättesaadavaks teha elektroonilise keskkonna kaudu, et huvilised saaksid oma vastused ise kätte.
As a novelty, language tests have been added (Argo Mund), see http://www.eki.ee/keeleabi 
Uudisena lisandusid keeletestid (Argo Mund), vt http://www.eki.ee/keeleabi
In 2008 the adults’ training was successfully launched (training conferences of teachers in Tallinn and Tartu, project leader Sirje Mäearu) and euro language care (Katrin Hallik and Katre Kasemets). 
2008. aastal käivitus edukalt täiskasvanukoolitus (õpetajate koolituskonve- rentsid Tallinnas ja Tartus, projekti juht Sirje Mäearu) ja eurokeelehooldus (Katrin Hallik ja Katre Kasemets).
Collection ”Language consultation recommends 4” appeared (compiled and edited by Maire Raadik). 
Ilmus kogumik “Keelenõuanne soovitab 4” (koostaja ja toimetaja Maire Raadik).
DEPARTMENT OF DICTIONARIES 
SÕNARAAMATUTE OSAKOND
All lexicographic works are being done in the Institute’s vocabulary system EELex. 
Kõik leksikograafilised tööd tehakse instituudi sõnastikusüsteemis EELex.
In 2008, transferred to that system was also “The Explanatory Dictionary of the Estonian Language” (Ülle Viks, Tiina Puolakainen, Andres Loopmann). 
2008. a viidi sellesse süsteemi üle ka “Eesti keele seletussõnaraamat” (Ülle Viks, Tiina Puolakainen, Andres Loopmann).
Within the framework of common project Valgus – the Institute of the Estonian Language– Estonian Association for Applied Linguistics, edited has been the terminological picture vocabulary Oxford-Duden (Mai Tiits). 
Valguse – Eesti Keele Instituudi – Eesti Rakenduslingvistika Ühingu ühisprojekti raames on toimetatud Oxford-Dudeni terminoloogilist piltsõnastikku (Mai Tiits).
Jointly with the Association for Applied Linguistics and Tallinn University the Department organised the VII Conference on Applied Linguistics. 
Koos Rakenduslingvistika Ühingu ja Tallinna Ülikooliga korraldati VII rakenduslingvistika konverents.
By the time of the Conference the “Estonian Papers in Applied Linguistics 4” appeared. 
Konverentsiks ilmus “Eesti Rakenduslingvistika Ühingu aastaraamat 4”.
By joint undertaking of Department of Dictionaries and Department of Fenno- Ugric Languages and Dialects there was organised the international Fenno- Ugric dictionary seminar “Fenno-Ugric dictionaries: what unites them and what keeps them apart”. 
Sõnaraamatute osakonna ning Soome-ugri keelte ja murrete osakonna ühis- ettevõtmisel korraldati rahvusvaheline soome-ugri sõnaraamatuseminar “Soome-ugri sõnaraamatud: mis neid liidab ja mis lahutab”.
There were participants from Finland, Hungary, Russia (Komi, Mari El, Udmurtia), Poland, Latvia, Austria. 
Osalejaid oli Soomest, Ungarist, Venemaalt (Komi, Marimaa, Udmurtia), Poolast, Lätist, Austriast.
The largest project is in the area of military and security and defence policy terminology in cooperation with Ministry of Defence, consisting of two parts: work of the terminology commission (in 2008 at 24 meetings 1422 terms were considered) and translation project (1855 pages of translation works were made). 
Suurim projekt on sõjanduse ning julgeoleku- ja kaitsepoliitika terminoloogia alal koostöös Kaitseministeeriumiga, mis koosneb kahest osast: terminoloogiakomisjoni tööst (2008. aastal käsitleti 24 koosolekul 1422 terminit) ja tõlkeprojektist (tõlketöid tehti 1855 lk).
After several years of preparatory work the aviation terminology project was started, in cooperation with Ministry of Economic Affairs and Communications (Aviation Administration). 
Pärast mitmeaastast ettevalmistustööd alustati koostöös Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumiga (Lennuamet) lennundusterminoloogia projektiga.
ESTONIAN LITERARY MUSEUM 
EESTI RAHVA MUUSEUM
Founded 1920 
Asutatud 1920
G. Suits joined the literary community in 1889, publishing notices, critical essays, presentations of books, etc. in the newspaper “Uus Aeg”. 
Kirjandusellu astus G. Suits 1889. aastal, avaldades ajalehes “Uus Aegˮ sõnumeid, arvustusi, raamatute tutvustusi jms.
Under his editing, literary notebooks of school students “Kiired” I-III (1901–1902) were published. 
Tema toimetamisel ilmusid õpilaste kirjanduslikud vihikud “Kiired” I-III (1901–1902).
Since 1903 G. Suits wrote poetry under the name of Kustas Vahur, publicizing his verses in the family paper “Linda” and in an annex to “Postimees”. 
1903. aastast avaldas G. Suits värsse Kustas Vahuri nime all perekonnalehes “Linda” ning “Postimehe” lisas.
He was one of the leaders of the literary group “Noor-Eesti”, the editor of its albums and magazine (1905–1915). 
Ta oli kirjandusliku rühmituse “Noor-Eesti” üks juhte, selle albumite ja ajakirja toimetaja (1905–1915).
As a poet 
Luuletajana oli
G. Suits was the first modernist of Estonia, who had a good knowledge of the Finnish literature and learned much from Eino Leino. 
G. Suits eesti esimesi moderniste, kes tundis hästi soome kirjandust ja õppis palju Eino Leinolt.
In the student days there appeared, in addition a book of essays “Sihid ja vaated” (1906) and a review of Estonian history of literature in the review volume in German “Die Kultur der Gegenwart” (Berlin, 1908). 
Üliõpilaspäevil ilmusid veel esseederaamat “Sihid ja vaated” (1906) ning ülevaade eesti kirjandusloost saksakeelses üle- vaateteoses “Die Kultur der Gegenwart” (Berliin, 1908).
G. Suits’ essays were from the very start of international embrace, he maintained correspondence with the important literary authority of the time Georg Brandes, he was influenced by Nietzsche’s ideas and aspired to achieve harmonization of national and European cultures in Estonian literature. 
G. Suitsu esseistika oli algusest peale rahvusvahelise haardega, ta pidas kirjavahetust ajastu suure kirjandusliku autoriteedi Georg Brandesega, oli mõjustatud Nietzsche ideedest ja püüdles rahvuslikkuse ja euroopaliku kultuuri kooskõla saavutamise poole eesti kirjanduses.
His later books of poetry “Tuulemaa” (1913) and “Kõik on kokku unenägu” (1922) were affected by Scandinavian, Russian, German and French intensively impressionistic and symbolic poetry and brought deeper philosophical meaning and higher culture of form into Estonian poetry. 
Hilisemad luulekogud “Tuulemaa” (1913) ja “Kõik on kokku unenägu” (1922) olid mõjutatud skandinaavia, vene, saksa ja prantsuse intensiivselt impressionistlikust ja sümbolistlikust luulest ning tõid eesti luu- lesse senisest sügavamat filosoofilist mõtestatust ja kõrgemat vormikultuuri.
At the beginning of 1920 G. Suits participated in editing of the radical cultural magazine “Murrang” and belonged to the literature group “Tarapita” (1921– 1922). 
1920. aastate algul võttis G. Suits osa radikaalse kultuuriajakirja “Murrang” toimetamisest ning kuulus kirjandusrühmitisse “Tarapita” (1921–1922).
In subsequent years, belonging to the board of the magazine “Looming”, he stayed away from the literary life outside the activities of the editorial board, interfering only on exclusive occasions (for instance the movement of closeness to life 1920/1930). 
Järgnevatel aastatel, kuuludes ajakirja “Looming” toimkonda, jäi ta toimetuse välisest kirjanduselust kõrvale, sekkudes vaid erandlikel juhtudel (nt elulähe- dusliikumine 1920/1930).
G. Suits is one of the founders, together with F. Tuglas of the Estonian art- demanding literary critique. 
G. Suits on koos F. Tuglasega eesti kunstinõudliku kirjanduskriitika rajajaid.
While working at the University he combined his pedagogical tasks with scholarly studies. 
Ülikoolis töötades ühendas ta pedagoogilised ülesanded teadusliku uurimistööga.
A legendary Lecturer in Literature, he formed the birth of Estonian academic national literary science. 
Legendaarse kirjandusõppejõuna kujundas ta eesti akadeemilise rahvusliku kirjandusteaduse sündi.
Under his demanding teacher’s hand two generations of Estonian literary scholars have been formed. 
Tema nõudliku õppejõukäe alt on kasvanud kaks põlvkonda eesti kirjandusteadlasi.
In research he applied the cultural history point of view. 
Teadustöös rakendas ta kultuuriajaloolist vaateviisi.
In cooperation with M. Lepik, he edited to print a text critical anthology considering the path of formation of national Estonian literature “Estonian History of Literature in Texts I” (1932). 
Koostöös M. Lepikuga toimetas ta trükki rahvusliku eesti kirjanduse kujunemisteed käsitleva tekstikriitilise antoloogia “Eesti kirjanduslugu tekstides I” (1932).
He published as short studies in “Looming” and “Eesti Kirjandus” about earlier Estonian literature, incl. an outstanding series about youth of 
Ta avaldas “Loomingus” ja “Eesti Kirjanduses” lühiuurimusi eesti varasemast kirjandusest, sh silmapaistva sarja
G. Suits was among the founders of the Academic Literary Union and its first and only chairman in 1924–1941. 
Suits oli Akadeemilise Kirjandusühingu asutajaid ning selle esimene ja ainus esimees aastatel 1924–1941.
As an outstanding literary scholar G. Suits was elected to the Finnish Literature Society (1931) and a corresponding member of the French Académie Septentrionale (1936) and Doctor Honoris Causa of the Uppsala University (1935). 
Silmapaistva kirjandusteadlasena oli G. Suits valitud Soome Kirjanduse Seltsi (1931) ja Prantsuse Academie Septentrionale’i (1936) korrespondentliikmeks ning Uppsala Ülikooli audoktoriks (1935).
In 1939 he was awarded the 3rd class Order of White Star. 
1939. aastal pälvis ta Valgetähe III klassi teenetemärgi.
In April 1944 G. Suits travelled through Finland to Sweden, where he got a job at the Nobel Institute library. 
1944. a aprillis siirdus G. Suits Soome kaudu Rootsi, kus ta sai tööd Nobeli Instituudi raamatukogus.
In the Swedish period he authored two important literature history researches: “History of Estonian Literature I” (Lund, 1953) and “Nuori Kreutzwald” (Helsinki, 1953). 
Rootsi perioodil ilmus tema sulest kaks olulist kir- jandusloolist uurimust: “Eesti kirjanduslugu Iˮ (Lund, 1953) ja “Nuori Kreutz- waldˮ (Helsingi, 1953).
G. Suits died in Stockholm on 23 May 1956 and he was buried in the Stockholm Forest Cemetery. 
G. Suits suri Stockholmis 23. mail 1956. aastal ning on maetud Stockholmi Metsakalmistule.
To the 100th anniversary of Member of Academy Arnold Humal 
Akadeemik Arnold Humala 100. sünniaastapäevaks
Arnold Humal (up to 1936 Tudeberg) was born on March 10, 1908 in Tallinn to the family of a Kopli factory worker. 
Arnold Humal (1936. aastani Tudeberg) sündis 10. märtsil 1908 Tallinnas Kopli vabrikutöölise perekonnas.
In 1928 he proceeded, upon proposition of Professor G. Rägo, working as Assistant at the Institute of Mathematics of the University. 
1928. a asus ta prof G. Rägo ettepanekul õppimise kõrval õppejõutööle ülikooli matemaatika instituudis assistendina.
His task was to supervise over the practical assignments of students and to help them, if necessary, in solving their tasks, checking the works and keeping record of their obligatory tasks realization. 
Tema kohustuseks oli üliõpilaste praktiliste tööde juhendamine ja vajadusel ülesannete lahendamisel abistamine, tööde kontrollimine ja arvestuse pidamine kohustuslike ülesannete täitmise üle.
In 1930 A. Humal defended at the University his Master Thesis “Additions and Method-Critical Remarks to Some Mathematical Courses of Thought”. 
1930. a kaitses A. Humal ülikooli juures magistridissertatsiooni “Lisandusi ja meetodikriitilisi ääremärkusi mõnele matemaatilisele mõttekäigule”.
Thereafter he worked another year in his former post, passed obligatory military service as a topographer of artillery and was sent in 1932 as a University of Tartu scholarship holder to Göttingen University. 
Seejärel töötas ta veel aasta endisel ametikohal, läbis kohustusliku ajateenistuse suur- tükiväe topograafina ning suunati 1932. a ülikooli teadusliku stipendiaadina Göttingeni Ülikooli juurde.
The main goal was to obtain good education in theoretical physics, however he was ever more attracted to research on applied mathematics, which he had already started. 
Põhieesmärgiks oli saada hea ettevalmistus teoreetilises füüsikas, kuid üha enam tähelepanu paelus juba alustatud rakendusmatemaatika-alane uurimistöö.
The topics of the lectures heard and seminars attended were comprehensive: differential calculation, radioactivity, theory of electricity, integral theory, theoretical physics etc. 
Kuulatud loengute ja seminaride temaatika oli laiahaardeline: diferentsiaalarvutus, radioaktiivsus, elektriteooria, integraaliteooria, teoreetiline füüsika jpm.
Among members of faculty, the deeper impression was left with him by H. Hahn and H. Thirring. 
Õppejõududest jätsid sügavaima mulje H. Hahn ja H. Thirring.
In February 1934 A. Humal defended at the University of Tartu his Doctoral Thesis “Über die Theorie und die Anwen- dungsmethoden der Quadraturreihen” and was awarded, at the age of 25 the degree of doctor philosophiae naturalis. 
1934. a veebruaris kaitses A. Humal Tartu Ülikooli juures doktoriväitekirja “Über die Theorie und die Anwendungsmethoden der Quadraturreihen” ning tunnistati 25-aastaselt doctor philosophiae naturalis kraadi vääriliseks.
The Doctoral Thesis appeared also in Proceedings of the University. 
Doktoridisser- tatsioon ilmus ka ülikooli toimetistes.
In 1934–1937 A. Humal’s activities as faculty member continued in the post of Senior Assistant, where his task was, as earlier supervision of practical work of students. 
Aastatel 1934–1937 jätkus A. Humala õppejõutegevus vanemassistendi ametikohal, kus tema ülesandeks oli, nagu varemgi, tudengite praktilise töö juhendamine.
Regardless of the Doctoral Degree and the pedagogic experience accumulated from work at the University he did not as yet have the right to deliver lectures. 
Doktorikraadist ja ülikoolitöös kogunenud pedagoogilisest kogemusest hoolimata ei olnud tal veel loengute pidamise õigust.
According to the strict order prevailing at the University of Tartu the young scientist became an independent member of faculty with the right to deliver lectures only after habilitation. 
Tartu Ülikoolis kehtinud range korra kohaselt sai noor teadlane loengupidamise õigusega iseseisvaks õppejõuks alles habiliteerumise järel.
The research published in 1936 in the Proceedings of the University was accorded recognition of colleagues, who acknowledged the research activities of the young member of faculty as meriting application for the position of Assistant Professor. 
1936. a ülikooli toimetistes ilmunud uurimus pälvis tunnustava hinnangu kolleegidelt, kes tunnistasid noore õppejõu teadustegevuse dotsendikutse taotleja vääriliseks.
Beside research of calculation methods and basics of geometry he was involved in solving the problems of physics. 
Arvutusmeetodite uurimise ja geomeetria aluste temaatika käsitlemise kõrval tegeles ta füüsika probleemide lahendamisega.
The main essence of his further work as researcher and member of faculty was delivery of lectures and compiling of necessary study materials. 
Tema edasise teadlase- ja õppejõutöö põhisisuks kujunes loengute pidamine ja vajalike õppematerjalide koostamine.
In the University of Tartu of that time the member of faculty had to deliver very different courses, which called for the need to engross in many domains, in research and to consider the issues both of logical basics of mathematics and their applications in other sciences. 
Tolleaegses Tartu Ülikoolis tuli õppe- jõul lugeda väga erinevaid kursusi, mis tingis vajaduse teaduslikus uurimistöös süveneda paljudesse ainevaldkondadesse ning mõelda läbi küsimusi nii matemaatika loogilistest põhialustest kui ka rakendustest teistes teadustes.
In 1938, in the process of changing of the titles of posts taking place at the University A. Humal became, at the age of 30, the Adjunct Professor in practical mathematics. 
1938. aastal ülikoolis toimunud ametinimetuste muutmise käigus sai A. Humalast 30-aastaselt adjunkt-professor praktilise matemaatika alal.
In that period he delivered several base courses in mathematics at the Department of Mathematics and also at the Department of Economics. 
Sellel perioodil luges ta mitut matemaatika põhikursust matemaatika osakonnas ja ka majandusteaduskonnas.
Being demanding in his own respect and an enjoyable lector, A. Humal’s lectures were clear, logical and worded in good Estonian. 
Enese suhtes nõudliku ja kuulajaile nauditava lektorina tuntud A. Humala loengud olid selged, loogilised ja heas eesti keeles sõnastatud.
In autumn semester of 1940, in the process of reorganisation of study work at the University, chairs were created after the example of Soviet (Russian) scheme and it was contemplated to transfer to the system of courses. 
1940. a sügissemestril loodi ülikoolis õppetöö ümberkorralduste käigus nõukoguliku (vene) skeemi eeskujul kateedrid ja kavandati üleminekut kursuste süsteemile.
Acting Professor Humal was appointed Head of the Chair of Mathematics, at the end of the year he was awarded Full Professorship. 
Professori kt Humal määrati matemaatika kateedri juhatajaks, aasta lõpul omistati talle täisprofessori kutse.
In that study year he delivered the courses of analytical geometry and higher algebra. 
Sel õppeaastal luges ta analüütilise geomeetria ja kõrgema algebra kursusi.
Professor Humal, who had never belonged to any political parties or organisations, was dismissed from the University upon beginning of German occupation and he stayed almost two months as detainee in Tartu Concentration Camps. 
Prof Humal, kes ei olnud kunagi ühtegi poliitilisse parteisse ega organisatsiooni kuulunud, vallandati ülikoolist Saksa okupatsiooni saabudes ning oli ligi kaks kuud kinnipeetavana Tartu Koonduslaagrites.
After being released he was for a short time engaged in agricultural works at the farm of relatives at Valgeristi and left Tartu, proceeding to work in Tallinn as teacher of mathematics. 
Vabanemise järel tegeles ta lühikest aega põllutöödega sugulaste talus Valgeristil ning lahkus Tartust, asudes Tallinnas tööle matemaatikaõpetajana.
In the years of war A. Humal taught in Tallinn II Gymnasium (presently Secondary Science School) and gave some private lessons, he prepared the materials of school textbooks and continued research. 
Sõja-aastatel õpetas A. Humal Tallinna II Gümnaasiumis (praeguses Reaalkoolis), andis vähesel määral eratunde, valmistas ette kooliõpikute materjale ning jätkas teadusuuringuid.
Although the dismissal of the German period was annulled and A. Humal was again in the list of Professors of the University of Tartu in autumn 1944, he decided to stay in Tallinn and accepted the invitation to Tallinn Polytechnic Institute (presently Tallinn University of Technology), in order to organise, as Head-Professor of the Chair of Mathematics and Theoretical Engineering the teaching of mathematics of the future engineers. 
Kuigi saksa-aegne vallandamine tühistati ja A. Humal oli 1944. a sügisel endiselt Tartu Ülikooli professorite nimistus, otsustas ta jääda Tallinna ning võttis vastu kutse Tallinna Polütehnilisse Instituuti (praegu Tallinna Tehnikaülikool), et matemaatika ja teoreetilise mehaanika kateedri juhataja-professorina korraldada tulevaste inseneride matemaatikaõpet.