natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Experienced Researchers () are defined as researchers having at least four years of research experience (full-time equivalent) since gaining a university diploma giving them access to doctoral studies, in the country in which the degree/diploma was obtained or researchers already in possession of a doctoral degree, regardless of the time taken to acquire it. 
“Kogenud teadlased”on teadlased, kellel on vähemalt neli aastat teadustöö kogemust (samaväärne täisajaga) pärast doktoriõpinguid võimaldava diplomi saamist riigis, kus kraad/diplom omandati, või teadlasi, kellel juba on doktorikraad, sõltumata selle omandamisele kulunud ajast.
Employers 
Tööandjad
The latter refers particularly to institutions of higher education, faculty departments, laboratories, foundations or private bodies where researchers either undergo their research training or carry out their research activities on the basis of funding provided by a third party. 
Viimane tähendab eelkõige kõrgkoole, teaduskondade osakondi, laboreid, sihtasutusi või eraasutusi, kus teadlased kas osalevad teadusalases koolituses või viivad oma teadustegevust läbi kolmanda osapoole rahastamise abil.
Funders 
Rahastajad
Fundersrefers to all those bodies () which provide funding, (including stipends, awards, grants and fellowships) to public and private research institutions, including institutions for higher education. 
Mõiste “rahastajad” tähendab kõiki organeid,mis pakuvad rahastamisvõimalusi (sealhulgas stipendiumid, auhinnad, uurimistoetused ja abirahad) era- ja avalik-
MISSION OF THE ACADEMY 
AKADEEMIA MISSIOON
Placement of science and scientist in the society starts from the Constitution. 
Teaduse ja teadlase koha määramine ühiskonnas algab Põhiseadusest.
Today 67 years ago the first legal act concerning the Estonian Academy of Sciences was signed. 
Täna, 67 aastat tagasi, allkirjastati esimene õigusakt Eesti Teaduste Akadeemia kohta.
However it is common knowledge that the society as a whole, functions by drawing, to no lesser degree, on value estimates and traditions. 
Kuid on hästi teada, et ühiskond tervikuna toimib vähemasti samavõrra läbi väärtushinnangute ja tavade.
As it is, the name of the assembly uniting us – the word The Academy, as a concept of spiritual life – comes from the wellspring of the heyday of European culture, from the distant past of almost twenty-four centuries back. 
On ju ka meid ühendava kogu nimetus – sõna Akadeemia vaimuelu mõistena – pärit euroopaliku kõrgkultuuri lätetelt, pea kahekümne nelja sajandi kaugusest minevikust.
The living creatures are united by birth, individual existence, and extinction. 
Elusolendeid ühendab sünd, individuaalne eksistents, selle lõpp.
The strive towards knowledge, the desire and capability to investigate the nature and the society, the past and the present, to prognosticate the future, the will and ability to transmit the knowledge obtained from generation to generation as an experience, over tens, hundreds and thousands years – with all that lacking, there would be no Homo sapiens, there would not exist any, even the most primitive society. 
Tung teadmiste poole, soov ja oskus uurida loodust ja ühiskonda, minevikku, tänapäeva, prognoosida tulevikku, soov ja võime anda saadud teadmisi põlvest põlve edasi kui kogemust, läbi kümnete, sadade ja tuhandete aastate – ilma selleta poleks mõtlevat inimest, ei eksisteeriks isegi primitiivseimat ühiskonda.
It is something much more than the question of the competitiveness of the economy. 
See on midagi palju enamat kui küsimus majanduse konkurentsivõimest.
However, inherently belonging in this juncture is the acknowledgement that the speed of the loss of richness of species presently surpasses by thousand times the respective average indicator in the recent 400 million years. 
Paraku kuulub siia ka teadmine, et globaalne liigirikkuse kao kiirus tänapäeval ületab tuhandekordselt viimase 400 miljoni aasta keskmise.
CHALLENGE OF THE PRESENT DAY 
TÄNASE PÄEVA VÄLJAKUTSE
For the present day of the Estonian science, of utmost importance is its capacity to be attractive to the next generation. 
Eesti teaduse tänasele päevale on esmaoluliseks tema suutlikkus olla atraktiivne järgnevale põlvkonnale.
In the widest sense – to be able to attract people of a creative spirit, dedicated to the advancement of society in any of its domains. 
Kõige avaramas mõttes – olla ligitõmbavaks uuriva ja loova vaimuga inimestele, rakendatuna ühiskonna toimimisse selle kõikvõimalikes valdkondades.
And in a generalised way – the pass of Estonia to the knowledge- and skill-based society can be warranted only by fulfilment of that condition. 
Ja üldistatult – Eesti tee teadmiste- ja oskustepõhisele ühiskonnale saab olla tagatud vaid selle tingimuse täitmisel.
Existing in a globally open society is always a challenge to the individual in his choices, however ever greater challenge to the states and regions as a whole, in the first place to their political leadership. 
Eksisteeerimine globaalselt avatud ühiskonnas on alati väljakutseks indiviidile tema valikutes, kuid üha enam ka riikidele ja regioonidele tervikuna, esmajoones nende poliitilisele juhtkonnale.
Multifaceted though the respective prerequisites are, for Estonia one of the facets has long ago shifted to the forefront – providing adequate infrastructure to science and research, to the university education and to the education generally. 
Paljutahulised, nagu vastavad eeldused ka poleks, on Eesti jaoks juba ammu esiplaanile tõusnud üks tahkudest – adekvaatse infrastruktuuri olemasolu tagamine teadusele ja arendustegevusele, ülikooliharidusele ning haridusele üleüldse.
It is so because the word “science” is, in this connection tantamount to the concept “the future of Estonia”. 
Sest sõna “teadus” on siinkohal vabalt vahetatav mõistega “Eesti tulevik”.
Science serves the most general and the most far-reaching interests of the society. 
Teadus teenib ühiskonna kõige üldisemaid ja kaugeleulatuvamaid huvisid.
A decade ago, the term “innovation” was added thereto, conceived first as scientific-technological innovation, in the first place, and having significantly widened by now in its meaning. 
Aastakümne eest lisandus siia termin “innovatsioon”, mõistetuna alul esmajoones teaduslik-tehnoloogilise innovatsioonina ja avardudes nüüdseks oma tähenduses oluliselt.
The Academy views as misleading, time-wasting and often comical-foolish that continuous contrasting of fundamental and applied research, which we now and again witness in respective disputes here in Estonia. 
Akadeemia meelest tundub Eesti sellekohastes dispuutides juba mõnda aega eksitava, aegaraiskava ja sageli koomilis- rumalana see pidev fundamentaal- ja rakendusuuringute vastandamine, mida me nüüd ja taas kogeme.
Both are permeated by the belief that the perpetual motion is still possible. 
Mõlemast kumab läbi usk, et igiliikur on siiski võimalik.
Namely, the perpetual motion of the second kind – i.e. the one that not only spins but produces energy as well. 
Just see teist järku – see, mis käib ringi ja toodab pealekauba veel energiat.
THE ACADEMY IN THE EUROPEAN RESEARCH AREA 
AKADEEMIA EUROOPA TEADUSRUUMIS
Estonia belongs to the European Union: that novel fact of fundamental significance is as essential to our research and development as to Estonia as a whole. 
Eesti kuulub Euroopa Liitu: see uus, fundamentaalse tähendusega tõsiasi on meie teadusele ja arendustegevusele samavõrra oluline kui Eestile tervikuna.
That policy is designed, as we can bear witness just now, while giving shape to the seventh framework programme, to a significant degree through the assemblies, the common denominator whereof is “non-governmental organisations”. 
Seda poliitikat kujundatakse, nagu me just praegu, seitsmenda raamprogrammi koostamisel veenduda võime, olulisel määral läbi kogude, mille üldnimetajaks on “valitsusvälised organisatsioonid”.
The European Commission has, notwithstanding its much played down bureaucracy achieved the organisation of work, where the formation of important science policy decisions though demanding the consensus of the Parliament, the Commission and the Council, involves, in their preparation, in-depth exchange of opinions with a wide variety of “beneficiaries” – among them, by far not in the background, also the academic community through its various representatives. 
Euroopa Komisjon on kogu oma paljukirutud bürokraatiale vaatamata jõudnud töökorralduseni, kus suurte teaduspoliitiliste otsuste vormistamine nõuab küll Parlamendi, Komisjoni ja Nõukogu konsensust, kuid nende ettevalmistamisse Komisjoni poolt on laiuti ja sügavuti lülitatud “kasusaajad” – nende hulgas kaugelt mitte tagaplaanil ka akadeemiline üldsus oma kõige mitmekesisemate esindajate kaudu.
Included in the dialogue are even the scientists “as individuals in their own right“. 
Dialoogi on haaratud kogunisti teadlased “üksikisiku õiguses”.
Hence the Academy considers, as its vital task the presentation of main standpoints of the innovation policy of the European Union in Estonia. 
Seega peab Akadeemia oma oluliseks ülesandeks Euroopa Liidu innovatsioonipoliitika põhiseisukohtade tutvustamist Eestis.
Those amount to a strongly felt persuasion that Europe does not have an alternative to the knowledge based society and that the technological innovation is carried out through high level and innovative research. 
Nendeks on lõpuni tunnetatud veendumus, et Euroopal pole alternatiivi teadmistepõhilisele ühiskonnale ning et tehnoloogiline innovatsioon toimub läbi kõrgetasemelise ja uudse uurimistöö.
Furthermore – identification and analysis of potentially harmful sides of the technological success is in its turn, and first and foremost, a research work. 
Veelgi enam – tehnoloogilise edu võimalike varjukülgede avastamine ja analüüs on omakorda ja esmajoones uurimistöö.
The European Research Area as a concrete research and, even more than that, development policy, towards which the European Union is moving (hence we, too) erases at an increasing pace the borderlines between the research and development of nation states – niches to the mediocrities are vanishing. 
Ühtne Euroopa Teadusruum kui konkreetne teadus- ja, enamgi veel, arendustegevuse poliitika, mille poole liigub Euroopa Liit (seega ka me ise), kustutab üha kiireneva tempoga piire rahvusriikide teadus- ja arendustöö vahel – nišid keskpärasusele kaovad.
The root cause should be clear also to us, in particular to us: this is the answer of the European Union to the global challenge. 
Põhjus peaks olema selge ka meile, eriti just meile: see on Euroopa Liidu vastus globaalsele väljakutsele.
This is doubtless the question about competitiveness of economy, but more essential is the ensuing question about the sustainability of the European spiritual and material culture. 
See on muidugi küsimus majanduse konkurentsivõimest, kuid hoopis olulisem on siit koheselt järgnev küsimus Euroopa vaimse ja ainelise kultuuri jätkusuutlikkusest.
European Research Area is a process and not an administrative decision: yesterday it was not there, today it is. 
Euroopa Teadusruum on protsess ja mitte administratiivne otsus: eile polnud, täna on.
This begins by and large in the regions – the Academy wishes to make its constructive contribution to take the steps necessary for uniformity of the research areas of Estonia and Nordic countries. 
See algab paljuski regioonidest – Akadeemia tahab anda oma konstruktiivse panuse Eesti ja Põhjamaade teadusruumi ühtsuseks vajalike sammude astumiseks.
For Estonia it is essential to find those Estonian research and development programmes, which we wish to open to the member states. 
Eesti jaoks on oluline leida need Eesti teaduse ja arendustegevuse programmid, mida me soovime liikmesmaadele avada.
And not only to them – the EU research policy is in an ascendant line active in its relations with the research of the rest of the world. 
Ja mitte ainult neile – EL teaduspoliitika on tõusvas joones aktiivne oma suhetes ülejäänud maailma teadusega.
DESIGNING ESTONIA’S FUTURE – THE ACADEMY’S PLACE 
EESTI TULEVIKU KAVANDAMINE – AKADEEMIA KOHT
Naturally the Academy will participate at elaboration of development plans, essential for Estonia. 
On loomulik, et Akadeemia osaleb Eestile oluliste arenguplaanide väljatöötamisel.
Estonia has started compilation of the following State Development Programme – a significant document of high degree of detail. 
Eesti on asunud koostama järgmist Riiklikku Arengukava – olulist, suure konkreetsusastmega dokumenti.
Congruent with that must be a second document, “The knowledge based Estonia 2”. 
Sellega kongruentseks peab kujunema teine dokument, mida me, traditsioonist lähtudes, kutsume “Teadmistepõhine Eesti 2”.
The Academy is ready to participate in such analysis, and also to organise it, when commissioned to do so by the Parliament, as an independent expert. 
Akadeemia on valmis niisuguses analüüsis osalema, Riigikogu soovil sõltumatu poolena seda ka korraldama.
The analysis of the Lisbon process, placed wherein in the sovereign first place has been the capability of the European Union, in the first place, and emphatically, of the governments of the member states, to comprehend the central place of research and development in safeguarding the future of Europe, is the point of departure also to our Academy. 
Lissaboni protsessi analüüs, milles suveräänsele esikohale on paigutatud Euroopa Liidu, esmajoones ja rõhutatult liikmesmaade valitsuste suutlikkus mõista teadus- ja arendustegevuse keskset kohta Euroopa tuleviku kindlustamisel, on lähtekohaks ka meie Akadeemiale.
THE ACADEMY AND THE ESTONIAN INNOVATION POLICY 
AKADEEMIA JA EESTI INNOVATSIOONIPOLIITIKA
The Academy, following with immense attention the formation of Estonian innovation policy and actively participating therein through its membership, finds that in connection with rapid growth of the said sector and the import of the problem range for the future of Estonia, there has emerged an indispensable need to thoroughly overhaul it. 
Akadeemia, jälgides suure tähelepanuga Eesti innovatsioonipoliitika kujunemist ja osaledes selles aktiivselt oma liikmeskonna kaudu, leiab, et seoses sektori kiire kasvu ja probleemistiku tähtsusega Eesti tulevikule, on kätte jõudnud möödapääsmatu vajadus selle põhjalikuks reformimiseks.
It may be that the centre of gravity of the problem today is, as a matter of fact, not only and not to such a degree in the formation of the innovation policy, but rather in its implementation. 
Ja vahest pole probleemi raskuskese täna koguni mitte ainult ja sedavõrd innovatsioonipoliitika kujundamises, vaid pigem selle rakendamises.
Innovation has long since become a concept of so central a meaning in planning the social economic development of the states that the sector implementing the respective political decisions must have a very clear organisational identity. 
Innovatsioon on juba ammuilma muutunud sedavõrd keskse tähendusega mõisteks riikide sotsiaalmajandusliku arengu plaanimisel, et sellekohaseid poliitilisi otsuseid rakendav lüli peab omama väga selget organisatsioonilist identiteeti.
It is here where one should start, in the first place, and the pre-eminence of meaningful competence must become the goal, like it is in the sector implementing the science policy. 
Siit tuleks alustada esmajoones ja eesmärgiks, nagu see on teaduspoliitikat rakendavas lülis, peab saama sisulise kompetentsi primaarsus.
Here the Academy can surely offer its help. 
Siin saab Akadeemia kindlasti oma abi pakkuda.
Concerning the formation of trends of Estonian innovation policy, the Academy considers it especially important that this process should be in essential compliance with the respective priorities of the European Union, in the first place with those expressed in the Framework Programme. 
Puudutavalt Eesti innovatsioonipoliitika suundumuste kujundamist, peab Akadeemia eriti tähtsaks, et see oleks olulises kooskõlas Euroopa Liidu sellekohaste, sealjuures esmajoones raamprogrammis väljendatud prioriteetidega.
Ignoring that would be a gross strategic error. 
Selle eiramine oleks jäme strateegiline eksitus.
Should something happen (pro: fail to happen) due to incompetence we are prone to use the euphemism “shortage of administrative capability”. 
Kui midagi toimub (pro: jääb toimumata) ebakompetentsusest, siis on meil saanud moeks kasutada eufemismi “administratiivse suutlikkuse nappus”.
But this is by far too mild an expression – its excessive use seems to have made it equal to the expression “excuse me please, it happened by mischance”. 
Kuid see on kaugelt liiga leebe väljend, liigpruukimine on ta vaat ehk juba võrdsustanud väljendiga “vabandage palun, kogemata”.
THE ACADEMY AND ESTONIA 
AKADEEMIA JA EESTI
The key to conceive the relation between the Academy and society is the understanding, that the Academy itself is part of the Estonian society. 
Akadeemia ja ühiskonna vahekorra mõistmise võtmeks on arusaam, et Akadeemia on ise osaks Eesti ühiskonnast.
Naturally the Academy has a concrete place in analysis of those problems, which are essential to Estonia as a whole. 
On loomulik, et Akadeemial on konkreetne koht nende probleemide analüüsil, mis on olulised Eestile tervikuna.
We sincerely expect that our attention will be drawn to the problems, which we may have overlooked, but where the Academy could be of help. 
Ja me ootame siiralt, et meie tähelepanu juhitakse probleemidele, mida me vahest kahe silma vahele oleme jätnud, kuid kus Akadeemia saaks abistada.
We have been concerned, are concerned and will be concerned with energetics related problem range. 
Me oleme tegelenud, tegeleme ja saame tegelema energeetikaga seotud probleemistikuga.
We have been concerned, but could be more concerned with the whole of that complicated complex, embracing both the health of the environment and that of the population. 
Me oleme tegelenud, kuid võib-olla suudaksime tegeleda enam kogu selle keeruka kompleksiga, mis haarab nii keskkonna kui ka rahva tervise.
The Academy cannot leave outside its sphere of interest either the information society relating topics or by far the essential points of danger, especially those the identification whereof is essentially a quantitative research, leading to qualitative conclusions. 
Akadeemia ei saa jätta oma huviorbiidist välja ei infoühiskonda puutuvat temaatikat ega ammugi siis olulisi ohupunkte, eriti neid, mille identifitseerimine on oma olemuselt kvantitatiivne uurimus, mis viib kvalitatiivsete järeldusteni.
We cannot, like some politicians deem it possible to allow to themselves, ignore the AIDS related developments. 
Me ei saa, nagu mõned poliitikud seda arvavad endale lubada võivat, ignoreerida AIDSiga seotut.
Our minimal obligation is to discover and took to cognisance of the points of danger, the related risks to point them out with a finger. 
Meie minimaalseks kohuseks on avastada ja teadvustada ohupunkte, nendega seotud riske – näidata näpuga.
Our goal, however would be the initiation of respective research work where it is necessary, so that the decision making process as a whole would base ever more on the analysis of facts. 
Meie eesmärgiks oleks aga vastavasisulise uurimistöö initsieerimine seal, kus see on vajalik selleks, et otsustusprotsess tervikuna baseeruks üha enam faktide analüüsil.
Moreover, our obligation is to contribute to having the solutions offered – the realistic ones thereat. 
Veelgi enam, meie kohus on aidata kaasa sellele, et pakutaks lahendusi – sealjuures just realistlikke.
THE ACADEMY AND THE ESTONIAN SCIENCE ORGANISATION 
AKADEEMIA JA EESTI TEADUSKORRALDUS
The organisational basis of Estonian science organisation, as it has been set up after regained independence, is adequate in its main lines and could, perhaps, serve even as an example to some countries nearby and afar. 
Eesti teaduskorralduse organisatsiooniline alus, mille loomisse peale taasiseseisvumist on andnud omapoolse, vahest koguni olulise panuse ka Akadeemia liikmed, on oma põhijoontes adekvaatne ja võiks olla eeskujuks nii mitmelegi riigile lähemalt ja kaugemalt.
Perhaps the most important to be pointed out here is the prevailing primitive summing up of the peer review pieces of writing. 
Vahest olulisim, mida siinkohal märkida, on maadvõtnud primitiivne peer review kirjatööde kokkulugemine.
This stage was expedient and progressive ten years ago – when the previous “gained-earlier” based financing paradigm had to be superseded. 
See aste oli vajalik ja progressiivne kümne aasta eest – siis kui tuli ületada eelnev, “saavutatust lähtuv” finantseerimise paradigma.
Today we do not lack the opportunities and knowledge to do better. 
Täna ei napi meil ei võimalusi ega teadmisi “teha paremini”.
One must acknowledge that there is a difference between one type of science and another type of science, that there are sciences where a monograph research or a successfully realised intellectual property is much more valuable than scores of peer review printed units in a magazine of the near zero level impact factor. 
On vaja aktsepteerida, et teaduse ja teaduse vahel on vahe, et on teadusi, kus monograafiline uurimus või edukalt realiseeritud intellektuaalne omand on palju väärtuslikum kui tosinate viisi peer review trükiseid nulli-lähedast järku ajakirjades.
Whereas it is necessary to achieve, that in the directions, where research is a direct part of the world science – those being natural and engineering sciences – the essential component of value estimates should be specific quality indicators, such as where the research works have been published and whether anybody has read them in the way, that he or she has found it necessary (inevitable) to point that fact out in his research works. 
Ja samas on vaja saavutada, et neis suundades, kus teadus on vahetuks osaks maailmateadusest – ja nendeks on loodus- ja tehnikateadused – on väärtushinnangute oluliseks komponendiks see, kus on teadustööd avaldatud ja kas neid ka keegi lugenud on nii, et on pidanud tarvilikuks (möödapääsmatuks) seda oma teadustöödes ära märkida.
In other words, whether the created intellectual achievement or even property, has just stayed somebody’s private files, or whether somebody else has picked it up and put to use. 
Ehk siis kas loodud intellektuaalne omand on jäänud pelgalt omandiks, või on keegi selle üles korjanud ja tarvitusele võtnud.
Which means that Estonian science has attained the level where the quality oriented indicators in value estimates (here – in valuation estimates) should possess a rather clearer weight. 
Teisisõnu – Eesti teadus on jõudnud tasemele, kus kvaliteedile orienteeritud näitajad peavad väärtushinnanguis (siin – väärtustamise hinnanguis) omama märksa selgemat kaalu.
Emphasising the need of meaningful progress, the Academy holds that it is due time also to appreciate several organisational steps. 
Rõhutades sisulise edasimineku vajadust, on Akadeemia meelest sobiv aeg kaaluda ka mõningaid organisatsioonilisi samme.
Among them: 
Nende hulgas:
The Academy will start consultations with the aim to bring the Estonian Science Foundation under the “legal umbrella” of the Academy – i.e. to transform the private law based foundation into a part of the public law based Academy. 
Akadeemia alustab konsultatsioone eesmärgiga tuua Eesti Teadusfond Akadeemia juriidilise “katuse alla” – st muuta eraõiguslik sihtasutus osaks avalik-õiguslikust Akadeemiast.
That step presupposes wide scope groundwork, extensive, multilevel consultations and of necessity essential changes in the Academy Act. 
See samm eeldab suurt eeltööd, laialdasi, paljutasandilisi konsultatsioone ja muidugi olulisi muudatusi Akadeemia seaduses.
Changes in the legal acts must provide for assurance, both to scientific community and lawmaker that the moves contemplated are to the benefit of development of science. 
Muudatused õigusaktides peavad tagama nii teadlaskonna kui seadusandja puhul kindlustunde selles, et kavandatav on kasuks teaduse arengule.
Given the availability of requisite preconditions, it is realistic to finalise the preparatory works (including the plans of legislative changes) within 2005. 
Vajalike eeltingimuste olemasolul on realistlik jõuda ettevalmistustega (sh seadusandlike muudatuste kavades) lõpule 2005. a jooksul.