natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Karl Siilivask 20.01.1927-18.11.2017 
20.01.1927−18.11.2017
Karl Siilivask was born on 20 January 1927 to a teachers’ family in Veriora Parish, South Eastern Estonia. 
Karl Siilivask sündis 20. jaanuaril 1927 Võrumaal Veriora vallas õpetajate peres.
In 1940 he began his education at Võru Secondary School, where his studies were interrupted due to war and evacuation to the Soviet home front. 
1940. aastal asus ta õppima Võru keskkoolis, kus seoses sõjasündmuste ja nõukogude tagalasse evakueerumisega õpingud katkesid.
From 2004 onward Karl Siilivask was Senior Researcher with the Estonian Union of the History and Philosophy of Science. 
2004. aastast jätkas Karl Siilivask Teadusajaloo ja Teadusfilosoofia Eesti Ühenduse vanemteadurina.
The major areas studied by Professor Karl Siilivask lie with the history of Estonia in the 19th and 20th centuries and the history of science. 
Akadeemik Karl Siilivase uurimistöö peasuundadeks olid 19. ja 20. sajandi Eesti ajalugu ja teadusajalugu.
He authored over 200 scholarly publications, including about 40 monographs; he was among the compilers of several history textbooks for high schools and universities. 
Ta on avaldanud üle 200 teadustöö, sh ligikaudu 40 monograafiat, koostanud kesk- ja kõrgkoolide ajalooõpikuid.
His work is reflected in the serial compendia “The history of science and modern times”, “Glimpses on the history of science in Estonia” and Baltic History of Science conference materials (since 1977 “Historiae Scientarum Baltica”). 
Tema töö kajastub seeriakogumikes „Teaduslugu ja nüüdisaeg”, „Teaduse ajaloo lehekülgi Eestist” ja Balti teadusajaloo konverentside materjalides (aastast 1977 „Historiae Scientarum Baltica”).
While in his undergraduate years, Karl Siilivask was Chairman of the Students’ Research Association and sports club. 
Ülikooliaastail oli akadeemik Siilivask Üliõpilaste Teadusliku Ühingu ja spordiklubi esimees.
Ülo Lumiste 30.06.1929-20.11.2017 
30.06.1929−20.11.2017
Ülo Lumiste was born in Vändra on 30 June 1929. 
Ülo Lumiste sündis 30. juunil 1929 Vändras.
He went to school in Tammsalu, continued in Paide and graduated from Vändra Secondary School in in 1947. 
Kooliteed alustas ta Tammsalus, jätkas Paides ning 1947. aastal lõpetas keskkooli taas Vändras.
Inspired by his teacher of mathematics, he entered the University of Tartu to study mathematics. 
Matemaatikaõpetaja innustusel asus ta õppima Tartu ülikoolis matemaatika erialal.
Along the way to contemporary mathematics, Ülo Lumiste was guided by professor Gunnar Kangro who employed him at his department in 1952, after graduation. 
Kaasaegse matemaatika juurde viis Ülo Lumiste professor Gunnar Kangro, kes võttis ta pärast ülikooli lõpetamist 1952. aastal oma kateedrisse tööle.
He was soon sent to refresher courses (1953-1954) and post graduate studies (1956) at Moscow State University, majoring in differential geometry. 
Peagi suunati ta aga täienduskursustele (1953−1954) ja aspirantuuri (1956) Moskva ülikooli juurde, kus tema kitsamaks erialaks sai diferentsiaalgeomeetria.
Ülo Lumiste defended his Doctoral dissertation in 1968 at the University of Kazan and was awarded professorship in the same year. 
Doktoritöö kaitses Ülo Lumiste 1968. aastal Kaasani ülikooli juures ja samal aastal omistati talle professori kutse.
Since 1995 he was Professor Emeritus 
Alates 1995. aastast oli ta emeriitprofessor.
Ülo Lumiste was elected a Member of the Estonian Academy of Sciences in 1993. 
Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks valiti Ülo Lumiste 1993. aastal.
Ülo Lumiste’s research was mainly related to the foundations of geometry, focusing on various aspects of the theory of submanifolds. 
Ülo Lumiste peamised uurimissuunad olid seotud geomeetria alustega, mille põhirõhk oli alammuutkondade teooria eri aspektidel.
By involving students and post-graduates in his research, he contributed to the establishment of the Estonian school of differential geometry at the beginning of 1960s. 
Ta kaasas töösse ka üliõpilasi ja aspirante, nii pandi 1960. aastate alguses alus Eesti diferentsiaalgeomeetria koolkonnale.
Another considerable sphere of interest for him was the history of Estonian mathematics. 
Akadeemiku teine oluline huvisfäär oli Eesti matemaatika ajalugu.
He published over 260 scientific publications, including numerous textbooks and monographs. 
Ta on avaldanud üle 260 teaduspublikatsiooni, sh mitmed õpikud ja monograafiad.
The outcomes of his decades-long research were summed up in a voluminous monograph published by Springer Publishing Company in 2009 under the title “Semiparallel Submanifolds in Space Forms”. 
Aastakümnete jooksul tehtud uurimistöö tulemused on kokku võetud 2009. aastal Springeri kirjastuses ilmunud mahukas monograafias „Semiparallel Submanifolds in Space Forms”.
In addition to research, Ülo Lumiste considered teaching extremely important. 
Teadustöö kõrval pidas akadeemik Lumiste väga tähtsaks pedagoogitööd.
Ülo Lumiste was also an enthusiastic pioneer of professional development, being an initiator of numerous international scientific conferences, reviewer of scientific journals, opponent of dissertations, participator in the activities of several professional councils and societies. 
Ülo Lumiste oli aktiivne ka erialase elu korraldamisel, olles paljude rahvusvaheliste teaduskonverentside eestvedaja, teadusajakirjade retsensent, väitekirjade oponent, osales mitme erialanõukogu ja seltsi tegevuses.
For his outstanding research contribution, Ülo Lumiste received the National Science Prize twice (in 1999 and 2012). 
Ülo Lumiste mahukat tööpanust on kahel korral tunnustatud Eesti Vabariigi teaduspreemiaga (1999, 2012).
In 1999 he was also awarded the Estonian state decoration Order of the White Star, 3rd class. 
1999. aastal autasustati teda Eesti Vabariigi Valgetähe III klassi teenetemärgiga.
Lumiste was Dr.h.c. of Tallinn University (1996), an honorary member of the Estonian Association for the History and Philosophy of Science (1997) and of the Estonian Mathematical Society (2003). 
Ta oli Tallinna ülikooli audoktor (1996), Teadusajaloo ja Teadusfilosoofia Eesti Ühenduse auliige (1997), Eesti Matemaatika Seltsi auliige (2003).
Foreign Member Antero Jahkola 
Akadeemia välisliige Antero Jahkola
5.02.1931-10.12.2017 
5.02.1931–10.12.2017
Antero Jahkola was born on 5 February 1931 in Korpilahti, Finland. 
Antero Jahkola sündis 5. veebruaril 1931 Korpilahtis Soomes.
Antero Jahkola became Professor Emeritus in 1994, but he continued to participate in research projects at the Laboratory of Energy Economics and Power Plants. 
1994. aastast jätkas Antero Jahkola teadusuuringuid emeriitprofessorina energiaökonoomika ja jõujaamade laboratooriumis.
His main research topics were associated with burning and gasification of solid fuels and the economics of thermal schemes in power stations. 
Tema peamised uurimisvaldkonnad olid seotud tahkkütuste põletamise ja gaasistamisega ning jõuseadmete soojusskeemide ökonoomikaga.
He was the author of more than 150 scientific publications and the owner of two patents. 
Tema sulest on ilmunud enam kui 150 teaduspublikatsiooni ja talle kuulus kaks patenti.
Professor Jahkola had close contacts with Tallinn University of Technology and the Estonian Academy of Sciences since 1976. 
Professor Jahkola tihedad sidemed Tallinna tehnikaülikooli ja Eesti Teaduste Akadeemiaga kujunesid välja 1976. aastal.
The Estonian Academy of Sciences elected Antero Jahkola its Foreign Member in 1998. 
1998. aastal valis Eesti Teaduste Akadeemia Antero Jahkola oma välisliikmeks energeetika alal.
He was a member of the Finnish Academy of Technology, New York Academy of Sciences, Finnish Union of University Professors and several other Finnish as well as international scientific organisations in his area of expertise. 
Ta oli Soome Tehnikateaduste Akadeemia, New Yorgi Teaduste Akadeemia, Soome Ülikoolide Professorite Ühenduse ning paljude Soome ja rahvusvaheliste erialaühingute liige.
During the war his family was evacuated to Tatarstan. 
Sõja ajal oli pere evakueeritud Tatarimaale.
He remained working at the university for twelve years as Lecturer at the Department of Political Economy. 
Seejärel töötas ta kaksteist aastat ülikoolis poliitilise ökonoomia kateedri õppejõuna.
His future scholar path involved researching economic issues. 
Oma edasise teadlastee sidus ta majandusprobleemide uurimisega.
In 1965 he moved on into the system of the Academy of Sciences where he worked for almost 40 years, filling various positions. 
1965. aastal siirdus ta teaduste akadeemia süsteemi, kus töötas erinevatel ametikohtadel ligi 40 aastat.
In 1961, Arno Köörna defended his dissertation for the Candidate of Sciences (equivalent to PhD) degree in economics on the topic “Development of national economy in Estonia at the beginning of the 20th century” at the Academy of Sciences of the ESSR, where he also gained in 1970 his Doctor of Sciences degree in economics with a dissertation on the topic “The methods of industrial production quality management in economy”. 
1961. aastal kaitses Arno Köörna Eesti NSV Teaduste Akadeemia juures majanduskandidaadi väitekirja „Rahvamajanduse areng Eestis XX sajandi alguses” ja 1970. aastal samas majandusdoktori väitekirja „Tööstustoodangu kvaliteedijuhtimise meetodid majanduses”.
He was awarded Professorship in 1972. 
1972. aastal omistati talle professori kutse.
During the years 1965-1973 Arno Köörna worked at the Institute of Economics of the Estonian Academy of Sciences, starting as Deputy Director for Research, and Director from 1966 onward. 
Aastatel 1965−1973 töötas Arno Köörna Eesti TA majanduse instituudis, algul teadusdirektori asetäitjana, aastast 1966 direktorina.
He served as Secretary General of the Estonian Academy of Sciences in 1973-1982, Vice-President in 1982-1990, and President in 1990-1994. 
Aastatel 1973−1982 oli ta Eesti Teaduste Akadeemia teaduslik peasekretär, 1982−1990 asepresident ja 1990−1994 president.
Arno Köörna’s research primarily focused on the history of Estonian economy, comparative analysis of economic mechanisms, economics of quality, science economics and innovation. 
Akadeemik Köörna uurimistöö põhisuunad olid Eesti majandusajalugu, majandusmehhanismide võrdlev analüüs, kvaliteediökonoomika, teadusökonoomika ning innovaatika.
In the period of regaining Estonian independence, Arno Köörna participated in the work of numerous national institutions as a scientist, expert of economics and President of the Academy. 
Eesti taasiseseisvumise ajal osales Arno Köörna majanduseteadlase ja eksperdina ning akadeemia presidendina mitmete riiklike institutsioonide töös.
He was also a longtime member of several international scientific organisations. 
Kuni viimase ajani oli ta ka mitme rahvusvahelise teadusorganisatsiooni liige.
Arno Köörna was acknowledged with the National Science Prize for his studies in the history of economics (1970) and the Medal of the Estonian Academy of Sciences (1986). 
Arno Köörnat on tunnustatud teaduspreemiaga majandusajalooliste uuringute eest (1970) ning Eesti Teaduste Akadeemia medaliga (1986).
In 2006 he was awarded the Estonian state decoration Order of the White Star, 3rd class. 
2006. aastal autasustati teda Valgetähe III klassi teenetemärgiga.
APPENDIX 1: FINANCIAL ACTIVITIES 
LISA 1: FINANTSTEGEVUS
Allocations to Under and Tuglas Literature Centre 
Eraldised Underi ja Tuglase kirjanduskeskusele
Estonian Academy Publishers 
akadeemia kirjastus
Grants of Academy Research Professors 
uurija-professori tasud
Activities of the National Science Prize Committee 
riigi teaduspreemiate komisjoni tegevus
Expenditures of Under and Tuglas Literature Centre 
Underi ja Tuglase kirjanduskeskus
Azerbaijan National Academy of Sciences (27.10.2016) 
Aserbaidžaani Riiklik Teaduste Akadeemia (27.10.2016)
British Academy (4.08.2011) 
Briti Akadeemia (4.08.2011)
Lithuanian Academy of Sciences (12.11.1991) 
Läti Teaduste Akadeemia (12.11.1991)
1940 Year Book of the Estonian Academy of Sciences (I, in Estonian) 
1940 Eesti Teaduste Akadeemia aastaraamat I
1989 Annual Report of the Estonian Academy of Sciences (issued separately in Estonian, Russian and English) 
1989 Ülevaade Eesti Teaduste Akadeemia teaduslikust ja teaduslik-organisatoorsest tegevusest (eesti, vene ja inglise keeles)
The European Code of Conduct for Research Intregrity Revised Edition 
Euroopa teaduseetikakoodeks Parandatud väljaanne
10117 Berlin Germany secretariat@allea.org www.allea.org 
10117 Berlin, Germany secretariat@allea.org www.allea.org
Layout: Susana Irles Cover Picture: iStock 
Layout: Susana Irles Kaanepilt Picture: iStock
Redistribution, including in the form of extracts, is permitted for educational, scientific and private purposes if the source is quoted (unless otherwise explicitly indicated by the article in question). 
Levitamine, sealhulgas väljavõtetena, on lubatud hariduslikul, teaduslikul ja isiklikul eesmärgil, kui viidatakse allikale.
Preamble 3 
Eessõna 3
Principles 4 
Põhimõtted 4
Good Research Practices 5 
Hea teadustava 5
esearch is the quest for knowledge obtained through systematic study and thinking, observation and experimentation. 
eaduse eesmärk on uute teadmiste saamine süsteemse teadustöö ja mõtlemise, vaatluse ja katsetamise teel.
Research is a common enterprise, carried out in academic, industry and other settings. 
Teadus on ühisettevõtmine, millega tegeletakse nii akadeemilise kui ka ettevõtluskeskkonna tingimustes ja mujalgi.
Research involves collaboration, direct or indirect, which often transcends social, political and cultural boundaries. 
Teadus põhineb otsesel või kaudsel koostööl, mis sageli ületab sotsiaalseid, poliitilisi ja kultuurilisi piire.
It is underpinned by freedom to define research questions and develop theories, gather empirical material and employ appropriate methods. 
Teaduse tegemise põhieeldus seisneb vabaduses määratleda teadustöö probleeme ja arendada teooriaid, koguda empiirilist materjali ja võtta kasutusele sobivad meetodid.
Therefore, research draws on the work of the community of researchers and ideally develops independently of pressure from commissioning parties and from ideological, economic or political interests. 
Seepärast toetub teadus teadlaskonna tööle ja areneb ideaaljuhul tellijate survest ning ideoloogilistest, majanduslikest ja poliitilistest erihuvidest sõltumata.
A basic responsibility of the research community is to formulate the principles of research, to define the criteria for proper research behaviour, to maximise the quality and robustness of research, and to respond adequately to threats to, or violations of, research integrity. 
Teadlaskond kannab põhivastutust teadustöö põhimõtete sõnastamise, hea teadustava standardite määratlemise, teaduse kvaliteedi ja mõjukuse jõulise edendamise ning teadusuuringute usaldusväärsust ohustavatele teguritele ja teaduseetika rikkumistele adekvaatselt reageerimise eest.
The primary purpose of this Code of Conduct is to help realise this responsibility and to serve the research community as a framework for self-regulation. 
Eetikakoodeksi esmane ülesanne on kaasa aidata selle vastutuse teadvustamisele ja pakkuda toetavat raamistikku teadlaskonna eneseregulatsioonile.
It describes professional, legal and ethical responsibilities, and acknowledges the importance of the institutional settings in which research is organised. 
Dokumendis kirjeldatakse ametialaseid, juriidilisi ja eetilisi kohustusi ning rõhutatakse teaduskeskkonna institutsionaalse korralduse olulisust.
The interpretation of the values and principles that regulate research may be affected by social, political or technological developments and by changes in the research environment. 
Teadustööd reguleerivate väärtuste ja põhimõtete tõlgendamisele võivad mõju avaldada ühiskonnas, poliitikas ja tehnoloogias toimuvad arenguprotsessid, samuti teaduskeskkonda puudutavad muudatused.
An effective code of conduct for the research community is, therefore, a living document that is updated regularly and that allows for local or national differences in its implementation. 
Seetõttu on tõhusalt toimiv teadlaskonna eetikakoodeks pidevalt ajakohastatav dokument, mida korrapäraselt uuendatakse ning mille rakendamisel on võimalik silmas pidada kohalikke või riikide erisusi.
Researchers, academies, learned societies, funding agencies, public and private research performing organisations, publishers and other relevant bodies each have specific responsibilities to observe and promote these practices and the principles that underpin them. 
Teadlastel, akadeemiatel, teadusseltsidel, rahastusasutustel, riiklikel ja eraõiguslikel teadus- ja arendusasutustel, kirjastajatel ja muudel asjaomastel institutsioonidel – igaühel neist on konkreetsed kohustused järgida ja edendada head teadustava ning selle aluseks olevaid põhimõtteid.
Principles 2. 
Põhimõtted 2.
Good Research Practices‌‌ 
Hea teadustava
These principles are: 
Need põhimõtted on järgmised.
Reliability in ensuring the quality of research, reflected in the design, the methodology, the analysis and the use of resources. 
Usaldatavus teaduskvaliteedi tagamisel, mis avaldub teadustöö kavandamisel, meetodite valikul, tulemuste analüüsimisel ning ressursside kasutamisel tehtavates valikutes.
Honesty in developing, undertaking, reviewing, reporting and communicating research in a transparent, fair, full and unbiased way. 
Ausus teadustöö kavandamisel, tegemisel, retsenseerimisel, tulemuste esitamisel ja avalikkusele tutvustamisel läbipaistval, õiglasel, täielikul ja erapooletul moel.
Respect for colleagues, research participants, society, ecosystems, cultural heritage and the environment. 
Austus kolleegide, teadustöös osalejate, ühiskonna, ökosüsteemide, kultuuripärandi ja looduskeskkonna vastu.
Accountability for the research from idea to publication, for its management and organisation, for training, supervision and mentoring, and for its wider impacts. 
Vastutus kõigil teadustöö etappidel ideest avaldamiseni, kaasa arvatud juhtimine ja korraldamine, koolitamine, juhendamine ja mentorlus, aga ka selle laialdasemate mõjude eest.
We describe good research practices in the following contexts: 
Me kirjeldame head teadustava järgmistes kontekstides:
Research Environment 
Teaduskeskkond
Training, Supervision and Mentoring 
Koolitus, juhendamine ja mentorlus
Research Procedures 
Teadustöö meetodid
Data Practices and Management 
Andmete käitlemine ja haldamine
Publication and Dissemination 
Avaldamine ja levitamine
Reviewing, Evaluating and Editing 
Retsenseerimine, hindamine ja toimetamine
Research institutions and organisations promote awareness and ensure a prevailing culture of research integrity. 
Teadusasutused ja -organisatsioonid edendavad teaduseetikaalast teadlikkust ja tagavad, et heal teadustaval põhinev organisatsioonikultuur oleks valdav.
Research institutions and organisations demonstrate leadership in providing clear policies and procedures on good research practice and the transparent and proper handling of violations. 
Teadusasutused ja -organisatsioonid võtavad juhtrolli hea teadustava kohta selgelt mõistetavate põhimõtete ja menetluste kehtestamisel ning rikkumiste läbipaistval ja nõuetekohasel käsitlemisel.
Research institutions and organisations support proper infrastructure for the management and protection of data and research materials in all their forms (encompassingqualitativeandquantitative data, protocols, processes, other research artefacts and associated metadata) that are necessary for reproducibility, traceability and accountability. 
Teadusasutused ja -organisatsioonid kindlustavad vajaliku taristu, mis võimaldaks hallata ja kaitsta kõiki andmeid ja teadusmaterjale sõltumata nende kandjast või vormist (siin peetakse silmas ka kvalitatiivseid ja kvantitatiivseid andmeid, protokolle, protsesse, muid teadustöö tehissaadusi ja kaasnevaid metaandmeid), mis on vajalikud korratavuse, jälgitavuse ja vastutavuse nõude täitmiseks.
Research institutions and organisations develop appropriate and adequate training in ethics and research integrity and ensure that all concerned are made aware of the relevant codes and regulations. 
Teadusasutused ja -organisatsioonid loovad asjakohased ja piisavad eetika- ja teaduseetikakoolituse saamise võimalused ning tagavad, et kõik asjaomased isikud ja institutsioonid oleksid teadlikud oma uurimisvaldkonnas kehtivatest seadustest ja reeglitest.
Researchers across the entire career path, from junior to the most senior level, undertake training in ethics and research integrity. 
Teadlased osalevad eetika- ja teaduseetikakoolitustel kogu teadlaskarjääri ulatuses selle varaseimast etapist kõrgeima tasemeni.
Senior researchers, research leaders and supervisors mentor their team members and offer specific guidance and training to properly develop, design and structure their research activity and to foster a culture of research integrity. 
Kogenud teadlased, teadusjuhid ja juhendajad abistavad oma töörühma liikmeid ning pakuvad neile asjakohast nõustamist ja koolitust, mis võimaldaks nende teadustegevust arendada, kavandada ja liigendada ning edendada teaduseetikat toetavat organisatsioonikultuuri.
Researchers take into account the state-ofthe-art in developing research ideas. 
Teadlased võtavad teadusideede väljaarendamisel arvesse teaduse viimast sõna.
Researchers design, carry out, analyse and document research in a careful and well- considered manner. 
Teadlased kavandavad, teevad, analüüsivad ja dokumenteerivad teadustööd hoolikalt ja läbimõeldult.
Researchers publish results and interpretations of research in an open, honest, transparent and accurate manner, and respect confidentiality of data or findings when legitimately required to do so. 
Teadlased järgivad teadustöö tulemuste avaldamisel ja tõlgendamisel avatuse, aususe, läbipaistvuse ja korrektsuse põhimõtteid ning juhul, kui õigusaktid seda nõuavad, siis andmete ja teadustöö tulemuste konfidentsiaalsuse nõudeid.
Researchers report their results in a way that is compatible with the standards of the discipline and, where applicable, can be verified and reproduced. 
Teadlased annavad oma teadustöö tulemustest teada viisil, mis on kooskõlas selles teadusharus kehtivate standarditega, ning tagab neil juhtudel, kus see nõue on rakendatav, kõigi tööetappide kontrollitavuse ja võimalikult algupärase korratavuse.
Researchers comply with codes and regulations relevant to their discipline. 
Teadlased järgivad oma teadusharus kehtivaid seadusi ja reegleid.
Researchers handle research subjects, be they human, animal, cultural, biological, environmental or physical, with respect and care, and in accordance with legal and ethical provisions. 
Teadlased suhtuvad uuritavatesse ja uuringusse kaasatavatesse, olgu nendeks siis inimesed või loomad, kultuurilised või bioloogilised nähtused, keskkonna- või füüsilised objektid, austuse ja hoolivusega ning kooskõlas kehtivate õigus- ja eetikanormidega.
Researchers have due regard for the health, safety and welfare of the community, of collaborators and others connected with their research. 
Teadlased suhtuvad vastutustundlikult oma teadustööga seotud kogukonna, koostööpartnerite ja muude osaliste tervise, ohutuse ja heaolu tagamisse.
Research protocols take account of, and are sensitive to, relevant differences in age, gender, culture, religion, ethnic origin and social class. 
Head teadustöö meetodid võtavad arvesse east, soost, kultuurist, usust, etnilisest päritolust ja ühiskonnaklassist tulenevaid olulisi erinevusi ja on nendele vajadustele kohandatavad.
Researchers, research institutions and organisations ensure appropriate stewardship andcurationofalldataandresearchmaterials, including unpublished ones, with secure preservation for a reasonable period. 
Teadlased, teadusasutused ja -organisatsioonid tagavad kõigi, sealhulgas veel avaldamata andmete ja teadustöö materjalide nõuetekohase haldamise ja hooldamise ning turvalise säilitamise mõistliku aja jooksul.