natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The consequences for GDP growth will depend both on the duration of the pandemic and on the measures taken by national authorities and at European and global level to slow its spread, protect production capacities and support aggregate demand. 
Selle mõju SKP kasvule sõltub nii pandeemia kestusest kui ka meetmetest, mida võetakse riiklike ametiasutuste poolt ning Euroopa ja üleilmsel tasandil, et aeglustada selle levikut, kaitsta tootmisvõimsust ja toetada kogunõudlust.
According to the authorities, the weak macroeconomic performance of Italy was also due to external factors and deflationary mechanisms within the euro area. 
Ametiasutuste sõnul tulenesid Itaalia kesised makromajanduslikud tulemused samuti välistest teguritest ja deflatsioonimehhanismidest euroalas.
More specifically, Italy made substantial progress in fighting tax evasion, including by strengthening the compulsory use of electronic payments. 
Konkreetsemalt tegi Itaalia märkimisväärseid edusamme maksudest kõrvalehoidumisega võitlemisel, muu hulgas karmistades kohustust kasutada e-makseid.
The COVID-19 pandemic has led to a major economic shock that is having a significant negative impact throughout the Union. 
COVID-19 pandeemia on toonud kaasa suure majandusšoki, millel on märkimisväärne negatiivne mõju kogu liidus.
A technical rebound is expected in the second half of 2020, supported by policy measures, and followed by a partial recovery in 2021. 
2020. aasta teises pooles oodatakse tehnilist elavnemist, mida toetavad poliitikameetmed, ja sellele järgneb 2021. aastal osaline taastumine.
Based on outturn data and the Commission forecast, expenditure growth exceeded the benchmark. 
Esitatud andmete ja komisjoni prognoosi põhjal ületas kulude kasv sihttaset.
Medium-term government debt position 
Valitsemissektori keskpika perioodi võlapositsioon
The debt-reduction strategy will rest on structural reforms, investment and innovation policies aimed at raising the growth potential of the economy coupled with an adequate fiscal stance. 
Võla vähendamise strateegia tugineb struktuurireformidele, investeeringutele ja innovatsioonipoliitikale, mille eesmärk on suurendada majanduse kasvupotentsiaali, millega koos käib asjakohane eelarvepoliitiline hoiak.
The difference between the two indicators is mainly due to revenue windfalls (0.5 percentage points of GDP) and the change in interest expenditure (0.3 percentage points of GDP). 
Kahe näitaja vahe tuleneb peamiselt juhuslikest tuludest (0,5 protsendipunkti SKPst) ja intressikulude muutusest (0,3 protsendipunkti SKPst).
(IV)The relatively high sovereign yields in comparison to other large euro area countries, which according to the authorities are at odds with Italy's budgetary performance and partly due to a pessimistic assessment of Italy's growth potential by international organizations. 
(IV)Riigivõlakirjade suhteliselt suur tootlus võrreldes muude euroala riikidega, mis on ametiasutuste sõnul vastuolus Itaalia eelarvetulemustega ja osaliselt tingitud rahvusvaheliste organisatsioonide pessimistlikust hinnangust Itaalia kasvupotentsiaalile.
(I)The structural balance in 2019 improving more than requested by the Council, which was supported by policy measures against tax evasion and accompanied by major progress on social inclusion and rising public investment. 
(I)Struktuurne eelarvepositsioon paranes 2019. aastal rohkem kui nõukogu seda nõudis; seda toetasid maksudest kõrvalehoidumise vastu suunatud poliitikameetmed, millega koos tehti olulisi edusamme sotsiaalse kaasatuse ja avaliku sektori investeeringute suurendamise vallas.
This a mitigating factor in the assessment of Italy's compliance with the deficit criterion in 2020. 
See on leevendav tegur Itaalia eelarvepuudujäägi kriteeriumi täitmise hindamisel 2020. aastal.
In its 2020 Country Report 2 , the Commission assessed that Italy made some progress in addressing the 2019 Country Specific Recommendations, which can be considered as a further mitigating factor. 
2020. aasta riigiaruandes 2 leidis komisjon, et Itaalia on teinud teatavaid edusamme 2019. aasta riigipõhiste soovituste täitmisel, mida võib pidada täiendavaks leevendavaks teguriks.
However the macroeconomic outlook is marked by an exceptional degree of uncertainty related to the duration of the pandemic and its economic impact. 
Makromajanduslikke väljavaateid iseloomustab ülim ebakindlus, mis on seotud pandeemia kestuse ja selle majandusliku mõjuga.
The debt sustainability analysis updated with the Commission 2020 spring forecast confirms that, notwithstanding risks, Italy's debt position remains sustainable over the medium-term, which takes account of important mitigating factors like the profile of government debt and the external position 6 . 
Komisjoni 2020. aasta kevadprognoosiga ajakohastatud võla jätkusuutlikkuse analüüs kinnitab, et riskidest hoolimata püsib Itaalia võlapositsioon keskpikas perspektiivis jätkusuutlik; seejuures võetakse arvesse olulisi leevendavaid tegureid, nagu valitsemissektori võlaprofiil ja välispositsioon 6 .
Moreover, Italy made no progress in reducing the share of old-age pensions in public spending to create space for other social and growth-enhancing spending; and addressing restrictions to competition, including by means of a new annual competition law. 
Lisaks sellele ei teinud Itaalia edusamme vanaduspensionite osakaalu vähendamisel avaliku sektori kulutustes eesmärgiga luua võimalusi muudeks sotsiaalseteks ja majanduskasvu ergutavateks kulutusteks ega konkrentsipiirangutega tegelemisel, muu hulgas uue iga-aastase konkurentsiseaduse abil.
That decrease is related to positive revenue developments, supported by policy measures adopted by the government, for instance to fight tax evasion, and a resilient labour market. 
See kahanemine on seotud positiivse arenguga tulude vallas, mida toetavad valitsuse vastu võetud poliitikameetmed - näiteks maksumaksmisest kõrvalehoidumise vastu - ja vastupidav tööturg.
(V)The priority given to social inclusion in Italy's 2018-2019 reform agenda, also given the risk of productivity-enhancing reforms undermining social cohesion. 
(V)Itaalia 2018.-2019. aasta reformikavas seati esikohale sotsiaalne kaasatus, muu hulgas võttes arvesse riski, et tootlikkust suurendavad reformid õõnestavad sotsiaalset sidusust.
Italy did not comply with the debt reduction benchmark in 2019. 
Itaalia ei saavutanud 2019. aastal võla vähendamise sihttaset.
In that context, the authorities stress that, following the current shock, the Italian economy will need a period in which growth is relaunched without counterproductive fiscal consolidations, while basing a sustainable debt-reduction strategy on a primary balance in surplus and on strengthening Italy's potential growth on the back of ambitious public and private investments. 
Selles kontekstis rõhutavad ametiasutused, et praeguse šoki järel vajab Itaalia majandus ajavahemikku, mil kestel kasv taastatakse ilma sellele vastu töötava eelarve konsolideerimiseta, võttes võla jätkusuutliku vähendamise strateegia aluseks ülejäägis esmase eelarvepositsiooni ja Itaalia potentsiaalse majanduskasvu, mis tuleneb kõrgelennulistest avaliku ja erasektori investeeringutest.
The drop in economic activity is expected to reduce government revenues, while government expenditure is set to rise due to the cost of automatic stabilisers and the policy response. 
Majandustegevuse vähenemine vähendab eelduste kohaselt valitsuse tulusid, samas kui valitsuse kulud peaksid automaatsete tasakaalustusmehhanismide ja poliitilise reageerimise maksumuse tõttu kasvama.
In that respect, at least the following three main aspects need to be considered when assessing compliance with the debt criterion given their impact on the debt dynamics and sustainability: (i) adherence to the MTO or the adjustment path towards it; (ii) the implementation of structural reforms; and (iii) the prevailing economic conditions. 
Seoses sellega tuleb võlakriteeriumi järgimist hinnates võtta arvesse vähemalt kolme järgmist põhiaspekti, arvestades nende mõju võla dünaamikale ja jätkusuutlikkusele: i) keskpika perioodi eelarve-eesmärgi või selle suunas liikumisel nõutava kohandamiskava järgimine; ii) struktuurireformide rakendamine; iii) valitsevad majandustingimused.
(II)The low nominal GDP growth in 2019, which hindered debt reduction efforts. 
(II)2019. aasta väike SKP nominaalkasv tõkestas võla vähendamiseks tehtavaid jõupingutusi.
It analyses Italy's compliance with the deficit and debt criteria of the Treaty. 
Selles analüüsitakse, kas Itaalia täidab aluslepingu kohaseid puudujäägi- ja võlakriteeriumeid.
Taking into account the impact of the COVID-19 pandemic, the Commission 2020 spring forecast projects a contraction of real GDP in 2020 by 9.5%. 
Võttes arvesse COVID-19 pandeemia mõju, prognoositakse komisjoni 2020. aasta kevadprognoosis, et reaalne SKP väheneb 2020. aastal 9,5 %.
The former is related to a strong increase in public revenues despite weak real GDP growth, which is explained by positive labour market developments largely related to permanent contracts 5 and, to a lesser extent, by important policy measures to fight tax evasion (e.g. electronic invoicing, electronic transmission of receipts, and the revised methodology to estimate taxpayers' income), whose exact discretionary impact is still difficult to assess. 
Esimene on seotud avaliku sektori tulude jõulise suurenemisega hoolimata väikesest SKP reaalkasvust, mis on selgitatav suuresti tähtajatute lepingutega seotud positiivse arenguga tööturul 5 ja vähemal määral ulatuslike poliitikameetmetega maksudest kõrvalehoidumine vastu (näiteks e-arveldamine, kviitungite elektrooniline esitamine ja muudetud metoodika maksumaksjate sissetuleku hindamiseks); nende kaalutlusõiguse alusel võetavate meetmete täpset mõju on veel raske hinnata.
Specifically, the Commission 2020 spring forecast projects GDP to decline by 9.5% in the current year, in particular as the lockdown measures put an abrupt break on private consumption and export markets shrink sharply, with tourism among the hardest-hit sectors. 
Konkreetselt nähakse komisjoni 2020. aasta kevadprognoosiga ette, et SKP väheneb sel aastal 9,5 %, eriti kuna liikumispiirangud pidurdasid järsult eratarbimist ja eksporditurud kahanesid oluliselt; kõige rohkem kannatada saanud sektorite hulgas oli turism.
The notified data show that Italy did not comply with the debt reduction benchmark in 2019 (see Table 1), as the gap to the benchmark is 7.4% of GDP. 
Esitatud andmed näitavad, et Itaalia ei saavutanud 2019. aastal võla vähendamise sihttaset (vt tabel 1), sest erinevus sihttasemest on 7,4 % SKPst.
Moreover, Italy had been experiencing a macroeconomic slowdown already before the current crisis, with both real GDP growth and the GDP deflator below 1% since 2018. 
Lisaks sellele elas Itaalia juba enne praegust kriisi läbi makromajanduse kasvu aeglustumist: nii SKP reaalkasv kui ka SKP deflaator on alates 2018. aastast olnud alla 1 %.
For the apparent breach of the debt criterion, the analysis of the relevant factors is particularly warranted, given that debt dynamics are to a larger extent influenced by factors outside the control of the government than is the case for the deficit. 
Kui võlakriteeriumi ilmselgelt ei järgita, on asjaomaste tegurite analüüs eriti põhjendatud, kuna tegurid, mis ei ole valitsuse kontrolli all, mõjutavad võladünaamikat suuremal määral kui eelarvepuudujääki.
Italy made some progress in ensuring that active labour market and social policies are effectively integrated and reach out to vulnerable groups; focusing investment-related economic policy on research and innovation and quality of infrastructure; making the public administration more effective; fostering bank balance sheet restructuring; and improving non-bank financing for smaller and innovative firms. 
Itaalia tegi teatavaid edusamme seoses järgmisega: tagada aktiivse tööturu- ja sotsiaalpoliitika tulemuslik integreeritus ning selle jõudmine ennekõike haavatavate rühmade ja noorteni, keskenduda investeeringutega seotud majanduspoliitikas teadusuuringutele, innovatsioonile ja taristu kvaliteedile, võttes arvesse piirkondlikke erinevusi, muuta avalik halduse töö tulemuslikkust, soodustada pankade bilansside restruktureerimist ning parandada väiksemate ja novaatorlike ettevõtete pangandussektorivälist rahastamist.
Graph 1:Government debt-to-GDP ratio, Italy, % of GDP 
Valitsemissektori võla suhe SKPsse, Itaalia, % SKPst
(III)The underestimation of the slack in Italy's economy based on the commonly agreed methodology, whose results for Italy are argued to be debatable on a comparative basis. 
(III)Ühiselt kokku lepitud metoodikat kasutades alahinnati Itaalia majanduse loidust; väidetavalt on nii Itaalia kohta saadud tulemused võrdlusest lähtudes vaieldavad.
Moreover, the data for 2019 imply insufficient progress towards the debt reduction benchmark, which also provides evidence of a prima facie existence of an excessive deficit as defined by the Stability and Growth Pact. 
Lisaks sellele osutavad 2019. aasta andmed ebapiisavatele edusammudele võla vähendamise sihttaseme saavutamisel, mis on samuti esmapilgul tõendiks selle kohta, et esineb ülemäärane eelarvepuudujääk stabiilsuse ja kasvu pakti tähenduses.
On 13 July 2018, Italy was recommended to ensure that the nominal growth rate of primary government expenditure, net of discretionary revenue measures and one-offs, would not exceed 0.1% (‘the expenditure benchmark') in 2019, corresponding to a structural adjustment of 0.6% of GDP 3 . 
13. juulil 2018 soovitati Itaalial tagada, et valitsemissektori esmaste kulude nominaalne kasvumäär, millest on maha arvatud kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed ja ühekordsed meetmed, ei ületa 2019. aastal 0,1 % (kulude kasvu eesmärk), mis vastab struktuursele kohandusele 0,6 % SKPst 3 .
On the other hand, Italy made limited progress in shifting taxation away from labour, reducing tax expenditure and reforming the cadastral system; tackling undeclared work; supporting women's participation in the labour market; improving educational outcomes including through adequate and targeted investment and fostering upskilling; reducing the length of civil trials by enforcing and streamlining procedural rules; and improving the effectiveness of the fight against corruption by reforming procedural rules to reduce the length of criminal trials. 
Teisalt tegi Itaalia piiratud edusamme seoses järgmisega: nihutada maksukoormus tööjõult mujale, sealhulgas vähendades maksukulusid ja reformides aegunud katastriväärtusi, võidelda deklareerimata töö vastu, toetada naiste osalemist tööturul, parandada haridustulemusi, sealhulgas asjakohaste ja sihipäraste investeeringute varal, ning soodustada täiendusõpet, vähendada menetlusnormide jõustamise ja lihtsustamisega tsiviilmenetluste kestust ning suurendada korruptsioonivastase võitluse tulemuslikkust menetlusnormide reformidega, et vähendada kriminaalmenetluste kestust.
Specifically, real GDP growth decelerated from 1.7% in 2017 to 0.8% in 2018 and to 0.3% in 2019, thereby falling below potential growth in that year (0.6%), as the impact of a slowdown in global trade spread to the economy and was amplified by subdued domestic demand. 
Konkreetselt aeglustus SKP reaalkasv 2017. aasta 1,7 %-lt 2018. aastal 0,8 %ni ja 2019. aastal 0,3 %ni, olles seega väiksem kui nimetatud aasta potentsiaalne kasv (0,6 %), kuna maailmakaubanduse aeglustumise mõju laienes kogu majandusele ja seda võimendas tagasihoidlik sisenõudlus.
Finally, despite the lingering uncertainty about the medium-term fiscal outlook, the Stability Programme indicates the main traits of a longer-term strategy to reduce public debt, after the historic high of 155.7% of GDP projected for 2020. 
Lisaks sellele annab stabiilsusprogramm hoolimata püsivast ebakindlusest seoses keskpika perioodi eelarveväljavaadetega aimu sellest, millised on peamised punktid pikemaajalises strateegias valitsemissektori võla vähendamiseks pärast selle 2020. aastaks prognoositud kõigi aegade kõrgpunkti 155,7 % SKPst.
Data notified by the Italian authorities on 22 April 2020 and subsequently validated by Eurostat 1 show that the general government deficit in Italy reached 1.6% of GDP in 2019, while general government gross debt stood at 134.8% of GDP. 
Andmed, mille Itaalia ametiasutused esitasid 22. aprillil 2020 ja mille Eurostat seejärel kinnitas, 1 näitavad, et Itaalia valitsemissektori eelarvepuudujääk oli 2019. aastal 1,6 % SKPst, samal ajal kui valitsemissektori koguvõlg oli 134,8 % SKPst.
As regards compliance with the debt criterion in 2019, the relevant factors considered are: (i) the observed macroeconomic conditions, whereby the slowdown recorded since 2018 can be argued to partly explain Italy's large gaps to compliance with the debt reduction benchmark; (ii) some progress with the implementation of growth enhancing structural reforms in past years; and (iii) the fact that there is no robust evidence of a significant deviation from the preventive arm in 2019 and over 2018 and 2019 taken together. 
Mis puudutab võlakriteeriumi täitmist 2019. aastal, siis asjakohased tegurid on järgmised: i) täheldatud makromajanduslikud tingimused, mille kohaselt Itaalia suured vajakajäämised võla vähendamise sihttaseme täitmisel on osaliselt seletatavad 2018. aastast registreeritud aeglustumisega; ii) viimastel aastatel tehtud mõningased edusammud kasvu soodustavate struktuurireformide rakendamisel; iii) asjaolu, et puuduvad kindlad tõendid märkimisväärse kõrvalekaldumise kohta ennetusliku osa nõuetest 2019. aastal ning 2018. ja 2019. aasta koguarvestuses.
The direct budgetary impact of the latter is estimated at around 4.5% of GDP in 2020. 
Viimase otsene eelarvemõju on 2020. aastal hinnangute kohaselt umbes 4,5 % SKPst.
The COVID-19 pandemic and the related containment measures are set to push Italy's economy into a deep recession in 2020. 
Eelduste kohaselt tingivad COVID-19 pandeemia ja sellega seotud liikumist piiravad meetmed Itaalias 2020. aastal tõsise majanduslanguse.
It estimates the direct budgetary impact of these support measures at around 4.5% of GDP in 2020. 
Selle kohaselt on nende otseste toetusmeetmete mõju eelarvele 2020. aastal 4,5 % SKPst.
The GDP deflator, in turn, increased from 0.7% in 2017 to 0.9% in 2018 and remained stable in 2019. 
Seevastu SKP deflaator kasvas 2017. aasta 0,7 %-lt 2018. aastal 0,9 %ni ja püsis 2019. aastal stabiilne.
In particular, while the debt position deteriorates as a result of the current COVID-19 crisis, the debt ratio in the baseline is expected to be on a sustainable (declining) trajectory over the medium term (Graph 1) 7 . 
Kuigi valitsemissektori võlapositsioon halveneb COVID-19 kriisi tõttu, on lähtestsenaariumi kohane valitsemissektori võla suhe SKPsse keskpikas perspektiivis eelduste kohaselt jätkusuutlik (väheneb) (joonis 1) 7 .
The latter factor is due to lower average sovereign bond yields in 2019 compared to 2018, which can be considered also as being the result of the positive market perception of budgetary measures adopted by Italy in December 2018 and July 2019 following a dialogue with the Commission. 
Teine tegur on tingitud riigivõlakirjade keskmisest madalamast tootlusest 2019. aastal võrreldes 2018. aastaga, mille võib muu hulgas pidada selle tulemuseks, et turud tajusid positiivsetena komisjoniga peetud dialoogi järel Itaalias 2018. aasta detsembris ja 2019. aasta juulis võetud eelarvemeetmeid.
Italy's government debt-to-GDP ratio stabilised at around 134.8% between 2018 and 2019. 
Itaalia valitsemissektori võla suhe SKPsse stabiliseerus 2018. ja 2019. aasta vahel 134,8 % juures.
According to the Commission 2020 spring forecast, Italy's general government debt is expected to rise from 134.8% of GDP in 2019 to 158.9% in 2020, mainly reflecting GDP dynamics and a primary balance expected to turn negative for only the second time since the launch of the euro. 
Komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi eelduste kohaselt suureneb Itaalia valitsemissektori võlg 2019. aasta 134,8 %-lt SKPst 2020. aastal 158,9 %ni SKPst; peamiselt kajastab see SKP dünaamikat ja asjaolu, et eelduste kohaselt muutub esmane eelarvepositsioon alles teist korda pärast euro kasutuselevõttu negatiivseks.
According to the 2020 Stability Programme, Italy plans a deficit of 10.4% of GDP in 2020, while debt is planned at 155.7% of GDP. 
2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt kavandab Itaalia 2020. aastal eelarvepuudujäägiks 10,4 % SKPst ja võlatasemeks 155,7 % SKPst.
Public investment is estimated to have slightly increased from around 2.1% of GDP in 2018 to around 2.3% in 2019, which is higher than the general government deficit recorded in 2019. 
Hinnangute kohaselt suurenesid valitsemissektori investeeringud veidi, jõudes 2018. aasta 2,1 %-lt SKPst 2019. aastal umbes 2,3 %ni, mis on rohkem kui valitsemissektori 2019. aastal registreeritud eelarvepuudujääk.
Moreover, firms are expected to cut investment spending amid a collapse in demand, draining cash flows and high uncertainty. 
Lisaks sellele eeldatakse, et nõudluse tuntava vähenemise, kokkukuivavate rahavoogude ja suure ebakindluse kontekstis vähendavad ettevõtjad kulutusi investeeringutele.
Given the structural nature of the more positive revenue developments than expected on the basis of real GDP dynamics, an overall assessment thus highlights that there is no robust evidence that Italy was in significant deviation from the recommended adjustment path towards the medium-term budgetary objective in 2019 and over 2018 and 2019 taken together. 
Kuna reaalse SKP dünaamika põhjal oodatust positiivsem tulude areng on struktuurset laadi, nähtub üldhinnangust, et puuduvad kindlad tõendid Itaalia märkimisväärse kõvalekaldumise kohta keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks soovitatavast kohanduskavast 2019. aastal ning 2018. ja 2019. aasta koguarvestuses.
The planned excess over the Treaty reference value would not be temporary based on the Commission 2020 spring forecast, which projects the deficit to remain above 3% of GDP in 2021. 
Komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt ei ole kontrollväärtuse kavandatud ületamine ajutine, kuna selles prognoositakse suuremat kui 3 % eelarvepuudujääki ka 2021. aastaks.
Italy's general government gross debt stood at 134.8% of GDP at the end of 2019, above the 60% of GDP Treaty reference value. 
Itaalia valitsemissektori koguvõlg oli 2019. aasta lõpus 134,8 % SKPst, mis on suurem aluslepingus sätestatud kontrollväärtusest 60 % SKPst.
As specified in Article 2(4) of Regulation (EC) No 1467/97, as regards compliance with the deficit criterion in 2020, since the government debt-to-GDP ratio exceeds the 60% reference value and the double condition is not met - i.e. that the deficit remains close to the reference value and that its excess over the reference value is temporary - those relevant factors cannot be taken into account in the steps leading to the decision on the existence of an excessive deficit on the basis of the deficit criterion for Italy. 
Mis puudutab võlakriteeriumi järgimist 2020. aastal, siis määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 2 lõike 4 kohaselt ei saa menetluses, mille tulemusel tehakse Itaalia võlakriteeriumi põhjal otsus ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta, neid asjakohaseid tegureid arvesse võtta, sest valitsemissektori võla suhe SKPsse ületab kontrollväärtust 60 % SKPst ja topelttingimus (valitsemissektori eelarvepuudujääk on kontrollväärtuselähedane ja kontrollväärtuse ületamine on ajutine) ei ole täidetud.
Specifically, the debt-increasing "snowball effect" (1.8% of GDP in 2019, due to interest expenditure of around 3.4% of GDP and nominal GDP growth at 1.2%) was offset by the headline primary surplus (1.7% of GDP) and the very marginal debt-reducing impact of the stock-flow adjustment. 
Täpsemalt tasakaalustas võlga suurendavat lumepalliefekti (1,8 % SKPst 2019. aastal tulenevalt intressikuludest, mis olid umbes 3,4 % SKPst, ja 1,2 % suurusele SKP nominaalkasvust) nominaalne esmane eelarveülejääk (1,7 % SKPst) ning võlakoormuse muutuse ja eelarvepositsiooni vaheline erinevuse minimaalne võlga vähendav mõju.