natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Directive (EU) 2015/2302 of the European Parliament and of the Council (12) (‘the Package Travel Directive') provides that, if a package trip is cancelled due to ‘unavoidable and extraordinary circumstances', travellers have the right to get a full refund of any payments made for the package, without undue delay and in any event within 14 days after termination of the contract. 
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis (EL) 2015/2302 (12) (edaspidi „pakettreiside direktiiv") on sätestatud, et kui pakettreis tühistatakse „vältimatute ja erakorraliste asjaolude" tõttu, on reisijatel õigus saada kõik pakettreisi eest tehtud maksed täies ulatuses tagasi põhjendamatu viivituseta ja igal juhul 14 päeva jooksul pärast lepingu lõpetamist.
The Temporary Framework was amended on to cover additional aid measures, both on 3 April (20) and on 8 May 2020 (21) . 
Ajutist raamistikku muudeti nii 3. aprillil (20) kui ka 8. mail 2020, (21) et see hõlmaks täiendavaid abimeetmeid.
If organisers or carriers become insolvent, there is a risk that many travellers and passengers would not receive any refund at all, as their claims against organisers and carriers are not protected. 
Kui korraldajad või vedajad muutuvad maksejõuetuks, on oht, et paljud reisijad ei saa mingit hüvitist, kuna nende nõuded korraldajate ja vedajate vastu ei ole kaitstud.
This is resulting in a reduction of their cash-flow, due to the COVID-19 pandemic (4) . 
Selle tulemusena väheneb COVID-19 pandeemia tõttu nende rahavoog (4) .
In that assessment the Commission would accept that the State guarantee covers 100 % of the value of vouchers to ensure full protection of all passengers and travellers, whilst taking into account other relevant provisions of section 3.2 of the Temporary Framework (24) to ensure proportionality of the aid. 
Nimetatud hinnangus peaks komisjon nõustuma, et riigigarantii katab 100 % vautšerite väärtusest, et tagada kõigi reisijate täielik kaitse, võttes abi proportsionaalsuse tagamiseks arvesse ajutise raamistiku punkti 3.2 (24) muid asjakohaseid sätteid.
Such coverage of reimbursement claims would only benefit passengers or travellers and not undertakings. 
Selline hüvitamisnõuete katmine on kasulik ainult reisijatele, mitte ettevõtjatele.
On 30 January 2020, the World Health Organization declared the COVID-19 outbreak a ‘public health emergency of international concern' and, on 11 March 2020, characterised it as a pandemic (1) . 
30. jaanuaril 2020 kuulutas Maailma Terviseorganisatsioon COVID-19 puhangu rahvusvahelise tähtsusega rahvatervisealaseks hädaolukorraks ja 11. märtsil 2020 pandeemiaks (1) .
The numerous cancellations entailed by the COVID-19 pandemic have led to an unsustainable cash-flow and revenue situation for the transport and travel sectors. 
COVID-19 pandeemiaga kaasnenud arvukad tühistamised on tekitanud jätkusuutmatu olukorra transpordi- ja reisisektori rahavoogudes ja tuludes.
Reimbursement of the full cost of the ticket is due within 7 days following the passenger's request in the cases of air, sea and inland waterways transport, 14 days after the offer has been made or the request has been received for bus and coach transport and 1 month after the request in the case of rail transport. 
Pileti kogumaksumus tuleb õhu-, mere- ja siseveetranspordi puhul hüvitada seitsme päeva jooksul pärast reisija taotlust, bussitranspordi puhul 14 päeva jooksul pärast pakkumise esitamist või taotluse saamist ja raudteetranspordi puhul ühe kuu jooksul pärast taotluse saamist.
On 18 March 2020, the Commission adopted Interpretative Guidelines on EU passenger rights Regulations in the context of the developing situation with COVID-19 (16) . 
Komisjon võttis 18. märtsil 2020 vastu ELi reisijate õigusi käsitlevate määruste tõlgendamise suunised seoses viiruse COVID-19 olukorra muutumisega (16) .
As regards possible additional liquidity needs of operators in the travel and transport sectors, on 19 March 2020 the Commission adopted a Temporary Framework for State aid measures to support the economy in the current COVID-19 crisis (19) based on Article 107(3)(b) of the Treaty to remedy a serious disturbance to the economy in the Member States. 
Seoses reisi- ja transpordisektori ettevõtjate võimalike täiendavate likviidsusvajadustega võttis komisjon 19. märtsil 2020 vastu riigiabi meetmete ajutise raamistiku majanduse toetamiseks praeguses COVID-19 kriisis, (19) tuginedes aluslepingu artikli 107 lõike 3 punktile b, et kõrvaldada tõsine häire liikmesriikide majanduses.
On 19 March 2020, informal guidance on the application of the Package Travel Directive in connection with COVID-19 has been published on the Commission's website (17) , confirming the traveller's right to get a full refund, but also stating that it is possible for the traveller to accept a voucher. 
19. märtsil 2020 avaldati komisjoni veebisaidil komisjoni mitteametlikud suunised pakettreiside direktiivi kohaldamise kohta seoses COVID-19-ga, (17) milles kinnitatakse reisija õigust saada täielik tagasimakse, kuid märgitakse ka, et reisijal on võimalik võtta hüvitisena vastu vautšer.
The Commission recommends that Member States encourage financial intermediaries to consider using COVID-19 support under the COSME Loan Guarantee Facility, launched by the European Investment Fund and the European Commission, and other similar schemes launched by the European Investment Bank Group. 
Komisjon soovitab liikmesriikidel julgustada finantsvahendajaid kaaluma COVID-19 toetuse kasutamist COSME laenutagamisvahendi raames, mille algatasid Euroopa Investeerimisfond ja Euroopa Komisjon, ning muude sarnaste Euroopa Investeerimispanga grupi algatatud kavade kasutamist.
This is having a serious impact on carriers, organisers of package tours (‘organisers'), and providers of other tourism services as part of package tours. 
See avaldab tõsist mõju vedajatele, pakettreiside korraldajatele (edaspidi „korraldajad") ja pakettreiside raames muude turismiteenuste osutajatele.
Similarly, where changes to a package travel contract (for example postponement) or a substitute package are proposed (13) , and where those changes or the substitute package result in the traveller accepting a package of lower quality or cost (14) or terminating the contract (15) , a voucher may also be offered by the organiser, provided that travellers are not deprived of their right to reimbursement in money. 
Samuti kui tehakse ettepanek muuta pakettreisilepingut (näiteks edasilükkamine) või pakutakse asenduspakettreisi (13) ja kui nende muudatuste või asenduspakettreisi tulemusena võtab reisija vastu madalama kvaliteedi või hinnaga pakettreisi (14) või lõpetab lepingu, (15) võib korraldaja pakkuda ka vautšerit, tingimusel et reisijalt ei võeta õigust raha tagasi saada.
To address urgent liquidity needs in particular of small and medium-sized enterprises in a speedy manner, Member States may give, up to the nominal value of EUR 800 000 per company, zero-interest loans, guarantees on loans covering 100 % of the risk, or provide equity. 
Liikmesriigid võivad eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate kiireloomuliste likviidsusvajaduste kiireks rahuldamiseks anda nimiväärtuses kuni 800 000 eurot ettevõtte kohta nullintressiga laene, laenutagatisi, mis katavad 100 % riskist, või omakapitali.
carriers should ensure that vouchers allow passengers to travel on the same route under the same service conditions as detailed in the original booking; 
peaksid vedajad tagama, et vautšerid võimaldavad reisijatel reisida samal marsruudil samadel teenustingimustel, nagu on täpsustatud algses broneeringus;
In the event of a cancellation by the carrier, passengers have the choice, to be offered to them by the carrier, between reimbursement (refund) and re-routing (10) . 
Kui vedaja reisi tühistab, peab ta pakkuma reisijatele võimaluse valida hüvitamise (tagasimaksmise) ja marsruudi muutmise vahel (10) .
The Temporary Framework provides a basis for compatibility for such liquidity support, enabling operators in the travel and transport sectors inter alia to receive such support in the form of public guarantees or subsidised loans to cover their actual liquidity needs for periods, subject to due justification, of 18 months for SMEs and 12 months for large enterprises (25) . 
Likviidsustoetuse siseturuga kokkusobivuse alus on ajutine raamistik, mis võimaldab reisi- ja transpordisektori ettevõtjatel muu hulgas saada kõnealust toetust riigigarantiide või subsideeritud laenudena, et katta nende tegelikud likviidsusvajadused nõuetekohaselt põhjendatud ajavahemikel, mis VKEde puhul on 18 kuud ja suurettevõtjate puhul 12 kuud (25) .
Member States that provide support to operators in the travel and transport sectors to ensure that reimbursement claims resulting from the COVID-19 pandemic are satisfied, should ensure that such schemes apply to all passengers or travellers covered by the Package Travel Directive or the relevant Union passenger rights Regulations regardless of their service provider. 
Liikmesriigid, kes toetavad reisi- ja transpordisektori ettevõtjaid, et tagada COVID-19 pandeemiast tulenevate hüvitamisnõuete rahuldamine, peaksid tagama, et selliseid skeeme kohaldatakse kõigi reisijate suhtes, kes on hõlmatud pakettreiside direktiiviga või reisijate õigusi käsitlevate asjakohaste liidu määrustega, olenemata nende teenuseosutajast.
Those characteristics should pertain notably to the minimum validity period, to the period of time after which, in the event of vouchers with a validity period longer than the minimum, travellers or passengers are entitled to reimbursement if they so wish, and to the conditions of reimbursement for vouchers that have not been redeemed. 
Need omadused peaksid eelkõige olema seotud minimaalse kehtivusajaga, ajavahemikuga, mille möödumisel on reisijatel õigus saada soovi korral hüvitist minimaalsest pikema kehtivusajaga vautšerite puhul, ning lunastamata vautšerite hüvitamise tingimustega.
organisers should ensure that vouchers allow travellers to book a package travel contract with the same type of services or of equivalent quality as the terminated package.- 
korraldajad peaksid tagama, et vautšerid võimaldavad reisijatel broneerida pakettreisilepingu sama liiki teenustega või sama kvaliteediga kui lõpetatud pakettreisilepingus.
Making vouchers more attractive, as an alternative to reimbursement in money, would increase their acceptance by passengers and travellers. 
Kui vautšerid muudetaks rahalise hüvitamise alternatiivina atraktiivsemaks, aktsepteeriksid reisijad neid meelsamini.
Therefore, where the traveller or passenger opts for a voucher, the carrier should transmit that information to the organiser, travel agent or other intermediary. 
Seega, kui reisija valib vautšeri, peaks vedaja edastama selle teabe korraldajale, reisibüroole või muule vahendajale.
HAS ADOPTED THIS RECOMMENDATION: 
ning arvestades järgmist:
If the passenger has booked the transport service through a travel agency or other intermediary, or if the transport service was part of a package travel, the carrier should inform the travel agency, the intermediary or the organiser where the passenger or traveller opts for a voucher. 
Kui reisija on broneerinud transporditeenuse reisibüroo või muu vahendaja kaudu või kui transporditeenus oli pakettreisi osa, peaks vedaja juhul, kui reisija valib vautšeri, teavitama sellest reisibürood, vahendajat või korraldajat.
To that end, vouchers should be protected against insolvency of the carrier or of the organiser. 
Selleks peaks vautšerite puhul kehtima kaitse juhuks, kui vedaja või korraldaja muutub maksejõuetuks.
Finally, Member States may decide, following the bankruptcy of a carrier or organiser, to cover reimbursement claims of passengers or travellers. 
Samuti võivad liikmesriigid pärast vedaja või korraldaja pankrotti otsustada katta reisijate esitatud hüvitamisnõuded.
In addition, Member States could support operators in the travel and transport sectors by granting de minimis aid in line with Commission Regulation (EU) No 1407/2013 (18) . 
Näiteks võiksid nad luua vautšerite jaoks spetsiaalsed tagatisskeemid, mis põhinevad otseselt aluslepingu artikli 107 lõike 3 punktil b. Lisaks võiksid liikmesriigid toetada reisi- ja transpordisektori ettevõtjaid, andes vähese tähtsusega abi kooskõlas komisjoni määrusega (EL) nr 1407/2013 (18) .
This list should be regularly updated. 
Seda loetelu tuleks regulaarselt ajakohastada.
Discussions have since then taken place between Member States on the criteria and methodology to be applied. 
Pärast seda on liikmesriigid arutanud kohaldatavaid kriteeriume ja meetodikat.
The four Schengen Associated States also implemented it. 
Seda rakendasid ka neli Schengeni lepinguga ühinenud riiki.
In this context, Member States should ensure a close cooperation between border guard authorities and transport providers. 
Sellega seoses peaksid liikmesriigid tagama tiheda koostöö piirivalveasutuste ja transporditeenuse osutajate vahel.
All Member States have implemented the further extension until 30 June. 
Kõik liikmesriigid on seda tähtaega täiendavalt pikendanud kuni 30. juunini.
All Schengen Member States as well as the four Schengen Associated States (hereafter ‘Member States') decided to implement these extensions, in the last instance until 15 June 2020. 
Kõik Schengeni liikmesriigid ja neli Schengeni lepinguga ühinenud riiki (edaspidi „liikmesriigid") otsustasid neid pikendusi rakendada, viimati kuni 15. juunini 2020.
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article Article 77 (2) (b) and (e) and 292, first and second sentence thereof, 
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 77 lõike 2 punkte b ja e ning artikli 292 esimest ja teist lauset,
The criteria relate to the epidemiological situation and containment measures, including physical distancing, as well as economic and social considerations, and are applied cumulatively. 
Kriteeriumid on seotud epidemioloogilise olukorra ja tõkestamismeetmetega, sealhulgas suhtlemisdistantsi hoidmisega, samuti majanduslike ja sotsiaalsete kaalutlustega, ning neid kohaldatakse kumulatiivselt.
In particular, the Member States keep the responsibility to assess whether, on a case-by-case basis, a third-country national is to be considered a threat to public health. 
Eelkõige säilib liikmesriikidel vastutus hinnata igal üksikjuhul eraldi, kas kolmanda riigi kodanikku tuleb pidada ohuks rahvatervisele.
Given that this Recommendation builds upon the Schengen acquis, Denmark shall, in accordance with Article 4 of the said Protocol, decide within a period of six months after the Council has decided on this Recommendation whether it will implement it. 
Arvestades et käesolev soovitus põhineb Schengeni acquis'l, otsustab Taani kõnealuse protokolli artikli 4 kohaselt kuue kuu jooksul pärast nõukogu otsuse tegemist käesoleva soovituse kohta, kas ta rakendab seda.
Member States should therefore ensure that measures taken at the external borders are coordinated in order to ensure a well functioning Schengen area. 
Seepärast peaksid liikmesriigid tagama, et välispiiridel võetakse meetmeid koordineeritult, et tagada Schengeni ala hea toimimine.
This Recommendation is without prejudice to the responsibility that Member States have to continue applying Article 6 of the Schengen Borders Code (7) , which lays down the entry conditions for third-country nationals. 
Käesolev soovitus ei piira liikmesriikide vastutust jätkuvalt kohaldada Schengeni piirieeskirjade (7) artiklit 6, milles sätestatakse sisenemise nõuded kolmandate riikide kodanikele.
Data reported periodically by countries under this framework can be compiled into an overall score as a proxy for the overall capacity for response. 
Andmeid, mida riigid esitavad regulaarselt selle raamistiku alusel, saab koondada üldiseks punktisummaks, mis näitab üldist reageerimissuutlikkust.
The International Health Regulations (2005) (‘IHR') adopted by the Fifty-eighth World Health Assembly on 23 May 2005 reinforced the coordination among States Parties to the World Health Organization (WHO), which include all the Member States of the Union, of the preparedness for, and response to, a public health emergency of international concern. 
58. maailma terviseassambleel 23. mail 2005 vastu võetud rahvusvahelised tervise-eeskirjad (2005) (edaspidi „rahvusvahelised tervise-eeskirjad") tugevdasid rahvusvahelise tähtsusega rahvatervisealaseks hädaolukordadeks valmisoleku ja sellistes hädaolukordades tegutsemise kooskõlastamist Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO) osalisriikide vahel, kelle hulka kuuluvad ka kõik liidu liikmesriigid.
As a first step this should apply with regard to the residents of the third countries listed in Annex I to this Recommendation. 
Esimese sammuna tuleks seda kohaldada käesoleva soovituse I lisas loetletud kolmandate riikide elanike suhtes.
This Recommendation constitutes a development of the provisions of the Schengen acquis in which Ireland does not take part, in accordance with Council Decision 2002/192/EC (8) ; Ireland is therefore not taking part in its adoption and is not bound by it or subject to its application. 
Käesolev soovitus kujutab endast nende Schengeni acquis' sätete edasiarendamist, milles Iirimaa vastavalt nõukogu otsusele 2002/192/EÜ (8) ei osale; seetõttu ei osale Iirimaa soovituse vastuvõtmises ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.
Border control is in the interest not only of the Member State at whose external borders it is carried out but of all Member States which have abolished internal border control. 
Piirikontroll ei ole üksnes nende liikmesriikide huvides, kelle välispiiril seda teostatakse, vaid kõigi liikmesriikide huvides, kes on kaotanud piirikontrolli sisepiiridel.
However, Member States may, in full transparency, lift only progressively travel restrictions towards countries listed in Annex I. 
Sellegipoolest võivad liikmesriigid, tegutsedes täiesti läbipaistvalt, üksnes järk-järgult kaotada I lisas loetletud riikide suhtes kohaldatavad reisipiirangud.
Decisions on the possible lifting of the restriction on non-essential travel into the EU should take into account the epidemiological situation within the EU, i.e. the average number of COVID-19 cases over the last 14 days and per 100 000 inhabitants. 
Otsustamisel selle üle, kas kaotada Euroopa Liitu mittehädavajaliku reisimise piirangud, tuleks arvesse võtta epidemioloogilist olukorda ELis, st COVID-19 juhtumite keskmist arvu viimase 14 päeva jooksul 100 000 elaniku kohta.
The IHR Monitoring Framework identifies core public health capacities to be maintained by WHO State Parties. 
Rahvusvaheliste tervise-eeskirjade järelevalveraamistikus on kindlaks määratud rahvatervisealase suutlikkuse näitajad, mida Maailma Terviseorganisatsiooni osalisriigid peavad järgima.
On 15 April 2020, the President of the European Commission and the President of the European Council set out a ‘Joint European Roadmap towards lifting COVID-19 containment measures' (5) . 
15. aprillil 2020 esitasid Euroopa Komisjoni president ja Euroopa Ülemkogu eesistuja „Ühtse Euroopa tegevuskava COVID-19 leviku tõkestamiseks võetud meetmete lõpetamise suunas" (5) .
The Roadmap lays down a two-stage approach whereby internal border controls should be lifted in a coordinated manner. 
Tegevuskavaga nähakse ette tegutsemine kahes etapis, mille järgi tuleks sisepiirikontroll kaotada koordineeritult.
The legal status of this recommendation as recalled in recitals 13 to 17 is without prejudice of the need for all Member States, in the interest of the proper functioning of the Schengen area, to decide on the lifting of the restriction on non-essential travel into the EU in a coordinated manner, 
Olenemata käesoleva soovituse õiguslikust seisundist, mida on kirjeldatud põhjendustes 13-17, on Schengeni ala nõuetekohase toimimise huvides vajalik, et kõik liikmesriigid otsustaksid Euroopa Liitu mittehädavajaliku reisimise piirangute kaotamise üle koordineeritult,
In accordance with Articles 1 and 2 of Protocol No 22 on the Position of Denmark annexed to the Treaty on European Union and to the TFEU, Denmark is not taking part in the adoption of this Recommendation and is not bound by it or subject to its application. 
Euroopa Liidu lepingule ja ELi toimimise lepingule lisatud protokolli nr 22 (Taani seisukoha kohta) artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva soovituse vastuvõtmises ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.
The lifting of the travel restriction at the external borders should take place after or in parallel with the lifting of the internal border controls by the Member States. 
Reisipiirangu kaotamine välispiiridel peaks toimuma pärast liikmesriikide poolt sisepiirikontrolli kaotamist või sellega paralleelselt.
Consultations with Member States confirmed a need to have a further short extension of the existing restrictions at external borders and the importance of a coordinated approach to their gradual lifting. 
Konsultatsioonid liikmesriikidega kinnitasid vajadust veel pisut pikendada välispiiridel kehtivaid piiranguid ning seda, kui oluline on tegutseda piirangute järkjärguliseks kaotamiseks koordineeritud viisil.
To determine the third countries for which the current restriction on non-essential travel into the EU should be lifted, the methodology and criteria set out in the Communication of the Commission of 11 June 2020 (14) on the third assessment of the application of the temporary restriction on non-essential travel to the EU should apply. 
Selleks et määrata kindlaks kolmandad riigid, kelle puhul tuleks praegune Euroopa Liitu mittehädavajaliku reisimise piirang kaotada, tuleks kohaldada komisjoni 11. juuni 2020. aasta teatises (14) „Kolmas hinnang mittehädavajaliku ELi reisimise ajutise piirangu kohaldamisele" kirjeldatud metoodikat ja kriteeriume.
On 8 April 2020 (3) and 8 May 2020 (4) , the Commission adopted two follow-up Communications, each recommending the extension of the non-essential travel restrictions by one month, respectively. 
8. aprillil 2020 (3) ja 8. mail 2020 (4) võttis komisjon vastu kaks järelteatist, milles mõlemas soovitati pikendada mittehädavajaliku reisimise piiranguid ühe kuu võrra.
Subsequently, temporary restrictions at external borders would be gradually relaxed and non-EU residents would be allowed to resume non-essential travel to the EU. 
Seejärel leevendatakse järk-järgult ajutisi piiranguid välispiiridel ja isikud, kelle alaline elukoht ei ole ELis, saavad alustada uuesti mittehädavajalikku reisimist ELi.
The effectiveness of decisions on lifting the restriction on non-essential travel into the EU depends on their coordinated implementation by Member States for all external borders. 
Euroopa Liitu mittehädavajaliku reisimise piirangu kaotamise otsuste tulemuslikkus sõltub sellest, kas liikmesriigid rakendavad neid koordineeritult kõikidel välispiiridel.
On 17 March 2020, the Heads of State or Government of the EU agreed to implement the temporary restriction of non-essential travel. 
17. märtsil 2020 leppisid ELi riigipead ja valitsusjuhid kokku Euroopa Liitu mittehädavajaliku reisimise ajutise piirangu rakendamises.
On 16 March 2020, the Commission adopted a Communication (1) recommending a temporary restriction of non-essential travel from third countries into the EU+ area (2) for one month. 
16. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise, (1) milles soovitas ühe kuu vältel ajutiselt piirata mittehädavajalikku reisimist kolmandatest riikidest EL+ alale (2) .
On 11 June 2020, the Commission adopted a Communication (6) which recommended to extend the restriction on non-essential travel into the EU until 30 June 2020, and which sets out an approach for a gradual lifting of the restriction on non-essential travel into the EU as of 1 July 2020. 
11. juunil 2020 võttis komisjon vastu teatise, (6) milles soovitati Euroopa Liitu mittehädavajaliku reisimise piiranguid pikendada kuni 30. juunini 2020 ning esitati tegutsemispõhimõtted Euroopa Liitu mittehädavajaliku reisimise piirangute järkjärguliseks kaotamiseks alates 1. juulist 2020.
on the temporary restriction on non-essential travel into the EU and the possible lifting of such restriction 
Euroopa Liitu mittehädavajaliku reisimise ajutise piiramise ja sellise piirangu võimaliku kaotamise kohta