natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Based on Directive 2001/83/EC and national legislations in Member States, antimicrobials to be used systemically (i.e. not locally) should only be dispensed at pharmacies upon presentation of a prescription, usually from a medical doctor. 
Direktiivi 2001/83/EÜ ja liikmesriikide seaduste alusel tohib süsteemselt (st mittepaikselt) kasutatavaid antimikroobseid ravimeid väljastada ainult apteegist arsti poolt väljastatud retsepti alusel.
Once controlled for size of population, the Member States that use the most antibiotics for outpatients, i.e. Greece and Cyprus, use approximately three times more per inhabitant and per year than the Member State that uses the least, i.e. the Netherlands; 
Rahvastiku suurusele kohandatuna, tarbivad ambulatoorsetele patsientidele kõige rohkem antibiootikume määravad liikmesriigid, nt Kreeka ja Küpros, ligikaudu kolm korda rohkem antibiootikume ühe elaniku kohta aastas kui liikmesriigid, kus kasutatakse kõige vähem antibiootikume, nt Madalmaad.
Spread and cross-transmission of antimicrobial-resistant microorganisms between humans, between animals, and between humans and animals and the environment. 
antimikroobse resistentsusega mikroorganismide levik ja ülekandumine inimeste vahel, loomade vahel ja inimeste, loomade ning keskkonna vahel.
A more worrying problem is when some bacteria that are normally susceptible to antibiotics become resistant as a result of adaptation through genetic change (acquired resistance). 
Murettekitavam probleem on see, kui mõned bakterid, mis on normaalselt antibiootikumide suhtes tundlikud, muutuvad geneetilise muutuse vahendusel kohanedes resistentseks (see on omandatud resistentsus).
Despite these encouraging experiences, antimicrobial resistance still is high or increasing in a majority of Member States, in particular for common bacteria such as Staphylococcus aureus (MRSA), Escherichia coli, Klebsiella pneumoniae and Pseudomonas aeruginosa. 
Nendest julgustavatest kogemustest hoolimata on antimikroobne resistentsus enamikus liikmesriikides endiselt suur või tõusuteel, eriti selliste bakterite puhul, nagu Staphylococcus aureus (MRSA), Escherichia coli, Klebsiella pneumoniae ja Pseudomonas aeruginosa.
Infections caused by antibiotic-resistant bacteria may require more care as well as alternative and more expensive antibiotics, which also may have more severe side effects. 
Antibiootikumiresistentsete bakterite põhjustatud nakkused võivad nõuda rohkem hoolt ning alternatiivseid ja kallimaid antibiootikume, millel võivad olla tõsised kõrvaltoimed.
When antibiotics are needed (this decision is made by a medical doctor who writes a prescription), they should then be used appropriately, i.e. at the correct dose, at correct intervals and for the prescribed duration, to optimise effectiveness to cure the infection and minimise emergence of resistance; 
Kui antibiootikume on vaja (vajaduse üle otsustab arst, kes kirjutab välja retsepti), tuleb neid kasutada õigesti, st õiges annuses, õigete ajavahemike järel ja määratud perioodi vältel selleks, et suurendada ravi tõhusust ning vähendada resistentsuse tekke võimalust.
Humans and animals do not become resistant to antimicrobial treatments, but bacteria and other microorganisms can. 
Inimesed ja loomad ei muutu antimikroobsete ravimite suhtes resistentseks, see võib aga juhtuda bakterite ja teiste mikroorganismidega.
In France and Belgium, the decrease was attributed to national action including a yearly, nationwide public campaign on the prudent use of antibiotics; 
Prantsusmaal ja Belgias peeti seda riikliku tegevuse teeneks, sealhulgas peeti silmas nt iga-aastast üleriiklikku antibiootikumide mõistliku kasutamise avalikku kampaaniat.
Antimicrobial resistance, i.e. being resistant to one or several antimicrobials used for therapy or prophylaxis, is not a disease but a characteristic that may apply, as a matter of principle, to each of the microorganisms responsible for the communicable diseases listed in Commission Decision 2000/96/EC and for nosocomial and other healthcare-associated infections. 
Resistentsus antimikroobsete ravimite suhtes, st resistentsus ühe või mitme raviks või profülaktikaks kasutatava mikroobivastase ravimi suhtes, ei ole haigus, vaid omadus, mis võib olemas olla põhimõtteliselt igal mikroorganismil, mis põhjustab komisjoni otsuses 2000/96/EÜ loetletud nakkushaigusi või haiglanakkusi ja teisi tervishoiuga seotud nakkusi.
Some bacteria are naturally resistant to certain antibiotics (intrinsic or inherent resistance). 
Mõnedel bakteritel on teatud antibiootikumide suhtes loomulik resistentsus (sisemine või loomupärane resistentsus).
Certain bacteria, e.g. Salmonella and Campylobacter are associated with consumption of contaminated foods and cause diarrhoea; 
Teatud bakterid, nt Salmonella ja Campylobacter, on seotud saastunud toidu tarbimisega ja põhjustavad soolenakkusi.
Additionally, cases of infections due to bacteria totally or almost totally resistant to antibiotics are currently emerging in the EU. 
Lisaks esinevad käesoleval ajal EL-is täiesti või peaaegu täiesti antibiootikumiresistentsete bakterite poolt põhjustatud nakkuste juhud.
Use of antimicrobials, which exerts an ecological pressure on microorganisms and contributes to emergence and selection of antimicrobial-resistant microorganisms in populations; 
mikroobivastaste ravimite kasutamine, mis avaldab mikroorganismidele ökoloogilist survet ning aitab kaasa antimikroobsete ravimite suhtes resistentsete mikroorganismide tekkimisele ja selekteerumisele populatsioonides;
The EARSS Annual Report 2007 indicated that seven Member States now report significantly decreasing percentages of MRSA among Staphylococcus aureus from bloodstream infections. 
EARSS-i 2007. aasta aruande põhjal teatasid seitse liikmesriiki, et MRSA protsent verenakkusi põhjustavast Staphylococcus aureus'est on märkimisväärselt vähenemas.
It is an adaptation of the microorganism to its environment. 
See on mikroorganismi ümbritseva keskkonnaga kohanemise tagajärg.
Whenever antibiotic-resistant bacteria emerge and develop, infection control precautions are essential to prevent spread from carriers of infected patients to other patients or persons. 
Kui antibiootikumiresistentsed bakterid kujunevad ja paljunevad, on vaja rakendada nakkuskontrolli meetmeid selleks, et ennetada nende levikut nakatunud patsientidelt-kandjatelt teistele patsientidele või isikutele.
The total burden of antimicrobial resistance across all the communicable diseases listed in Commission Decision 2000/96/EC (including nosocomial infections) is currently unknown. 
Kõikide komisjoni otsuses 2000/96/EÜ loetletud nakkushaiguste (sealhulgas haiglanakkuste) antimikroobse resistentsuse koorem ei ole praegu teada.
Even when antibiotics are used appropriately, antibiotic resistance sometimes develops as a natural adaptive reaction of bacteria. 
Isegi siis, kui antibiootikume kasutatakse õigesti, tekib vahel bakterite loomuliku kohanemisreaktsioonina antibiootikumiresistentsus.
Treatment of antibiotic-resistant bacteria may also require intravenous antibiotics given in hospitals instead of oral antibiotics that could be taken by patients at home. 
Lisaks võib antibiootikumiresistentsete bakterite ravi nõuda antibiootikumide intravenoosset manustamist haiglas suukaudsete antibiootikumide asemel, mida patsient saaks tarvitada kodus.
The two major drivers for antimicrobial resistance are: 
Kaks peamist antimikroobset resistentsust tekitavat tegurit on:
Antibiotics should not be used when they are not needed, e.g. for viral infections such as common colds or influenza; 
Antibiootikume ei tohi kasutada, kui neid ei ole vaja, nt viirusnakkuste puhul, nagu ülemiste hingamisteede ägedad nakkused ja gripp.
Prudent use of antimicrobials (i.e. only when needed, with the correct dose, at correct dose intervals and for a correct duration); 
mõistlik mikroobivastaste ravimite kasutamine (st ainult vajaduse korral, õiges annuses ravimitega õigete ajavahemike järel ja õige kestvusega ravi);
Once established in a person, antibiotic-resistant bacteria can spread to another person and a high antibiotic consumption in a population (hospital or community) strongly favours such spread. 
Pärast ühe inimese koloniseerimist võivad antibiootikumiresistentsed bakterid levida teisele inimesele ja rohke antibiootikumide tarbimine elanikkonna poolt (haiglas või väljaspool) soodustab nende levikut.
All antibiotic-resistant bacteria survive in the presence of the antibiotic and continue to grow and multiply causing longer illness or even death. 
Kõik antibiootikumiresistentsed bakterid jäävad antibiootikumide juuresolekul ellu ning jätkavad paljunemist, mis põhjustab haiguse süvenemist või isegi surma.
Antimicrobial resistance results in a reduction or elimination of effectiveness of the antimicrobial agent to cure or prevent infection due to this microorganism. 
Antimikroobne resistentsus vähendab või pärsib antimikroobse ravimi toime tõhususe selle mikroorganismi poolt põhjustatud nakkuse ravimisel või ennetamisel.
The two major areas for management, control and prevention of antimicrobial resistance therefore are: 
Sellest tulenevalt on kaks peamist antimikroobse resistentsuse käsitluse, kontrolli ja ennetuse valdkonda:
Conversely, many healthcare-associated infections are caused by microorganisms that are not resistant to antimicrobials. 
• Samas põhjustavad paljusid tervishoiuga seotud nakkusi sellised mikroorganismid, mis ei ole antimikroobsete ravimite suhtes resistentsed.
Hygienic precautions for the control of cross-transmission of antimicrobial-resistant microorganisms (infection control), including hand hygiene, screening, isolation, etc. 
hügieenilised ennetusmeetmed antimikroobse resistentsusega mikroorganismide ülekandumise takistamiseks (nakkuskontroll), sealhulgas kätehügieen, sõeluuringud, haigete isoleerimine jne.
Despite this, dispensation of antimicrobials without a prescription still occurs at pharmacies in several Member States. 
Sellest hoolimata väljastatakse mõne liikmesriigi apteekides mikroobivastaseid ravimeid ikka ilma retseptita.
However, the major cause of antimicrobial resistance in microorganisms from humans remains the use of antimicrobials in human medicine, in the community and in hospitals and other healthcare settings. 
Inimeste mikroorganismide antimikroobse resistentsuse tekkimise peamine põhjus on siiski antimikroobsete ravimite kasutamine inimtervishoius - elanikkonna poolt, haiglates ja teistes tervishoiuasutustes.
Humans may also acquire antimicrobial-resistant bacteria from direct contact with animals as this is the case with certain MRSA strains sometimes isolated from livestock, in particular from pigs. 
Inimestele võivad mikroobivastaste ravimite suhtes resistentsed bakterid üle kanduda ka otsesel kokkupuutel loomadega, näiteks on teatud MRSA tüvesid mõnikord eraldatud kariloomadelt, eeskätt sigadelt.
There is no rational choice of antibiotic therapy for treating such patients and treatment often relies on old and toxic antibiotics such as colistin. 
Selliste patsientide raviks ei ole ratsionaalset antibiootikumivalikut ning sageli tuleb loota vanadele ja toksilistele antibiootikumidele, näiteks kolistiinile.
Multidrug resistance corresponds to resistance of a microorganism to multiple antimicrobials. 
Multiresistentsus tähendab mikroorganismi resistentsust mitme mikroobivastase ravimi suhtes.
Since October 2008, it is possible for patients in the UK who are asymptomatic but who have a diagnosed genital infection with Chlamydia to obtain from pharmacists (without a prescription) a single dose of the antibiotic azithromycin, representing a complete treatment course. 
Alates 2008. aasta oktoobrist on Ühendkuningriigi asümptomaatilistel patsientidel, kellel on diagnoositud suguteede klamüüdianakkus, võimalik saada apteegist ilma retseptita ravikuuriks üks asitromütsiini (antibiootikum) annus.
Travellers that require hospital care while visiting a country with high prevalence of antimicrobial resistance, within or outside of the EU, and who are subsequently repatriated to their home country, may return being colonised or even infected by multidrug-resistant bacteria. 
Reisijad, kes vajavad EL-is või väljaspool EL-i suure antimikroobse resistentsuse osakaaluga riiki külastades haiglaravi ja naasevad seejärel oma kodumaale, võivad tulla tagasi bakterite kolonisatsiooniga või isegi nakatunult multiresistentsete bakteritega.
Without effective antibiotics, intensive care, organ transplants, cancer chemotherapy, care of preterm babies, or even common surgical procedures, such as hip or knee replacement, would not be possible. 
Tõhusate antibiootikumideta ei ole võimalikud intensiivravi, elundite siirdamine, vähivastane keemiaravi, enneaegsete imikute hooldus ega isegi tavalised operatsioonid, näiteks puusa- või põlveliigeste proteesimine.
Additionally, within the body of a human being, the genes coding for antibiotic resistance in one species of bacteria can easily spread to other bacterial species through an exchange of genetic material. 
Lisaks võivad inimorganismis ühe bakteriliigi antibiootikumiresistentsust kodeerivad geenid geneetilise materjali vahetamise kaudu kergesti levida teistele bakteriliikidele.
Because of exposure to antibiotics, animals may carry antimicrobial-resistant Salmonella and Campylobacter that are transferred from animals to humans through food; 
Et loomad puutuvad kokku antibiootikumidega, võivad nad kanda antimikroobse resistentsusega Salmonella ja Campylobacter'i tüvesid, mis kanduvad toiduga loomadelt inimestele.
Preliminary estimates of the number of deaths directly attributable to hospital-acquired infections due to the most common major multidrug-resistant bacteria are 1/3 to 1/2 of that for hospital-acquired infections overall (see below) (ECDC, preliminary data). 
Esialgsete hinnangute alusel on kolmandik kuni pool kõikidest otseselt haiglanakkusest tingitud surmajuhtumitest põhjustatud kõige sagedamate multiresistentsete bakterite tõttu (vt allpool) (ECDC andmed).
In a few countries, decreasing trends in resistance are also being observed for one microorganism responsible for healthcare-associated infections, namely MRSA. 
Mõnedes riikides täheldatakse ka ühe olulisema tervishoiuga seotud nakkusi põhjustava mikroorganismi (MRSA) resistentsuse languse tendentsi.
Patients colonised by/carrying resistant bacteria are generally more likely to develop an infection with these resistant bacteria rather than with susceptible variants of the same bacteria; 
Patsientidel, keda koloniseerivad või kes kannavad resistentseid baktereid, on üldiselt suurem tõenäosus nakkuse tekkimiseks samade resistentsete bakteritega võrreldes nende bakterite tundlike tüvedega.
This issue of multidrug resistance is relevant for all microorganisms, including bacteria responsible for healthcare-associated infections, microorganisms responsible for food- and waterborne infections, tuberculosis, and microorganisms responsible for sexually-transmitted diseases, e.g. gonorrhoea and HIV. 
Multiresistentsusus hõlmab kõiki mikroorganisme, sealhulgas tervishoiuga seotud nakkusi põhjustavaid baktereid, toidu ja veega levivaid nakkusi põhjustavaid mikroorganisme, tuberkuloosi ning seksuaalsel teel levivaid haigusi põhjustavaid mikroorganisme, nt gonorröa ja HIV-nakkuse tekitajaid.
For bacteria, antibiotic resistance is the ability of bacteria to resist to the action of an antibiotic. 
Bakterite puhul on antibiootikumiresistentsus bakterite võime mitte alluda antibiootikumide toimele.
Antibacterials (often called antibiotics, active against bacterial infections), 
antibakteriaalsed ravimid (sageli nimetatakse antibiootikumideks, toimivad bakteriaalsetele haigustekitajatele),
Examples of common multidrug-resistant bacteria are: 
Sagedamini esinevad multiresistentsed bakterid on järgmised:
Antimicrobial resistance is the ability of a microorganism (e.g., a bacterium, a virus, or a parasite, such as the malaria parasite) to resist the action of an antimicrobial agent. 
Antimikroobne resistentsus on mikroorganismi (nt bakteri, viiruse või parasiidi, nagu malaariaplasmoodiumi) võime mitte alluda mikroobivastase ravimi toimele.
In the continuous fight for "ecological space", all resistant bacteria are selected as the antibiotic kills the still-susceptible bacteria around them. 
Ökoloogilises olelusvõitluses jäävad ellu kõik resistentsed bakterid, sest antibiootikum hävitab neid ümbritsevad tundlikud bakterid.
Antivirals (active against viral infections, e.g. influenza, HIV, herpes infections), 
viirusravimid (toimivad viirusnakkuste, nt gripp, HIV, herpes, korral),
It is the microorganisms that colonise and sometimes infect humans and animals which become resistant to antimicrobials, not the humans or animals themselves. 
Mikroobivastaste ravimite suhtes muutuvad resistentseks mikroorganismid, mis koloniseerivad ja vahel nakatavad inimesi ja loomi, mitte inimesed ega loomad ise.
Part of the burden of antimicrobial resistance in the EU is due to antimicrobials used in food-producing animals. 
Osa EL-i antimikroobse resistentsuse probleemist on tekkinud toiduloomadel mikroobivastaste ravimite kasutamise tõttu.
There are large intercountry variations in the proportions of resistant bacteria in the EU and these variations, often showing a North-to-South gradient, can be observed for most antimicrobial-resistant bacteria surveyed by the European Antimicrobial Resistance Surveillance System (EARSS); 
Neid erinevusi, mis tihti näitavad resistentsete bakterite osakaalu suurenemist põhjast lõuna suunas, võib täheldada enamiku antimikroobse resistentsusega bakterite puhul, mille levikut jälgib Euroopa antimikroobse resistentsuse järelevalve süsteem (EARSS).
Antiparasital drugs (active against malaria and other infections due to parasites). 
parasiitidevastased ravimid (toimivad malaariaplasmoodiumile ja teistele parasitaarsete nakkuste korral).
Because antimicrobial-resistant microorganisms fail to respond to therapy, infections due to these microorganisms result in greater risk of death, prolonged illness and stay in hospitals and greater risk of death. 
Et mikroobivastaste ravimite suhtes resistentsed mikroorganismid ei allu ravile, pikendavad selliste mikroorganismide põhjustatud nakkushaiguse ja haiglas viibimise kestvust ning suurendavad surma riski.
There are also large variations in antibiotic use among EU Member States, as shown by data from the European Surveillance of Antimicrobial Consumption (ESAC) project; 
Nagu antimikroobsete ravimite tarbimise üleeuroopalise järelevalve (ESAC) projekti andmed näitavad, on EL-i liikmesriikide vahel suured erinevused ka antibiootikumide kasutamise osas.
Examples of such bacteria are carbapenemase (KPC)-producing Enterobacteriaceae (often Klebsiella pneumoniae), andmultidrug-resistant Acinetobacter. 
Sellisteks bakteriteks on karbapenemaasi (KPC) tootvad enterobakterid (nt Klebsiella pneumoniae) ja multiresistentne Acinetobacter.
Modern medicine relies on availability of effective antibiotics in the case an infectious complication occurs or for prophylaxis of infection. 
Kaasaegne meditsiin sõltub tõhusate antibiootikumide kättesaadavusest nakkuste raviks või profülaktikaks.
Antimycobacterial drugs (which are antibacterials specifically active against tuberculosis and other mycobacterial infections) 
antimükobakteriaalsed ravimid (need on antibakteriaalsed ravimid, mis on eriti tõhusad tuberkuloosi ja teiste mükobakternakkuste korral),
Any use of an antimicrobial forces microorganisms to either adapt or die. 
Mikroobivastaste ravimite kasutamine sunnib mikroorganisme kohanema või hävima.
Extended-spectrum beta-lactamase (ESBL)-producing Enterobacteriaceae (examples of common Enterobacteriaceae are Escherichia coli and Klebsiella pneumoniae) 
laia spektriga beetalaktamaasi (ESBL) tootvad enterobakterid (näiteks tavalised enterobakterid on Escherichia coli ja Klebsiella pneumoniae),
These resistant bacteria may persist, generally without causing infection, up to six months and sometimes longer; 
Resistentsed bakterid võivad püsida organismis kuni kuus kuud ja kauem ning tavaliselt nad ei põhjusta nakkuse teket.
Microorganisms - also called microbes - include bacteria, viruses, fungi and parasites. 
Mikroorganismid on bakterid, viirused, haigustekitavad seened ja parasiidid.
They are also responsible for infections and isolated from food-producing animals and sometimes isolated from foods. 
Mainitud mikroorganismid põhjustavad nakkusi ning neid on eraldatud ka toiduloomadelt ja mõnikord toidust.
Bacteria have antibiotic resistance when specific antibiotics have lost their ability to kill or stop their growth. 
Bakterid on antibiootikumiresistentsed, kui teatud antibiootikumid ei suuda enam neid hävitada või nende paljunemist pärssida.
The challenge with multidrug-resistant microorganisms lies in the limited number of remaining options (if any) for therapy of patients infected with these microorganisms. 
Multiresistentsete mikroorganismide korral tekitab muret see, et nende mikroorganismidega nakatunud patsientide ravivalikud on väga piiratud (kui neid üldse on).
In a few countries, decreasing trends are being observed for antibiotic use in outpatients and for antibiotic resistance in bacteria commonly responsible for infections in outpatients. 
Mõnedes riikides täheldatakse antibiootikumide tarbimise ja nakkusi põhjustavate bakterite antibiootikumiresistentsuse vähenemist ambulatoorsete patsientide seas.
The EARSS Annual Report 2007, as well as national data, indicated decreasing resistance trends in Streptococcus pneumoniae, a bacteria commonly responsible for infections in outpatients, in particular children; 
EARSS-i 2007. aasta aruanne ja riiklikud andmed näitasid suundumust Streptococcus pneumoniae resistentsuse vähenemisele.
Antimicrobials are medicinal products that kill or stop the growth of living microorganisms and include among others: 
Antimikroobsed ravimid on ravimid, mis hävitavad elavad mikroorganismid või pärsivad nende paljunemist.
Even without having been in contact with healthcare, people who travel in a country with high prevalence of antimicrobial resistance may return being colonised by multidrug-resistant bacteria. 
Levinud antimikroobse resistentsusega riigis reisivad inimesed võivad isegi siis, kui nad ei ole seal tervishoiuasutusi külastanud, tulla tagasi multiresistentsete bakterite kolonisatsiooniga.
Antibiotics used to treat and prevent infections in animals belong to the same chemical groups as those used in human medicine, therefore animals may carry bacteria that are resistant to antibiotics also used to treat infections in humans; 
Loomadele nakkushaiguste raviks ja ennetamiseks manustatavad antibiootikumid kuuluvad samadesse keemiliste ühendite rühmadesse kui need, mida kasutatakse inimtervishoius.
Thinks you can do 
Mida saate teha?
Other tasks include [31,42,56,82,85-87]: 
Muud ülesanded on järgmised [31,42,56,82,85-87]:
f) decontamination of the environment, 
f) keskkonna dekontaminatsioon;
a) education and training, 
a) väljaõpe ja koolitus;
This guidance can include guidelines, protocols and checklists [expert consensus]. 
Juhendid võivad olla näiteks suunised, eeskirjad ja kontroll-loendid [ekspertide konsensus].
c) aseptic techniques and clinical interventions, 
c) aseptilised meetodid ja kliiniline sekkumine;
• Long-term surveillance of the incidence of healthcare-associated infections (e.g. in intensive care units, or for specific infection types). 
• tervishoiuteenustega seotud infektsioonide juhtude pikaajaline seire (nt intensiivraviosakonnas või konkreetse infektsiooniliigi kohta).
k) ensuring, from the board level to the ward, that all staff understand their role in preventing infections. 
k) tagamine, et kõik töötajad organisatsiooni kõigil tasanditel mõistavad oma rolli infektsioonide ennetamisel.
• Point prevalence surveys, which give a snapshot picture of the number of patients with healthcare-associated infection in hospital at a particular point in time, and 
• levimuse punktuuringud, mis annavad ülevaate haiglas viibivate tervishoiuteenustega seotud infektsioonidega patsientide arvust teatud hetkel, ja
i) liaising with public health organisations, 
i) suhtlus terviseametitega;