natgillin/translations-raw huggingface dataset:
None of the 14 countries which have used the ‘overnight stay' criterion has specified which treatments are covered by this criterion. 
Mitte ükski 14 riigist, kes kasutas ööseks haiglasse jäämise kriteeriumi, ei täpsustanud, milline ravi selle kriteeriumi alla kuulub.
Infringement proceedings were launched against 26 Member States on the grounds of late or incomplete notification of such measures. 
Rikkumismenetlus algatati 26 liikmesriigi vastu, kes teavitasid ülevõtmismeetmetest liiga hilja või puudulikult.
Some Member States provide links to different legal documents; others give a general description of quality assurance strategies; a few provide detailed information (including links to hospital evaluation systems featuring typical safety parameters, e.g. mortality rate, number of cases treated with complications); others direct citizens to specific sources - websites or a named person. 
Mõni liikmesriik esitas lingid eri õigusdokumentidele, teised kirjeldasid üldiselt kvaliteedi tagamise strateegiaid, üksikud edastasid põhjaliku teabe (sealhulgas lingid haiglate hindamissüsteemidele, tuues esile tüüpilised ohutusnäitajad nagu suremuskordaja, komplikatsioonidega ravijuhtude arv) ning osa suunas kodanikud konkreetsete allikateni - veebilehele või nimelise isiku juurde.
Twenty Member States reported data on reimbursement made exclusively under the Directive. 
20 liikmesriiki esitasid andmeid ainult kõnealuse direktiivi kohaselt makstud hüvitiste kohta.
A note on the evaluative study is attached in Annex B of this report. 
Käesoleva aruande lisas B on hindamisuuringut käsitlev märgukiri.
Some Member States have different National Contact Points (NCPs) for ‘incoming' and ‘outgoing' patients. 
Mõnes liikmesriigis on saabuvate ja lahkuvate patsientide jaoks erinevad riiklikud kontaktpunktid.
It may be that that the natural demand for cross-border healthcare is relatively low for a number of reasons: unwillingness of patients to travel (e.g. because of proximity to family or familiarity with home system); language barriers; price differentials between Member States; acceptable waiting times for treatment in the Member State of affiliation. 
Loomulik nõudlus piiriüleste tervishoiuteenuste järele võib olla suhteliselt väike mitmel põhjusel, mille hulka kuuluvad patsientide soovimatus reisida (nt perekonna läheduse või koduse süsteemi parema tundmise tõttu); keelebarjäär; liikmesriikide hinnaerinevused; vastuvõetavad ootejärjekorrad ravi saamiseks kindlustajaliikmesriigis.
Two Member States (Poland and Greece) reported that they had neither authorised nor refused any requests for prior authorisation in 2014 and two (Croatia and Portugal) received just one each. 
Kaks liikmesriiki (Poola ja Kreeka) teatasid, et 2014. aastal ei rahuldanud nad ega keeldunud rahuldamast mitte ühtegi eelloa taotlust, ja veel kaks (Horvaatia ja Portugal) said kumbki vaid ühe taotluse.
A detailed breakdown of data may be found in Annex A, which also sets out various qualifications regarding the data collection exercise, not least that the Directive was implemented at different times in different Member States and data may not therefore cover all of 2014). 
A lisas on esitatud andmete üksikasjalik jaotus ja kirjeldatud ka andmete kogumisel esinenud eri piiranguid, eelkõige kuna kõnealust direktiivi hakati rakendama eri liikmesriikides eri ajal ja andmed ei pruugi seega hõlmata kogu 2014. aastat.
At the other end of the spectrum, Italy received 177 (103 authorised) and Slovakia 139 (121 authorised). 
Skaala teises otsas oli Itaalia 177 saadud (ja 103 rahuldatud) ning Slovakkia 139 saadud (ja 121 rahuldatud) taotlusega.
The eHealth Network will review and, if necessary, update the guidelines in 2015-2016 in the light of the CEF experience. 
E-tervise võrgustik vaatab suunised 2015.-2016. aastal Euroopa ühendamise rahastu kogemuse valguses läbi ja vajaduse korral ajakohastab neid.
Complaints, infringements and transposition measures were not part of its remit. 
Selle raames ei uuritud kaebusi, rikkumisi ega ülevõtmismeetmeid.
Since its inception, the eHealth Network has adopted guidelines on patient summaries data sets and on ePrescriptions, and position papers on: electronic identification, interoperability, the proposed Regulation on data protection; and eHealth investment to be supported by the Connecting Europe Facility (CEF). 
E-tervise võrgustik on oma loomisest saadik võtnud vastu patsiendi andmekaartide ja e-retseptide suunised ning väljendanud seisukohta järgmistel teemadel: elektrooniline tuvastamine, koostalitlusvõime, andmekaitset käsitleva määruse ettepanek ning Euroopa ühendamise rahastust toetatav e-tervise investeering.
According to the principle of mutual recognition of qualifications, however, Member States should recognise decisions about clinical need and appropriateness provided by an equivalent professional in another Member State. 
Kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide vastastikuse tunnustamise põhimõtte kohaselt peaksid liikmesriigid tunnustama teise liikmesriigi samaväärse spetsialisti otsust kliinilise vajaduse ja asjakohasuse kohta.
Several Member States require prior authorisation if the healthcare requires an overnight stay in the Member State of treatment. 
Mitu liikmesriiki nõudis eelluba, kui tervishoiuteenus eeldas ööseks haiglasse jäämist ravi osutavas liikmesriigis.
Initial work by the Commission shows that there is a limited number of existing cross-border projects which may provide valuable ‘lessons learned' for future parties. 
Komisjoni esialgne töö näitab, et tulevastele osalistele väärtuslikku õppetundi pakkuda võivaid piiriüleseid projekte on vähe.
Of the 26 Member States who responded, all but Luxembourg and Sweden were able to provide data on the total number of unique requests. 
26st vastanud liikmesriigist suutsid kõik peale Luksemburgi ja Rootsi esitada andmed üksiktaotluste koguarvu kohta.
The data in Annex A shows that some Member States with prior authorisation systems have received no requests for authorisation at all (and many others have received very few). 
A lisas esitatud andmete kohaselt ei ole mõni eellubade taotlemise süsteemidega liikmesriik saanud mitte ühtegi loataotlust (ja paljud teised on saanud väga vähe taotlusi).
^8 Commission Implementing Directive 2012/52/EU of 20 December 2012 laying down measures to facilitate the recognition of medical prescriptions issued in another Member State (OJ L 356, 22.12.2012, p. 68). 
^8 Komisjoni rakendusdirektiiv 2012/52/EL, 20. detsember 2012, millega nähakse ette meetmed, et hõlbustada teises liikmesriigis väljakirjutatud retseptide tunnustamist (ELT L 356, 22.12.2012, lk 68).
Other Member States also have regional contact points, but also one national NCP. 
Teistes liikmesriikides on olemas nii piirkondlikud kui ka üks riiklik kontaktpunkt.
^1 Directive 2011/24/EU of the European Parliament and of the Council of 9 March 2011 on the application of patients' rights in cross-border healthcare (OJ L 88, 4.4.2011, p. 45). 
^1 Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2011/24/EL, 9. märts 2011, patsiendiõiguste kohaldamise kohta piiriüleses tervishoius (ELT L 88, 4.4.2011, lk 45).
Article 12 of the Directive requires the Commission to support the development of European Reference Networks (ERNs) of healthcare providers and centres of expertise (in particular in the area of rare diseases) by: adopting the criteria and conditions that such Networks, and providers wishing to join Networks, must fulfil; developing criteria for establishing and evaluating such Networks; and facilitating the exchange of information and expertise on the Networks. 
Direktiivi artiklis 12 kohustatakse komisjoni toetama tervishoiuteenuste osutajate ja eksperdikeskuste Euroopa tugivõrgustike arendamist (eelkõige haruldaste haiguste valdkonnas), võttes vastu tingimused ja kriteeriumid, mida kõnealused tugivõrgustikud ja nendega ühineda soovivad tervishoiuteenuste osutajad peavad täitma, töötades välja võrgustike loomise ja hindamise kriteeriumid, hõlbustades teabe ja oskusteabe vahetamist võrgustike kohta.
4.2 European Reference Networks 
Euroopa tugivõrgustikud
It has also identified specific areas where greater cross-border collaboration could make a significant difference to patient outcomes, for example in access to critical care for myocardial infarctions. 
Kindlaks on määratud konkreetsed valdkonnad, kus suurem piiriülene koostöö võib tuua patsientidele suurt kasu, näiteks juurdepääsul müokardiinfarkti intensiivravile.
The transposition deadline for the Directive was 25 October 2013. 
Direktiivi ülevõtmise tähtaeg oli 25. oktoober 2013.
At the other end of the scale, 14 Member States had made fewer than 100 reimbursements (of which six had made no reimbursements at all). 
Skaala teises otsas on 14 liikmesriiki, kes maksid hüvitist alla 100 korra (neist kuus ei maksnud kordagi hüvitist).
Article 7(7) of the Directive allows Member States to impose the same conditions and formalities on patients seeking cross-border healthcare as they would impose if the healthcare were provided in their territory, provided that these are not discriminatory and do not constitute an unjustified obstacle to free movement. 
Direktiivi artikli 7 lõikega 7 lubatakse liikmesriikidel kohaldada piiriülese tervishoiuteenuse kulude hüvitamist sooviva patsiendi suhtes samu tingimusi ja formaalsusi, mida kohaldataks juhul, kui kõnealuseid teenuseid oleks osutatud tema territooriumil, tingimusel et need ei ole diskrimineerivad ega kujuta endast põhjendamatut takistust vabale liikumisele.
Some NCPs are based in the Ministry of Health, others in the healthcare insurer, and others in independent bodies. 
Ühed kontaktpunktid asuvad tervishoiuministeeriumi, teised tervisekindlustusandjate ja kolmandad sõltumatute asutuste juures.
Of these 21, Latvia and Malta did not provide data returns. 
Neist 21 riigist Läti ja Malta ei vastanud küsimustikule.
Of nine NCPs surveyed, three had fewer than 10 requests for information per month, four had between 10 and 100 requests, and only two had more than 100 requests per month. 
Üheksast uuritud kontaktpunktist kolm said kuus alla 10 teabetaotluse, neli kontaktpunkti sai 10-100 taotlust ja ainult kaks neist võttis kuus vastu üle 100 taotluse.
Nine of the 14 Member States have set out which treatments they consider to meet the ‘highly specialised' criterion, whilst five have not. 
14st liikmesriigist üheksa on sätestanud, millist ravi nad peavad kitsalt spetsialiseeritud tervishoiuteenuste kriteeriumile vastavaks, viis liikmesriiki ei ole seda teinud.
But the Directive does provide a ready-made space (and forum, in the shape of the network of NCPs, which meets regularly) for the Commission and Member States to share ideas on how this challenge might be met. 
Direktiiviga pakutakse aga komisjonile ja liikmesriikidele nn valmis ruumi (ja riiklike kontaktpunktide võrgustikuna korrapäraselt koos käivat foorumit) oma ideede jagamiseks selle kohta, kuidas kõnealuse probleemiga tegeleda.
There may well be merit in exploring common approaches or guidelines for the work of NCPs in future discussions. 
Tulevastes aruteludes tasuks uurida riiklike kontaktpunktide töö ühiseid meetodeid või suuniseid.
Article 20(1) of the Directive requires the Commission to ‘draw up a report on the operation of this Directive and submit it to the European Parliament and to the Council' by 25 October 2015, and every three years thereafter. 
Direktiivi artikli 20 lõikes 1 sätestatakse: „Hiljemalt 25. oktoobriks 2015 ja seejärel iga kolme aasta tagant koostab komisjon käesoleva direktiivi toimimise kohta aruande ja esitab selle Euroopa Parlamendile ja nõukogule".
The data returns made by Member States, in general, do not suggest that extensive systems of prior authorisation are justified: the numbers of people applying for authorisation are simply too small. 
Liikmesriikide esitatud andmetest ei tulene, et laiaulatuslikud eellubade süsteemid oleksid põhjendatud, sest luba taotlevate inimeste arv on selleks lihtsalt liiga väike.
Of the latter, 29 115 were accepted​[4]​ - 17 358 in Luxembourg alone. 
Neist rahuldati 29 115,​[4]​ millest omakorda 17 358 rahuldas Luksemburg üksi.
Twenty-one Member States either failed to make the deadline, or transposed the Implementing Directive incompletely, leading to infringement proceedings. 
21 liikmesriiki kas ei suutnud rakendusdirektiivi üle võtta või tegid seda osaliselt, mis põhjustas rikkumismenetluste algatamise.
Twenty-six Member States provided responses, covering the calendar year 2014. 
26 liikmesriiki esitasid andmeid 2014. kalendriaasta kohta.
So far, it is clear that there are significant differences between NCPs in the way they operate and the quality of the information they provide. 
Siiani on selge, et riiklike kontaktpunktide tegutsemisviisid ja nende pakutava teabe kvaliteet varieeruvad märgatavalt.
Of the 21 Member States who introduced a system of prior authorisation, 17 were able to supply data on numbers of requests for authorisation specifically under the Directive. 
21st eellubade süsteemi kehtestanud liikmesriigist 17 suutsid esitada andmeid konkreetselt direktiivi raames esitatud loataotluste arvu kohta.
Of the 26 Member States who responded, only 23 were able to provide complete data on reimbursements made for treatment not subject to prior authorisation (Germany and the Netherlands could not provide data; Belgium could not provide complete data). 
26st vastanud liikmesiigist vaid 23 suutsid esitada täielikud andmed eelloa nõudeta ravi eest makstavate hüvitiste kohta (Saksamaa ja Holland ei esitanud üldse sellekohaseid andmeid, Belgia ei suutnud esitada täielikke andmeid).
Article 11(5) empowers the Commission to adopt, by means of delegated acts, measures to exclude specific categories of medicinal products or medical devices from the recognition of prescriptions, where necessary to safeguard public health. 
Artikli 11 lõikega 5 antakse komisjonile volitused võtta delegeeritud õigusaktidega vastu meetmed teatavate ravimi- või meditsiiniseadmekategooriate väljajätmiseks retseptide tunnustamisest, kui see on vajalik rahvatervise kaitsmiseks.
This data is from the evaluative study, which also indicated significant variation in the activity of the NCPs. 
Need andmed pärinevad hindamisuuringust, kust selgus veel, et ka riiklike kontaktpunktide tegevuses esineb märkimisväärseid erinevusi.
Of these 23, Finland, France and Luxembourg provided aggregate data for the Directive and the Social Security Regulations. 
Neist 23st riigist kolm - Soome, Prantsusmaa ja Luksemburg - esitasid direktiivi ja sotsiaalkindlustusmääruste koondandmed.
On the other hand, Article 4(1)(a) lays down the principle whereby healthcare is provided in accordance with the legislation of the Member State of treatment and, in the case of telemedicine, healthcare is considered to be provided in the Member State where the healthcare provider is established (Article 3(d)). 
Teisest küljest sätestatakse artikli 4 lõike 1 punktis a põhimõtted, mille kohaselt tuleb tervishoiuteenuseid osutada vastavalt ravi osutava liikmesriigi õigusaktidele ning telemeditsiini puhul loetakse, et tervishoiuteenust osutatakse liikmesriigis, kus tervishoiuteenuse osutaja on asutatud (artikli 3 lõige d).
In the other 20 Member States, a total of 39 826 reimbursements were made specifically under the Directive: of this total Denmark alone accounted for 31 032. 
Ülejäänud 20 liikmesriigis maksti konkreetselt direktiivi raames hüvitist kokku 39 826 korda: sellest 31 032 juhtumit hüvitas Taani üksi.
At least three Member States have adopted reimbursement practices for cross-border healthcare whereby the reimbursement tariff for patients is based on the costs that would be borne by the Member State of affiliation for care received from a private or non-contracted provider (which is considerably lower than the rate for public or contracted providers) had this healthcare been provided in its territory. 
Vähemalt kolm liikmesriiki on võtnud vastu piiriüleste tervishoiuteenuste hüvitamise tavad, mille kohaselt põhinevad patsientide kulude hüvitamise tariifid kuludel, mida oleks kandnud kindlustajaliikmesriik era- või mittelepinguliselt teenuseosutajalt saadud ravi eest (ja mis on palju väiksemad kui riikliku või lepingulise teenuseosutaja hinnad), kui seda tervishoiuteenust oleks osutatud tema territooriumil.
^16 Council conclusions on ‘innovation for the benefit of patients' Employment, Social policy, Health and Consumer affairs Council meeting Brussels, 1 December 2014 
Tööhõive, sotsiaalpoliitika, tervishoiu ja tarbijakaitse nõukogu kohtumine 1. detsembril 2014 Brüsselis.
The Commission has since begun the process of establishing ERNs, including the establishment of the Board of Member States, which will be charged with approving proposals for ERNs. 
Seejärel alustas komisjon Euroopa tugivõrgustike loomise protsessi, luues liikmesriikide nõukogu, mille ülesanne on kiita heaks tugivõrgustike ettepanekud.
Two of these Member States reported that they had neither refused nor granted a single request, two reported only one each, and only two had more than 100 requests. 
Kaks liikmesriiki teatasid, et nad ei andnud ühtegi luba ega ka keeldunud ühtegi luba andmast, kaks liikmesriiki andsid kumbki teada ühe taotluse saamisest ja ainult kahele liikmesriigile esitati üle 100 taotluse.
Fourteen Member States made fewer than 100 reimbursements, of which six (Austria, Bulgaria, Cyprus, Estonia, Greece, and Portugal) recorded no reimbursements under the Directive. 
14 liikmesriiki tegid alla 100 hüvitismakse, neist kuus (Austria, Bulgaaria, Eesti, Kreeka, Küpros ja Portugal) ei maksnud kõnealuse direktiivi raames kordagi hüvitist.
Ten Member States recorded more than 1 000 information requests. 
Kümme liikmesriiki võttis vastu üle 1 000 teabetaotluse.
Patient mobility for planned healthcare - under both the Directive and the Social Security Regulations - remains low, whilst patient mobility in terms of unplanned healthcare seems to be considerably higher. 
Patsientide liikuvus seoses planeeritud tervishoiuteenustega jääb nii kõnealuse direktiivi kui ka sotsiaalkindlustusmääruste raames väikeseks, planeerimata tervishoiuteenuste puhul näib liikuvus olevat aga märkimisväärselt suurem.
Finland reported 17 142 reimbursement claims, France 422 680 and Luxembourg 117 962. 
Soome teatas 17 142, Prantsusmaa 422 680 ja Luksemburg 117 962 hüvitistaotlusest.
They stressed the desirability of facilitating ‘comparability and reliability of information provided to patients on quality and safety, across institutions and across Member States'. 
Organisatsioonid rõhutasid vajadust hõlbustada patsientidele asutuseti ja liikmesriigiti kvaliteedi ja ohutuse kohta antava teabe võrreldavust ja usaldusväärsust.
Yet five of these twelve Member States explicitly insist that the referral must be from a professional in their country. 
Ometi nõuavad viis liikmesriiki selgesõnaliselt, et saatekirja peab andma nende enda riigi spetsialist.
Article 8(2)(a) of the Directive allows Member States to use a system of prior authorisation for healthcare that is subject to planning requirements if it involves overnight hospital accommodation or if it requires use of highly specialised and cost-intensive medical infrastructure or medical equipment. 
Direktiivi artikli 8 lõike 2 punktiga a võimaldatakse liikmesriikidel kasutada eelloa süsteemi tervishoiuteenuste puhul, mis sõltuvad planeerimisvajadusest ning hõlmavad patsiendi haiglasse paigutamist vähemalt üheks ööks või nõuavad kitsalt spetsialiseeritud ja kuluka meditsiinilise taristu või meditsiiniseadmete kasutamist.
Subjective, opinion-based data was also collected in the focus countries and at European level via 59 stakeholder interviews and an online survey addressed to the 12 NCPs in the focus countries. 
Vaatlusalustes riikides ja Euroopa tasandil 59 sidusrühma intervjueerimise ning 12 riiklikule kontaktpunktile vaatlusalustes riikides saadetud veebipõhise uuringu kaudu koguti ka subjektiivseid ja arvamuspõhiseid andmeid.
France, Luxembourg, and possibly Finland and Denmark appear to be exceptions to this general observation. 
Sellest üldisest tähelepanekust paistavad erandi moodustavat Prantsusmaa, Luksemburg ning ilmselt ka Soome ja Taani.
Article 8(7) of the Directive requires Member States to ‘make publicly available which healthcare is subject to prior authorisation'. 
Direktiivi artikli 8 lõikes 7 nõutakse liikmesriikidelt, et need teeksid üldsusele kättesaadavaks teabe selle kohta, millise tervishoiuteenuse puhul on eelluba nõutav.
Articles 8(2)(b) and (c) also allow them to require prior authorisation for treatments presenting a particular risk to patients or the population or for care provided by a healthcare provider that gives rise to serious concerns relating to the quality and safety of care. 
Artikli 8 lõike 2 punktide b ja c kohaselt võivad liikmesriigid nõuda eelluba ka tervishoiuteenuste puhul, mis hõlmavad ravi, mis kujutab endast erilist riski patsiendi või elanikkonna jaoks, või mida pakub tervishoiuteenuse osutaja, kes võib põhjustada tõsist ja konkreetset kahtlust seoses tervishoiuteenuste kvaliteedi või ohutusega.
Whilst only one in ten knew about the existence of NCPs: 
Samal ajal teadis vaid üks kodanik kümnest riiklike kontaktpunktide olemasolust.
The Network adopted a Strategy for EU cooperation on HTA in October 2014, and a reflection paper on reuse of joint HTA work in national activities in April 2015.​[15]​ 
Võrgustik võttis oktoobris 2014 vastu tervisetehnoloogiate hindamise alase ELi koostöö strateegia ning aprillis 2015 aruteludokumendi​[15]​ tervisetehnoloogiate hindamise ühistöö taaskasutamise kohta riiklikus tegevuses.
In addition to these 17 Member States, France reported granting 57 000 authorisations; however, this is an aggregate figure combining authorisations under both the Social Security Regulations​[3]​ and the Directive. 
Lisaks neile 17 liikmesriigile teatas Prantsusmaa, et andis välja 57 000 luba, ent see näitaja hõlmab nii sotsiaalkindlustust käsitlevate määruste​[3]​ kui ka kõnealuse direktiivi alusel väljastatud lubade koondarvu.
Of the 16 responding Member States that had a system of prior authorisation and received requests for prior authorisation, nine (Bulgaria, Croatia, Denmark, Ireland, France, Luxembourg, Slovakia, Spain, and the UK) reported average times to process requests as 20 days or fewer. 
16st vastanud liikmesriigist, kellel oli eellubade süsteem ja kes said eellubade taotlusi, üheksa (Bulgaaria, Hispaania, Horvaatia, Iirimaa, Luksemburg, Prantsusmaa, Slovakkia, Taani ja Ühendkuningriik) teatasid, et taotluste töötlemisele kulus keskmiselt kuni 20 päeva.
ANNEX B 
B LISA
Article 12 of Directive 2011/24/EU concerns the development of European Reference Networks (ERNs). 
Direktiivi 2011/24/EL artikkel 12 kätkeb Euroopa tugivõrgustike väljaarendamist.
One relevant issue here is how the ‘basket of benefits', i.e. the healthcare to which the patient is entitled, is defined. 
Oluline on siinkohal küsimus, kuidas määrata kindlaks, milliseid tervishoiuteenuseid on patsiendil õigus saada.
Of these, four had an average of fewer than 20 days (Denmark, Hungary, Luxembourg, and the UK) and three had average times of more than 80 days: Finland (82); Slovakia (84.3) and Sweden (150) (NB the Finnish figure relates to both the Regulations and the Directive).​[18]​ 
Neist neljal kulus selleks alla 20 päeva (Luksemburg, Taani, Ungari ja Ühendkuningriik) ja kolmel üle 80 päeva: Soome (82), Slovakkia (84,3) ja Rootsi (150) (NB!
Of the 19 responding Member States that actually received claims (and were able to provide the requested figures) for reimbursement for treatment not subject to prior authorisation, 15 were able to provide data on the average times for processing claims (Belgium, Lithuania, Greece and Romania were not able to provide this data). 
15 liikmesriiki 19st, kes said tegelikult eelloa nõudeta ravi hüvitamise taotlusi (ja kellel oli võimalik nõutud andmeid saata), suutsid esitada teabe taotluste töötlemise keskmise aja kohta (Belgial, Kreekal, Leedul ja Rumeenial ei olnud võimalik neid andmeid saata).