natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In studies GS-US-236-0102 and GS-US-236-0103, decreases in estimated creatinine clearance occurred early in treatment with Stribild, after which they stabilised. 
Uuringutes GS-US-236-0102 ja GS-US-236-0103 vähenes hinnanguline kreatiniini kliirens kohe Stribild'i ravi alguses, hiljem see stabiliseerus.
Co-administration of Stribild with medicinal products that are primarily metabolised by CYP3A or CYP2D6, or are substrates of P-gp, BCRP, OATP1B1 or OATP1B3 may result in increased plasma concentrations of those products, which could increase or prolong their therapeutic effect and adverse reactions (see Concomitant use contraindicated and section 4.3). 
Stribild'i koosmanustamine ravimitega, mis metaboliseeruvad peamiselt CYP3A või CYP2D6 vahendusel või on P-gp, BCRP, OATP1B1 või OATP1B3 substraadid, võib põhjustada nende ravimite plasmakontsentratsioonide suurenemist, mis võib suurendada või pikendada nende ravitoimet ja kõrvaltoimeid (vt „Samaaegne kasutamine on vastunäidustatud“ ja lõik 4.3).
Plasma concentrations of drospirenone are expected to be increased following co-administration with Stribild and clinical monitoring is recommended due to the potential for hyperkalaemia (see section 4.5). 
Koosmanustamisel Stribild'iga on eeldatav drospirenooni plasmakontsentratsioonide suurenemine ja võimaliku hüperkaleemia tõttu on soovitatav kliiniline jälgimine (vt lõik 4.5).
In animal studies it has been shown that elvitegravir, cobicistat and tenofovir are excreted in milk. 
Loomkatsed on näidanud, et elvitegraviir, kobitsistaat ja tenofoviir erituvad piima.
In Study GS-US-236-0121, virologic success rates were: Stribild 93.4% (271 of 290 patients) and SBR 88.1% (126 of 143 patients). 
Uuringus GS-US-236-0121 olid viroloogilise õnnestumise tasemed: Stribild 93,4% (271 patsienti 290-st) ja SBR 88,1% (126 patsienti 143-st).
It is recommended that Stribild is discontinued in patients with creatinine clearance that falls to < 70 mL/min while on treatment unless it is considered that the potential benefit of this combination of antiretroviral agents for the individual patient outweighs the possible risks of continuing with therapy. 
Patsientidel, kelle kreatiniini kliirens ravi ajal langeb < 70 ml/min, on soovitatav Stribild'i ravi katkestada, v.a juhud, mil sellisest retroviiruste vastaste ravimite kombinatsioonist saadav võimalik kasu võib konkreetse patsiendi puhul ületada ravi jätkamisega kaasneda võivad riskid.
The Cmax and AUC of tenofovir increased 20% and 25% respectively with a light meal, while the Cmax was unaffected and AUC increased 25% with a high fat meal. 
Tenofoviiri Cmax ja AUC suurenesid väikese kalorsusega eine puhul vastavalt 20% ja 25%; suure rasvasisaldusega eine puhul Cmax ei muutunud ja AUC suurenes 25%.
• antacids, used to treat heartburn or acid reflux, such as: aluminium/magnesium hydroxide 
• antatsiidid, kõrvetiste ja happe tagasivoolu raviks, nagu nt: alumiinium-/magneesiumhüdroksiid;
• pain in the abdomen (tummy) caused by inflammation of the pancreas (pancreatitis) 
• valu kõhus, mis on põhjustatud kõhunäärmepõletikust (pankreatiit)
Clinical monitoring is recommended for patients with ClCr < 90 mL/min. 
Kliiniline jälgimine on soovitatav patsientidel, kelle kreatiniini kliirens on < 90 ml/min.
Co-administration is contraindicated with medicinal products that are highly dependent on CYP3A for clearance and for which elevated plasma concentrations are associated with serious and/or life-threatening events. 
Koosmanustamine on vastunäidustatud koos ravimitega, mis on kliirensi osas CYP3A metabolismist oluliselt sõltuvad ja mille puhul suurenenud plasmakontsentratsioonid on seotud raskete ja/või eluohtlike seisunditega.
Three (0.8%) subjects who received ATV/r+FTC/tenofovir disoproxil developed laboratory findings consistent with proximal renal tubular dysfunction leading to discontinuation of ATV/r+FTC/tenofovir disoproxil after Week 96 (see section 4.4). 
Kolme (0,8%) ATV/r+FTC/tenofoviirdisoproksiili saanud uuringus osaleja laboratoorsed leiud viitasid neerude proksimaalsele tubulopaatiale, mistõttu ATV/r+FTC/tenofoviirdisoproksiili kasutamine katkestati pärast 96. nädalat (vt lõik 4.4).
There are currently inadequate data to determine whether co-administration of tenofovir disoproxil and cobicistat is associated with a greater risk of renal adverse reactions compared with regimens that include tenofovir disoproxil without cobicistat. 
Hetkel puuduvad andmed, kas tenofoviirdisoproksiili ja kobitsistaadi koosmanustamisel on neerudega seotud kõrvaltoimete tekkerisk suurem kui raviskeemide puhul, kus tenofoviirdisoproksiili manustatakse ilma kobitsistaadita.
Stribild film-coated tablets are green, capsule-shaped tablets, debossed on one side with “GSI” and the number “1” surrounded by a square box on the other side of the tablet. 
Stribild'i õhukese polümeerikattega tabletid on rohelised, kapslikujulised tabletid, mille ühele küljele on märgitud „GSI“ ja teisele ruuduga ümbritsetud number „1“.
Stribild contains lactose monohydrate. 
Stribild sisaldab laktoosmonohüdraati.
You must remain under the care of your doctor while taking Stribild. 
Te peate Stribild'i võtmise ajal jääma arsti järelevalve alla.
Clinical monitoring is recommended due to the potential for hyperkalemia. 
Võimaliku hüperkaleemia tõttu on soovitatav kliiniline jälgimine.
The use of Stribild with oral contraceptives containing other progestogens should be avoided (see section 4.5). 
Stribild'i kasutamist koos muid progestogeene sisaldavate suukaudsete rasestumisvastaste vahenditega tuleb vältida (vt lõik 4.5).
Concentrations of voriconazole may increase or decrease when co-administered with Stribild. 
Vorikonasooli kontsentratsioon võib Stribild'iga koosmanustamisel suureneda või väheneda.
• immunosuppressants, used to control your body's immune response after a transplant, such as: ciclosporin, sirolimus and tacrolimus 
• immunosupressandid, keha immuunvastuse kontrollimiseks pärast implantaadi paigaldamist, nagu nt: tsüklosporiin, siroliimus ja takroliimus;
Among 28 patients receiving 96 weeks of treatment with tenofovir disoproxil, BMD Z-scores declined by -0.341 for lumbar spine and -0.458 for total body. 
28 patsienti, kes said tenofoviirdisoproksiili 96 nädalat, vähenes LMT Z-skoor -0,341 nimmepiirkonnas ja -0,458 kogu kehas.
Since emtricitabine and tenofovir are primarily eliminated by the kidneys, co-administration of Stribild with medicinal products that reduce renal function or compete for active tubular secretion (e.g. cidofovir) may increase serum concentrations of emtricitabine, tenofovir and/or the co-administered medicinal products. 
Kuna emtritsitabiin ja tenofoviir erituvad eelkõige neerude kaudu, võib Stribild'i samaaegne kasutamine neerufunktsiooni halvendavate ravimitega või aktiivse tubulaarsekretsiooni teel eritatavate konkureerivate ravimitega (nt tsidofoviir) suurendada emtritsitabiini, tenofoviiri ja/või samaaegselt kasutatavate ravimite kontsentratsiooni seerumis.
Studies with tenofovir disoproxil 
Tenofoviirdisoproksiiliga tehtud uuringud
BMD Z-scores declined by -0.012 for lumbar spine and by -0.338 for total body in the 64 subjects who were treated with tenofovir disoproxil for 96 weeks. 
LMT Z-skoorid vähenesid nimmepiirkonna puhul -0,012 võrra ning kogu keha puhul -0,338 võrra 64 isikul, kes said 96 nädala jooksul tenofoviirdisoproksiili ravi.
25-O-desacetyl-rifabutin AUC: ↑ 525% Cmin: ↑ 394% Cmax: ↑ 384% 
25-O-desatsetüül-rifabutiin AUC: ↑ 525% Cmin: ↑ 394%
The active substances elvitegravir, cobicistat and tenofovir disoproxil are persistent in the environment. 
Elvitegraviiri, kobitsistaadi ja tenofoviirdisoproksiili toimeained püsivad keskkonnas.
Cobicistat inhibits the tubular secretion of creatinine and may cause modest increases in serum creatinine and modest declines in creatinine clearance (see section 4.8). 
Kobitsistaat inhibeerib kreatiniini tubulaarsekretsiooni ja võib seerumi kreatiniinitaset mõnevõrra tõsta ning kreatiniini kliirensit mõnevõrra aeglustada (vt lõik 4.8).
Signs of osteonecrosis are: joint stiffness joint aches and pains (especially of the hip, knee and shoulder) difficulty with movement 
Osteonekroosi tunnused on: liigesejäikus; tuikamine ja valu (eriti puusa-, põlve- ja õlapiirkonnas);
There are no or limited amount of data (less than 300 pregnancy outcomes) from the use of Stribild in pregnant women. 
Stribild'i kasutamise kohta rasedatel andmed puuduvad või on piiratud hulgal (vähem kui 300 raseda andmed).
Mean percentage decreases in BMD from baseline to Week 144 in the Stribild group were comparable to the ATV/r+FTC/tenofovir disoproxil group at the lumbar spine (-1.43% versus -3.68%, respectively) and at the hip (-2.83% versus -3.77%, respectively). 
LMT keskmine protsentuaalne vähenemine ravi algusest kuni 144. nädalani Stribild'i rühmas oli võrreldav ATV/r+FTC/tenofoviirdisoproksiili rühmas täheldatuga nii nimmepiirkonnas (vastavalt1,43% vs -3,68%) kui puusapiirkonnas (vastavalt -2,83% vs -3,77%).
Co-administration of Stribild and some medicinal products that are primarily metabolised by CYP3A may result in increased plasma concentrations of these products, which are associated with the potential for serious and/or life-threatening reactions such as peripheral vasospasm or ischaemia (e.g., dihydroergotamine, ergotamine, ergometrine), or myopathy, including rhabdomyolysis (e.g., simvastatin, lovastatin), or prolonged or increased sedation or respiratory depression (e.g., orally administered midazolam or triazolam). 
Stribild'i ja mõnede, peamiselt CYP3A vahendusel metaboliseeritavate ravimite koosmanustamine võib viia nende ravimite plasmakontsentratsioonide suurenemiseni, mida seostatakse tõsiste ja/või eluohtlike reaktsioonidega, nagu perifeerne vasospasm või isheemia (nt dihüdroergotamiin, ergotamiin, ergometriin) või müopaatia, sh rabdomüolüüs (nt simvastatiin, lovastatiin) või sedatsiooni pikenemine või süvenemine, või respiratoorne depressioon (triasolaam või suukaudne midasolaam).
Stribild is not to be given with other antiretroviral medicinal products. 
Stribild'i ei tohi manustada koos teiste retroviiruste vastaste ravimitega.
It is important not to miss a dose of Stribild. 
On tähtis, et te ei jätaks ühtegi Stribild'i annust võtmata.
• passing a lot of urine and feeling thirsty (nephrogenic diabetes insipidus) 
• rohke urineerimine ja janutunne (nefrogeenne magediabeet)
If serum phosphate is < 0.48 mmol/L (1.5 mg/dL) or creatinine clearance is decreased to < 70 mL/min, renal function should be re-evaluated within one week, including measurements of blood glucose, blood potassium and urine glucose concentrations (see section 4.8). 
Kui seerumi fosfaadikontsentratsioon on < 0,48 mmol/l (1,5 mg/dl) või kreatiniini kliirens langeb < 70 ml/min, tuleb neerufunktsiooni uuesti kontrollida ühe nädala jooksul, sealhulgas määrata veresuhkur, vere kaaliumisisaldus ja glükoosi kontsentratsioon uriinis (vt lõik 4.8).
If the patient misses a dose of Stribild within 18 hours of the time it is usually taken, the patient should take Stribild with food as soon as possible and resume the normal dosing schedule. 
Juhul kui patsient jätab ühe Stribild'i annuse vahele ja plaanipärasest manustamisajast on möödunud vähem kui 18 tundi, peab ta võimalikult ruttu võtma Stribild'i koos toiduga ja seejärel jätkama plaanipärase annustamisgraafikuga.
Ex vivo rabbit studies and in vivo dog studies suggest that cobicistat has a low potential for QT prolongation, and may slightly prolong the PR interval and decrease left ventricular function at concentrations at least 11-fold higher than the human exposure at the recommended 150 mg daily dose. 
Ex vivo uuringutes küülikutel ja in vivo uuringutes koertel täheldati, et inimese soovitatavast 150 mg päevaannusest vähemalt 11 korda kõrgemat plasmakonsentratsiooni andvate annuste puhul on kobitsistaadil nõrk QT-intervalli pikendamise potentsiaal, mis võib PR-intervalli veidi pikendada ja vähendada vasaku vatsakese funktsiooni.
In vitro protein binding of tenofovir to plasma or serum protein was less than 0.7 and 7.2%, respectively, over the tenofovir concentration range 0.01 to 25 µg/mL. 
Tenofoviiri in vitro seonduvus plasma- või seerumivalkudega oli vastavalt alla 0,7 ja 7,2% tenofoviiri kontsentratsioonivahemikus 0,01...25 mikrogrammi/ml.
As the effect of cationic complexation of elvitegravir cannot be excluded when Stribild is co-administered with multivitamin supplements, it is recommended to separate Stribild and multivitamin supplements dosing by at least 4 hours. 
Et Stribild'i ja multivitamiinlisandite koosmanustamisel ei saa välistada elvitegraviiri katioonse komplekseerumise toimet, on soovitatav jätta Stribild'i ja multivitamiinlisandite annustamise vahele vähemalt 4 tundi.
Of the 18 patients with viral resistance development, 13 occurred through Week 48, 3 occurred between Week 48 to Week 96, and 2 occurred between Week 96 to Week 144 of treatment. 
18-st viirusresistentsusega patsiendist 13-l kujunes see välja 48 ravinädala jooksul, 3-l 48 kuni 96 ravinädala vahel ja 2-l 96 ja 144 ravinädala vahel.
Female patients of childbearing potential should use either a hormonal contraceptive containing at least 30 µg ethinyloestradiol and containing drospirenone or norgestimate as the progestogen or should use an alternative reliable method of contraception (see sections 4.5 and 4.6). 
Rasestuda võivas eas naispatsiendid peavad kasutama kas hormonaalseid rasestumisvastaseid vahendeid, mis sisaldavad vähemalt 30 mikrogrammi etünüülöstradiooli ja sisaldavad drospirenooni või norgestimaati (progestogeenina) või alternatiivset usaldusväärset rasestumisvastast meetodit (vt lõigud 4.5 ja 4.6).
Cmin: N/A Velpatasvir: AUC: ↔ 
Cmin: N/A Velpatasviir:
It is especially important to talk to your doctor if you are taking any of the following: 
On väga tähtis öelda oma arstile, kui te võtate ükskõik millist järgmistest ravimitest:
It is recommended that Stribild is not initiated in patients with creatinine clearance < 90 mL/min unless, after review of the available treatment options, it is considered that Stribild is the preferred treatment for the individual patient. 
Stribild'i ravi ei soovitata alustada patsientidel, kelle kreatiniini kliirens on < 90 ml/min, v.a juhud, mil võimalike ravivõimaluste hindamisel osutub Stribild konkreetse patsiendi puhul eelistatud ravimiks.
In Study GS-US-236-0103, 27 patients treated with Stribild had HIV-1 with the NNRTI-associated K103N substitution in reverse transcriptase at baseline and had virologic success (82% at Week 144) similar to the overall population (78%), and no emergent resistance to elvitegravir, emtricitabine, or tenofovir in their HIV-1. 
Uuringus GS-US-236-0103 esines Stribild'iga ravitud 27-l patsiendil HIV-1, millega kaasnes NNRTI-ga seonduv K103N substitutsioon pöördtranskriptaasis enne ravi algust, ravi viroloogilise õnnestumise tase (82% 144. nädalal) oli sarnane üldise populatsiooniga (78%) ning HIV-1-l ei tekkinud resistentsust elvitegraviirile, emtritsitabiinile ega tenofoviirile.
increased blood creatinine4 
vere kreatiniinisisalduse tõus4
In addition to the adverse reactions reported in adults, anaemia (9.5%) and skin discolouration (31.8%) occurred more frequently in clinical trials in paediatric patients than in adults (see section 4.8, Tabulated summary of adverse reactions). 
Lisaks täiskasvanutel täheldatud kõrvaltoimetele ilmnesid lastega tehtud kliinilistes uuringutes täiskasvanutest sagedamini aneemia (9,5%) ja naha värvuse muutus (31,8%) (vt lõik 4.8, „Kõrvaltoimete koondtabel“).
Co-administration with Stribild may increase dabigatran plasma concentrations with similar effects as seen with other strong P-gp inhibitors. 
Stribild'iga koosmanustamine võib viia dabigatraani plasmakontsentratsiooni suurenemiseni, mil on sama toime kui teistel tugevatel P-gp inhibiitoritel.
Stribild should be discontinued if creatinine clearance declines below 50 mL/min during treatment with Stribild as dose interval adjustment is required for emtricitabine and tenofovir disoproxil and this cannot be achieved with the fixed-dose combination tablet (see sections 4.4 and 5.2). 
Stribild'i manustamine tuleb katkestada, kui kreatiniini kliirens langeb Stribild'i ravi ajal alla 50 ml/min, kuna emtritsitabiini ja tenofoviirdisoproksiili manustamisintervalle tuleb sel juhul kohandada ning fikseeritud annusega kombineeritud tablettide puhul ei ole see teostatav (vt lõigud 4.4 ja 5.2).
Interaction not studied with any of the components of Stribild. 
Koostoimeid ühegi Stribild'i komponendiga ei ole uuritud.
Emtricitabine exposures were unaffected with light or high-fat meal. 
Emtritsitabiini kontsentratsiooni ei mõjutanud ei väikese kalorsusega ega suure rasvasisaldusega eined.
In study GS-US-104-0352, 89 paediatric patients with a median age of 7 years (range 2 to 15 years) were exposed to tenofovir disoproxil for a median of 331 weeks. 
Uuringus GS-US-104-0352 manustati 89 lapsele vanuse mediaaniga 7 aastat (vanusevahemik 2 kuni 15 aastat) tenofoviirdisoproksiili mediaanselt 331 nädala jooksul.
Five subjects (5.6%) had laboratory findings clinically consistent with proximal renal tubulopathy, 4 of whom discontinued tenofovir disoproxil therapy (median tenofovir disoproxil exposure 331 weeks). 
Viiel uuritaval (5,6%) esines laboratoorseid leide, mis vastasid proksimaalse tubulopaatia kliinilisele pildile, ja 4 neist katkestas ravi tenofoviirdisoproksiiliga (tenofoviirdisoproksiili ekspositsiooni mediaan 331 nädalat).
No human data on the effect of Stribild on fertility are available. 
Stribild'i toime kohta inimeste fertiilsusele andmed puuduvad.
• erectile dysfunction medicines, used to treat impotence, such as: sildenafil, tadalafil and vardenafil 
• erektsioonihäirete ravimid, impotentsuse raviks, nagu nt: sildenafiil, tadalafiil ja vardenafiil;
• antivirals, used to treat hepatitis C infection: ledipasvir/sofosbuvir, sofosbuvir/velpatasvir and sofosbuvir/velpatasvir/voxilaprevir 
• viirusevastased ravimid, infektsioosse C-hepatiidi raviks: ledipasviir/sofosbuviir, sofosbuviir/velpatasviir ja sofosbuviir/velpatasviir/voksilapreviir;
It is recommended that the international normalised ratio (INR) be monitored upon co-administration of Stribild. 
Stribild'iga koosmanustamisel on soovitatav jälgida rahvusvahelist normaliseeritud suhtarvu (INR).
Mean changes at week 48 (end of randomised phase) were 0.032 and 0.087 in lumbar spine BMD Z-score, and -0.184 and -0.027 in total body BMD Z-score for the tenofovir disoproxil and stavudine or zidovudine groups, respectively. 
Keskmised muutused 48. nädalaks (randomiseeritud faasi lõpuks) olid 0,032 ja 0,087 nimmepiirkonna LMT Zskooris ning -0,184 ja -0,027 kogu keha LMT Z-skooris vastavalt tenofoviirdisoproksiili ja stavudiini või zidovudiini rühmas.
Other medicines and Stribild There are some medicines that should never be taken with Stribild. 
Muud ravimid ja Stribild Neid ravimeid ei tohi mitte mingil juhul koos Stribild'iga võtta.
What you need to know before you take Stribild Do not take Stribild 
Mida on vaja teada enne Stribild'i võtmist
Your doctor will also order blood tests during treatment to monitor your kidneys. 
Teie arst jälgib ka ravi ajal teie neerufunktsiooni määrates vereanalüüse.
No emergent resistance to Stribild was detected through Week 48. 
Ühelgi juhul ei ilmnenud 48. nädalaks resistentsuse väljakujunemist Stribild'ile.
• alpha 1-adrenoreceptor antagonists: alfuzosin 
• alpha-1-adrenoretseptorite antagonistid: alfusosiin • antiarütmikumid: amiodaroon, kinidiin
In patients with advanced liver disease or cirrhosis, treatment discontinuation is not recommended since post-treatment exacerbation of hepatitis may lead to hepatic decompensation. 
Kaugelearenenud maksahaiguse või tsirroosiga patsientidel ei ole soovitatav ravi katkestada, sest ravijärgne hepatiidi ägenemine võib viia maksa dekompensatsiooni.
In the Phase 3 studies GS-US-236-0102 and GS-US-236-0103, bone fractures occurred in 27 subjects (3.9%) in the Stribild group, 8 subjects (2.3%) in the EFV/FTC/tenofovir disoproxil group, and 19 subjects (5.4%) in the ATV/r+FTC/tenofovir disoproxil group. 
III faasi uuringutes GS-US-236-0102 ja GS-US-236-0103 esines luumurde Stribild'i rühmas 27-l uuringus osalejal (3,9%), EFV/FTC/tenofoviirdisoproksiili rühmas 8-l uuringus osalejal (2,3%) ja ATV/r+FTC/tenofoviirdisoproksiili rühmas 19-l uuringus osalejal (5,4%).
At peak plasma concentration, the mean plasma to blood drug concentration ratio was ~ 1.0 and the mean semen to plasma drug concentration ratio was ~ 4.0. 
Maksimaalse plasmakontsentratsiooni hetkel oli keskmine plasma ja vere ravimikontsentratsioonide suhe ~1,0 ja keskmine seemnevedeliku ja plasma ravimikontsentratsioonide suhe ~4,0.
Patients who have previously discontinued treatment with tenofovir disoproxil due to renal toxicity, with or without reversal of the effects post-discontinuation, should not be treated with Stribild (see section 4.3). 
Patsiente, kes on varem neerutoksilisuse tõttu tenofoviirdisoproksiil-ravi katkestanud, katkestamise järgselt toksilisusnähtude möödumisega või ilma, ei tohi Stribild'iga ravida (vt lõik 4.3).
How to store Stribild 
Kuidas Stribild'i säilitada
The pharmacokinetics of elvitegravir, cobicistat and tenofovir have been studied in patients with moderate hepatic impairment. 
Elvitegraviiri, kobitsistaadi ja tenofoviiri farmakokineetikat on uuritud mõõduka maksafunktsiooni kahjustusega patsientidel.
Mean baseline plasma HIV-1 RNA (range) log10 copies/mL Percentage of subjects with viral load > 100,000 copies/mL Mean baseline CD4+ cell count (range), x 106 cells/L 
Keskmine algne plasma HIV-1 RNA (vahemik) log10 koopiat/ml Uuringus osalejate osakaal, kelle viiruskoorem oli > 100 000 koopiat/ml Keskmine algne CD4+rakkude arv (vahemik), x 106 rakku/l
The active substances are elvitegravir, cobicistat, emtricitabine and tenofovir disoproxil. 
Toimeained on elvigraviir, kobitsistaat, emtritsitabiin ja tenofoviirdisoproksiil.
acute tubular necrosis1, nephritis (including acute interstitial nephritis)1,5, nephrogenic diabetes insipidus1 
äge tubulaarnekroos1, nefriit (sealhulgas äge interstitsiaalne nefriit)1,5, nefrogeenne diabetes insipidus1 Üldised häired ja manustamiskoha reaktsioonid: Väga sage:
At week 48, 83% of patients in the tenofovir disoproxil treatment group and 92% of patients in the stavudine or zidovudine treatment group had HIV-1 RNA concentrations < 400 copies/mL. 
48. nädalaks oli 83%-l tenofoviirdisoproksiili ravi saanud rühma liikmetest ja 92%-l savudiini või zivovudiini ravi saanud rühma liikmetest HIV-1 RNA kontsentratsioon < 400 koopiat/ml.
Stribild is indicated for the treatment of human immunodeficiency virus-1 (HIV-1) infection in adults aged 18 years and over who are antiretroviral treatment-naïve or are infected with HIV-1 without known mutations associated with resistance to any of the three antiretroviral agents in Stribild (see sections 4.2, 4.4 and 5.1). 
Stribild on näidustatud inimese 1. tüüpi immuunpuudulikkuse viiruse (HIV-1) infektsiooni raviks täiskasvanutel vanuses 18 aastat ja vanemad, kes pole varem saanud retroviiruste vastast ravi või kes on nakatunud HIV-1-ga ja puuduvad teadaolevad ükskõik millise Stribild'is sisalduva kolme retroviiruste vastase aine resistentsusega seotud mutatsioonid (vt lõigud 4.2, 4.4 ja 5.1).
adverse reactions related to tenofovir disoproxil, including renal disorders. 
tenofoviirdisoproksiiliga seotud kõrvaltoimeid, sealhulgas neeruhaigusi.
Stribild 150 mg/150 mg/200 mg/245 mg film-coated tablets 
Stribild 150 mg/150 mg/200 mg/245 mg õhukese polümeerikattega tabletid
AUCtau, and Ctrough (mean ± SD) were 1.1 ± 0.40 µg/mL, 8.3 ± 3.8 µg•h/mL, and 0.05 ± 0.13 µg/mL for cobicistat, 1.9 ± 0.5 µg/mL, 13 ± 4.5 µg•h/mL, and 0.14 ± 0.25 µg/mL for emtricitabine, and 0.45 ± 0.16 µg/mL, 4.4 ± 2.2 µg•h/mL, and 0.1 ± 0.08 µg/mL for tenofovir. 
Vastavad keskmised plasma tasakaalukontsentratsioonid Cmax, AUCtau ja Cbaas (keskmine ± standardhälve) olid kobitsistaadi puhul 1,1 ± 0,40 mikrogrammi/ml, 8,3 ± 3,8 mikrogrammi•h/ml ja 0,05 ± 0,13 mikrogrammi/ml, emtritsitabiini puhul 1,9 ± 0,5 mikrogrammi/ml, 13 ± 4,5 mikrogrammi•h/ml ja 0,14 ± 0,25 mikrogrammi/ml ning tenofoviiri puhul 0,45 ± 0,16 mikrogrammi/ml, 4,4 ± 2,2 mikrogrammi•h/ml ja 0,1 ± 0,08 mikrogrammi/ml.