natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The median duration of the neutropenic and thrombocytopenic episodes usually ranged from 2 to 3 weeks, and from 3 to 4 weeks, respectively. 
Neutropeenia ja trombotsütopeenia episoodide mediaankestus oli tavaliselt vastavalt kaks kuni kolm nädalat ja kolm kuni neli nädalat.
Do not use this medicine after the expiry date which is stated on the carton and blister after EXP. 
Ärge kasutage seda ravimit pärast kõlblikkusaega, mis on märgitud karbil ja blistril pärast „Kõlblik kuni:“ või „EXP“.
(1 h), days 26, 46; 
(1 h), päevadel 26, 46;
In clinical trials, there was an increased incidence of these events in older people and those with a prior history of cardiac disease. 
Kliinilistes uuringutes täheldati taoliste juhtude suuremat esinemissagedust eakatel ja neil, kellel oli anamneesis varasem südamehaigus.
The prescribed dose should be administered orally with a meal and a large glass of water to minimise the risk of gastrointestinal irritations. 
Määratud annus tuleb manustada suu kaudu koos söögi ja suure klaasitäie veega vähendamaks gastrointestinaalsete ärritusnähtude tekkeriski.
Lymphoid blast crisis: a limited number of patients were enrolled in phase I studies (n=10). 
Lümfoidne blastne kriis: I faasi uuringutes osales piiratud arv patsiente (n=10).
There is no experience with the treatment of children below 2 years of age. 
Puudub kogemus alla 2-aastaste laste raviks.
Five (5) patients responded, 3 completely and 2 partially. 
Viiel (5) patsiendil saavutati ravivastus, neist kolmel täielik ja kahel osaline.
It arises from uncontrolled cell growth of the supporting tissues of these organs. 
See tekib nende elundite toetavate kudede rakkude kontrollimatu kasvu tagajärjel.
Detailed information on this medicinal product is available on the website of the European Medicines Agency http://www.ema.europa.eu 
Täpne teave selle ravimi kohta on Euroopa Ravimiameti kodulehel: http://www.ema.europa.eu.
The primary endpoint of the study was recurrence-free survival (RFS), defined as the time from date of randomisation to the date of recurrence or death from any cause. 
Uuringu esmane tulemusnäitaja oli retsidiivivaba elulemus (RVE), mida defineeriti kui aega randomiseerimise kuupäevast kuni retsidiivi või mis tahes põhjusel surma tekkimise kuupäevani.
Study 0102 38-month data Myeloid blast crisis (n=260) % of patients (CI95%) 
Uuring 0102 38 kuu andmed Müeloidne blastne kriis (n=260) Patsientide % (CI95%)
* These types of reactions have been reported mainly from post-marketing experience with imatinib. 
* Nendest kõrvaltoimetest on teatatud peamiselt imatiniibi turuletulekujärgselt.
18 Gy in 10 fractions for patients that are CNS3 at diagnosis 
18 Gy 10 fraktsioonina patsientidel, kellel oli diagnoosimisel CNS3
Table 6 Summary of Z9001 trial RFS analyses by NIH and AFIP risk classifications 
Tabel 6 Uuringu Z9001 retsidiivivaba elulemuse (RVE) analüüside kokkuvõte NIH ja AFIP riski klassifikatsiooni järgi
The Kaplan-Meier estimate for survival after 36-month follow-up is 68%. 
Pärast 36-kuulist jälgimist on Kaplan-Meieri hinnangufunktsioon 68%.
Myeloid blast crisis: 260 patients with myeloid blast crisis were enrolled. 
Müeloidne blastne kriis: osales 260 patsienti müeloidse blastse kriisiga.
- if you are allergic to imatinib or any of the other ingredients of this medicine (listed in section 6). 
'd: • kui olete imatiniibi või selle ravimi mis tahes koostisosade (loetletud lõigus 6) suhtes
• Stir with a spoon until the tablets have completely dissolved. 
- Segage lusikaga kuni tabletid lahustuvad täielikult.
• Recurrence (reactivation) of hepatitis B infection when you have had hepatitis B in the past (a liver 
• B-hepatiidi infektsiooni taastekkimine (reaktiveerumine), kui teil on varem olnud B-hepatiit
An unexpected rapid weight gain should be carefully investigated and if necessary appropriate supportive care and therapeutic measures should be undertaken. 
Ootamatut kiiret kehakaalu tõusu tuleb hoolikalt uurida ja vajadusel määrata toetav ravi.
The median duration of therapy in study B2225 was 6.2 months, with a maximum duration of 24.3 months. 
Uuringus B2225 oli mediaanne ravi kestus 6,2 kuud, maksimaalne ravi kestus oli 24,3 kuud.
Long-term treatment with imatinib may be associated with a clinically significant decline in renal function. 
Pikaajalisel imatiniibravil võib olla seos neerufunktsiooni kliiniliselt olulise langusega.
The suspension should be administered immediately after complete disintegration of the tablet(s). 
Tekkinud suspensioon tuleb manustada koheselt pärast tablettide täielikku lagunemist.
However, these associations are not sufficiently pronounced to warrant dose adjustment. 
Siiski ei olnud need seosed piisavalt väljendunud, et õigustada annuse korrigeerimist.
However if it is nearly time for the next dose, - Then continue with your normal schedule. 
Kui juba on peaaegu järgmise annuse võtmise aeg, jätke ununenud annus vahele.
The risk of recurrence in patients after surgery of their primary GIST was retrospectively assessed based on the following prognostic factors: tumour size, mitotic index, tumour location. 
Esmase GIST operatsiooni järgse retsidiivi riski hinnati retrospektiivselt järgmiste prognostiliste tegurite alusel: kasvaja suurus, mitootiline indeks, kasvaja lokalisatsioon.
Table 1 Tabulated summary of adverse reactions 
Tabel 1 Kõrvaltoimete kokkuvõte tabelina
days 3-5; 
päevadel 3…5;
As reported in a recent publication 21 of these 65 patients also achieved complete molecular remission with a median follow-up of 28 months (range 13-67 months). 
Hiljutistes publikatsioonides on teateid, et nendest 65-st patsiendist 21 saavutasid ka täieliku molekulaarse remissiooni mediaaniga 28 kuud (vahemik 13…67 kuud).
No significant age-related pharmacokinetic differences have been observed in adult patients in clinical trials which included over 20% of patients age 65 and older. 
Täiskasvanud patsientidel ei ole täheldatud farmakokineetikas east sõltuvaid olulisi erinevusi kliinilistes uuringutes, milles rohkem kui 20% patsientidest olid 65-aastased ja vanemad.
Increased blood urea nitrogen (BUN) and creatinine were observed in several of these animals. 
Vere uurea (BUN) ja kreatiniini tõusu täheldati mitmel loomal.
The results of subgroup analyses according to the United States National Institutes of Health (NIH) and the Armed Forces Institute of Pathology (AFIP) risk classifications are shown in Table 6. 
Tabelis 6 on toodud alagrupi analüüside tulemused vastavalt NIH (United States National Institutes of Health, Ühendriikide Riiklik Tervishoiu Instituut) ja AFIP (Armed Forces Institute of Pathology, Kaitsejõudude Patoloogia Instituut) riski klassifikatsioonile.
Dosing for children should be on the basis of body surface area (mg/m2). 
Lastel tuleb annustamise aluseks võtta keha pindala (mg/m2).
SPECIAL STORAGE CONDITIONS Store below 30°C 
SÄILITAMISE ERITINGIMUSED Hoida temperatuuril kuni 30ºC.
11 Fatal cases have been reported in patients with advanced disease, severe infections, severe neutropenia and other serious concomitant conditions. 
11 Surmaga lõppenud juhtudest on teatatud kaugelearenenud haiguse, raskete infektsioonide, raske neutropeenia ja teiste tõsiste kaasuvate seisunditega patsientidel.
* Full follow-up period; NE - Not estimable 
* täielik järelkontrolli periood; N.E.
Blast crisis is defined as blasts ≥ 30% in blood or bone marrow or extramedullary disease other than hepatosplenomegaly. 
Blastne kriis diagnoositakse juhul, kui blaste on veres või luuüdis ≥30% või esineb ekstramedullaarne haiguskolle, välja arvatud hepatosplenomegaalia.
The long-term effects of prolonged treatment with imatinib on growth in children are unknown. 
Pikaajalise imatiniibravi kaugtulemused laste kasvule on teadmata.
Considering the combined concentration of imatinib and the metabolite and the maximum daily milk intake by infants, the total exposure would be expected to be low (~10% of a therapeutic dose). 
Võttes arvesse imatiniibi ja metaboliidi kombineeritud kontsentratsiooni ning maksimaalset lapse poolt joodava piima kogust ööpäevas, on koguekspositsioon madal (ligikaudu 10% terapeutilisest annusest).
In this patient population, the presence of hepatic metastases could potentially lead to hepatic insufficiency and reduced metabolism. 
Selles patsientide rühmas võib maksametastaaside esinemine põhjustada maksapuudulikkust ja metabolismi vähenemist.
then resume treatment at 200 mg/m2. 
seejärel taasalustada ravi annusega 200 mg/m2.
These patients ranged in age from 18 to 83 years old and had a pathologic diagnosis of Kit-positive malignant GIST that was unresectable and/or metastatic. 
Patsiendid olid vanuses 18...83 aastat ja neil oli patoloogiliselt diagnoositud Kit-positiivne pahaloomuline mitteopereeritav ja/või metastaseerunud GIST.
Therefore, caution should be recommended when driving a car 
Seetõttu soovitatakse autojuhtimisel või masinate käsitsemisel olla
Paediatric use: There is no experience in children with CML below 2 years of age and with Ph+ALL below 1 year of age (see section 5.1). 
Kasutamine lastel: Kasutamise kogemus alla 2-aastastel lastel KML korral ja alla 1 aasta vanustel lastel Ph+ ALL korral puudub (vt lõik 5.1).
Ara-C: cytosine arabinoside; CP: cyclophosphamide; DEX: dexamethasone; MTX: methotrexate; 6MP: 6-mercaptopurine VM26: Teniposide; VCR: vincristine; IDA: idarubicine; i.v. 
Ara-C: tsütosiinarabinosiid; CP: tsüklofosfamiid; DEX: deksametasoon; MTX: metotreksaat; 6-MP: 6-merkaptopuriin; VM26: teniposiid; VCR: vinkristiin; IDA: idarubitsiin; i.v.
However, some of these reactions may be serious or life-threatening and several patients with blast crisis died with a complex clinical history of pleural effusion, congestive heart failure and renal failure. 
Siiski võivad mõned nimetatud juhtudest olla tõsised või eluohtlikud ning mitmed blastses kriisis patsiendid surid pleuraefusiooni, südame paispuudulikkuse ja neerupuudulikkuse kompleksse kliinilise pildiga.
There were a total of 397 patients consented and randomised to the study (199 patients on 12-month arm and 198 patients on 36-month arm), median age was 61 years (range 22 to 84 years). 
Uuringus osalemiseks andsid nõusoleku ja randomiseeriti 397 patsienti (199 patsienti 12-kuulises rühmas ja 198 patsienti 36-kuulises rühmas), mediaanne vanus oli 61 aastat (vahemikus 22 kuni 84 aastat).
Length of treatment in the clinical trial supporting this indication was 36 months (see section 5.1). 
Sellel näidustusel läbi viidud kliinilises uuringus oli ravi kestus 36 kuud (vt lõik 5.1).
Median time to treatment failure in responders was 122 weeks (95% C.I 106-147), while in the overall study population it was 84 weeks (95% C.I 71-109). 
Mediaanaeg ravi ebaõnnestumiseni nendel, kes saavutasid ravivastuse oli 122 nädalat (95% CI 106…147), uuringu üldpopulatsioonis oli see 84 nädalat (95% CI 71…109).
Your doctor has prescribed Imatinib Teva B.V. because you suffer from a serious condition. 
Arst on teile määranud Imatinib Teva B.V., kuna teil on tõsine haigus.
This clinical effect was associated with a higher reduction in bcr-abl transcripts in the imatinib-treated patients than in the chemotherapy arm after 2 weeks of therapy (p=0.02). 
See kliinilise efektiivsuse näitaja oli seotud bcr-abl transkriptide ulatuslikuma vähenemisega imatiniibiga ravitud patsientidel kui kemoteraapia grupis pärast 2 nädalat kestnud ravi (p=0,02).
The median time of follow-up was 54 months (from date of randomisation to data cut-off), with a total of 83 months between the first patient randomised and the cut-off date. 
Jälgimisaja mediaan oli 54 kuud (randomiseerimisest kuni uuringu lõpuni), kogu jälgimise aeg oli 83 kuud esimese patsiendi randomiseerimisest kuni uuringu lõpuni.
As expected on the basis of the study design, no difference was observed in remission duration, disease-free survival or overall survival, although patients with complete molecular response and remaining in minimal residual disease had a better outcome in terms of both remission duration (p=0.01) and disease-free survival (p=0.02). 
Nagu võis oodata uuringu ülesehituse põhjal, ei täheldatud erinevust remissiooni kestuse, haigusevaba elulemuse või üldise elulemuse osas, kuigi täieliku molekulaarse ravivastuse ja minimaalse residuaalhaigusega patsiendid saavutasid parema lõpptulemuse nii remissiooni kestuse (p=0,01) kui haigusevaba
Overall hazard ratio (95% CI)* 
Üldine riskitihedus te suhe (95% CI)*
When the response rate is calculated from patients with at least one valid assessment, the response rate for CHR, CCyR and MR was 20/22 (90.9%), 9/9 (100%) and 11/17 
Kui ravivastuse määra arvutamisel võeti arvesse patsiente, kellel oli vähemalt üks valiidne hindamine, olid täieliku hematoloogilise, täieliku tsütogeneetilise ja molekulaarse ravivastuse määrad vastavalt 20/22 (90,9%), 9/9 (100%) ja 11/17
Frequency categories are defined using the following convention: very common (≥1/10), common 
Esinemissagedus on defineeritud, kasutades järgmist konventsiooni: väga sage
Figure 2 Kaplan-Meier estimates for overall survival (ITT population) 
Joonis 2 Kaplan-Meieri hinnangud üldisele elulemusele (ITT populatsioon)
The primary efficacy variable was the rate of haematological response, reported as either complete haematological response, no evidence of leukaemia (i.e. clearance of blasts from the marrow and the blood, but without a full peripheral blood recovery as for complete responses), or return to chronic phase CML. 
Esmane tulemusnäitaja oli hematoloogilise ravivastuse saavutamine, mis väljendus kas täieliku hematoloogilise ravivastusena, leukeemia tunnuste puudumisena (st blastid kadunud luuüdist ja verest, kuid ilma täieliku perifeerse vere normaliseerumiseta nagu täieliku reaktsiooni puhul) või KML kroonilise faasi taastumisena.
Treatment with imatinib for 36 months was superior to treatment for 12 months in the ITT analysis, i.e. including the entire study population. 
ITT analüüsis oli 36-kuuline ravi imatiniibiga tõhusam võrreldes 12-kuulise raviga, sealhulgas arvestati kogu uuringu populatsiooni.
Table 7 12-month and 36-month imatinib treatment (SSGXVIII/AIO Trial) 
Tabel 7 12-kuuline ja 36-kuuline imatiniibi ravi (SSGXVIII/AIO uuring)
Severe elevation of transaminases (<5%) or bilirubin (<1%) was seen in CML patients and was usually managed with dose reduction or interruption (the median duration of these episodes was approximately one week). 
Transaminaaside aktiivsuse (< 5%) või bilirubiini (< 1%) sisalduse tugevat suurenemist täheldati KML patsientidel ja seda raviti tavaliselt annuse vähendamisega või ravi ajutise katkestamisega (taoliste episoodide kestuse mediaan oli ligikaudu üks nädal).
Patients who have a low or very low risk of recurrence should not receive adjuvant treatment. 
Madala või väga madala retsidiivi tekkeriskiga patsiendid ei tohi adjuvantravi saada.
The median time to progression in the overall population of 411 patients with relapsed/refractory Ph+ ALL ranged from 2.6 to 3.1 months, and median overall survival in the 401 evaluable patients ranged from 4.9 to 9 months. 
411 retsidiveerunud/refraktaarse Ph+ ALL patsiendi seas jäi haiguse progresseerumiseni kulunud aja mediaan vahemikku 2,6...3,1 kuud ning keskmine üldine elulemus 401 uuritud patsiendi seas oli 4,9...9 kuud.
At one year the overall RFS was significantly better for imatinib (97.7%) vs. placebo (82.3%), (p<0.0001). 
Ühe aasta möödudes oli üldine RVE oluliselt parem imatiniibi (97,7%) kui platseebo puhul (82,3%), (p< 0,0001).
At the time of analysis, the treatment duration was a median of 7 months (7 days to 13 months). 
Andmete analüüsi ajaks oli ravi kestnud keskmiselt 7 kuud (7 päeva kuni 13 kuud).
In the adjuvant setting, imatinib was investigated in a multicentre, double-blind, long-term, placebocontrolled phase III study (Z9001) involving 773 patients. 
Adjuvantraviks kasutatuna uuriti imatiniibi mitmekeskuselises, topeltpimedas, pikaajalises platseebokontrolliga III faasi uuringus (Z9001), kus osales 773 patsienti.
Based on preliminary population pharmacokinetic analysis in GIST patients, there were three variables (albumin, WBC and bilirubin) found to have a statistically significant relationship with imatinib pharmacokinetics. 
GIST patsientide esialgse populatsioonifarmakokineetika analüüsi põhjal leiti, et kolm tunnust (albumiin, leukotsüütide arv ja bilirubiin) on statistiliselt olulisel määral seotud imatiniibi farmakokineetikaga.
Limited data exist on the effect of dose increases from 400 mg to 600 mg or 800 mg in patients progressing at the lower dose (see section 5.1). 
On olemas piiratud andmed tulemustest, mis saadi annuse suurendamisel 400 mg-lt 600 mg-le või 800 mg-le patsientidel, kellel haigus progresseerus väiksema annuse kasutamisel (vt lõik 5.1).
• Rapid weight gain. 
- Kiire kehakaalu tõus.
RFS rates (%) 12 month 24 month Imatinib vs placebo 
RVE määr (%) 12. kuu 24. kuu Imatiniib vs. platseebo
Treatment with imatinib may be interrupted or the dose may be reduced, as recommended in section 
Ravi imatiniibiga võib katkestada või annust vähendada, nagu soovitatud lõigus 4.2.
Patients with cardiac disease, risk factors for cardiac failure or history of renal failure should be monitored carefully, and any patient with signs or symptoms consistent with cardiac or renal failure should be evaluated 
Südamehaiguse, südamepuudulikkuse riskifaktorite või varasema neerupuudulikkusega patsiente tuleb hoolikalt jälgida ning igat patsienti, kellel esinevad südame- või neerupuudulikkuse sümptomid või nähud, tuleb täiendavalt uurida ning ravida.
The safety database for children with Ph+ALL is very limited though no new safety 
Kuigi ohutusalased andmed lastel Ph+ ALL korral on piiratud, ei ole uusi ohtusid lastel
The comparison of AUC(0-24) on day 8 and day 1 at the 340 mg/m2/day dose level revealed a 1.7-fold drug accumulation after repeated once-daily dosing. 
AUC(0-24) võrdlus 8. ja 1. päeval annusega 340 mg/m2/ööpäevas näitas 1,7-kordset ravimi kumuleerumist korduva kord
Within each frequency grouping, undesirable effects are presented in order of frequency, the most frequent 
Igas esinemissageduse grupis on kõrvaltoimed toodud sageduse järjekorras, sagedasemad eespool.
Disease-free survival (DFS) and overall survival (OS) constantly exceeded 1 year and were superior to historical control (DFS p<0.001; OS p<0.0001) in two studies (AJP01 and AUS01). 
Haigusevaba elulemus ja üldine elulemus ületasid konstantselt ühe aasta ja olid kõrgemad varasema kontrollgrupi näitajatest (haigusvaba elulemus p < 0,001; üldine elulemus p < 0,0001) kahes uuringus (AJP01 ja AUS01).
Decreased values of albumin caused a reduced clearance (CL/f); and higher levels of WBC led to a reduction of CL/f. 
Albumiini väärtuste langus põhjustas kliirensi (CL/f) vähenemise ja leukotsüütide arvu suuremad väärtused põhjustasid CL/f vähenemise.
In all clinical studies 38-40% of patients were ≥ 60 years of age and 10-12% of patients were ≥ 70 years of 
Kõigis kliinilistes uuringutes olid 38…40% patsientidest üle 60 aastased ja 10...12% patsientidest olid 70-aastased või vanemad.
Treatment of CML patients with imatinib has been associated with neutropenia or thrombocytopenia. 
Ravi imatiniibiga KML patsientidel on seostatud neutropeenia või trombotsütopeeniaga.
The primary evidence of efficacy was based on objective response rates. 
Esmane tulemusnäitaja põhines objektiivsel ravivastusel.
The age of the DFSP patients ranged from 23 to 75 years; DFSP was metastatic, locally recurrent following initial resective surgery and not considered amenable to further resective surgery at the time of study entry. 
DFSPga patsiendid olid vanuses 23 kuni 75 aastat ja uuringuga liitumise hetkel oli neil tegemist metastaseerunud, algse resektsiooni järel lokaalselt retsidiveeruva DFSPga, mida ei peetud edasisele operatiivsele ravile alluvaks.
Haematological and cytogenetic responses have been sustained for a median of 49 months (range 19-60) and 47 months (range 16-59), respectively. 
Hematoloogilise ja tsütogeneetilise ravivastuse kestuse mediaan oli 49 kuud (vahemikus 19…60) ja 47 kuud (vahemikus 16…59).
Constitutive activation of the PDGF receptor or the Abl protein tyrosine kinases as a consequence of fusion to diverse partner proteins or constitutive production of PDGF have been implicated in the pathogenesis of MDS/MPD, HES/CEL and DFSP. 
Erinevate partnerproteiinide liitumise tagajärjel toimuv PDGF retseptori või Abl proteiini türosiinkinaasi konstitutiivne aktivatsioon või PDGF konstitutiivne produktsioon on seotud MDS/MPD, HES/KEL ja DFSP patogeneesiga.
In patients with hypereosinophilic syndrome (HES) with occult infiltration of HES cells within the myocardium, isolated cases of cardiogenic shock/left ventricular dysfunction have been associated with HES cell degranulation upon the initiation of imatinib therapy. 
Hüpereosinofiilse sündroomiga (HES) patsientidel, kellel esineb HES rakkude varjatud infiltratsioon südamelihasesse, on üksikjuhtudel tekkinud kardiogeenne šokk/vasaku vatsakese düsfunktsioon, mida seostatakse HES rakkude lagunemisega imatiniib-ravi alustamisel.
In patients with hepatic dysfunction (mild, moderate or severe), peripheral blood counts and liver enzymes should be carefully monitored (see sections 4.2, 4.8 and 5.2). 
Maksapuudulikkusega (kerge, keskmine või raske) patsientidel tuleb hoolikalt jälgida perifeerse verepildi näitajaid ja maksaensüüme (vt lõigud 4.2, 4.8 ja 5.2).
Imatinib was administered intermittently in cohorts 1-5, with increasing duration and earlier start of imatinib from cohort to cohort; cohort 1 receiving the lowest intensitiy and cohort 5 receiving the highest intensity of imatinib (longest duration in days with continuous daily imatinib dosing during the first chemotherapy treatment courses). 
Imatiniibi manustati kohortides 1...5 vahelduvalt, kusjuures imatiniib-ravi kestus oli kohortides järjest pikem ja ravi algus varajasem; kohort 1 sai kõige väiksema ja kohort 5 kõige suurema intensiivsusega imatiniib-ravi (kõige pikem pideva ööpäevase annusega imatiniib-ravi kestus päevades esimese kemoteraapiakuuri ajal).
Immunohistochemistry was routinely performed with Kit antibody (A-4502, rabbit polyclonal antiserum, 1:100; DAKO Corporation, Carpinteria, CA) according to analysis by an avidin-biotin-peroxidase complex method after antigen retrieval. 
Immunohistokeemia tehti Kit antikehadega (A-4502, küüliku polüklonaalne antiseerum, 1:100; DAKO Corporation, Carpinteria, CA) vastavalt analüüsile avidiinbiotiinperoksüdaaskompleksi meetodiga pärast antigeeni võtmist.
The required number of tablets should be placed in the appropriate volume of beverage (approximately 50 ml for a 100 mg tablet, and 200 ml for a 400 mg tablet) and stirred with a spoon. 
Vajalik hulk tablette lahustatakse sobivas koguses vedelikus (ligikaudu 50 ml vedelikku on tarvis 100 mg tableti ja 200 ml vedelikku 400 mg tableti jaoks), lusikaga segades.
Doses of 400 mg or 600 mg should be administered once daily, whereas a daily dose of 800 mg should be administered as 400 mg twice a day, in the morning and in the evening. 
Annused 400 mg või 600 mg võib manustada üks kord päevas, annus 800 mg tuleks aga manustada kahe 400 mg annusena ööpäevas, hommikul ja õhtul.
Carriers of HBV who require treatment with Imatinib Teva B.V. should be closely monitored for signs and symptoms of active HBV infection throughout therapy and for several months following termination of therapy (see section 4.8). 
ravi vajavaid HBV kandjaid tuleb hoolikalt jälgida aktiivse HBV-infektsiooni nähtude ja sümptomite suhtes ravi ajal ning mitme kuu jooksul pärast ravi lõppu (vt lõik 4.8).
then resume treatment at 300 mg. 
seejärel taasalustada ravi annusega 300 mg.
For CML and GIST, your doctor may prescribe a higher or lower dose depending on how you respond to the treatment. 
KML'i ja GIST'i korral võib arst teile määrata suurema või väiksema annuse sõltuvalt sellest, milline on teie ravivastus.
All patients received imatinib and consolidation chemotherapy (see Table 3) after induction and the levels of bcr-abl transcripts were identical in the two arms at 8 weeks. 
Kõik patsiendid said imatiniibi ja pärast induktsiooni säilituskemoteraapiat (vt tabel 4) ning 8. nädalal oli BCR-ABL transkriptide tase mõlemas grupis ühesugune.