natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Animal data have shown reproductive toxicity (see section 5.3). 
Andmed loomkatsetest on näidanud reproduktsioonitoksilisust (vt 5.3).
Ritonavir is a protease inhibitor used to control HIV infection. 
Ritonaviir on proteaasi inhibiitor, mida kasutatakse HIV-infektsiooni kontrolli all hoidmiseks.
• increase in triglycerides 
• triglütseriidide taseme tõus
In an open label trial completed in 1998 in HIV infected, clinically stable children there was a significant difference (p = 0.03) in the detectable RNA levels in favour of a triple regimen (ritonavir, zidovudine and lamivudine) following 48 weeks treatment. 
Avatud uuringus (lõppes 1998) HIV nakkusega kliiniliselt stabiilsetel lastel esines pärast 48-nädalast ravi statistiliselt oluline erinevus (p = 0,03) RNA määratavate tasemete osas, mis rääkis kolmikravi kasuks (ritonaviir, zidovudiin ja lamivudiin).
Some patients taking a number of antiretroviral medicines may develop this disease. 
Mõnedel patsientidel, kes võtavad retroviirusvastaseid ravimeid, võib selline seisund tekkida.
The tablets should be swallowed whole and not chewed, broken or crushed. 
Tabletid tuleb neelata tervelt ning neid ei tohi närida, murda ega purustada.
If you miss a dose, take the missed dose as soon as possible. 
Kui te unustate ühe annuse võtmata, võtke see nii kiiresti kui võimalik.
Treatment of overdose with ritonavir should consist of general supportive measures including monitoring of vital signs and observation of the clinical status of the patient. 
Ritonaviiri üleannustamise puhul kasutatakse üldist toetavat ravi, sh eluliste näitajate ja patsiendi kliinilise seisundi jälgimine.
Ritonavir also has a high affinity for P-glycoprotein and may inhibit this transporter. 
Ritonaviiril on tugev afiinsus ka P-glükoproteiini suhtes ja ta võib selle transporteri aktiivsust inhibeerida.
If treatment with an HMGCoA reductase inhibitor is indicated, pravastatin or fluvastatin is recommended (see section 4.5). 
Kui on näidustatud ravi HMG-CoA reduktaasi inhibiitoriga, soovitatakse kasutada pravastatiini või fluvastatiini (vt lõik 4.5).
There is a large amount of information on the use of ritonavir (the active ingredient in Ritonavir Mylan) during pregnancy. 
Ritonaviiri (Ritonavir Mylan'i toimeaine) kasutamise kohta raseduse ajal on rohkesti teavet.
There have been reports of increased bleeding, including spontaneous skin haematomas and haemarthroses, in haemophiliac patients type A and B treated with protease inhibitors. 
Kirjeldatud on verejooksude sagedasemat esinemist, sh spontaanseid nahahematoome ja hemartroose A ja B tüüpi hemofiilia patsientidel, keda raviti proteaasi inhibiitoritega.
The signs of toxicity observed in animals (mice and rats) included decreased activity, ataxia, dyspnoea and tremors. 
Loomadel täheldatud toksilisuse nähtudena (hiired ja rotid) on kirjeldatud aktiivsuse vähenemist, ataksiat, düspnoed ja treemoreid.
It is therefore important that you remain under the supervision of your doctor while taking Ritonavir Mylan. 
Seetõttu on oluline, et jääksite Ritonavir Mylani ravi ajaks oma arsti järelvalve alla.
In case of concomitant antiviral therapy for hepatitis B or C, please refer to the relevant product information for these medicinal products. 
Samaaegse B- või C-hepatiidiviiruse vastase ravi korral tutvuge palun ka nende preparaatide ravimi omaduste kokkuvõtetega.
All thyroid changes were reversible upon discontinuation of ritonavir. 
Kõik kilpnäärme muutused taandusid pärast ritonaviiri võtmise lõpetamist.
Amphetamine derivatives Amphetamine 
Amfetamiini derivaadid
Patients receiving ritonavir or any other antiretroviral therapy may continue to develop opportunistic infections and other complications of HIV-1 infection. 
Patsientidel, kes saavad ravi ritonaviiri või mõne teise retroviirusvastase ravimiga, võivad siiski tekkida oportunistlikud infektsioonid ja teised HIV-1 infektsioonist tingitud tüsistused.
Increased plasma concentrations of ergot derivatives leading to acute ergot toxicity, including vasospasm and ischaemia. 
Tungaltera derivaatide plasmakontsentratsioonide suurenemine, mis viib ägedate toksiliste toimete (sh vasospasm ja isheemia) avaldumiseni.
Haloperidol, risperidone, thioridazine 
Haloperidool, risperidoon, tioridasiin
Also tell your doctor if you experience joint stiffness, aches and pains (especially of the hip, knee and shoulder) and difficulty moving, as this may be a sign of osteonecrosis. 
Samuti rääkige oma arstile, kui teil esineb liigesjäikus või -valud (eriti puusas, põlvedes või õlgades) ning samuti liikumisraskused, sest need võivad olla osteonekroosi nähud.
In patients who are already taking ritonavir when digoxin is introduced, digoxin should be introduced more gradually than usual. 
Digoksiini määramisel ritonaviiri juba võtvatele patsientidele tuleb digoksiini manustamist alustada järk-järgulisemalt kui tavaliselt.
• increase in cholesterol 
• kolesterooli sisalduse suurenemine
Although the aetiology is considered to be multifactorial (including corticosteroid use, alcohol consumption, severe immunosuppression, higher body mass index), cases of osteonecrosis have been reported in patients with advanced HIV-disease and/or long-term exposure to combination antiretroviral therapy (CART). 
Kuigi osteonekroosi etioloogiat peetakse multifaktoriaalseks (hõlmates kortikosteroidide kasutamise, alkoholi tarvitamise, raske immunosupressiooni ja kõrge kehamassi indeksi), on teatatud haiguse esinemisest eriti kaugelearenenud HIV-haigusega ja/või pikaajalist kombineeritud retroviirusvastast ravi saanud patsientidel.
Astemizole, terfenadine 
Astemisool, terfenidiin
The continuation of ritonavir therapy should be evaluated by viral load because of the possibility of the emergence of resistance as described under section 4.1. 
Viiruse suure hulga puhul tuleb kaaluda ritonaviirravi jätkamist võimaliku resistentsuse tekke tõttu, nagu kirjeldatud lõigus 4.1.
The active substance is ritonavir. 
Toimeaine on ritonaviir.
These effects are thought to represent induction of bupropion metabolism. 
See võib tuleneda bupropiooni metabolismi indutseerimisest.
Alpha1-Adrenoreceptor antagonist Alfuzosin 
Alfa1-adrenoretseptorite antagonist
Alprazolam metabolism was inhibited following the introduction of ritonavir. 
Alprasolaami metabolism pidurdus pärast ritonaviirravi alustamist.
Co-administration with ritonavir may cause a large increase in the concentration of this benzodiazepine. 
Manustamine koos ritonaviiriga võib põhjustada selle bensodiasepiini kontsentratsiooni suurt tõusu.
If a patient is already taking St John's wort, St John's wort should be stopped and if possible check viral levels. 
Kui patsient juba tarvitab liht-naistepuna, tuleb selle võtmine lõpetada ja võimaluse korral kontrollida viiruste hulka veres.
Pack sizes: 30, 90, 100 and multipack containing 90 (3 bottles of 30) film-coated tablets. 
Pakendi suurused: 30, 90, 100 ja hulgipakend, mis sisaldab 90 (3 pudelit, igas 30) õhukese polümeerikattega tabletti.
Ritonavir was not found to be mutagenic or clastogenic in a battery of in vitro and in vivo assays including the Ames bacterial reverse mutation assay using S. typhimurium and E. coli, the mouse lymphoma assay, the mouse micronucleus test and chromosomal aberration assays in human lymphocytes. 
Ritonaviiri ei peetud mutageenseks ega klastogeenseks in vitro ja in vivo uuringutes, sh Ames'i bakteriaalne pöördmutatsiooni uuring S. typhimurium ja E. coli mikroobidel, hiire lümfoomi uuring, hiire mikronukleuse test ja kromosomaalse aberratsiooni test inimese lümfotsüütidel.
Ritonavir may induce glucuronidation and oxidation by CYP1A2, CYP2C8, CYP2C9 and CYP2C19 thereby increasing the biotransformation of some medicinal products metabolised by these pathways, and may result in decreased systemic exposure to such medicinal products, which could decease or shorten their therapeutic effect. 
Ritonaviir võib indutseerida glükuronisatsiooni ja CYP1A2, CYP2C8, CYP2C9 ning CYP2C19 kaudu toimuvat oksüdatsiooni, suurendades nende ensüümide kaudu metaboliseeritavate ravimite biotransformatsiooni, mis võib põhjustada nende ravimite biosaadavuse vähenemist, mis omakorda võib vähendada terapeutilist toimet või lühendada selle kestust.
Haemophilia, as there have been reports of increased bleeding in patients with haemophilia who are taking this type of medicine (protease inhibitors). 
Hemofiilia, sest on teatatud verejooksude sagenemisest patsientidel, kes võtavad seda tüüpi ravimeid (proteaasi inhibiitorid).
Therefore concomitant use is not recommended. 
Seetõttu ei ole kooskasutamine soovitatav.
Ritonavir binds to both human alpha 1-acid glycoprotein (AAG) and human serum albumin (HSA) with comparable affinities. 
Ritonaviir seondub sarnase afiinsusega nii inimese alfa 1-happe glükoproteiini (AAG) kui ka inimeses seerumi albumiiniga (HSA).
Appropriate doses for this combination, with respect to efficacy and safety, have not been established. 
Ohutuse ja efektiivsuse seisukohalt ei ole selle ravimkombinatsiooni jaoks sobivaid annuseid kindlaks tehtud.
Adult Use 
Kasutamine täiskasvanutel
Clinical investigation in humans has revealed no clinically significant alteration in thyroid function tests. 
Kliinilised uuringud inimestel ei ole näidanud kliiniliselt olulisi muutusi kilpnäärme talitluse testides.
Although rifampicin may induce metabolism of ritonavir, limited data indicate that when high doses of ritonavir (600 mg twice daily) is co-administered with rifampicin, the additional inducing effect of rifampicin (next to that of ritonavir itself) is small and may have no clinical relevant effect on ritonavir levels in high-dose ritonavir therapy. 
Kuigi rifampitsiin võib indutseerida ritonaviiri metabolismi, viitab piiratud hulk andmeid, et rifampitsiini täiendav toimet tugevdav efekt (lisaks ritonaviiri enda toimele) ritonaviiri suurte annuste manustamisel (600 mg kaks korda ööpäevas) koos rifampitsiiniga on väike ja ei pruugi omada kliiniliselt olulist mõju ritonaviiri plasmatasemele ritonaviiri kõrgete annustega ravis.
Talk to your doctor before you take any cholesterol-reducing medicines with ritonavir (see also ‘Do not take Ritonavir Mylan' above). 
Rääkige oma arstiga, enne kui te võtate kolesteroolisisaldust langetavaid ravimeid koos ritonaviiriga (vt ka „Ärge võtke Ritonavir Mylan'it” eespool).
As ritonavir is recommended to be taken with food and didanosine should be taken on an empty stomach, dosing should be separated by 2.5 h. Dose alterations should not be necessary. 
Kuna ritonaviiri tuleb manustada koos toiduga, didanosiini aga tühja kõhuga, tuleb ravimeid manustada eraldi - 2,5 tunnise intervalliga.
The maximum mean (95% upper confidence bound) difference in QTcF from placebo was 5.5 (7.6) for 400 mg twice daily ritonavir. 
Maksimaalne keskmine (95%-lise ülemise usalduspiiriga) QTcF erinevus platseebogrupi ja ritonaviirigrupi (400 mg kaks korda ööpäevas) vahel oli 5,5 (7,6).
Calcium channel antagonists 
Kaltsiumikanali antagonistid
Ritonavir is not a cure for HIV infection or AIDS. 
Ritonaviir ei ravi terveks HIV infektsioonist või AIDSist.
There is no information on the effects of ritonavir on the breastfed infant or the effects of the drug on milk production. 
Puudub teave ritonaviiri mõjude kohta rinnaga toidetud lapsele või ravimi toime kohta rinnapiima tekkele.
Tell your doctor if you feel sick (nauseous), are vomiting, or have stomach pain, because these may be signs of an inflamed pancreas. 
Rääkige oma arstiga, kui teil iiveldab, oksendate või teil on kõhuvalu, sest need võivad olla põletikulise pankrease sümptomid.
The tablet coating is composed of: hypromellose, titanium dioxide (E171), macrogols, hydroxypropylcellulose, talc, iron oxide yellow (E172), colloidal anhydrous silica, polysorbate 
Tabletikatte koostis: hüpromelloos, titaandioksiid (E171), makrogoolid, hüdroksüpropüültselluloos, talk, kollane raudoksiid (E172), kolloidne veevaba ränidioksiid, polüsorbaat 80.
One patient in clinical trials took ritonavir 1,500 mg/day for two days and reported paraesthesia, which resolved after the dose was decreased. 
Üks patsient võttis kliinilise uuringu ajal 1500 mg ritonaviiri ööpäevas kaks päeva ja teatas paresteesia tekkest, mis möödus pärast annuse langetamist.
Dose alterations should not be necessary. 
Annuseid ei ole vaja muuta.
Interactions between ritonavir and protease inhibitors, antiretroviral agents other than protease inhibitors and other non-antiretroviral medicinal products are listed in the tables below. 
Ritonaviiri ja proteaasi inhibiitorite, retroviirusvastaste ainete (mitte proteaasi inhibiitorid) ja teiste mitte retroviirusvastaste ravimite vahelised koostoimed on loetletud alltoodud tabelites.
Dosage conversion from oral solution to tablets for children 
Peroraalselt lahuselt tablettidele üleminek lastel
Rifampicin and saquinavir (used for tuberculosis and HIV, respectively) as serious liver damage can occur when taken with ritonavir. 
Rifampitsiin ja sakvinaviir (kasutatakse vastavalt tuberkuloosi ja HIVi raviks), sest ritonaviiriga koosmanustamisel võib tekkida tõsine maksakahjustus.
People taking ritonavir may still develop infections or other illnesses associated with HIV infection or AIDS. 
Inimestel, kes võtavad ritonaviiri võivad siiski ilmneda teiste haiguste nähud, mida seostatakse HIVi või AIDSiga.
Particular caution should be used when prescribing ritonavir in patients taking digoxin since co-administration of ritonavir with digoxin is expected to increase digoxin levels. 
Eriline ettevaatus on vajalik ritonaviiri määramisel digoksiini võtvatele patsientidele, kuna ritonaviiri koosmanustamine digoksiiniga eeldatavalt suurendab digoksiini sisaldust.
The frequency of this is unknown (see section 4.4). 
Kõrvaltoimete esinemissagedus ei ole teada (vt lõik 4.4).
Steroids (e.g. dexamethasone, fluticasone propionate, prednisolone, triamcinolone) as ritonavir may raise the blood levels of these medicines which may lead to Cushing's syndrome (development of a rounded face) and reduce production of the hormone cortisol. 
Steroidid (nt deksametasoon, flutikasoonpropionaat, prednisoloon, triamtsinoloon), sest ritonaviir võib tõsta nende ravimite plasmataset, mis võib põhjustada Cushingi sündroomi teket (ümar nägu) ja vähendada hormoon kortisooli teket.
Some patients taking ritonavir can develop serious problems with their pancreas. 
Mõnedel ritonaviiri ravi saavatel patsientidel võivad tekkida kõhunäärmega seotud tõsised probleemid.
• heart attack 
• südameatakk
Concomitant medicinal product levels increased or decreased α1-Adrenoreceptor 
Samaaegselt manustatava ravimi plasmakontsentratsiooni suurenemine või vähenemine Alfa1adrenoretseptorite antagonist
The mean average change from baseline over 16 weeks for HIV RNA levels was -0.79 log10 (maximum mean decrease: 1.29 log10) in the ritonavir group versus -0.01 log10 in the control group. 
16 nädala möödudes oli ritonaviiri grupis keskmine HIV RNA taseme muutus algväärtusest -0,79 log10 (maksimaalne langus keskmiselt: 1,29 log10) võrreldes kontrollgrupis saadud muutusega -0,01 log10.
In patients with haemophilia type A and B, there have been reports of increased bleeding while taking this treatment or another protease inhibitor. 
A- ja B-hemofiiliaga patsientidel on käesoleva ravimi või teiste proteaasi inhibiitorite võtmise ajal teatatud verejooksude sagenemisest.
Thereby, increasing the risk of extreme sedation and respiratory depression from these agents. 
Suureneb nimetatud ravimitest tingitud ülemäärase sedatsiooni ja hingamisdepressiooni tekkeoht.
Increased urination, renal impairment (e.g. oliguria, elevated creatinine) 
Uriinikoguse suurenemine, neerukahjustus (nt oliguuria, kreatiniini taseme tõus)
Data from concomitant use of parenteral midazolam with other protease inhibitors suggest a possible 3 - 4 fold increase in midazolam plasma levels. 
Andmed parenteraalse midasolaami samaaegse kasutamise kohta koos teiste proteaasi inhibiitoritega viitavad võimalikule 3…4-kordsele midasolaami kontsentratsiooni suurenemisele vereplasmas.
Maraviroc may be given with ritonavir to increase the maraviroc exposure. 
Maraviroki võib manustada koos ritonaviiriga maraviroki biosaadavuse tõstmiseks.
This is why you should tell your doctor if you are taking any medicines, including those you have bought yourself or herbal products, but it is especially important to mention these: 
Seetõttu informeerige oma arsti, kui te kasutate mis tahes muid ravimeid, kaasa arvatud käsimüügiravimeid või taimseid preparaate, kuid eriti oluline on arstile öelda, kui te kasutate järgmisi ravimeid:
Only when atazanavir with ritonavir is co-administered with efavirenz, a dose increase of ritonavir to 200 mg once daily could be considered. 
Ainult juhul kui atasanaviiri ja ritonaviiri manustatakse koos efavirensiga, võib kaaluda ritonaviiri annuse tõstmist tasemeni 200 mg üks kord ööpäevas.
The enzyme-modulating effect of ritonavir may be dose dependent. 
Ritonaviiri võime mõjutada ensüüme võib olla annusest sõltuv.
Ritonavir was noted to be extensively metabolised by the hepatic cytochrome P450 system, primarily by the CYP3A isozyme family and to a lesser extent by the CYP2D6 isoform. 
Ritonaviiri puhul on täheldatud ulatuslikku metaboliseerumist maksa tsütokroom P450 süsteemi poolt, seda peamiselt CYP3A isoensüümi perekonna ja vähesemal määral CYP2D6 isovormi poolt.
Immunosuppressants Cyclosporine, tacrolimus, everolimus 
Tsüklosporiin, takrolimus, everolimus
In vitro and in vivo studies have demonstrated that ritonavir is a potent inhibitor of CYP3A- and CYP2D6- mediated biotransformations. 
In vitro ja in vivo uuringute põhjal on ritonaviir tugev CYP3A- ja CYP2D6- vahendatud biotransformatsiooni reaktsioonide pärssija.
It is important that Ritonavir Mylan tablets are swallowed whole and not chewed, broken or crushed. 
On oluline, et Ritonavir Mylan'i tabletid neelatakse tervelt ning neid ei närita, murta ega purustata.
HMG Co-A reductase inhibitors 
HMG CoA reduktaasi inhibiitorid
Therefore, ritonavir should not be co-administered with orally administered midazolam (see section 4.3), whereas caution should be used with co-administration of ritonavir and parenteral midazolam. 
Seetõttu ei tohi ritonaviiri manustada koos suu kaudu manustatava midasolaamiga (vt lõik 4.3), samas kui koos parenteraalse midasolaamiga tuleb ritonaviiri manustada ettevaatusega.
Proton pump inhibitors and H2-receptor antagonists Proton pump inhibitors and H2-receptor antagonists (e.g. omeprazole or ranitidine) may reduce concentrations for co-administered protease inhibitors. 
Prootonpumba inhibiitorid ja H2-retseptorite antagonistid Prootonpumba inhibiitorid ja H2-retseptorite antagonistid (sh omeprasool ja ranitidiin) võivad põhjustada koosmanustatavate proteaasi inhibiitorite plasmakontsentratsiooni vähenemist.
The increased digoxin levels may lessen over time (see section 4.5). 
Suurenenud digoksiini sisaldus võib aja jooksul väheneda (vt lõik 4.5).
HCV protease inhibitor Simeprevir 
HCV proteaasi inhibiitor
Medicinal product interactions - Ritonavir with protease inhibitors 
Ravimite koostoimed - ritonaviir koos proteaasi inhibiitoritega
Maximal inhibition of metabolism of the co-administered protease inhibitor is generally achieved with ritonavir doses of 100 mg daily to 200 mg twice daily, and is dependent on the co-administered protease inhibitor. 
Maksimaalne samaaegselt manustatava proteaasi inhibiitori metabolismi pärssimine saavutatakse ritonaviiriga annustes 100 mg ööpäevas kuni 200 mg kaks korda ööpäevas - see sõltub ka konkreetsest proteaasi inhibiitorist endast.
Low doses of ritonavir have shown profound effects on the pharmacokinetics of other protease inhibitors (and other products metabolised by CYP3A4) and other protease inhibitors may influence the pharmacokinetics of ritonavir (see section 4.5). 
On näidatud, et ritonaviir mõjutab ka madalates annustes oluliselt teiste proteaasi inhibiitorite (ja ka teiste CYP3A4 kaudu metaboliseeruvate ravimite) farmakokineetikat ja teised proteaasi inhibiitorid võivad mõjutada ka ritonaviiri farmakokineetikat (vt lõik 4.5).
Midazolam is extensively metabolised by CYP3A4. 
Midasolaam metaboliseerub ulatuslikult CYP3A4 kaudu.
Because ritonavir is highly protein bound it is unlikely that it will be significantly removed by haemodialysis or peritoneal dialysis. 
Kuna ritonaviir seondub ulatuslikult valkudega, ei ole tõenäoline toimeaine märkimisväärne eemaldamine hemodialüüsi või peritoneaaldialüüsi teel.
Hepatitis (including increased AST, ALT, GGT), blood bilirubin increased (including jaundice) 
Hepatiit (sh ASAT, ALAT, GGT aktiivsuse suurenemine), bilirubiini sisalduse suurenemine (sh ikterus)
If you are currently taking any of these medicines, ask your doctor about switching to a different medicine while you are taking Ritonavir Mylan. 
Kui te võtate hetkel mõnda nendest ravimitest, küsige arstilt nõu, kuidas see ravim asendadaRitonavir Mylani ravi ajaks mõne muu ravimiga.
Tipranavir must be given with low dose ritonavir to ensure its therapeutic effect. 
Tipranaviiri tuleb manustada koos väikese annuse ritonaviiriga, et tagada tema terapeutiline toime.
For monitoring of blood lipids and glucose, reference is made to established HIV treatment guidelines. 
Vere lipiidide- ja glükoosisisalduse jälgimisel tuleb lähtuda kehtivatest HIV ravijuhenditest.
There are medicines that may not mix with ritonavir because their effects could increase or decrease when taken together. 
Mõningaid ravimeid ei tohi koos ritonaviiriga kasutada seetõttu, et nende toimed võivad samaaegsel manustamisel tugevneda või nõrgeneda.
There have been reports of muscle pain, tenderness or weakness, particularly when taking medicines to lower cholesterol in combination with antiretroviral therapy, including protease inhibitors and nucleoside analogues. 
Teatatud on lihasvalust, lihaste hellusest või nõrkusest, eelkõige kolesteroolitaset alandavate ravimite võtmisel koos retroviirusvastaste ravimitega, sh proteaasi inhibiitorid ja nukleosiidi analoogid.
Doses of ritonavir lower than 200 mg twice daily should not be used as they might alter the efficacy profile of the combination. 
Väiksemaid annuseid kui 200 mg ritonaviiri kaks korda ööpäevas ei tohi kasutada, kuna need võivad mõjutada kombinatsiooni efektiivsuse profiili.
Trazodone is a CYP3A4 substrate and co-administration of ritonavir is expected to increase trazodone levels. 
Trasodoon on CYP3A4 substraat ja ritonaviiriga koosmanustamine eeldatavalt suurendab trasodooni taset.
Since ritonavir is extensively metabolised by the liver and is highly protein bound, dialysis is unlikely to be beneficial in significant removal of the medicine. 
Kuna ritonaviiri metaboliseeritakse ulatuslikult maksas ja ta on suures osas valkudele seondunud, ei aita dialüüs tõenäoliselt ravimit olulisel määral organismist eemaldada.
Due to the risk of bedaquiline related adverse events, co-administration should be avoided. 
Bedakviliiniga seotud kõrvaltoimete riski tõttu tuleb samaaegsest manustamisest hoiduda.
Co-administration of delamanid with a strong inhibitor of CYP3A (ritonavir) may increase exposure to delamanid metabolite, which has been associated with QTc prolongation. 
Delamaniidi manustamisel koos tugeva CYP3A inhibiitoriga (ritonaviir) võib suureneda delamaniidi metaboliidi ekspositsioon, mida on seostatud QTc-intervalli pikenemisega.
For some products, contraindications may be more relevant when ritonavir is used as an antiretroviral agent than when ritonavir is used as a pharmacokinetic enhancer (e.g. rifabutin and voriconazole): 
Mõnede ravimite puhul võivad vastunäidustused olla asjakohasemad siis, kui ritonaviiri kasutatakse retroviirusvastase ravimina, võrreldes sellega, kui seda kasutatakse farmakokineetilise toime tugevdajana (nt rifabutiin ja vorikonasool).
Multipack: 90 (3 bottles of 30) film-coated tablets 
Mitmikpakend: 90 (3 pudelit, igas 30) õhukese polümeerikattega tabletti
PARTICULARS TO APPEAR ON THE OUTER PACKAGING OUTER CARTON OF MULTIPACK (WITH BLUE BOX) 
VÄLISPAKENDIL PEAVAD OLEMA JÄRGMISED ANDMED MITMIKPAKENDI KARP (KOOS SINISE RAAMIGA)