natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In a 144-week controlled clinical study that compared tenofovir disoproxil with stavudine in combination with lamivudine and efavirenz in antiretroviral-naïve patients, small decreases in bone mineral density (BMD) of the hip and spine were observed in both treatment groups. 
144 nädalat kestnud kontrollrühmaga kliinilises uuringus, mis võrdles tenofoviirdisoproksiili stavudiiniga kombinatsioonis lamivudiini ja efavirensiga retroviirusvastast ravi varem mittesaanud patsientidel, täheldati mõlemas ravirühmas reieluukaela ja lülisamba luu mineraalse tiheduse (LMT)
In a randomised clinical study (M02-418), 190 antiretroviral-naïve adults were treated once daily with emtricitabine and tenofovir disoproxil in combination with lopinavir/ritonavir given once or twice daily. 
Kliinilises randomiseeritud uuringus (M02‑418) raviti 190 retroviirusvastast ravi varem mittesaanud täiskasvanut üks kord ööpäevas emtritsitabiini ja tenofoviirdisoproksiiliga kombinatsioonis lopinaviiri/ritonaviiriga, mida manustati üks või kaks korda ööpäevas.
Non-clinical safety pharmacology studies on tenofovir disoproxil reveal no special hazard for humans. 
Tenofoviirdisoproksiili farmakoloogilise ohutuse mittekliinilised uuringud ei ole näidanud kahjulikku toimet inimesele.
Five subjects (5.6%) had laboratory findings clinically consistent with proximal renal tubulopathy, 4 of whom discontinued tenofovir disoproxil therapy. 
Viiel osalejal (5,6%) esines laboratoorseid leide, mis vastasid proksimaalse tubulopaatia kliinilisele pildile, neist neli katkestas ravi tenofoviirdisoproksiiliga.
Microcrystalline cellulose Croscarmellose sodium Talc 
Mikrokristalliline tselluloos Naatriumkroskarmelloos Talk
Limited pharmacokinetic data are available for emtricitabine and tenofovir after co-administration of separate preparations or as emtricitabine/tenofovir disoproxil in patients with renal impairment. 
Saadaval on piiratud andmed emtritsitabiini ja tenofoviiri farmakokineetika kohta pärast üksikpreparaatide manustamist koos või emtritsitabiin/tenofoviirdisoproksiil kombinatsioonpreparaadina neerukahjustusega patsientidele.
Co-administration of tenofovir disoproxil and didanosine at a dose of 400 mg daily has been associated with a significant decrease in CD4 cell count, possibly due to an intracellular interaction increasing phosphorylated (i.e. active) didanosine. 
Tenofoviirdisoproksiili ja didanosiini samaaegset manustamist annuses 400 mg päevas on seostatud CD4‑rakkude arvu märkimisväärse vähenemisega, tõenäoliselt intratsellulaarse koostoime tõttu, mis suurendab fosforüülitud (s.t aktiivse) didanosiini hulka.
If you accidentally take more than the recommended dose of Emtricitabine/Tenofovir disoproxil Zentiva, contact your doctor or nearest emergency department for advice. 
Kui te võtate Emtricitabine/Tenofovir disoproxil Zentiva't rohkem kui ette nähtud Kui te võtate Emtricitabine/Tenofovir disoproxil Zentiva't kogemata rohkem kui on soovitatud annus, pidage nõu oma arstiga või pöörduge kõige lähemal asuvasse erakorralise meditsiini osakonda nõustamiseks.
Common dizziness headache 
Sage peapööritus peavalu
Emtricitabine/Tenofovir disoproxil Zentiva is not always effective in preventing the acquisition of HIV-1. 
Emtricitabine/Tenofovir disoproxil Zentiva ei ole HIV‑1 viirusega nakatumise ennetamisel alati tõhus.
You do not need to take another tablet if you were sick more than 1 hour after taking Emtricitabine/Tenofovir disoproxil Zentiva. 
Teist tabletti ei ole vaja võtta, kui oksendasite rohkem kui 1 tund pärast Emtricitabine/Tenofovir disoproxil Zentiva võtmist.
• PrEP educational brochure for the individual at risk entitled ‘Important Information About Emtricitabine/Tenofovir disoproxil Zentiva to Reduce the Risk of getting Human Immunodeficiency Virus (HIV) Infection' 
• infoleht kokkupuute-eelse profülaktika kohta HIV-i riskiga isikule pealkirjaga „Oluline teave Emtricitabine/Tenofovir disoproxil Zentiva kohta, mis aitab vähendada ohtu nakatuda inimese immuunpuudulikkuse viirusega (HIV)“
+ dolutegravir (50 mg q.d.) 
+ dolutegraviir (50 mg q.d.)
Key Couple Characteristics, N (%) or Median (Q1, Q3) Married to study partner 
Vanus (aastat), mediaan (Q1, Q3) Sugu, N (%) Mees Naine Paari olulisemad karakteristikud, N (%) või mediaan (Q1, Q3) Uuringupartneriga abielus Uuringupartneriga kooselatud aastad Mitu aastat on diskordantsusest oldud teadlik
• liver and pancreas problems. 
• maksa- ja kõhunäärmeprobleeme.
BMD Z-scores were not adjusted for height and weight. 
LMT Z‑skoore ei kohandatud pikkusele ega kehakaalule.
Mixed/Other 
Segarass/muu
Total body bone gain was less in the tenofovir disoproxil treatment group compared to the stavudine or zidovudine treatment group. 
Kogu keha luutiheduse iive oli tenofoviirdisoproksiili rühmas väiksem kui stavudiini või zidovudiini rühmas.
In addition to the adverse reactions reported in adults, anaemia (9.5%) and skin discolouration (31.8%) occurred more frequently in clinical trials in paediatric patients than in adults (see section 4.8, Tabulated summary of adverse reactions). 
Lisaks täiskasvanutel kirjeldatud kõrvaltoimetele tekkis lastel kliinilistes uuringutes sagedamini kui täiskasvanutel aneemiat (9,5%) ja naha värvuse muutust (31,8%) (vt lõik 4.8, „Kõrvaltoimete koondtabel“).
The Partners PrEP clinical study (CO-US-104-0380) evaluated emtricitabine/tenofovir disoproxil, tenofovir disoproxil 245 mg, or placebo in 4,758 HIV-uninfected subjects from Kenya or Uganda in serodiscordant heterosexual couples. 
Kliinilise uuringuga Partners PrEP (CO-US-104-0380) hinnati emtritsitabiini/tenofoviirdisoproksiili, tenofoviirdisoproksiili annuses 245 mg või platseebot 4758 ilma HIV-infektsioonita isikul Keeniast või Ugandast, kes olid serodiskordantsetes heteroseksuaalsetes paarisuhetes.
The effectiveness of Emtricitabine/Tenofovir disoproxil Zentiva in reducing the risk of acquiring HIV-1 is strongly correlated with adherence as demonstrated by measurable drug levels in blood (see section 5.1). 
Emtricitabine/Tenofovir disoproxil Zentiva efektiivsus HIV‑1-ga nakatumise riski vähendamisel on tugevas korrelatsioonis ravijärgimusega, mida näitab mõõdetav ravimisisaldus veres (vt lõik 5.1).
Use with ledipasvir and sofosbuvir, sofosbuvir and velpatasvir or sofosbuvir, velpatasvir and voxilaprevir 
Kasutamine koos ledipasviiri ja sofosbuviiriga, sofosbuviiri ja velpatasviiriga või sofosbuviiri, velpatasviiri ja voksilapreviiriga
People who do have HIV must take Emtricitabine/Tenofovir disoproxil Zentiva in combination with other drugs. 
Inimesed, kellel on HIV, peavad võtma Emtricitabine/Tenofovir disoproxil Zentiva't koos teiste ravimitega.
If Emtricitabine/Tenofovir disoproxil Zentiva is used with nephrotoxic medicinal products, renal function should be closely monitored according to the recommended schedule 
Emtricitabine/Tenofovir disoproxil Zentiva kasutamisel koos nefrotoksiliste ravimitega tuleb hoolikalt jälgida neerufunktsiooni vastavalt soovitatud ajakavale.
HIV-Negative Matched Control Subjects 63 (44%) a Relative risk reduction calculated on incident (post-baseline) seroconversion from the double-blind treatment period and through the 8-week follow-up period. 
HIV-positiivsed isikud HIV-negatiivsega sobitatud kontrollisikud a Suhtelise riski vähenemine, arvutatuna intsidendi (pärast algväärtuse määramist) serokonversiooni põhjal topeltpimedast raviperioodist kuni 8-nädalase jälgimisperioodi lõpuni.
Assessment of adverse reactions related to emtricitabine is based on experience in three paediatric studies (n = 169) where treatment-naïve (n = 123) and treatment-experienced (n = 46) paediatric HIV infected patients aged 4 months to 18 years were treated with emtricitabine in combination with other antiretroviral agents. 
Emtritsitabiiniga seotud kõrvaltoimete hinnang põhineb kogemustel kolmest lastel tehtud uuringust (n = 169), kus varem ravi mittesaanud (n = 123) ja varem ravi saanud (n = 46) HIV‑infektsiooniga lapsi vanuses 4 kuud kuni 18 aastat raviti emtritsitabiini ja teiste retroviirusvastaste ravimite kombinatsiooniga.
Exacerbations of hepatitis after discontinuation of treatment In HBV infected patients, clinical and laboratory evidence of hepatitis have occurred after discontinuation of treatment (see section 4.4). 
HBV-infektsiooniga patsientidel on pärast ravi lõpetamist ilmnenud hepatiidinähud nii kliinilise sümptomaatika kui ka laboratoorsete analüüside põhjal (vt lõik 4.4).
Emtricitabine/Tenofovir disoproxil Zentiva is indicated in combination with safer sex practices for pre-exposure prophylaxis to reduce the risk of sexually acquired HIV-1 infection in adults and adolescents at high risk (see sections 4.2, 4.4 and 5.1). 
Emtricitabine/Tenofovir disoproxil Zentiva on näidustatud koos turvalisema seksi harrastamisega kokkupuute-eelseks profülaktikaks, et vähendada sugulisel teel leviva HIV‑1 infektsiooniga nakatumise riski suure riskiga täiskasvanutel ja noorukitel (vt lõigud 4.2, 4.4 ja 5.1).
The rate of HIV-1 seroconversion in males was 0.24/100 person-years of emtricitabine/tenofovir disoproxil exposure and the rate of HIV-1 seroconversion in females was 0.95/100 person-years of emtricitabine/tenofovir disoproxil exposure. 
Meestel oli HIV-1 serokonversiooni määr 0,24/100 emtritsitabiin/tenofoviirdisoproksiil-ravi inimaasta kohta, naistel oli HIV-1 serokonversiooni määr 0,95/100 emtritsitabiin/tenofoviirdisoproksiil-ravi inimaasta kohta.
Overall HIV-1 infection prevention strategy 
HIV‑1 infektsiooni üldine ennetusstrateegia
However, individuals should be informed that dizziness has been reported during treatment with both emtricitabine and tenofovir disoproxil. 
Isikuid tuleb teavitada sellest, et ravi ajal nii emtritsitabiini kui ka tenofoviirdisoproksiiliga võib tekkida peapööritus.
Oral carcinogenicity studies in rats and mice only revealed a low incidence of duodenal tumours at an extremely high dose in mice. 
Kartsinogeensuse uuringud suukaudse manustamisega rottidele ja hiirtele näitasid ainult väheseid duodenaalsete tuumorite juhte, mis esinesid hiirtel äärmiselt suure annuse puhul.
Renal function (creatinine clearance and serum phosphate) should be evaluated prior to initiating Emtricitabine/Tenofovir disoproxil Zentiva for treatment of HIV-1 or for pre-exposure prophylaxis, and should be monitored during use as in adults (see above). 
Neerufunktsiooni (kreatiniini kliirens ja seerumi fosfaadisisaldus) peab hindama enne Emtricitabine/Tenofovir disoproxil Zentiva'ga HIV‑1 infektsiooni ravi või kokkupuute-eelse profülaktika alustamist ja jälgima kasutamise ajal sarnaselt täiskasvanutega (vt eespool).
• back pain caused by kidney problems. 
• seljavalu, mida põhjustavad probleemid neerudega.
In 3 of 10 subjects who had acute HIV infection at study enrollment, M184I and M184V mutations were detected in the HIV of 2 of 2 subjects in the emtricitabine/tenofovir disoproxil group and 1 of 8 subjects in the placebo group. 
3 isikul 10‑st, kellel oli uuringusse registreerumisel äge HIV-infektsioon, tuvastati HIV-s M184I ja M184V mutatsioonid 2 isikul 2‑st emtritsitabiini/tenofoviirdisoproksiili rühmas ja 1 isikul 8-st platseeborühmas.
• non-steroidal anti-inflammatory drugs (NSAIDs, to relieve bone or muscle pains). 
• mittesteroidsed põletikuvastased ained (MSPVA, luu- või lihasvalu leevendamiseks).
Placebo (n = 1,584) 
Platseebo (n = 1584)
Emtricitabine/Tenofovir disoproxil Zentiva is not recommended if you have severe kidney disease or are on dialysis. 
Emtricitabine/Tenofovir disoproxil Zentiva kasutamine ei ole soovitatav, kui teil on raske neeruhaigus või saate dialüüsi.
Plasma samples from 2 clinical studies of HIV-1 uninfected subjects, iPrEx and Partners PrEP, were analysed for 4 HIV-1 variants expressing amino acid substitutions (i.e. K65R, K70E, M184V, and M184I) that potentially confer resistance to tenofovir or emtricitabine. 
Ilma HIV-1 nakkuseta isikute vereplasma proove kahest kliinilisest uuringust (iPrEx ja Partners PrEP) analüüsiti HIV-1 nelja teisendi suhtes, millel avaldus aminohappe asendusi (K65R, K70E, M184V ja M184I), mis võivad osutada tenofoviiri- või emtritsitabiiniresistentsusele.
Store below 30°C after first opening. 
Pärast esmast avamist: hoida temperatuuril kuni 30C.
• Reminder on the risk of development of HIV-1 drug resistance in undiagnosed HIV-1-Infected individuals 
• Meeldetuletus selle kohta, et diagnoosimata HIV-1-infektsiooniga isikutel on HIV-1 ravimiresistentsuse tekkerisk.
In vivo - treatment of HIV-1 In an open-label randomised clinical study (GS-01-934) in antiretroviral-naïve patients, genotyping was performed on plasma HIV-1 isolates from all patients with confirmed HIV RNA > 400 copies/ml at weeks 48, 96 or 144 or at the time of early study drug discontinuation. 
Avatud, randomiseeritud kliinilises uuringus (GS‑01‑934) retroviirusvastast ravi varem mittesaanud patsientidega teostati plasma HIV‑1-isolaatide genotüüpimine kõikidel patsientidel, kellel tehti kindlaks HIV RNA > 400 koopiat/ml 48., 96. või 144. nädalal või uuringuravimi manustamise varajase katkestamise hetkel.
The safety and efficacy of emtricitabine/tenofovir disoproxil in children under the age of 12 years have not been established (see section 5.2). 
Emtricitabine/Tenofovir disoproxil Zentiva ohutus ja efektiivsus alla 12‑aastastel lastel ei ole tõestatud (vt lõik 5.2).
)3 + darunavir (800 mg q.d.) 
)3 + darunaviir (800 mg q.d.)
Five subjects (5.6%) had laboratory findings clinically consistent with proximal renal tubulopathy, 4 of whom discontinued tenofovir disoproxil therapy (median tenofovir disoproxil exposure 331 weeks). 
Viiel osalejal (5,6%) esines laboratoorseid leide, mis vastasid proksimaalse tubulopaatia kliinilisele pildile, neist neli katkestas ravi tenofoviirdisoproksiiliga (mediaanne ekspositsioon tenofoviirdisoproksiilile oli 331 nädalat).
During treatment for HIV there may be an increase in weight and in levels of blood lipids and glucose. 
HIV‑i ravi ajal võib tekkida kehakaalu ning vere lipiidide- ja glükoosisisalduse suurenemine.
In HIV infected patients with severe immune deficiency at the time of institution of CART, an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic pathogens may arise and cause serious clinical conditions, or aggravation of symptoms. 
Raskekujulise immuunpuudulikkusega HIV‑infektsiooniga patsientidel võib retroviirusvastase kombineeritud ravi alustamise ajal tekkida põletikuline reaktsioon asümptomaatilistele või residuaalsetele oportunistlikele patogeenidele ja põhjustada tõsist kliinilise seisundi või sümptomite halvenemist.
At week 48, six adolescents in the tenofovir disoproxil group and one adolescent in the placebo group had significant lumbar spine BMD loss (defined as > 4% loss). 
48. nädalal oli kuuel noorukil tenofoviirdisoproksiili rühmas ja ühel noorukil platseeborühmas tekkinud märkimisväärne lülisamba nimmeosa LMT vähenemine (määratletud kui vähenemine > 4%).
Some examples include, but are not limited to, aminoglycosides, amphotericin B, foscarnet, ganciclovir, pentamidine, vancomycin, cidofovir or interleukin-2 (see section 4.4). 
Sellised ravimid on näiteks aminoglükosiidid, amfoteritsiin B, foskarnet, gantsükloviir, pentamidiin, vankomütsiin, tsidofoviir või interleukiin‑2 (vt lõik 4.4).
A higher risk of renal impairment has been reported in HIV-1 infected patients receiving tenofovir disoproxil in combination with a ritonavir or cobicistat boosted protease inhibitor. 
Neerukahjustuse suuremast riskist on teatatud HIV‑infektsiooniga patsientidel, kes saavad tenofoviirdisoproksiili kombinatsioonis ritonaviiriga või kobitsistaadiga võimendatud proteaasi inhibiitoriga.
The increased dose interval for emtricitabine/tenofovir disoproxil in HIV-1 infected patients with moderate renal impairment is expected to result in higher peak plasma concentrations and lower Cmin levels as compared to patients with normal renal function. 
Emtritsitabiin/tenofoviirdisoproksiili manustamisintervalli pikendamise tulemuseks mõõduka neerukahjustusega, HIV‑1 infektsiooniga patsientidel on arvatavasti kõrgem maksimumkontsentratsioon vereplasmas ja madalam Cmin, võrreldes normaalse neerufunktsiooniga patsientidega.
Prevention of HIV in adults and adolescents aged 12 years and older, weighing at least 35 kg One tablet, once daily. 
HIV ennetamine täiskasvanutel ning 12-aastastel ja vanematel noorukitel kehakaaluga vähemalt 35 kg Üks tablett üks kord ööpäevas.
If a dose of Emtricitabine/Tenofovir disoproxil Zentiva is missed by more than 12 hours and it is almost time for the next dose, the missed dose should not be taken and the usual dosing schedule should be resumed. 
Juhul kui Emtricitabine/Tenofovir disoproxil Zentiva annus on vahele jäänud ja vahele jätmisest on möödunud rohkem kui 12 tundi ja järgmise annuse võtmise aeg on juba peaaegu kätte jõudnud, ei tohi vahele jäänud annust manustada, vaid tuleb jätkata plaanipärase annustamisgraafikuga.
Outer cartons containing 1 bottle of 30 film-coated tablets and outer cartons containing 90 (3 bottles of 30) film-coated tablets. 
Kartongist välispakend, mis sisaldab 1 pudelit 30 õhukese polümeerikattega tabletiga ja kartongist välispakendid, mis sisaldab 90 õhukese polümeerikattega tabletti (3 pudelit, igas 30).
** The p-value based on the Cochran-Mantel-Haenszel Test stratified for baseline CD4 cell count. 
** p-väärtus põhineb Cochrani-Manteli-Haenszeli testil, mis stratifitseeriti CD4‑rakkude arvu algväärtuse jaoks TLOVR = Time to Loss of Virologic Response (viroloogilise ravivastuse kadumise piir) a Van Eltereni test
Table 2: Interactions between Emtricitabine/Tenofovir disoproxil Zentiva or its individual component(s) and other medicinal products 
Koostoimed Emtricitabine/Tenofovir disoproxil Zentiva ja selle eraldi toimeaine(te) ning teiste ravimite vahel
In HIV-1 infected children (aged 2 to 15 years), 
HIV‑1 infektsiooniga noorukitel (vanuses 12 kuni < 18 aastat)
Seroconversions / Nb a ‘Case' = HIV seroconverter; ‘Cohort' = 100 randomly selected subjects from each of the tenofovir disoproxil 245 mg and emtricitabine/tenofovir disoproxil groups. 
Serokonversioonid/Nb a Juht = HIV serokonverter; kohort = 100 juhuslikult valitud isikut 245 mg tenofoviirdisoproksiili ja emtritsitabiini/tenofoviirdisoproksiili rühmast.
Mean change from baseline in CD4 cell count (cells/mm3) p-value 
Keskmine muutus CD4‑rakkude arvus võrreldes algväärtusega (rakud/mm3) p-väärtus
Emtricitabine is primarily excreted by the kidneys with complete recovery of the dose achieved in urine (approximately 86%) and faeces (approximately 14%). 
Emtritsitabiin eritub peamiselt neerude kaudu, ligikaudu 86% annusest eritub uriini ja ligikaudu 14% väljaheitega.
• The importance of regular monitoring of renal function during Emtricitabine/Tenofovir disoproxil Zentiva therapy 
• Neerufunktsiooni korrapärase jälgimise olulisus ravi ajal Emtricitabine/Tenofovir disoproxil Zentiva'ga.
Uncommon angioedema3 
Aeg-ajalt angioödeem3
The safety and efficacy of emtricitabine/tenofovir disoproxil in children under the age of 12 years have not been established. 
Emtritsitabiini/tenofoviirdisoproksiili ohutus ja efektiivsus lastel vanuses kuni 12 aastat ei ole kindlaks tehtud.
Moreover, the reversibility of renal toxicity after cessation of tenofovir disoproxil for treatment of HIV-1 or after cessation of emtricitabine/tenofovir disoproxil for pre-exposure prophylaxis cannot be fully ascertained. 
Lisaks ei saa olla täiesti kindel nefrotoksilisuse pöörduvuses pärast tenofoviirdisoproksiili HIV‑1 infektsiooni raviks kasutamise lõpetamist või pärast emtritsitabiini/tenofoviiri kasutamise lõpetamist kokkupuuteeelseks profülaktikakst.
In an open-label randomised clinical study (GS-01-934), antiretroviral-naïve HIV-1 infected adult patients received either a once daily regimen of emtricitabine, tenofovir disoproxil and efavirenz (n = 255) or a fixed combination of lamivudine and zidovudine administered twice daily and efavirenz once daily (n = 254). 
Avatud, randomiseeritud kliinilises uuringus (GS‑01‑934) said retroviirusvastast ravi varem mittesaanud HIV‑1 infektsiooniga täiskasvanud patsiendid kas emtritsitabiini, tenofoviirdisoproksiili ja efavirensi (n = 255) üks kord ööpäevas või lamivudiini ja zidovudiini, mida manustati kaks korda ööpäevas ja efavirensi üks kord ööpäevas (n = 254).
Assessment of adverse reactions related to tenofovir disoproxil is based on two randomised trials (studies GS-US 104-0321 and GS-US-104-0352) in 184 HIV-1 infected paediatric patients (aged 2 to < 18 years) who received treatment with tenofovir disoproxil (n = 93) or placebo/active comparator (n = 91) in combination with other antiretroviral agents for 48 weeks (see section 5.1). 
Tenofoviirdisoproksiiliga seotud kõrvaltoimete hinnang põhineb kahel randomiseeritud uuringul (uuringud GS-US-104-0321 ja GS‑US‑104‑0352) 184‑l HIV‑1 infektsiooniga lapsel (vanuses 2 kuni < 18 aastat), kes said 48 nädala kestel ravi tenofoviirdisoproksiili (n = 93) või platseebo/võrdlusravimiga (n = 91) kombinatsioonis teiste retroviirusvastaste ravimitega (vt lõik 5.1).
Mitochondrial dysfunction following exposure in utero Nucleos(t)ide analogues may impact mitochondrial function to a variable degree, which is most pronounced with stavudine, didanosine and zidovudine. 
Mitokondriaalne düsfunktsioon pärast in utero kokkupuudet Nukleosiidsete ja nukleotiidsete analoogide toime mitokondriaalsele talitlusele võib olla erineva ulatusega, kõige märkimisväärsem on see stavudiini, didanosiini ja zidovudiini korral.
However, a benefit is expected for the adolescent population based on extrapolation of adult data and comparative pharmacokinetic data (see section 5.2). 
Täiskasvanute andmete ja farmakokineetiliste võrdlusandmete ekstrapolatsiooni alusel on kliiniline kasu noorukitel siiski tõenäoline (vt lõik 5.2).
If you feel dizzy while taking Emtricitabine/Tenofovir disoproxil Zentiva, do not drive and do not use any tools or machines. 
Kui teil tekib Emtricitabine/Tenofovir disoproxil Zentiva võtmise ajal uimasus, ärge juhtige autot ega kasutage masinaid või mehhanisme.
Pharmacokinetic parameters were mainly determined following administration of single doses of emtricitabine 200 mg or tenofovir disoproxil 245 mg to non-HIV infected subjects with varying degrees of renal impairment. 
Farmakokineetilised näitajad määrati peamiselt eraldi pärast 200 mg emtritsitabiini või 245 mg tenofoviirdisoproksiili ühekordse annuse manustamist HIV‑infektsioonita isikutele, kellel oli erineva raskusastmega neerukahjustus.
(for treatment of HIV infection): Taking Emtricitabine/Tenofovir disoproxil Zentiva with other antiviral medicines that contain didanosine can raise the levels of didanosine in your blood and may reduce CD4 cell counts. 
Kasutades Emtricitabine/Tenofovir disoproxil Zentiva't koos teiste viirusvastaste ravimitega, mis sisaldavad didanosiini, võib didanosiini sisaldus veres suureneda ja CD4‑rakkude arv väheneda.
The HIV paediatric renal educational brochure should contain the following key messages: 
Teavitusmaterjal HIV‑infektsiooni mõjust neerudele lastel peab sisaldama järgmist olulist teavet.
The mean (%CV) tenofovir Cmax and AUC0 - ∞ values were 223 (34.8%) ng/ml and 2,050 (50.8%) ng·h/ml, respectively, in normal subjects compared with 289 (46.0%) ng/ml and 2,310 (43.5%) ng·h/ml in subjects with moderate hepatic impairment, and 305 (24.8%) ng/ml and 2,740 (44.0%) ng·h/ml in subjects with severe hepatic impairment. 
Keskmised (sulgudes hälbekoefitsient) tenofoviiri Cmax ja AUC0-∞ väärtused olid tervetel isikutel vastavalt 223 (34,8%) ng/ml ja 2050 (50,8%) ng•h/ml võrreldes vastavate näitajatega 289 (46,0%) ng/ml ja 2310 (43,5%) ng•h/ml mõõduka ning 305 (24,8%) ng/ml ja 2740 (44,0%) ng•h/ml raske maksakahjustusega isikutel.
Relative Risk Reduction (2-sided 95% CI)a 
Riski suhteline vähenemine (2-poolne 95% CI)a
• Emtricitabine/Tenofovir disoproxil Zentiva is also used to reduce the risk of getting HIV-1 infection in adults, and adolescents aged 12 years to less than 18 years who weigh at least 35 kg, 
• Emtricitabine/Tenofovir disoproxil Zentiva 't kasutatakse ka HIV-1 infektsiooniga nakatumise riski vähendamiseks täiskasvanutel ja noorukitel vanuses 12 kuni 18 aastat kehakaaluga vähemalt 35 kg, kui seda võetakse igapäevaselt koos turvalisema seksi harrastamisega.