natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In Study GS-US-236-0115 and Study GS-US-236-0121, patients had to be on either their first or second antiretroviral regimen with no history of virologic failure, have no current or past history of resistance to the antiretroviral components of Stribild and must have been suppressed on a PI+RTV or an NNRTI in combination with FTC/tenofovir disoproxil (HIV-1 RNA < 50 copies/mL) for at least six months prior to screening. 
Viroloogilise supressiooniga HIV-1 infektsiooniga patsiendid Uuringus GS-US-236-0115 ja uuringus GS-US-236-0121 pidid patsiendid saama kas oma esimest või teist retroviirusevastast raviskeemi ja neil ei tohtinud olla esinenud viroloogilist ebaõnnestumist; olemasolevat või varem esinenud resistentsust Stribild'i retroviirusevastaste komponentide suhtes ning nad pidid olema vähemalt kuus kuud enne sõeluuringut supresseeritud PI + RTV või NNRTI-ga kombinatsioonis FTC/tenofoviirdisoproksiiliga (HIV-1 RNA < 50 koopiat/ml).
Concomitant use of Stribild and corticosteroids that are metabolised by CYP3A (e.g. fluticasone propionate or other inhaled or nasal corticosteroids) may increase the risk of development of systemic corticosteroid effects, including Cushing's syndrome and adrenal suppression. 
Stribild'i ja CYP3A poolt metaboliseeritavate kortikosteroidide (sh flutikasoonpropionaat või teised inhaleeritavad kortikosteroidid) samaaegne kasutamine võib suurendada kortikosteroidide süsteemsete toimete, sealhulgas Cushingi sündroomi ja neerupealiste supressiooni, tekkeriski.
Hepatitis Cvirus (HCV) antiviral agents Ledipasvir/Sofosbuvir 
C-hepatiidi viiruse (HCV) vastased ravimid Ledipasviir/sofosbuviir
As in adults, adolescents who experience a confirmed increase in serum creatinine of greater than 26.5 µmol/L (0.3 mg/dL) from baseline should be closely monitored for renal safety (see above). 
Nii nagu täiskasvanuid, tuleb ka noorukeid, kellel on kinnitatud andmetel seerumi kreatiniinisisaldus võrreldes ravieelsega tõusnud rohkem kui 26,5 µmol/l (0,3 mg/dl), neerude ohutuse suhtes hoolikalt jälgida (vt ülalpool).
When missing data were excluded, 91% of patients in the tenofovir disoproxil treatment group and 94% of patients in the stavudine or zidovudine treatment group had HIV-1 RNA concentrations < 400 copies/mL at week 48. 
Kui puuduvad andmed välja jäeti, oli tenofoviirdisoproksiili ravi saanutest 91%-l ja stavudiini või zivovudiini ravi saanutest 94%-l 48. nädalaks HIV-1 RNA kontsentratsioon < 400 koopiat/ml.
Assessment of adverse reactions related to tenofovir disoproxil is based on two randomised trials (studies GS-US-104-0321 and GS-US-104-0352) in 184 HIV-1 infected paediatric patients (aged 2 to < 18 years) who received treatment with tenofovir disoproxil (n = 93) or placebo/active comparator (n = 91) in combination with other antiretroviral agents for 48 weeks (see section 5.1). 
Tenofoviirdisoproksiiliga seotud kõrvaltoimete hindamine põhineb kahel randomiseeritud uuringul (uuringud GS-US-104-0321 ja GS-US-104-0352), milles osalesid 184 HIV-1 infektsiooniga last (vanuses 2 kuni < 18 aastat), kes said tenofoviirdisoproksiili (n = 93) või platseebo/aktiivse võrdlusaine (n = 91) ravi kombinatsioonis teiste retroviiruste vastaste ravimitega 48 nädala jooksul (vt lõik 5.1).
Stribild should not be initiated in patients with creatinine clearance < 70 mL/min. 
Stribild'i ravi ei tohi alustada patsientidel, kelle kreatiniini kliirens on < 70 ml/min.
In patients receiving tenofovir disoproxil, rare events of renal impairment, renal failure and uncommon events of proximal renal tubulopathy (including Fanconi syndrome) sometimes leading to bone abnormalities (infrequently contributing to fractures) have been reported. 
Tenofoviirdisoproksiili saavatel patsientidel on harvadel juhtudel esinenud neerupuudulikkust, neerufunktsiooni kahjustust ja aeg-ajalt neerude proksimaalse tubulopaatia juhte (sh Fanconi sündroomi), mis on mõnikord põhjustanud luukahjustusi (vahel põhjustavad ka luumurde).
Treatment with cobicistat and elvitegravir during the second and third trimesters of pregnancy has been shown to result in lower elvitegravir exposure (see section 5.2). 
On selgunud, et ravi kobitsistaadi ja elvitegraviiriga raseduse teisel ja kolmandal trimestril põhjustab madalamaid elvitegraviiri ekspositsioone (vt lõik 5.2).
Stribild is also indicated for the treatment of HIV-1 infection in adolescents aged 12 to < 18 years weighing ≥ 35 kg who are infected with HIV-1 without known mutations associated with resistance to any of the three antiretroviral agents in Stribild and who have experienced toxicities which preclude the use of other regimens that do not contain tenofovir disoproxil (see sections 4.2, 4.4 and 5.1). 
Stribild on samuti näidustatud HIV-1 infektsiooni raviks noorukitel vanuses 12 kuni < 18 aastat kehakaaluga ≥ 35 kg, kellel puuduvad teadaolevad ükskõik millise Stribild'is sisalduva kolme retroviiruste vastase aine resistentsusega seotud mutatsioonid ning kellel on esinenud toksilisusi, mille tõttu pole võimalik muude, tenofoviirdisoproksiili mittesisaldavate raviskeemide kohaldamine (vt lõigud 4.2, 4.4 ja 5.1).
• weakness 
• nõrkustunne
Findings in repeat-dose toxicity studies in rats, dogs and monkeys at exposure levels greater than or equal to clinical exposure levels and with possible relevance to clinical use included kidney and bone changes and a decrease in serum phosphate concentration. 
Korduvtoksilisuse uuringutes, kus manustati raviannustele sarnaseid või suuremaid annuseid rottidele, koertele ja ahvidele, saadi tulemusi, mis võivad olla kliinilisel kasutamisel olulised, sh selgusid muutused neerudes ja luudes ning seerumi fosfaadisisalduse vähenemine.
Mean changes at week 48 (end of double blind phase) were -0.215 and -0.165 in lumbar spine BMD Z-score, and -0.254 and -0.179 in total body BMD Z-score for the tenofovir disoproxil and placebo groups, respectively. 
Keskmised muutused 48. nädalaks (topeltpimeda faasi lõpuks) olid -0,215 ja -0,165 nimmepiirkonna LMT Z-skooris ning -0,254 ja -0,179 kogu keha LMT Z-skooris vastavalt tenofoviirdisoproksiili ja platseebo rühmades.
One tenofovir disoproxil treated subject and no stavudine or zidovudine treated subjects experienced significant (> 4%) lumbar spine BMD loss at week 48. 
Ühel tenofoviirdisoproksiili saanud patsiendil ilmnes ja mitte ühelgi stavudiini või zidovudiini saanud patsiendil ei ilmnenud 48. nädalaks olulist (> 4%) nimmepiirkonna LMT vähenemist.
suicidal ideation and suicide attempt (in patients with a pre-existing history of depression or psychiatric illness), depression Nervous system disorders: Very common: 
enesetapumõtted ja enesetapukatse (eelnevalt olemasoleva depressiooni või psühhiaatrilise haigusega patsientidel), depressioon
Metabolism and nutrition disorders: Very common: 
Ainevahetus- ja toitumishäired: Väga sage:
The effect of severe hepatic impairment on the pharmacokinetics of elvitegravir or cobicistat has not been studied. 
Raske maksafunktsiooni kahjustuse mõju elvitegraviiri ega kobitsistaadi farmakokineetikale ei ole uuritud.
That Stribild is not recommended for use in adolescent patients with renal impairment. 
Stribild ei ole soovitatav neerukahjustusega noorukieas patsientidel.
Of these discontinuations, 7 in the Stribild group and 1 in the ATV/r+FTC/tenofovir disoproxil group occurred during the first 48 weeks. 
Nimetatud katkestamisest 7 Stribild'i rühmas ja 1 ATV/r+FTC/tenofoviirdisoproksiili rühmas leidis aset esimese 48 nädala jooksul Stribild'iga täheldatud neerudega seotud kõrvaltoimete tüübid olid samalaadsed eelnevate tenofoviirdisoproksiili kogemustega.
Stribild renal educational brochure for prescribers of adolescent patients. 
Infoleht „Stribild ja neerud“ noorukieas patsientide ravi määrajatele.
Since tenofovir disoproxil can cause renal toxicity, close monitoring of renal function is recommended in any adult with renal impairment treated with Stribild (see sections 4.2, 4.4 and 5.2). 
Tenofoviirdisoproksiil võib olla neerudele toksiline, mistõttu Stribild'iga ravitavatel neerufunktsiooni kahjustusega täiskasvanud patsientidel on soovitatav jälgida neerufunktsiooni (vt lõigud 4.2, 4.4 ja 5.2).
• constipation, wind (flatulence) 
• kõhukinnisus, soolegaasid (puhitus)
bosentan 
bosentaan;
Co-administration of Stribild with dabigatran is contraindicated. 
Stribild'i ja dabigatraani koosmanustamine on vastunäidustatud.
Patients were randomised in a 2:1 ratio to either switch to Stribild or stay on their baseline antiretroviral regimen (SBR) for 48 weeks. 
Patsiendid randomiseeriti suhtes 2:1 48-ks nädalaks kas Stribild'ile üleminekurühma või esialgse retroviirusevastase raviskeemi (SBR) rühma.
cisapride (used to relieve certain stomach problems) St. John's wort (Hypericum perforatum, a herbal remedy used for depression and anxiety) or products that contain it lovastatin, simvastatin (used to lower blood cholesterol) pimozide, lurasidone (used to treat abnormal thoughts or feelings) sildenafil (used to treat pulmonary arterial hypertension - a lung disease that makes breathing difficult) orally administered midazolam, triazolam (used to help you sleep and/or relieve anxiety) 
tsisapriid (kasutatakse teatud maoprobleemide leevendamiseks); naistepuna (Hypericum perforatum, taimne ravim, mida kasutatakse depressiooni ja ärevuse puhul) või seda sisaldavad tooted; lovastatiin, simvastatiin (kasutatakse vere kolesteroolitaseme langetamiseks); pimosiid, lurasidoon (kasutatakse ebanormaalsete mõtete või tunnete raviks); sildenafiil (kasutatakse pulmonaalse arteriaalse hüpertensiooni - haigus, mis raskendab hingamist - raviks); triasolaam, suukaudselt manustatav midasolaam (kasutatakse une soodustamiseks ja/või ärevuse leevendamiseks).
The efficacy of Stribild in HIV-1 infected virologically-suppressed adult patients is based on the analyses of 48-week data from two randomised, open-label studies (Studies GS-US-236-0115 and GS-US-236-0121) and a single group open-label study (Study GS-US-236-0123) (n = 910; 628 receiving Stribild). 
Stribild'i efektiivsus HIV-1 infektsiooniga viroloogilise supressiooniga täiskasvanud patsientidel tugineb 48 nädala andmetel kahest randomiseeritud avatud uuringust (uuringud GS-US-236-0115 ja GS-US-236-0121) ning ühest ühe rühmaga avatud uuringust (uuring GS-US-236-0123) (n = 910; 628 said Stribild'i).
hypophosphataemia1,3 
hüpofosfateemia1,3
Concurrent administration of salmeterol and Stribild is not recommended. 
Salmeterooli and Stribild'i koosmanustamine ei ole soovitatav.
That if serum phosphate is confirmed to be < 3.0 mg/dl (0.96 mmol/l) in any adolescent patient receiving Stribild, renal function should be re-evaluated within one week. 
Kui seerumi fosfaadikontsentratsioon on ükskõik millisel Stribild'i saaval noorukieas patsiendil kinnitatud andmetel < 3,0 mg/dl (0,96 mmol/l), tuleb neerufunktsiooni uuesti kontrollida ühe nädala jooksul.
There is no specific antidote for overdose with Stribild. 
Stribild'i üleannustamisel puudub kindel antidoot.
Stribild should not be administered concomitantly with other medicinal products containing tenofovir disoproxil , lamivudine or adefovir dipivoxil used for the treatment of hepatitis B virus infection, or with other medicinal products containing tenofovir alafenamide. 
Stribild'i ei tohi manustada samaaegselt teiste tenofoviirdisoproksiili, lamivudiini ega adefoviirdipivoksiili sisaldavate ravimitega, mida kasutatakse B-viirushepatiidi raviks, ega teiste tenofoviiri või alafenamiidi sisaldavate ravimitega.
hyperglycaemia1, hypertriglyceridaemia1, decreased appetite 
hüperglükeemia1, hüpertriglütserideemia1, söögiisu langus
Croscarmellose sodium Hydroxypropyl cellulose Lactose (as monohydrate) Magnesium stearate Microcrystalline cellulose Silicon dioxide Sodium lauryl sulfate 
Tableti sisu naatriumkroskarmelloos hüdroksüpropüültselluloos laktoosmonohüdraat magneesiumstearaat mikrokristalliline tselluloos kolloidne veevaba ränidioksiid naatriumlaurüülsulfaat
Stribild should not be initiated in paediatric patients with renal impairment and should be discontinued in paediatric patients who develop renal impairment during Stribild therapy. 
Stribild-ravi ei tohiks alustada neerukahjustusega lastel ning see tuleb katkestada laste puhul, kellel tekivad neerukahjustused Stribild-ravi ajal.
• antifungals, used to treat fungal infections, such as: ketoconazole, itraconazole, voriconazole, fluconazole and posaconazole 
• seenevastased ravimid, seennakkuste raviks, nagu nt: ketokonasool, itrakonasool, vorikonasool, flukonasool ja posakonasool;
At baseline, mean plasma HIV-1 RNA was 4.60 log10 copies/mL, mean CD4+ cell count 399 cells/mm3 (range, 133-734), and mean CD4+% 20.9% (range, 4.5%-41.1%). 
Uuringu alguses oli keskmine plasma HIV-1 RNA tase 4,60 log10 koopiat/ml, keskmine CD4+ rakkude arv 399 rakku/mm3 (vahemik, 133...734) ja keskmine CD4+% 20,9% (vahemik, 4,5%...41,1%).
Stribild should not be administered concomitantly with other medicinal products containing tenofovir disoproxil, lamivudine or adefovir dipivoxil used for the treatment of hepatitis B virus infection. 
Stribild'i ei tohi manustada samaaegselt teiste tenofoviirdisoproksiili, lamivudiini või adefoviirdipivoksiili sisaldavate ravimitega, mida kasutatakse B-viirushepatiidi raviks.
In study GS-US-104-0352, 97 treatment experienced patients 2 to < 12 years of age with stable, virologic suppression on stavudine- or zidovudine-containing regimens were randomised to either replace stavudine or zidovudine with tenofovir disoproxil (n = 48) or continue on their original regimen (n = 49) for 48 weeks. 
Uuringus GS-US-104-0352 randomiseeriti 97 varem ravi saanud 2 kuni < 12 aastast patsienti, kellel püsis viroloogiline supressioon stavudiini või zivovudiini sisaldavatele raviskeemide abil - neil kas asendati stavudiin või zidovudiin tenofoviirdisoproksiiliga (n = 48) või jätkati nende algset raviskeemi (n = 49) 48 nädala jooksul.
The long-term effects of substantial increases in progestogen exposure are unknown. 
Progestogeeni oluliselt suurenenud plasmakonsentratsiooni pikaajalise toime kohta andmed puuduvad.
Indigo carmine aluminium lake (E132) Macrogol 3350 (E1521) Polyvinyl alcohol (partially hydrolysed) (E1203) Talc (E553B) 
Indigokarmiini alumiiniumlakk (E132) makrogool 3350 (E1521) polüvinüülalkohol (osaliselt hüdrolüüsitud) (E1203) talk (E553B) titaandioksiid (E171) kollane raudoksiid (E172)
In a pooled analysis of antiretroviral-naïve patients receiving Stribild in Phase 3 studies GS-US-236-0102 and GS-US-236-0103 through Week 144, genotyping was performed on plasma HIV-1 isolates from all patients with confirmed virologic failure or who had HIV-1 RNA > 400 copies/mL at virologic failure, at Week 48, at Week 96, at Week 144 or at the time of early study drug discontinuation. 
III faasi uuringute GS-US-236-0102 ja GS-US-236-0103 koondanalüüsis retroviirusvastast ravi varem mittesaanud Stribild'i saavate (kuni 144. nädalani) patsientidega teostati plasma HIV-1-isolaatide genotüpiseerimine kõikidel patsientidel, kellel oli kinnitatud viroloogiline ebaõnnestumine või kes olid viirusekandjad HIV-1 RNA tasemega > 400 koopiat/ml ravi viroloogilise ebaõnnestumise hetkel, 48. nädalal, 96. nädalal, 144. nädalal või uuringuravimi manustamise varajase katkestamise hetkel.
In a clinical study of HIV-1-infected, treatment-naïve patients aged 12 to < 18 years (N=50), small decreases in mean BMD Z-scores were observed following treatment with Stribild (see section 4.8). 
Ühes kliinilises uuringus, milles osalesid varem ravi mittesaanud HIV-1 patsiendid vanuses 12 kuni <18 aastat (N=50), täheldati Stribild-ravi järel väikeseid LMT Z-skoori langusi (vt lõik 4.8).
rosuvastatin, atorvastatin, pravastatin, fluvastatin and pitavastatin 
rosuvastatiin, atorvastatiin, pravastatiin, fluvastatiin ja pitavastatiin;
• tenofovir disoproxil, an antiretroviral medicine known as a nucleotide reverse transcriptase inhibitor (NtRTI) 
• tenofoviirdisoproksiil, retroviiruste vastane ravim, mida teatakse kui nukleotiid-pöördtranskriptaasi inhibiitorit (NtRTI).
Co-administration of Stribild with carbamazepine, phenobarbital, or phenytoin is contraindicated (see section 4.3). 
Stribild'i koosmanustamine karbamasepiini, fenobarbitaali või fenütoiiniga on vastunäidustatud (vt lõik 4.3).
During treatment with Stribild 
Stribild'i ravi ajal
In HIV-1 infected adolescents (aged 12 to < 18 years), the BMD Z-scores observed in subjects who received tenofovir disoproxil were lower than those observed in subjects who received placebo. 
HIV-1 infektsiooniga noorukite puhul (vanuses 12 kuni < 18 aastat) oli LMT Z-skoor tenofoviirdisoproksiili saanud noorukitel madalam kui platseebot saanud osalejatel.
• any signs of inflammation or infection • bone problems 
• mis tahes põletiku- või nakkusemärkide; • luuprobleemide suhtes.
In study GS-US-104-0352, 8 out of 89 paediatric patients (9.0%) exposed to tenofovir disoproxil discontinued study drug due to renal adverse events. 
Uuringus GS-US-104-0352 katkestasid 89-st tenofoviirdisoproksiili saanud lapsest 8 (9,0%) uuringuravimi võtmise neerudega seotud kõrvaltoimete tõttu.
Magnesium/aluminium-containing antacid suspension (20 mL single dose)/Elvitegravir (50 mg single dose)/Ritonavir (100 mg single dose) 
Magneesiumi/alumiiniumi sisaldav antatsiidi suspensioon (20 ml üksikannus)/elvitegraviir (50 mg üksikannus)/ritonaviir (100 mg üksikannus)
Women of childbearing potential / contraception in males and females The use of Stribild must be accompanied by the use of effective contraception (see section 4.5). 
Rasestuda võivad naised / kontratseptsioon meestel ja naistel Stribild'i kasutamisel tuleb kasutada ka efektiivset kontratseptsiooni (vt lõik 4.5).
Elvitegravir is 98-99% bound to human plasma proteins and binding is independent of drug concentration over the range of 1 ng/mL to 1,600 ng/mL. 
Elvitegraviiri seonduvus inimese plasmavalkudega on 98...99% ning seonduvus ei sõltu ravimi kontsentratsioonist vahemikus 1...1600 ng/ml.
An assessment of benefit/risk ratio is recommended to justify use of voriconazole with Stribild. 
Vorikonasooli ja Stribild'i koosmanustamise õigustamiseks on soovitatav hinnata kasu ja riski suhet.
Buprenorphine/Naloxone/ Elvitegravir/Cobicistat 
Buprenorfiin/naloksoon/ elvitegraviir/kobitsistaat
Co-administration with Stribild may result in increased plasma concentrations of the DOAC, which may lead to an increased bleeding risk. 
Stribild'iga koosmanustamine võib viia uute suukaudsete koagulantide plasmakontsentratsiooni suurenemiseni, mistõttu võib esineda suurenenud veritsemisoht.
In the Phase 3 Study GS-US-236-0103, bone mineral density (BMD) was assessed in a non-random subset of 120 subjects (Stribild group n = 54; ritonavir-boosted atazanavir (ATV/r) plus emtricitabine (FTC)/tenofovir disoproxil group n = 66). 
III faasi uuringus GS-US-236-0103 hinnati mitterandomiseeritud alarühmas, kuhu kuulus 120 uuringus osalejat, luu mineraalset tihedust (LMT) (Stribild'i rühm - n = 54; ritonaviiri abil võimendatud atasanaviiri (ATV/r) pluss emtritsitabiini (FTC)/tenofoviirdisoproksiili rühm - n = 66).
Your doctor will carefully consider whether to treat you with Stribild. 
Teie arst peab hoolikalt kaaluma, enne kui määrab teile Stribild'i.
angioedema1 
angioödeem1
In HIV-1 infected children (aged 2 to 15 years), the BMD Z-scores observed in subjects who switched to tenofovir disoproxil were lower than those observed in subjects who remained on their stavudine- or zidovudine-containing regimen (see sections 4.4 and 5.1). 
HIV-1 infektsiooniga laste puhul (vanuses 2 kuni 15 aastat) oli tenofoviirdisoproksiili ravile üle läinud laste LMT Z-skoor madalam kui nendel uuringus osalejatel, kes jätkasid stavudiini või zidovudiini raviskeemi järgimist (vt lõigud 4.4 ja 5.1).
In Study GS-US-236-0123, patients had to have previously only received RAL in combination with FTC/tenofovir disoproxil as their first antiretroviral regimen for at least six months. 
Uuringus GS-US-236-0123 pidid patsiendid olema varem oma esimese retroviirusevastase raviskeemina saanud vähemalt kuus kuud ainult RAL-i kombinatsioonis FTC/tenofoviirdisoproksiiliga.
If serum phosphate is confirmed to be < 0.96 mmol/L (3.0 mg/dL) in any paediatric patient receiving Stribild, renal function should be re-evaluated within one week, including measurements of blood glucose, blood potassium and urine glucose concentrations (see section 4.8, proximal tubulopathy). 
Kui mõne Stribild'i ravi saava lapse seerumi fosfaadisisaldus on < 0,96 mmol/l (3,0 mg/dl), tuleb neerufunktsiooni uuesti kontrollida ühe nädala jooksul, sealhulgas määrata veresuhkur, vere kaaliumisisaldus ja glükoosi kontsentratsioon uriinis (vt lõik 4.8, proksimaalne tubulopaatia).
The antiviral activity of elvitegravir against laboratory and clinical isolates of HIV-1 was assessed in lymphoblastoid cells, monocyte/macrophage cells, and peripheral blood lymphocytes and the 50% effective concentration (EC50) values were in the range of 0.02 to 1.7 nM. Elvitegravir displayed antiviral activity in cell culture against HIV-1 clades A, B, C, D, E, F, G, and O (EC50 values ranged from 0.1 to 1.3 nM) and activity against HIV-2 (EC50 of 0.53 nM). 
Elvitegraviiri viirusevastast toimet HIV-1 laboratoorsetele ja kliinilistele isolaatidele hinnati lümfoblastoidsetes rakkudes, primaarsetes monotsüütides/makrofaagides ja perifeerse vere lümfotsüütides ning 50% toimet avaldava kontsentratsiooni (EC50) väärtused olid vahemikus 0,02…1,7 nM. Elvitegraviir näitas rakukultuuris viirusevastast toimet HIV-1 alatüüpidele A, B, C, D, E, F, G ja O (EC50 väärtused olid vahemikus 0,1...1,3 nM) ning toimet HIV-2-le (EC50 väärtus oli 0,53 nM).
That cobicistat inhibits the tubular secretion of creatinine and may cause modest increases in serum creatinine and modest declines in creatinine clearance without affecting renal glomerular function. 
Kobitsistaat inhibeerib kreatiniini tubulaarsekretsiooni ja võib seerumi kreatiniinitaset mõnevõrra tõsta ning kreatiniini kliirensit mõnevõrra aeglustada, ilma neerude glomerulaarfunktsiooni mõjutamata.
Moreover, at concentrations substantially higher (approximately 300-fold) than those observed in vivo, tenofovir did not inhibit in vitro drug metabolism mediated by any of the major human CYP450 isoforms involved in drug biotransformation (CYP3A4, CYP2D6, CYP2C9, CYP2E1, or CYP1A1/2). 
Lisaks sellele ei inhibeerinud täheldatud in vivo kontsentratsioonidest oluliselt kõrgemad (umbes 300 korda) tenofoviiri kontsentratsioonid in vitro ühegi ravimi metabolismi, mida vahendab ükskõik milline inimese ravimite biotransformatsiooniga seotud CYP450 tähtsamatest isovormidest (CYP3A4, CYP2D6, CYP2C9, CYP2E1 või CYP1A1/2).Tenofoviirdisoproksiil ei mõjutanud ühtegi CYP450 isovormidest, välja arvatud CYP1A1/2, mille puhul täheldati väikest (6%), kuid statistiliselt olulist CYP1A1/2 substraadi metaboliseerimise vähenemist.
Elvitegravir: AUC: ↔ Cmin: ↑ 36% 
Elvitegraviir: AUC: ↔ Cmin: ↑ 36%
elevated amylase including elevated pancreatic amylase1, elevated serum lipase1, abdominal pain, dyspepsia, constipation, abdominal distension1, flatulence 
amülaasi (kaasa arvatud pankrease amülaasi) sisalduse tõus1, seerumi lipaasisisalduse tõus1, kõhuvalu, düspepsia, kõhukinnisus, kõhu puhitus1, soolegaasid
Patients who have previously discontinued treatment with tenofovir disoproxil due to renal toxicity, with or without reversal of the effects post-discontinuation. 
Patsiendid, kes on varem neerutoksilisuse tõttu tenofoviirdisoproksiil-ravi katkestanud, katkestamise järgselt toksilisusnähtude möödumisega või ilma.
Stribild is not recommended in this population (see section 4.2). 
Stribild'i ei soovitata sellel rühmal kasutada (vt lõik 4.2).
Co-administration of Stribild and other medicinal products primarily metabolised by CYP3A such as amiodarone, quinidine, cisapride, pimozide, lurasidone, alfuzosin and sildenafil for pulmonary arterial hypertension is contraindicated (see section 4.3). 
Stribild'i ja muude ravimite, mis metaboliseeruvad peamiselt CYP3A vahendusel, nagu amiodaroon, kinidiin, tsisapriid, pimosiid, lurasidoon, alfusosiin ja sildenafiil pulmonaalse arteriaalse hüpertensiooni raviks, koosmanustamine on vastunäidustatud (vt lõik 4.3).