natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Frequencies are defined as very common (≥1/10), common (≥1/100 to <1/10), uncommon (≥1/1,000 to <1/100), rare (≥1/10,000 to <1/1,000), very rare (<1/10,000). 
Esinemissagedused on defineeritud järgmiselt: väga sage (≥ 1/10), sage (≥ 1/100 kuni < 1/10), aeg-ajalt (≥ 1/1 000 kuni
The frequency of which is unknown (see section 4.4). 
Nende kõrvaltoimete esinemissagedus ei ole teada (vt lõik 4.4).
The M184V RT mutant shows a <4-fold decrease in susceptibility to didanosine; the clinical significance of these findings is unknown. 
M184V RT mutandi tundlikkus didanosiini suhtes on < 4 korda vähenenud; nende leidude kliiniline tähtsus ei ole teada.
Lamivudine was not genotoxic in vivo at doses that gave plasma concentrations around 40-50 times higher than the anticipated clinical plasma levels. 
Lamivudiin ei olnud in vivo genotoksiline annuste kasutamisel, mille tulemusena saavutatud plasmakontsentratsioonid olid ligikaudu 40...50 korda suuremad oodatavast kliinilisest plasmatasemest.
Creatinine clearance (ml/min) First dose 
Kreatiniini kliirens (ml/min) Esimene annus
Co-administration of lamivudine with food results in a delay of tmax and a lower Cmax (decreased by 47%). 
Lamivudiini manustamine koos toiduga põhjustab tmax-i hilinemise ja väiksema Cmax-i (kuni 47% väiksem).
The nucleoside analogues (e.g. didanosine) like zidovudine, are not eliminated by this mechanism and are unlikely to interact with lamivudine. 
Nukleosiidi analoogid (nt didanosiin) nagu zidovudiin ei eritu selle mehhanismi kaudu ja tõenäoliselt lamivudiiniga koostoimeid ei oma.
In any case, initiation of susceptible NRTI's should always be preferred to maintenance of lamivudine therapy. 
Kõigil juhtudel tuleb lamivudiinravi jätkamisele alati eelistada ravi alustamist tundlike NRTI-dega.
Cases of osteonecrosis have been reported, particularly in patients with generally acknowledged risk factors, advanced HIV disease or long-term combined antiretroviral exposure (CART). 
Teatatud on osteonekroosi juhtudest, eriti patsientidel, kellel esinevad üldtunnustatud riskifaktorid, kaugelearenenud HIV-haigus või kes on pikka aega kasutanud kombineeritud retroviirusvastast ravi (CART).
The results are summarised in the table below: 
Tulemuste kokkuvõte on toodud allolevas tabelis.
There are limited pharmacokinetic data for patients less than three months of age. 
Alla kolme kuu vanuste patsientide kohta on saadaval piiratud farmakokineetilised andmed.
The following adverse reactions have been reported during therapy for HIV disease with lamivudine: 
Järgmistest kõrvaltoimetest on teatatud lamivudiini kasutamisel HIV haiguse raviks:
Glomerular filtration estimates suggests that to achieve similar adult and paediatric exposure, an appropriate dose for children aged six weeks and older could be 8 mg/kg/day. 
Hinnanguline glomerulaarfiltratsioon viitab sellele, et täiskasvanutel ja lastel sarnase ekspositsiooni saavutamiseks on lastele vanuses kuus nädalat ja rohkem sobiv annus 8 mg/kg ööpäevas.
If you notice any of these symptoms: Tell your doctor. 
Kui te täheldate selliseid sümptomeid: rääkige oma arstiga.
The active moiety, intracellular lamivudine triphosphate, has a prolonged terminal half-life in the cell (16 to 19 hours) compared to the plasma lamivudine half-life (5 to 7 hours). 
Aktiivsel metaboliidil, intratsellulaarsel lamivudiintrifosfaadil on rakus pikenenud terminaalne poolväärtusaeg (16 kuni 19 tundi), võrreldes lamivudiini poolväärtusajaga plasmas (5 kuni 7 tundi).
The dose should therefore be adjusted, using an oral solution presentation of lamivudine for patients whose creatinine clearance falls below 30 ml/min (see tables). 
Seetõttu tuleb annust kohandada, kasutades lamivudiini suukaudse lahuse ravimvormi patsientidel, kelle kreatiniini kliirens on alla 30 ml/min (vt tabelid).
Clinical end-point data indicate that lamivudine in combination with zidovudine, results in a significant reduction in the risk of disease progression and mortality. 
Kliinilised tulemusnäitajad viitavad sellele, et lamivudiin kombinatsioonis zidovudiiniga vähendab oluliselt haiguse progresseerumise ja suremuse riski.
In children whose mothers took NRTIs during pregnancy, the benefit from the protection against HIV outweighed the risk of side effects. 
Lastel, kelle emad võtsid raseduse ajal NRTId, kaalus kaitse HIV-i eest üles kõrvaltoimete riski.
Genotypic resistance analyses were conducted on samples with plasma HIV-1 RNA >1000 copies/ml. 
Proovidega, mille plasma HIV-1 RNA oli > 1 000 koopiat/ml, tehti genotüübilise resistentsuse analüüsid.
Absorption differences have been observed between adult and paediatric populations (see “Special populations”). 
Täiskasvanute ja laste vahel on täheldatud imendumise erinevusi (vt Patsientide erirühmad).
At the highest dosage levels, minor effects on indicators of liver and kidney function were seen together with occasional reductions in liver weight. 
Suurima annuse kasutamisel täheldati vähest mõju maksa- ja neerufunktsiooni näitajatele, mõnikord koos maksa kaalu vähenemisega.
Co-administration of lamivudine with high doses of co-trimoxazole for the treatment of Pneumocystis jirovecii pneumonia (PCP) and toxoplasmosis should be avoided. 
Lamivudiini samaaegset manustamist koos ko-trimoksasooli suurte annustega Pneumocystis jirovecii-pneumoonia (PNP) ja toksoplasmoosi raviks tuleks vältida.
The triphosphate has selective inhibitory activity against HIV-1 and HIV-2 replication in vitro, it is also active against zidovudine-resistant clinical isolates of HIV. 
Trifosfaat inhibeerib selektiivselt HIV-1 ja HIV-2 replikatsiooni in vitro, see toimib ka zidovudiini suhtes resistentsetele HIV-tüvedele.
Based on the assumption that creatinine clearance and lamivudine clearance are correlated similarly in children as in adults it is recommended that the dosage in children with renal impairment be reduced according to their creatinine clearance by the same proportion as in adults. 
Eeldades, et lastel on kreatiniini kliirensi ja lamivudiini kliirensi omavaheline seos samasugune nagu täiskasvanutel, soovitatakse neerupuudulikkusega lastel annust vähendada vastavalt kreatiniini kliirensile sarnaselt täiskasvanutega.
MINIMUM PARTICULARS TO APPEAR ON BLISTERS OR STRIPS Immediate packaging (blister foil) 
MINIMAALSED ANDMED, MIS PEAVAD OLEMA BLISTER- VÕI RIBAPAKENDIL Sisepakend (blisterriba)
The study demonstrated that foetuses exposed in utero to the combination sustained a higher level of nucleoside analogueDNA incorporation into multiple foetal organs, and showed evidence of more telomere shortening than in those exposed to zidovudine alone. 
Uuring näitas, et loodetel, kes olid in utero eksponeeritud kombinatsioonile, toimus nukleosiidi analoog-DNA inkorporeerumine mitmetes looteorganites suuremal määral ja neil esines rohkem telomeeri lühenemisi kui neil, kes olid eksponeeritud ainult zidovudiinile.
White opaque PVC/PVdC - Aluminium blisters Pack sizes of 20, 30, 60, 80, 90, 100 or 500 film-coated tablets 
Valged läbipaistmatud PVC/PVdC - alumiinium blistrid Pakendi suurused 20, 30, 60, 80, 90, 100 või 500 õhukese polümeerikattega tabletti
A recommended dosage regimen for patients with creatinine clearance below 50 ml/min is shown in the dosage section (see section 4.2). 
Soovitatud annustamisskeem patsientidele, kellel kreatiniini kliirens on alla 50 ml/min on näidatud annustamise lõigus (vt lõik 4.2).
However, the extent (based on the AUC) of lamivudine absorbed is not influenced. 
Samas ei mõjuta see imendunud lamivudiini kogust (põhinedes AUC-l).
The therapy should be initiated by a physician experienced in the management of HIV infection. 
'ga peab alustama HIV infektsiooni ravis kogenud arst.
Osteonecrosis: Although the etiology is considered to be multifactorial (including corticosteroid use, alcohol consumption, severe immunosuppression, higher body mass index), cases of osteonecrosis have been reported particularly in patients with advanced HIV-disease and/or long-term exposure to combination antiretroviral therapy (CART). 
Kuigi osteonekroosi etioloogiat peetakse multifaktoriaalseks (hõlmates kortikosteroidide kasutamise, alkoholi tarvitamise, raske immunosupressiooni, suurema kehamassiindeksi), on teatatud osteonekroosi juhtudest, eriti kaugelearenenud HIV-haigusega ja/või pikaajalist kombineeritud retroviirusvastast ravi (CART) saanud patsientidel.
MARKETING AUTHORISATION NUMBER(S) EU/1/09/596/014 
MÜÜGILOA NUMBER (NUMBRID) EU/1/09/596/014
Relevant examples are cytomegalovirus retinitis, generalised and/or focal mycobacterium infections, and Pneumocystis jirovecii pneumonia (often referred to as PCP). 
Vastavad näited on tsütomegaloviiruse poolt põhjustatud retiniit, generaliseerunud ja/või fokaalsed mükobakteriaalsed infektsioonid ja Pneumocystis jirovecii-pneumoonia (mida sageli nimetatakse Pneumocystis carinii-pneumooniaks, PCP)..
Summary of Stead-State Plasma Lamivudine AUC (0-24) (µg•h/mL) and Statistical Comparisons for Once and Twice-Daily Oral Administration Across Studies 
Lamivudiini püsiseisundi plasma AUC (0-24) (µg•h/ml) väärtuste kokkuvõte ning üks ja kaks korda ööpäevas suukaudse manustamise statistilised võrdlused uuringute lõikes
These results were obtained in an antiretroviral naïve-population, primarily consisting of asymptomatic HIV infected patients (CDC stage A). 
Need tulemused saadi retroviirusvastast ravi eelnevalt mitte saanud populatsioonil, mis koosnes peamiselt asümptomaatilistest HIV-infektsiooniga patsientidest (CDC aste A).
MARKETING AUTHORISATION NUMBER(S) EU/1/09/596/007 
MÜÜGILOA NUMBER (NUMBRID) Müügiloa nr: EU/1/09/596/007
Based on these data, no dose adjustment is necessary in patients with moderate or severe hepatic impairment unless accompanied by renal impairment. 
Nende andmete põhjal ei ole mõõduka või raske maksakahjustusega patsientidel annuse kohandamine vajalik, välja arvatud kaasuva neerukahjustuse korral.
The mean ratio CSF/serum lamivudine concentration 2-4 hours after oral administration was approximately 0.12. 
Keskmine CSF/plasma lamivudiini kontsentratsiooni suhe 2…4 tundi pärast suu kaudu manustamist oli ligikaudu 0,12.
No antagonistic effects in vitro were seen with lamivudine and other anti retrovirals (tested agents: abacavir, didanosine, nevirapine and zidovudine). 
In vitro ei täheldatud antagonistlikku toimet lamivudiini ja teiste retroviirusvastaste ravimite vahel (testitud ravimid: abakaviir, didanosiin, nevirapiin ja zidovudiin).
Lamivudine has been widely used as a component of antiretroviral combination therapy with other antiretroviral agents of the same class (NRTIs) or different classes (PIs, non-nucleoside reverse transcriptase inhibitors). 
Lamivudiini on laialdaselt kasutatud retroviirusvastase kombineeritud ravi komponendina koos teiste sama rühma (NRTI-d) või erinevate rühmade (PI-d, mittenukleosiid-pöördtranskriptaasi inhibiitorid) retroviirusvastaste ravimitega.
Administration of co-trimoxazole with lamivudine in patients with renal impairment should be carefully assessed. 
Ko-trimoksasooli samaaegset manustamist lamivudiiniga neerukahjustusega patsientidele tuleb hoolikalt hinnata.
It is metabolised intracellularly to the active moiety, lamivudine 5'-triphosphate. 
See metaboliseerub rakusiseselt aktiivseks metaboliidiks lamivudiin-5'-trifosfaadiks.
- The active substance is lamivudine. 
- Toimeaine on lamivudiin.
From intravenous studies, the mean volume of distribution is 1.3 l/kg. 
Uuringud veenisiseselt manustatud lamivudiiniga on näidanud, et keskmine jaotusruumala on 1,3 l/kg.
As doses below 150 mg are needed the use of an oral solution is recommended 
Alla 150 mg annuste puhul soovitatakse kasutada suukaudset lahust
Limited data show that lamivudine penetrates the central nervous system and reaches the cerebrospinal fluid (CSF). 
Piiratud andmete põhjal tungib lamivudiin kesknärvisüsteemi ja jõuab tserebrospinaalvedelikku (CSF).
General disorders and administration site conditions Common: Fatigue, malaise, fever. 
Üldised häired ja manustamiskoha reaktsioonid Sage: väsimus, halb enesetunne, palavik.
The results of long-term carcinogenicity studies in rats and mice did not show any carcinogenic potential relevant for humans. 
Pikaajalistes uuringutes rottidel ja hiirtel ei täheldatud lamivudiinil kartsinogeenset potentsiaali, mis oleks oluline inimese jaoks.
An interaction with trimethoprim, a constituent of co-trimoxazole, causes a 40% increase in lamivudine exposure at therapeutic doses. 
Koostoime trimetoprimiga - ko-trimoksasooli ühe osaga - põhjustab raviannuste juures lamivudiini ekspositsiooni 40% suurenemise.
Once daily dosing (300 mg once a day): a clinical study has demonstrated the non-inferiority between lamivudine once a day and lamivudine twice a day containing regimens. 
Annustamine üks kord ööpäevas (300 mg üks kord ööpäevas): kliiniline uuring ei näidanud erinevust ravi paremuses lamivudiini kasutamisel üks kord ööpäevas võrreldes lamivudiini kaks korda ööpäevas kasutavate raviskeemidega.
Co-administration of zidovudine results in a 13% increase in zidovudine exposure and a 28% increase in peak plasma levels. 
Samaaegne manustamine koos zidovudiiniga põhjustab zidovudiini ekspositsiooni suurenemise 13% võrra ja maksimaalse plasmakontsentratsiooni suurenemise 28% võrra.
Evidence from clinical studies shows that lamivudine plus zidovudine delays the emergence of zidovudine resistant isolates in individuals with no prior antiretroviral therapy. 
Tõendid kliinilistest uuringutest näitavad, et lamivudiin pluss zidovudiin lükkab edasi zidovudiinile resistentsete isolaatide tekke isikutel, kellel ei ole eelnevalt retroviirusvastast ravi kasutatud.
Patients with pre-existing liver dysfunction, including chronic active hepatitis, have an increased frequency of liver function abnormalities during combination antiretroviral therapy, and should be monitored according to standard practice. 
Eelneva maksafunktsiooni häirega, sealhulgas kroonilise aktiivse hepatiidiga patsientidel esineb retroviirusvastase kombinatsioonravi ajal sagedamini kõrvalekaldeid maksafunktsioonis ja neid patsiente tuleks jälgida vastavalt tavapraktikale.
Renal impairment: In patients with moderate to severe renal impairment, the terminal plasma half-life of lamivudine is increased due to decreased clearance; therefore the dose should be adjusted (see section 4.2). 
Mõõduka kuni raske neerukahjustusega patsientidel on lamivudiini terminaalne plasma poolväärtusaeg suurenenud kliirensi vähenemise tõttu, seetõttu tuleb annust kohandada (vt lõik 4.2).
In 60 healthy adult volunteers, lamivudine 300 mg once daily has been demonstrated to be pharmacokinetically equivalent at steady-state to lamivudine 150 mg twice daily with respect to intracellular triphosphate AUC24 and Cmax. 
60 tervel täiskasvanud vabatahtlikul tõestati, et 300 mg lamivudiini manustatuna üks kord ööpäevas on püsiseisundi tingimustes farmakokineetiliselt ekvivalentne 150 mg lamivudiiniga manustatuna kaks korda ööpäevas, arvestades intratsellulaarse trifosfaadi AUC24 ja Cmax-ga.
Lamivudine was not mutagenic in bacterial tests but, like many nucleoside analogues, showed activity in an in vitro cytogenetic assay and the mouse lymphoma assay. 
Katsetes bakteritega ei avaldanud lamivudiin mutageenset toimet, kuid sarnaselt paljude nukleosiidi analoogidega täheldati aktiivsust in vitro tsütogeneetilises testis ja hiire lümfoomitestis.
Pregnancy: Following oral administration, lamivudine pharmacokinetics in late-pregnancy were similar to non-pregnant women. 
Suukaudse manustamise järgselt oli lamivudiini farmakokineetika rasedatel raseduse hilises faasis sarnane mitterasedate naistega.
In neonates one week of age, lamivudine oral clearance was reduced when compared to paediatric patients and is likely to be due to immature renal function and variable absorption. 
Ühenädalastel vastsündinutel oli suukaudselt manustatud lamivudiini kliirens langenud, võrreldes lastega ja selle põhjuseks on tõenäoliselt ebaküps neerufunktsioon ja varieeruv imendumine.
A transplacental genotoxicity study conducted in monkeys compared zidovudine alone with the combination of zidovudine and lamivudine at human-equivalent exposures. 
Transplatsentaarne genotoksilisuse uuring ahvidel võrdles zidovudiini monoteraapiat zidovudiini ja lamivudiini kombinatsiooniga inimesega ekvivalentsete ekspositsioonide juures.
This may be administered as either 150 mg twice daily or 300 mg once daily (see section 4.4). 
Selle võib manustada kas 150 mg-na kaks korda ööpäevas või 300 mg-na üks kord ööpäevas (vt lõik 4.4).
The relationship between in vitro susceptibility of HIV to lamivudine and clinical response to lamivudine-containing therapy remains under investigation. 
HIV in vitro tundlikkus lamivudiini suhtes ning kliiniline vastus lamivudiini sisaldavale ravile - seost nende vahel uuritakse.
Following oral administration, the mean time (tmax) to maximal serum concentrations (Cmax) is about an hour. 
Suukaudsel manustamisel saabub maksimaalne kontsentratsioon plasmas (Cmax) keskmiselt ligikaudu 1 tunni jooksul (tmax).
1206 paediatric patients aged 3 months to 17 years enrolled in the ARROW Trial (COL105677) and were dosed according to the weight-band dosing recommendations in the World Health Organisation treatment guidelines (Antiretroviral therapy of HIV infection in infants and children, 2006). 
Uuringusse ARROW (COL105677) kaasati 1206 last vanuses 3 kuud kuni 17 aastat, kellele annustati ravimeid kehakaalu alusel vastavalt Maailma Terviseorganisatsiooni ravijuhistes (HIV-infektsiooni retroviirusvastane ravi imikutel ja lastel, 2006) soovitatule.
The 150 mg tablet is bioequivalent and dose proportional to the 300 mg tablet with respect to AUC∞, Cmax, and tmax. 
150 mg tablett on bioekvivalentne 300 mg tabletiga AUC∞, Cmax ja tmax osas ning annused on proportsionaalsed.
Coadministration of sorbitol solution (3.2 g, 10.2 g, 13.4 g) with a single 300 mg dose of lamivudine oral solution resulted in dose-dependent decreases of 14%, 32%, and 36% in lamivudine exposure (AUC∞) and 28%, 52%, and 55% in the Cmax of lamivudine in adults. 
Sorbitooli lahuse (3,2 g, 10,2 g, 13,4 g) koosmanustamisel lamivudiini suukaudse lahuse 300 mg ühekordse üksikannusega vähenes täiskasvanutel lamivudiini kontsentratsioonikõvera alune pindala (AUC∞) annusest sõltuvalt 14%, 32% ja 36% ning maksimaalne täheldatud kontsentratsioon Cmax 28%, 52% ja 55%.
20 film-coated tablets 30 film-coated tablets 60 film-coated tablets 80 film-coated tablets 90 film-coated tablets 100 film-coated tablets 500 film-coated tablets 
20 õhukese polümeerikattega tabletti 30 õhukese polümeerikattega tabletti 60 õhukese polümeerikattega tabletti 80 õhukese polümeerikattega tabletti 90 õhukese polümeerikattega tabletti 100 õhukese polümeerikattega tabletti 500 õhukese polümeerikattega tabletti
-4.8% (95% CI -11.5% to +1.9%), p=0.16 Week 48 
-4,8% (95% CI -11,5% kuni +1,9%), p=0,16
In PENTA 15 study, the geometric mean plasma lamivudine AUC(0-24) (95% CI) of the four subjects under 12 months of age who switch from a twice daily to a once daily regimen (see section 5.1) are 10.31 (6.26, 17.0) µg•h/mL in the once-daily dosing and 9.24 (4.66, 18.3) µg•h/mL in the twice-daily dosing. 
Uuringus PENTA 15 olid lamivudiini geomeetrilised keskmised plasma AUC(0-24) väärtused (95% CI) neljal alla 12 kuu vanusel uuritaval, kes läksid ravimi manustamiselt kaks korda ööpäevas üle ravimi manustamisele üks kord ööpäevas (vt lõik 5.1), 10,31 (6,26; 17,0) µg•h/ml ravimi manustamisel üks kord ööpäevas ja 9,24 (4,66; 18,3) µg•h/ml ravimi manustamisel kaks korda ööpäevas.
The abacavir + lamivudine once daily dosing group was demonstrated to be non-inferior to the twice daily group according to the pre-specified non-inferiority margin of -12%, for the primary endpoint of <80 c/mL at Week 48 as well as at Week 96 (secondary endpoint) and all other thresholds tested (<200 c/mL, <400 c/mL, <1000 c/mL), which all fell well within this non-inferiority margin. 
Abakaviiri + lamivudiini üks kord ööpäevas manustanud rühm oli samaväärne ravimit kaks korda ööpäevas manustanud rühmaga vastavalt eelnevalt kindlaks määratud samaväärsuse piirväärtusele -12% nii esmase tulemusnäitaja (< 80 k/ml 48. nädalal) kui teisese tulemusnäitaja (< 80 k/ml 96. nädalal) ning ka kõikide teiste testitud läviväärtuste (< 200 k/ml, < 400 k/ml, < 1 000 k/ml) osas, mis kõik jäid igati nimetatud samaväärsuse piirväärtuse piiridesse.
Read the information ‘Other possible side effects of combination therapy for HIV' in section 4 of this leaflet. 
Lugege lõigust 4 informatsiooni „Teised võimalikud kõrvaltoimed HIV kombineeritud ravis”.
-1.6% (95% CI -8.4% to +5.2%), p=0.65 Week 96 
-1,6% (95% CI -8,4% kuni +5,2%), p=0,65
Patients with chronic hepatitis B or C and treated with combination antiretroviral therapy are at an increased risk of severe and potentially fatal hepatic adverse events. 
Kroonilise B- või C-hepatiidiga patsientidel, keda ravitakse retroviirusvastase kombinatsioonraviga, on suurenenud risk maksaga seotud raskete ja potentsiaalselt letaalsete kõrvaltoimete tekkeks.
More cases of resistance were detected among patients who had received lamivudine solution, in combination with other antiretroviral solutions, compared with those who received similar doses of tablet formulation. 
Resistentsuse juhte tuvastati sagedamini patsientide hulgas, kes olid saanud lamivudiini lahust koos teiste retroviirusvastaste ravimite lahustega, võrreldes sama annust tablette saanud patsientidega.
Children weighing ≥20 kg to <25 kg: The recommended dose is 225 mg daily. 
Lastele kehakaaluga ≥ 20 kg kuni < 25 kg: soovitatav annus on 225 mg ööpäevas.
Based on data derived from a study in healthy volunteers, at a therapeutic dose of 150 mg twice daily, mean (CV) steady-state Cmax and Cmin of lamivudine in plasma are 1.2 µg/ml (24%) and 0.09 µg/ml (27%), respectively. 
Toetudes andmetele, mis on saadud uuringust tervetel vabatahtlikel raviannusega 150 mg kaks korda ööpäevas, on lamivudiini keskmine (CV) tasakaaluseisundi Cmax ja Cmin plasmas vastavalt 1,2 μg/ml (24%) ja 0,09 μg/ml (27%).
Children: The absolute bioavailability of lamivudine (approximately 58-66%) was reduced in paediatric patients below 12 years of age. 
Alla 12-aastastel lastel oli lamivudiini absoluutne biosaadavus vähenenud (ligikaudu 58…66%).
White opaque HDPE tablet containers with white opaque polyethylene child resistant screw cap with induction seal. 
Valged läbipaistmatud HDPE tabletipurgid valge läbipaistmatu polüetüleenist lastekindla keeratava korgiga, millel on induktsioonkate.
Lamivudine is well absorbed from the gastrointestinal tract, and the bioavailability of oral lamivudine in adults is normally between 80 and 85%. 
Suu kaudu manustatud lamivudiini biosaadavus täiskasvanutel on tavaliselt 80…85%.
Lamivudine Teva Pharma B.V. does not completely cure HIV infection; it reduces the amount of virus in your body, and keeps it at a low level. 
ei ravi HIV infektsiooni täielikult, vaid see vähendab viiruse hulka organismis ja hoiab seda madalal tasemel.
Each film-coated tablet contains 300 mg. - The other ingredients are: 
Üks õhukese polümeerikattega tablett sisaldab 300 mg. - Teised koostisosad on:
Lamivudine has no effect on the pharmacokinetics of trimethoprim or sulfamethoxazole. 
Lamivudiin ei oma toimet trimetoprimi ega sulfametoksasooli farmakokineetikale.
At the time of randomization to once daily vs twice daily dosing (Week 0), those patients who had received tablet formulations had a higher rate of viral load suppression than those who had received any solution formulations at any time. 
Randomiseerimisel üks kord ööpäevas vs. kaks korda ööpäevas manustamise rühma (nädal 0) oli tablette kasutanud patsientidel suurem viiruskoormuse supresseerimise määr kui mis tahes lahust mis tahes ajal saanud lastel.
Microcrystalline cellulose Sodium starch glycolate (Type A) Magnesium Stearate 
Mikrokristalne tselluloos Naatriumtärklisglükolaat (tüüp A) Magneesiumstearaat
Administration of lamivudine at very high dose levels in acute animal studies did not result in any organ toxicity. 
Lamivudiini väga suurte annuste manustamine akuutsetes loomkatsetes ei avaldanud organitele toksilist toimet.
Each film-coated tablet contains 150 mg. - The other ingredients are: 
Üks õhukese polümeerikattega tablett sisaldab 150 mg. - Teised koostisosad on: