natgillin/translations-raw huggingface dataset:
If intolerable symptoms occur following a decrease in the dose or upon discontinuation of treatment, then resuming the previously prescribed dose may be considered. 
Kui pärast annuse vähendamist või ravi lõpetamist tekivad talumatud sümptomid, võib kaaluda eelnevalt kasutatud annuse uuesti kasutuselevõtmist.
KIRON Pharmaceutica BV Groesbeekseweg 11 
Prantsusmaa KIRON Pharmaceutica BV Groesbeekseweg 11
Strengthening of warnings concerning withdrawal symptoms seen on discontinuation of paroxetine and the need for down titration. 
Hoiatuste tugevdamine, mis puudutavad võõrutussümptomeid paroksetiinravi katkestamisel ja vajadust annuse vähendamiseks.
Denmark United Nordic Pharma A/S Hammervej 7 
United Nordic Pharma A/S Hammervej 7
As with other antidepressants, including other SSRIs, paroxetine inhibits the hepatic cytochrome P450 enzyme CYP2D6. 
Sarnaselt teistele antidepressantidele (kaasa arvatud teistele SSRI'dele) inhibeerib paroksetiin maksa tsütokroom P450 ensüümi CYP2D6.
Inclusion of information on the symptoms which can occur in the neonate after maternal paroxetine use in later stages of pregnancy. 
Informatsiooni lisamine sümptomite kohta, mis võivad esineda vastsündinul pärast emapoolset paroksetiini kasutamist raseduse hilistes staadiumides.
Major Depressive Episode 
Suur depressiivne episood
Qualimed 34 rue saint romain 
Prantsusmaa Qualimed 34 rue saint romain
Merck Generiques 34 rue saint romain 
Prantsusmaa Merck Generiques 34 rue saint romain
Generally these symptoms are self-limiting and usually resolve within 2 weeks, though in some individuals they may be prolonged (2-3 months or more). 
Need sümptomid taanduvad tavaliselt iseeneslikult 2 nädala jooksul, kuigi võivad mõnel inimesel püsida kauem (2...3 kuud või enam).
Rates in patients with other disorders for which paroxetine is indicated are similarly low. 
Tasemed muude häiretega patsientidel, kellel paroksetiin on näidustatud, on samamoodi madalad.
<Parabens> <Paroxetine oral suspension contains methyl and propyl hydroxybenzoate (parabens), which are known to cause urticaria; generally delayed type reactions, such as contact dermatitis, but rarely immediate reaction with bronchospasm.> [To be completed nationally]. 
<Parabeenid> <Paroksetiini peroraalne suspensioon sisaldab metüül- ja propüülhüdroksübensoaati (parabeenid), mis teadaolevalt põhjustavad urtikaariat; üldjuhul hilist tüüpi reaktsioone nagu kontaktdermatiit, kuid harva kiiret tüüpi reaktsiooni koos bronhospasmiga.> (Lisada rahvuslik informatsioon)
Belgium Ratiopharm Belgium s.a./n.v. 
Ratiopharm Belgium s.a./n.v.
Denmark Copyfarm A/S Energivej 15 
Copyfarm A/S Energivej 15
Based on the above data concerning withdrawal reactions and suicidal behaviour, UK considered that there was Community interest to reassess the balance of risks and benefits of paroxetine and requested the CHMP to give an opinion on whether the marketing authorisations for paroxetine containing medicinal products should be maintained, varied or withdrawn. 
Võttes aluseks ülaltoodud andmeid, mis puudutavad võõrutusnähte ja suitsidaalset käitumist, leidis Suurbritannia, et on olemas üldine huvi paroksetiini riskide ja kasude tasakaalu ümberhindamiseks ning palus Patentravimite Komiteel (CHMP) anda arvamus selle kohta, kas paroksetiini sisaldavate ravimtoodete müügiload tuleks alles jätta, varieerida või tühistada.
As with all antidepressant medicinal products, dosage should be reviewed and adjusted if necessary within 3 to 4 weeks of initiation of therapy and thereafter as judged clinically appropriate. 
Nagu kõigi antidepressantide kasutamisel, tuleb annus täpsustada ja vajadusel kohandada vastavalt kliinilisele vajadusele 3...4 nädala möödumisel pärast ravi algust.
Animal studies showed reproductive toxicity, but did not indicate direct harmful effects with respect to pregnancy, embryonal/foetal development, parturition or postnatal development (see Section 5.3 Preclinical Safety Data). 
Loomkatsetes ilmnes reproduktsioonitoksilisus, kuid puudusid otsesed kahjulikud toimed rasedusele, embrüo/loote arengule, sünnitusele või postnataalsele arengule (vt lõik 5.3 Prekliinilised ohutusandmed)
Neonates should be observed if maternal use of paroxetine continues into the later stages of pregnancy, particularly the third trimester. 
Vastsündinuid tuleb jälgida, kui ema kasutab paroksetiini raseduse lõpuosas, eriti kolmandal trimestril.
In accordance to the results, the association between suicidality risk and paroxetine appears significant only among patients with previous depression but not among patients with previous depression and anxiety or anxiety alone. 
Selle tulemuste kohaselt näib enesetapuriski seos paroksetiiniga olevat oluline ainult patsientidel, kellel on varem esinenud depressiooni, kuid mitte patsientidel, kellel on varem esinenud depressiooni ja ärevust või ainult ärevust.
Toxicology studies have been conducted in rhesus monkeys and albino rats; in both, the metabolic pathway is similar to that described for humans. 
Toksikoloogilised uuringud on läbi viidud reesusahvide ja albiinorottidega; mõlemal juhul sarnaneb metabolism inimese metabolismiga.
The incidence of possible suicide-related events and selfharm in the paroxetine group were 2-3 times that seen in the placebo group, while hostility events in the paroxetine occurred with a frequency 6 times that seen in the placebo group. 
Võimalike suitsiidiga seotud juhtumite ja enesekahjustuste esinemissagedus oli paroksetiini rühmas 2-3 korda platseebo rühmast suurem, vaenulikkuse juhud paroksetiini rühmas esinesid 6 korda sagedamini kui platseebo rühmas.
Carcinogenesis: In two-year studies conducted in mice and rats, paroxetine had no tumorigenic effect. 
Kartsinogenees: hiirte ja rottidega kahe aasta kestel läbiviidud uuringutes ei täheldatud paroksetiini kasutamisega seoses kartsinogeenset toimet.
Events such as coma or ECG changes have occasionally been reported and, very rarely with a fatal outcome, but generally when paroxetine was taken in conjunction with other psychotropic drugs, with or without alcohol. 
Mõnikord on tekkinud kooma või muutused EKG-s ja väga harva on täheldatud surmajuhtumeid, kuid sellisel juhul on paroksetiini tavaliselt võetud koos teiste psühhotroopsete ravimitega, koos alkoholiga või ilma.
In rats, increased pup mortality and delayed ossification were observed. 
Rottidel täheldati poegade suurenenud suremust ja hilinenud luustumist.
On 13 June 2003, UK triggered a referral to the EMEA under Article 31 of Directive 2001/83/EC, as amended, to medicinal products containing paroxetine. 
13. juunil 2003 aastal esitas Ühendkuningriik vastavalt direktiivi 2001/83/EÜ artiklile 31 paroksetiini sisaldavate ravimtoodete kohta EMEA-le parandatud arvamuse.
- The Committee considered the referral made under article 31 of Directive 2001/83/EC, as amended, for paroxetine containing medicinal products. 
- komitee arutas pöördumist vastavalt direktiivi 2001/83/EÜ artikli 31 paranduste kohta paroksetiini sisaldavate ravimtoodete osas,
On the basis of the new assessed data the CHMP concluded the following: - The new evidence from the GPRD studies is more vulnerable to various biases, e.g. confounding by indication, compared to evidence coming from clinical trials. 
Uute hinnatud andmete põhjal tegi inimtervishoius kasutatavate ravimite komitee järgmised järeldused: - GPRD uuringutest saadud uued tõendid on tundlikumad mitmesuguste tendentside suhtes, näiteks näidustuse mõju suhtes võrreldes kliinilistest uuringutest saadud andmetega.
Serotonin Syndrome/Neuroleptic Malignant Syndrome On rare occasions development of a serotonin syndrome or neuroleptic malignant syndrome-like events may occur in association with treatment of paroxetine, particularly when given in combination with other serotonergic and/or neuroleptic drugs. 
Serotoniini sündroom/maliigne neuroleptiline sündroom Harva võivad paroksetiinraviga seoses tekkida serotoniini sündroomi või maliigse neuroleptilise sündroomi sarnased ilmingud, eriti kui seda kasutatakse koos teiste serotoniinergiliste ja/või neuroleptiliste ravimitega.
It is not recommended to use paroxetine in combination with metoprolol when given in cardiac insufficiency, because of the narrow therapeutic index of metoprolol in this indication. 
Paroksetiini ei soovitata manustada koos südamepuudulikkuse raviks kasutatava metoprolooliga viimase kitsa terapeutilise indeksi tõttu antud näidustuse puhul.
The risk of withdrawal symptoms may be dependent on several factors including the duration and dose of therapy and the rate of dose reduction. 
Võõrutusnähtude tekke risk võib sõltuda mitmetest teguritest, sealhulgas ravi kestus, ravimi annus ja annuse vähendamise kiirus.
In view of the above the CHMP confirmed its previous conclusions in relation to the risk of suicidal behaviour in patients using paroxetine. 
Eeltoodut silmas pidades kinnitas inimtervishoius kasutatavate ravimite komitee oma varasemaid järeldusi paroksetiini kasutavate patsientide enesetapjaliku käitumise riski kohta.
• Pregnancy and Lactation 
• Rasedus ja imetamine
Hyponatraemia has been reported predominantly in elderly patients and is sometimes due to syndrome of inappropriate anti-diuretic hormone secretion (SIADH). 
Hüponatreemiat on kirjeldatud peamiselt eakatel patsientidel ning mõnikord on see tingitud antidiureetilise hormooni mittekohase sekretsiooni sündroomist.
No correlation has been found between paroxetine plasma concentrations and clinical effect (adverse experiences and efficacy). 
Puudub seos paroksetiini plasmakontsentratsioonide ja kliinilise toime (kõrvaltoimed ja toime efektiivsus) vahel.
On the basis of the available data the CHMP concluded that if after some weeks on the recommended dose insufficient response is seen some patients may benefit from having their dose gradually increased (in 10 mg steps) up to a maximum of 50mg/day for MDD, SAD, GAD and PTSD and up to a maximum of 60mg/day for OCD and panic disorder. 
Olemasolevate andmete alusel otsustas Patentravimite Komitee (CHMP), et kui pärast paari nädalat soovitataval annusel esineb ebapiisav ravivastus, võib mõnedel patsientidel olla kasu annuse järkjärgulisest (10 mg kaupa) tõstmisest maksimaalse 50 mg/päevas MDD, SAD, GAD ja PTSD puhul ja maksimaalse 60 mg/päevas OCD ja paanikahäire puhul.
Uncommon: confusion, hallucinations. 
Aeg-ajalt: segasus, hallutsinatsioonid.
In May 2003 UK reviewed data from clinical trials with paroxetine in the treatment of paediatric OCD, SAD and MDD and concluded that these data provided evidence of an association between the use of paroxetine and an increased risk of emotional lability including self-harm, hostility and suicidal behaviour in children and adolescents. 
2003. aasta mais vaadati Suurbritannias üle kliiniliste uuringute andmed paroksetiini kasutamise kohta pediaatrilise OCD, SAD ja MDD raviks ning leiti, et need andmed tõestavad seose olemasolu paroksetiini kasutamise ja suurenenud emotsionaalse labiilsuse riski vahel lastel ja noorukitel, kaasa arvatud enesevigastamine, vaenulikkus ja suitsidaalne käitumine.
A low initial starting dose is recommended to minimise the potential worsening of panic symptomatology, which is generally recognised to occur early in the treatment of this disorder. 
Ravi alustamisel on soovitatav kasutada võimalikult väikest annust, et vähendada paanikahäire sümptomite ägenemise ohtu, mis üldjuhul ilmneb selle häire ravi algetapis.
Although paroxetine does not increase the mental and motor skill impairments caused by alcohol, the concomitant use of paroxetine and alcohol is not advised. 
Kuigi paroksetiin ei tugevda alkoholi vaimseid ja motoorseid oskusi pärssivat toimet, ei ole paroksetiini ja alkoholi kooskasutamine soovitatav.
Available data, including data from clinical trials, indicate an increased risk of akathisia associated with the use of paroxetine. 
Olemasolevad andmed, kaasa arvatud kliiniliste uuringute andmed, viitavad suurenenud akatiisia riskile, mis on seotud paroksetiini kasutamisega.
Analysis of the available data from clinical trials and spontaneous reporting data indicate that the risk of withdrawal reactions is dependent on several factors including the duration and dose of therapy and the rate of dose reduction. 
Kliiniliste uuringute olemasolevate andmete ja spontaansete teadete andmete analüüs viitab sellele, et võõrutusreaktsioonide risk sõltub mitmetest faktoritest, mille hulka kuuluvad ravi kestus ja annused ning annuse vähendamise kiirus.
No studies are available in children and adolescents in the other currently approved indications for adults. 
Puuduvad laste ja noorukite uuringud teiste käesoleval ajal täiskasvanute jaoks heakskiidetud näidustuste puhul.
Therefore, although data from the GPRD studies apparently do not confirm the findings from clinical trials with respect to increased risk in patients with anxiety disorders or in young adults, the fact that these risks were found in clinical trials justifies a warning in the SPC in relation to the risk of suicide/suicidal ideation in children and adolescents irrespective of the indication and a warning for young adults. 
Seega, kuigi GPRD uuringutest saadud andmed ei näi kinnitavat kliiniliste uuringute tulemusi ärevushäiretega või noortest täiskasvanutest patsientide suurema riski kohta, on nende riskide leidmise tõttu kliinilistes uuringutes põhjendatud hoiatuse lisamine ravimi omaduste kokkuvõttesse enesetapu või enesetapumõtete riski kohta lastel ja noorukitel olenemata näidustusest ja hoiatuse lisamine noorte täiskasvanute kohta.
GENERAL INFORMATION 
ÜLDINFORMATSIOON.
Clinical experience has shown that therapy with paroxetine is not associated with impairment of cognitive or psychomotor function. 
Kliiniline kogemus on näidanud, et paroksetiin ei vähenda kognitiivset või psühhomotoorset funktsiooni.
From the assessed data there was no indication of a signal of dependence with paroxetine. 
Hinnatud andmed ei viidanud sõltuvuse tekkimisele paroksetiiniga.
Children and Adolescents (7-17 years) 
Lapsed ja noorukid (7...17-aastased).
Therefore, patients treated with higher doses, those treated for a longer duration and patients whose treatment is abruptly stopped may be at an increased risk of withdrawal symptoms upon stopping treatment with paroxetine. 
Seetõttu võib patsientidel, keda on ravitud suuremate annustega, pikemat aega ja kelle ravi on äkki lõpetatud, esineda suurem võõrutussümptomite tekkimise risk paroksetiinravi lõpetamisel.
Luxembourg Merck s.a., 288 Brusselsesteenweg, B-3090 Overijse Belgium 
Luksemburg Merck s.a., 288 Brusselsesteenweg, B-3090 Overijse Belgium
Significant and relevant results were obtained in the short-term but not in the longterm studies and therefore the CHMP concluded that the long-term efficacy has not been sufficiently demonstrated. 
Olulised ja asjakohased tulemused saadi lühiajalistes uuringutes, kuid mitte pikaajalistes, ja seetõttu järeldas Patentravimite Komitee (CHMP), et pikaajaline efektiivsus pole piisavalt tõestatud.
Most withdrawal symptoms were mild or moderate. 
Enamik võõrutussümptomitest olid kerged kuni mõõdukad.
It is general clinical experience with all antidepressant therapies that the risk of suicide may increase in the early stages of recovery. 
Nagu näitab kliiniline kogemus kõigi antidepressantide kasutamisel, võib paranemise algstaadiumides suitsiidioht suureneda.
No signs of drug effects were observed in these infants. 
Neil lastel ei täheldatud ravimi toime ilminguid.
Immune system disorders Very rare: allergic reactions (including urticaria and angioedema). 
Väga harv: allergilised reaktsioonid (sh urtikaaria ja angioödeem).
There is also some evidence that paroxetine may be of therapeutic value in patients who have failed to respond to standard therapy. 
Samuti on tõendeid selle kohta, et paroksetiin võib olla toimiv patsientidel, kellel standardravi on osutunud ebaefektiivseks.
Patients with a history of suicidal behaviour or thoughts, or those exhibiting a significant degree of suicidal ideation prior to commencement of treatment, are at a greater risk of suicidal thoughts or suicide attempts, and should receive careful monitoring during treatment. 
Patsientidel, kellel on esinenud suitsidaalset käitumist või suitsiidimõtteid või kellel esinevad suitsiidimõtted enne ravi alustamist, on suurem risk suitsiidimõteteks või -katseks ning neid tuleb ravi ajal hoolikalt jälgida.
Treatment with paroxetine should be initiated cautiously two weeks after terminating treatment with an irreversible MAOI or 24 hours after terminating treatment with a reversible MAO inhibitor. 
Paroksetiinravi tuleb alustada ettevaatlikult kaks nädalat pärast pöördumatu toimega või 24 tundi pärast pöörduva toimega MAO inhibiitori kasutamise lõpetamist.
The CHMP reviewed available data from published literature and spontaneous reports in relation to withdrawal reactions in neonates whose mothers used paroxetine during pregnancy. 
Patentravimite Komitee (CHMP) vaatas üle avaldatud kirjanduse ja spontaansed teated seoses võõrutusnähtudega vastsündinutel, kelle emad kasutasid raseduse ajal paroksetiini.
Significant and relevant results were obtained in the short-term studies but not in the long-term studies and therefore the CHMP concluded that the long-term efficacy has not been sufficiently demonstrated. 
Olulised ja asjakohased tulemused saadi lühiajalistes uuringutes, kuid mitte pikaajalistes ja seetõttu järeldas Patentravimite Komitee (CHMP), et pikaajaline efektiivsus pole piisavalt tõestatud.
Results from observational studies indicate no increased risk of suicidality in patients who were prescribed paroxetine and likewise, post marketing reports indicate low rates of suicidal related behaviours. 
Jälgimisuuringute tulemused ei viita suurenenud suitsidaalsuse riskile patsientidel, kellele määrati paroksetiini ja samuti ka turule toomise järgsed ettekanded näitavad madalat suitsidaalse käitumise taset.
Belgium Merck n.v./s.a. 
Merck n.v./s.a.
Very rare: acute glaucoma. 
Väga harv: äge glaukoom.
Suicidal related behaviours associated with paroxetine in the clinical trials were more clearly seen in the depression studies than in studies of OCD or SAD. 
Suitsiidiga seotud käitumised, mida seostati paroksetiiniga, esinesid kliinilistes uuringutes selgemalt depressiooniuuringutes kui OCD või SAD uuringutes.
Paroxetine is chemically unrelated to the tricyclic, tetracyclic and other available antidepressants. 
Paroksetiin ei sarnane keemiliselt tritsüklilistele, tetratsüklilistele ja teistele antidepressantidele.
Therefore the CHMP considered that the benefit/risk balance of paroxetine containing medicinal products in the agreed indications is favourable and the Marketing Authorisations should be maintained in accordance with the: 
Seetõttu otsustas Patentravimite Komitee (CHMP), et paroksetiini sisaldavate ravimite kasu/ohutuse suhe kokkulepitud näidustuste puhul on soodne ja müügiload tuleb säilitada vastavalt järgnevale:
These studies investigated the risk of suicidal behaviours (including completed suicides, suicide attempts and suicidal ideation) associated with the use of various antidepressants. 
Nendes uuringutes uuriti mitmesuguste antidepressantide kasutamisega seotud enesetapjaliku käitumise (sh lõpuleviidud enesetappude, enesetapukatsete ja enesetapumõtete) riski.
As with other psychotropic drugs patients should be advised to avoid alcohol use while taking paroxetine. 
Sarnaselt teiste psühhotroopsete ravimitega on soovitatav paroksetiinravi ajal hoiduda alkoholi tarvitamisest.
4.4 Special Warnings and Special Precautions for use 
4.4 Hoiatused ja ettevaatusabinõud kasutamisel
Paroxetine is associated with an increased risk of suicidal and hostility related behaviours in the paediatric population (7-17 years old), a possibility of an increased risk of suicidal related behaviours in young adults (18-29 years), is also associated with withdrawal reactions which can be severe in intensity and prolonged in duration and with the development of akathisia. 
Paroksetiin on seotud suurenenud suitsidaalse ja vaenuliku käitumisega pediaatrilises populatsioonis (7-17 aastased), võimaliku suurenenud suitsidaalse käitumise riskiga noortel täiskasvanutel (18-29 aastased), ta on samuti seotud võõrutusreaktsioonidega, mis võivad olla suure intensiivsusega ja prolongeeritud kestusega, ning akatiisia tekkimisega,
Summary of Product Characteristics set out in Annex III of the CHMP Opinion with emphasis to the following: 
Patentravimite Komitee (CHMP) arvamuse lisas III toodud ravimi omaduste kokkuvõte, rõhutades järgnevat:
Inhibition of CYP2D6 may lead to increased plasma concentrations of coadministered drugs metabolised by this enzyme. 
CYP2D6 pärssimine võib põhjustada antud ensüümi poolt metaboliseeritavate samaaegselt manustatavate ravimite kontsentratsiooni suurenemist.
Caution should also be exercised in those patients at risk of hyponatraemia e.g. from concomitant medications and cirrhosis. 
Ettevaatusega tuleb ravida ka neid patsiente, kellel on oht hüponatreemia tekkeks, näiteks samaaegselt kasutatavate ravimite või tsirroosi tõttu.
However, there is some clinical data suggesting that up-titrating the dose might be beneficial for some patients. 
Siiski on olemas teatud kliinilised andmed, mis viitavad, et annuse suurendamine võib olla mõnede patsientide jaoks kasulik.
Reproduction toxicity studies in rats have shown that paroxetine affects male and female fertility. 
Reproduktsioonitoksilisuse uuringutest rottidega on ilmnenud paroksetiini mõju isas- ja emasloomade viljakusele.
Suicidal thoughts and suicide attempts were mainly observed in clinical trials of adolescents with Major Depressive Disorder. 
Suitsiidimõtteid ja -katseid täheldati peamiselt depressiooniga noorukite kliinilistes uuringutes.
This results in disproportionate increases in plasma concentrations of paroxetine and hence pharmacokinetic parameters are not constant, resulting in non-linear kinetics. 
Sellest tulenevalt esineb plasmas paroksetiini kontsentratsiooni mitteproportsionaalne suurenemine ja mittelineaarsest kineetikast tulenevalt ei ole farmakokineetilised parameetrid konstantsed.
These symptoms could be due to either serotonergic effects or withdrawal symptoms. 
Nende sümptomite näol võib tegemist olla nii serotoniinergiliste toimete kui võõrutusnähtudega.
Available data from clinical trials, spontaneous reports and published literature show that withdrawal reactions in association with paroxetine are common when treatment is discontinued. 
Kliiniliste uuringute, spontaansete teadete ja avaldatud kirjanduse andmed näitavad, et paroksetiiniga seotud võõrutusreaktsioonid on ravi katkestamisel tavalised.
Rare: manic reactions, agitation, anxiety, depersonalisation, panic attacks, akathisia (see section 4.4 Special Warnings and Special Precautions for use). 
Harv: maniakaalsed reaktsioonid, agitatsioon, ärevus, depersonalisatsioon, paanikahood, akatiisia (vt lõik 4.4 Hoiatused ja ettevaatusabinõud kasutamisel).
Adverse drug reactions are listed below by system organ class and frequency. 
Kõrvaltoimed on toodud organsüsteemide ja esinemissageduse järgi.
As a consequence, the CHMP has recommended the maintenance of the Marketing Authorisations for paroxetine containing medicinal products referred in Annex I as amended in accordance with the SPC set out in Annex III and under the conditions set out in Annex IV. 
soovitab Patentravimite Komitee (CHMP) alles jätta lisas I toodud paroksetiini sisaldavate ravimtoodete müügiload vastavalt lisas III toodud ravimi omaduste kokkuvõtte muudatustele ja lisas IV toodud tingimustel.
Patients with depression should be treated for a sufficient period of at least 6 months to ensure that they are free from symptoms. 
Depressiooni ravi peab kestma piisavalt kaua (vähemalt 6 kuud), et kindlustada sümptomite kadumine.
The use of paroxetine has not been studied in children less than 7 years. 
Alla 7-aastastel lastel ei ole paroksetiini kasutamist uuritud.
The CHMP also considered the available data supporting the recommended posology for each of the above indications. 
Patentravimite Komitee (CHMP) otsustas samuti, et olemasolevad andmed toetavad iga ülaltoodud näidustuse korral soovitatud annustusjuhiseid.