natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Patiromer is excreted approximately 24 to 48 hours after intake, based on average gastrointestinal transit time. 
Patiromeer eritub ligikaudu 24 kuni 48 tundi pärast manustamist, olenevalt seedetrakti keskmisest läbimisajast.
In an open label study to assess the time to onset of action, a statistically significant reduction in serum potassium in hyperkalaemic patients was observed at 7 hours after the first dose. 
Avatud uuringus, mille eesmärk oli hinnata aega ravimi toime alguseni, täheldati märkimisväärset seerumi kaaliumisisalduse langust hüperkaleemiliste patsientide puhul 7 tundi pärast esimest annust.
The mixture should be taken within 1 hour of initial suspension. 
Segu tuleb võtta 1 tunni jooksul pärast algset suspensiooni.
• Add about 40 mL (3 tablespoons) of additional water and stir thoroughly. 
• Lisage veel umbes 40 ml (3 supilusikat) vett ja segage hoolikalt.
Pharmacotherapeutic group: Drugs for treatment of hyperkalaemia and hyperphosphataemia. 
Farmakoterapeutiline rühm: ained hüperkaleemia ja hüperfosfateemia raviks.
Other liquids should be avoided as they may contain high amounts of potassium. 
Muid vedelikke tuleb vältida, kuna need võivad sisaldada suuri kaaliumikoguseid.
Severe hyperkalaemia 
Raske hüperkaleemia
Serum potassium should be monitored when clinically indicated, including after changes are made to medicinal products that affect the serum potassium concentration (e.g. RAAS inhibitors or diuretics) and after the patiromer dose is titrated. 
Kui on kliiniliselt näidustatud, tuleb kasutamisel jälgida kaaliumisisaldust, sh pärast seerumi kaaliumisisaldust mõjutavate ravimite (näiteks RAAS-inhibiitorid või diureetikumid) muutmist ning patiromeeri annuse tiitrimist.
Other liquids cannot be used as they may contain high amounts of potassium. 
Muid vedelikke ei tohi kasutada, kuna need võivad sisaldada suuri kaaliumikoguseid.
Another approximately 40 mL of water should be added, and the suspension stirred again thoroughly. 
Seejärel tuleb lisada veel umbes 40 ml vett ja suspensiooni uuesti segada.
The sorbitol content is approximately 4 g (10.4 kcal) per 8.4 g of patiromer. 
Sorbitoolisisaldus on ligikaudu 4 g (10,4 kcal) 8,4 g patiromeeri kohta.
In Part B, serum potassium in patients on placebo increased significantly relative to patients who remained on patiromer (p<0.001). 
Osas B tõusis platseebot saavate patsientide seerumi kaaliumisisaldus märgatavalt võrreldes patsientidega, kes said ka edaspidi patiromeeri (p < 0,001).
If you have been told by your doctor that you have an intolerance to some sugars, contact your doctor before taking this medicinal product. 
Kui teile on öeldud, et te ei talu teatud suhkruid, rääkige enne selle ravimi võtmist oma arstiga.
No special dose and administration guidelines were applied to these patients in clinical studies. 
Kliinilistes uuringutes ei rakendatud nende patsientide puhul erilisi annustamis- ja manustamisjuhiseid.
Patients on dialysis 
Dialüüsravi saavad patsiendid
If powder remains in the glass after drinking, more water should be added and the suspension stirred and taken immediately. 
Kui pärast joomist jääb klaasi pulbrit, tuleb sellele vett lisada, suspensiooni segada ja segu ära juua.
Table 1: Patiromer treatment phase (Part A): Primary endpoint Baseline Potassium 
Patiromeeri ravi faas (osa A): Esmane tulemusnäitaja Kaaliumi algtase
Take all medicines taken by mouth at least 3 hours before or after you take Veltassa, unless your doctor or pharmacist gives you different advice. 
Võtke kõiki suukaudseid ravimeid vähemalt 3 tundi enne või pärast Veltassa võtmist, kui teie arst või apteeker pole andnud muud nõu.
8.4 g, 16.8 g or 25.2 g of patiromer, as powder in sachets made of five layers: polyethylene, aluminium, polyethylene, polyester and paper. 
8,4 g, 16,8 g või 25,2 g patiromeeri pulbrit viiekihilises kotikeses: polüetüleen, alumiinium, polüetüleen, polüester ja paber.
In vitro studies have shown no potential interaction of patiromer with the following active substances: allopurinol, amoxicillin, apixaban, acetylsalicylic acid, atorvastatin, cephalexin, digoxin, glipizide, lisinopril, phenytoin, riboflavin, rivaroxaban, spironolactone and valsartan. 
In vitro uuringud ei ole näidanud patiromeeri võimalikke koostoimeid järgmiste toimeainetega: allopurinool, amoksitsilliin, apiksabaan, atsetüülsalitsüülhape, atorvastatiin, tsefaleksiin, digoksiin, glipisiid, lisinopriil, fenütoiin, riboflaviin, rivaroksabaan, spironolaktoon ja valsartaan.
Since excessive doses of Veltassa may result in hypokalaemia, serum potassium levels should be monitored. 
Kuna Veltassa ülemäärased annused võivad põhjustada hüpokaleemiat, tuleb jälgida seerumi kaaliumitaset.
The complete dose should be poured into a glass containing approximately 40 mL of water, then stirred. 
Annus tuleb valada klaasi, milles on umbes 40 ml vett, ning segada.
Quantitative whole-body autoradiography analysis in rats demonstrated that radioactivity was limited to the gastrointestinal tract, with no detectable level of radioactivity in any other tissues or organs. 
Roti keha terviklik kvantitatiivne autoradiograafiline analüüs näitas, et radioaktiivsus piirdus seedetraktiga, muudes kudedes või organites oli radioaktiivsuse tase alla avastuspiiri.
Patiromer is a non-absorbed, cation exchange polymer that contains a calcium-sorbitol complex as a counterion. 
Patiromeer on mitteimenduv katioonivahetuspolümeer, mis sisaldab kaltsiumi-sorbitooli kompleksi vahetusioonina.
If a dose is missed, the missed dose should be taken as soon as possible on the same day. 
Kui annus jääb manustamata, tuleb vahelejäänud annus manustada niipea kui võimalik samal päeval.
The daily dose may be increased or decreased by 8.4 g as necessary to reach the desired target range, up to a maximum dose of 25.2 g daily. 
Soovitava sihtväärtuse vahemikuni jõudmiseks võib ööpäevast annust suurendada või vähendada vastavalt vajadusele 8,4 g kaupa kuni maksimaalse annuseni 25,2 g ööpäevas.
In radiolabeled studies in rats and dogs, patiromer was not systemically absorbed and was excreted in the faeces. 
Rottide ja koertega läbi viidud radioaktiivselt märgistatud uuringutes ilmnes, et, patiromeer ei resorbeerunud süsteemselt ning eritus väljaheitega.
The majority of the adverse reactions (ARs) reported from trials were gastrointestinal disorders, with the most frequently reported ARs being constipation (6.2%), diarrhoea (3%), abdominal pain (2.9%), flatulence (1.8%) and hypomagnesaemia (5.3%). 
Enamik uuringutes täheldatud kõrvaltoimetest olid seedetrakti häired, kõige sagedasemad neist kõhukinnisus (6,2%), kõhulahtisus (3%), kõhuvalu (2,9%), kõhupuhitus (1,8%) ja hüpomagneseemia (5,3%).
• ciprofloxacin: a medicine to treat bacterial infections 
• tsiprofloksatsiin: ravim bakteriaalsete infektsioonide raviks
Mean baseline serum potassium values were 4.71 mEq/L for patiromer and 4.68 mEq/L for placebo. 
Seerumi kaaliumi keskmised algväärtused olid: 4,71 mEq/l patiromeer ja 4,68 mEq/l platseebo.
There were also fewer patients in the patiromer group with serum potassium values >5.5 mEq/L (7.3% vs. 24.5%; p=0.027) and more patients on spironolactone 50 mg/day (90.9% versus 73.5%, p=0.022). 
Samuti oli patiromeeri-rühmas vähem patsiente, kelle seerumi kaaliumi väärtused oli > 5,5 mEq/l (7,3% vs 24,5%; p = 0,027) ja rohkem 50 mg ööpäevas spironolaktooni saavaid patsiente (90,9% vs 73,5%, p = 0,022).
Veltassa is used to treat adults with high levels of potassium in their blood. 
Veltassa't kasutatakse nende täiskasvanud patsientide raviks, kellel on veres kõrge kaaliumisisaldus.
Decreases in serum potassium with patiromer treatment were maintained over 1 year of chronic treatment as shown in Figure 1, with a low incidence of hypokalaemia (2.3%) and the majority of subjects reaching (97.7%) and maintaining target serum potassium levels (overall during maintenance period, serum potassium was within the target range for approximately 80% of the time). 
Patiromeeri raviga saavutatud seerumi kaaliumisisalduse langusi säilitati järjepideva raviga aasta jooksul, nagu on näidatud joonisel 1, harva esines hüpokaleemiat (2,3%) ja suurem osa patsientidest (97,7%) saavutasid seerumi kaaliumisisalduse sihtvahemiku ning säilitasid selle (seerumi kaaliumitase oli sihtvahemikus ligi 80% kogu ravi ajast).
Patiromer has been studied only in a limited number of patients with estimated glomerular filtration rate (eGFR) <15 mL/min/1.73 m² and patients receiving dialysis treatment. 
Lõppstaadiumis neeruhaigusega patsiendid (ESRD) Patiromeeri toimet on uuritud ainult vähesel hulgal patsientidel, kelle hinnanguline glomerulaarfiltratsiooni kiirus (eGFR) on < 15 ml/min/1,73 m² ja patsientidel, kes saavad dialüüsiravi.
Overall, in the phase 2 and 3 clinical studies, 99.4% of patients were receiving RAAS inhibitor therapy at baseline, 81.2% had CKD with eGFR <60 mL/min/1.73 m2, 72.8% had diabetes mellitus and 48.7% had heart failure. 
Üldkokkuvõttes olid 99,4% kliinilise uuringu 2. ja 3. etapi patsientidest RAAS- inhibiitorravi patsiendid, 81,2%-l oli KNH eGFR-iga < 60 ml/min/1,73 m², 72,8%-l oli diabeet ja 48,7%-l südamepuudulikkus.
The benefits and risks of administering patiromer should be carefully evaluated in patients with current or history of severe gastrointestinal disorders, before and during treatment. 
Praeguste või varasemate raskete seedetrakti häiretega patsientide puhul tuleb enne ravi ja ravi ajal hoolikalt hinnata patiromeeri manustamise kasu ja riske.
High potassium levels can also result in an abnormal heartbeat, which can cause serious effects on your heart rhythm. 
Kõrge kaaliumisisaldus veres võib põhjustada südamerütmi ebakorrapärasusi, mis võib tõsiselt mõjutada südamerütmi.
The potential of patiromer to enable concomitant RAAS inhibitor treatment was also assessed in part B. Fifty two percent (52%) of subjects receiving placebo discontinued RAAS inhibitor treatment because of recurrent hyperkalaemia compared with 5% of subjects treated with patiromer. 
Osas B hinnati ka samaaegse patiromeeri ja RAAS-inhibiitorravi võimalikkust: viiskümmend kaks protsenti (52%) patsientidest, kes said platseebot, lõpetasid RAAS-inhibiitorravi korduva hüperkaleemia tõttu, võrreldes 5%-ga nende patsientide puhul, keda raviti patiromeeriga.
Administration of Veltassa should be separated by 3 hours from other oral medicinal products (see section 4.5). 
Veltassa ja teiste suukaudsete ravimite manustamise vahele peab jääma vähemalt 3 tundi (vt lõik 4.5).
Veltassa has no or negligible influence on your ability to drive and use machines. 
Patiromeer ei mõjuta või mõjutab ebaoluliselt autojuhtimise ja masinate käsitsemise võimet.
Patiromer was not genotoxic in the reverse mutation test (Ames assay), chromosome aberration or rat micronucleus assays. 
Patiromeer ei olnud genotoksiline pöördmutatsiooni testis (Amesi test), kromosoomide aberratsiooni ega roti mikrotuuma testides.
Your doctor may adjust the dose depending on the potassium level in your blood. 
Arst võib annust kohandada, olenevalt vere kaaliumisisaldusest.
Off white to light brown powder, with occasional white particles. 
Valkjas kuni helepruun, üksikute valgete osakestega pulber.
Concomitant administration of patiromer showed reduced bioavailability of ciprofloxacin, levothyroxine and metformin. 
Patiromeeri samaaegsel manustamisel on täheldatud tsiprofloksatsiini, levotüroksiini ja metformiini vähenenud biosaadavust.
Higher K+ Stratum: 
tasemega grupp: Kõrgema K+
Number of Subjects: Lower K+ Stratum: 
Osalejate arv: Madalama K+
In patients randomised to patiromer, the mean daily dose was 21 g at the start of Part B and during Part B. 
Nendele patsientidele, kes randomiseeriti saama patiromeeri, manustati osa B alguses ja selle ajal keskmine ööpäevane annus 21 g.
Daily urinary calcium excretion increased from baseline by 53 mg/day. 
Ööpäevane kaltsiumi eritamine uriiniga langes algtasemest 53 mg-ni ööpäevas.
The missed dose should not be taken with the next dose. 
Vahelejäänud annust ei tohi võtta koos järgmise annusega.
5.5 to <6.5 mEq/L (n=147) Serum Potassium (mEq/L) 
5,5 kuni < 6,5 mEq/l (n = 147) Seerumi kaaliumisisaldus (mEq/l)
As precautionary measure, and based on the data summarised below, administration of patiromer should therefore be separated by at least 3 hours from other oral medicinal products. 
Allpool kokku võetud andmete põhjal peaks ennetava meetodina patiromeeri ja teiste suukaudsete ravimite manustamise vahel olema vähemalt 3 tundi.
The dose was titrated, as needed, based on the serum potassium level, assessed starting on Day 3 and then at weekly visits to the end of the 4 week treatment period, with the aim of maintaining serum potassium in the target range (3.8 mEq/L to <5.1 mEq/L). 
Annust tiitriti vajaduse korral vastavalt seerumi kaaliumisisaldusele, mida hinnati alates 3. päevast ja edaspidi iganädalastel visiitidel 4-nädalase raviperioodi jooksul, eesmärgiga hoida seerumi kaaliumisisaldus sihtvahemikus (3,8 mEq/l kuni < 5,1 mEq/l).
Serum potassium at the end of treatment, the change from baseline in serum potassium, and the mean dose of patiromer were similar between groups. 
Seerumi kaaliumisisaldus ravi lõpus, seerumi kaaliumisisalduse muutus algtasemest ja keskmine patiromeeri annus olid rühmades sarnased.
In healthy adult subjects, patiromer caused a dose dependent increase in faecal potassium excretion, and a corresponding decrease in urinary potassium excretion with no change in serum potassium. 
Tervetel täiskasvanud uuringus osalejatel põhjustas patiromeer annusest sõltuva kaaliumi roojaga eritamise tõusu ning sellele vastava languse kaaliumi eritamises uriiniga ilma muutuseta seerumi kaaliumisisalduses.
Low blood magnesium can occur when taking Veltassa. 
Veltassa kasutamisel võib ilmneda madal vere magneesiumisisaldus.
METHOD AND ROUTE(S) OF ADMINISTRATION For oral use. 
MANUSTAMISVIIS JA -TEE(D) Suukaudne.
The mean age of patients was 64 years (54% aged 65 and over, 17% aged 75 and over), 58% of patients were men, and 98% were Caucasian. 
Patsientide keskmine vanus oli 64 aastat (54% 65-aastased ja vanemad, 17% 75-aastased ja vanemad), 58% patsientidest olid mehed ja 98% olid europiidsest rassist.
If you stop taking Veltassa 
Kui te lõpetate Veltassa võtmise
25.2 g of patiromer, administered once daily for 6 days, resulted in a mean increase in faecal potassium excretion of 1283 mg/day, and a mean decrease in urinary potassium excretion of 1438 mg/day. 
25,2 g patiromeeri manustatuna kord ööpäevas 6 päeva jooksul põhjustas keskmise kaaliumi roojaga eritamise tõusu 1283 mg/ööpäevas ja keskmise kaaliumi uriiniga eritamise languse 1438 mg/ööpäevas.
There is limited data on the use of Veltassa in patients on dialysis. 
Andmed Veltassa kasutamise kohta dialüüsravi saavatel patsientidel on piiratud.
Patiromer has the potential to bind some oral co administered medicinal products, which could decrease their gastrointestinal absorption. 
Patiromeer saab endaga siduda samal ajal manustatud teatud suukaudseid ravimeid, mis võib vähendada nende imendumist seedetraktist.
There are no data from the use of patiromer in pregnant women. 
Patiromeeri kasutamise kohta rasedatel andmed puuduvad.
The effect of treatment with patiromer for up to 52 weeks was evaluated in an open label study of 304 hyperkalaemic patients with CKD and type 2 diabetes mellitus on stable doses of a RAAS inhibitor. 
Avatud uuringus hinnati kuni 52 nädalat patiromeeri ravi mõju 304-l stabiilseid RAAS-inhibiitorite annuseid saaval hüperkaleemiaga patsiendil, kellel oli krooniline neeruhaigus või 2. tüübi diabeet.
Veltassa contains calcium as part of the counterion complex. 
Veltassa sisaldab kaltsiumi osana vahetusiooni kompleksist.
Veltassa is indicated for the treatment of hyperkalaemia in adults. 
Veltassa on näidustatud hüperkaleemia raviks täiskasvanutel.
Discontinuing patiromer 
Patiromeeri kasutamise lõpetamine
The mean daily doses of patiromer were 13 g and 21 g in patients with serum potassium of 5.1 to <5.5 mEq/L and 5.5 to <6.5 mEq/L, respectively. 
Keskmised ööpäevased patiromeeri annused olid 13 g ja 21 g patsientidel, kelle seerumi kaaliumisisaldus oli vastavalt 5,1 kuni < 5,5 mEq/l ja 5,5 kuni < 6,5 mEq/l.
INFORMATION IN BRAILLE VELTASSA 25.2 G 
TEAVE BRAILLE' KIRJAS (PUNKTKIRJAS) Veltassa 25,2 g
There is limited experience in patients with serum potassium concentrations greater than 6.5 mmol/L. 
Kogemused patsientidega, kelle kaaliumi kontsentratsioon seerumis on üle 6,5 mmol/l, on vähene.
What is in this leaflet 
Mida Veltassa sisaldab
More placebo patients (91% [95% CI: 83%, 99%]) developed a serum potassium ≥5.1 mEq/L at any time during Part B than patiromer patients (43% [95% CI: 30%, 56%]), p<0.001. 
Platseebot saavatel patsientidel (91% [95% usaldusvahemik: 83%, 99%]) esines seerumi kaaliumitaset ≥ 5,1 mEq/l mis tahes osa B ajal sagedamini kui patiromeeri saavatel patsientidel (43% [95% usaldusvahemik: 30%, 56%]), p < 0,001.
Pack sizes: boxes of 30, 60 or 90 sachets. 
Pakendi suurus: karbid 30, 60 või 90 kotikesega Kõik pakendi suurused ei pruugi olla müügil.
add more water, stir and drink immediately. 
Kui pärast joomist jääb klaasi pulbrit, lisage veel vett, segage ja jooge kohe.
Patiromer works by binding potassium in the gastrointestinal tract and thus the serum concentration is not relevant for its efficacy. 
Patiromeer seob seedetraktis kaaliumi ja seega ei ole seerumi kaaliumikontsentratsioon ravimi tõhususe suhtes oluline.
The Part B primary endpoint was the change in serum potassium from Part B baseline to the earliest visit at which the patient's serum potassium was first outside of the range of 3.8 to <5.5 mEq/L or to Part B Week 4 if the patient's serum potassium remained in the range. 
Osa B esmane tulemusnäitaja oli muutus seerumi kaaliumisisalduse osa B algtasemest mis tahes esimese visiidini, kus patsiendi seerumi kaaliumisisaldus oli väljaspool vahemikku 3,8 kuni < 5,5 mEq/l, või kuni osa B 4. nädalani juhul, kui patsiendi seerumi kaaliumisisaldus oli jäänud sellesse vahemikku.
Baseline Serum K+ > 5.5 to < 6.0 mEq/L 
Seerumi K+ algtase > 5,5 kuni < 6,0 mEq/l
The recommended starting dose is 8.4 g patiromer once daily. 
Soovitatav algannus on 8,4 g patiromeeri üks kord ööpäevas.
Hypomagnesaemia was mild to moderate, with no patient developing a serum magnesium level <1 mg/dL (0.4 mmol/L). 
Hüpomagneseemia oli kerge või keskmise raskusega, kusjuures ühegi patsiendi seerumi magneesiumisisaldus ei langenud < 1 mg/dl (0,4 mmol/l).
Binding of potassium reduces the concentration of free potassium in the gastrointestinal lumen, resulting in a reduction of serum potassium levels. 
Kaaliumi sidumine vähendab vaba kaaliumi sisaldust seedetrakti valendikus, mille tulemusena väheneb seerumi kaaliumisisaldus.
Of the 105 patients who were randomised and received study treatment (patiromer 56; placebo 49), mean age was 68.3 years, 60.6% were men, 97.1% were Caucasian, and mean eGFR was 81.3 mL/min. 
105 randomiseeritud ja uuringuravimit saavate patsientide (patiromeer 56; platseebo 49) keskmine vanus oli 68.3 aastat, neist 60,6% oli mehi, 97,1% olid europiidsed ja keskmine eGFR oli 81.3 ml/min.
• Prepare about 40 mL (3 tablespoons) of water in a glass. 
Pange klaasi umbes 40 ml (3 supilusikat) vett.
The mean age of patients was 66 years (59.9% aged 65 and over, 19.7% aged 75 and over), 63% of patients were men, and all were Caucasian. 
Patsientide keskmine vanus oli 66 eluaastat (59,9% 65-aastased ja vanemad, 19,7% 75-aastased ja vanemad), 63% olid mehed ja kõik olid europiidsest rassist.
The powder for oral suspension is off white to light brown, with occasional white particles. 
Suukaudse suspensiooni pulber on valkjas kuni helepruun üksikute valgete osakestega.
The onset of action of Veltassa occurs 4 - 7 hours after administration. 
Veltassa toime algus ilmneb 4...7 tundi pärast manustamist.
For the Part A secondary outcome, 76% (95% CI: 70%, 81%) of patients had a serum potassium in the target range of 3.8 mEq/L to <5.1 mEq/L at Part A Week 4. 
Osas A oli teisese tulemusnäitajana 76%-l (95% usaldusvahemik: 70% 81%) patsientidest osa A 4. nädalal seerumi kaaliumisisaldus vahemikus 3,8 mEq/l kuni < 5,1 mEq/l.
Concomitant administration of patiromer did however not affect the bioavailability as measured by the area under the curve (AUC) of amlodipine, cinacalcet, clopidogrel, furosemide, lithium, metoprolol, trimethoprim, verapamil and warfarin. 
Patiromeeri samaaegne manustamine ei mõjutanud aga amlopidiini, tsinakaltseedi, klopidogreeli, furosemiidi, liitiumi, metoprolooli, trimetoprimi, verpamiliili ja varfariini biosaadavust mõõdetuna kontsentratsioonikõvera aluse piirkonna (AUC) järgi.
Information about sorbitol 
Teave sorbitooli kohta
powder for oral suspension 30 sachets 
Suukaudse suspensiooni pulber 30 kotikest
INFORMATION IN BRAILLE VELTASSA 8.4 G 
TEAVE BRAILLE' KIRJAS (PUNKTKIRJAS) Veltassa 8,4 g
INFORMATION IN BRAILLE VELTASSA 16.8 G 
TEAVE BRAILLE' KIRJAS (PUNKTKIRJAS) Veltassa 16,8 g
Apple juice or cranberry juice can be used instead of water to prepare the mixture. 
Segu valmistamiseks võib vee asemel kasutada õuna- või jõhvikamahla.
In Part B, 107 patients with a Part A baseline serum potassium of 5.5 mEq/L to <6.5 mEq/L and whose serum potassium was in the target range (3.8 mEq/L to <5.1 mEq/L) at Part A Week 4 and still receiving RAAS inhibitor treatment were randomised to continue patiromer or to receive placebo for 8 weeks to evaluate the effect of withdrawing patiromer on serum potassium. 
107 patsienti, kelle osa A seerumi kaaliumisisalduse algtase oli 5,5 mEq/l kuni < 6,5 mEq/l ja kelle seerumi kaaliumisisaldus oli osa A 4. nädalal sihtvahemikus (3,8 mEq/l kuni < 5,1 mEq/l) ning kes said endiselt RAAS-inhibiitorravi, randomiseeriti kas jätkama patiromeeri ravi või saama platseebot 8 nädala jooksul, et hinnata patiromeeri ravi lõpetamise mõju seerumi kaaliumisisaldusele.
No effects on the breast fed newborn/infant are anticipated since the systemic exposure of the breastfeeding woman to patiromer is negligible. 
Kuna patiromeeri süsteemne toime imetaval naisel on ebaoluline, siis toimet rinnaga toidetavale vastsündinule/imikule ei ole oodata.
• levothyroxine: a medicine to treat thyroid hormone deficiency 
• levotüroksiin: ravim kilpnäärme hormooni puudulikkuse raviks
The ability of patiromer to enable concomitant spironolactone treatment was investigated in a randomised, double-blind, placebo-controlled study in heart failure patients who were clinically indicated to receive AA. 
Patiromeeri omadust toetada samaaegset spironolaktoonravi uuriti kliinilisel näidustusel AAd saavate südamepuudulikkusega patsientidega läbi viidud randomiseeritud, topeltpimedas, platseebo kontrolliga uuringus.
PHARMACEUTICAL FORM AND CONTENTS powder for oral suspension 
RAVIMVORM JA PAKENDI SUURUS Suukaudse suspensiooni pulber
Once you have received Veltassa, it can be stored below 25°C for up to 6 months. 
Kui olete Veltassa kätte saanud, võib seda säilitada temperatuuril kuni 25 °C 6 kuu jooksul.
(CKD) on stable doses of at least one RAAS inhibitor (i.e. angiotensin converting enzyme inhibitor [ACEI], angiotensin II receptor blocker [ARB] or aldosterone antagonist [AA]). 
Veltassa ohutust ja efektiivsust näidati kaheosalises randomiseeritud pimedas ärajätu-uuringus, mis hindas selle ravi mõju hüperkaleemilistele kroonilise neerupuudulikkusega patsientidele, kellele manustati stabiilselt vähemalt ühte RAAS-inhibiitorit (nt angiotensiini konverteerivat ensüümi (ACEI), angiotensiin II retseptori blokaatorit (ARB) või aldosterooni antagonisti (AA)).
• Veltassa 25.2 g powder for oral suspension: each sachet contains 25.2 g of patiromer. 
• Veltassa 25,2 g suukaudse suspensiooni pulber : üks kotike sisaldab 25,2 g patiromeeri.
Talk to your doctor or pharmacist before taking Veltassa if you have: 
Enne Veltassa võtmist pidage nõu oma arsti või apteekriga, kui teil esineb:
Can be stored below 25°C for up to 6 months. 
Võib hoida temperatuuril alla 25 °C kuni 6 kuud.
Patiromer increases faecal potassium excretion through binding of potassium in the lumen of the gastrointestinal tract. 
Patiromeer suurendab kaaliumi eritamist rooja kaudu, sidudes kaaliumit seedetrakti valendikus.
The following side effects have been reported: Common, may affect up to 1 in 10 people: 
Sage (võib esineda kuni 1 inimesel 10-st):