natgillin/translations-raw huggingface dataset:
• The available information on vancomycin has been reviewed and recommendations have been made on its safe use and appropriate dosage. 
• Vankomütsiini kohta olemasolev teave on läbi vaadatud ning esitatud on selle ohutu kasutamise ja sobiva annustamise soovitused.
Vancomycin-containing medicines have been authorised nationally in the EU for many years, as Vancocin and a variety of other names. 
Vankomütsiini sisaldavad ravimid on olnud Euroopa Liidus riiklike menetluste kaudu heaks kiidetud (nimetuse Vancocin ja teiste nimetuste all) juba kaua aega.
30 Churchill Place ● Canary Wharf ● London E14 5EU ● United Kingdom21 September 2017 EMA/645879/2017 
30 Churchill Place ● Canary Wharf ● London E14 5EU ● United Kingdom21.
In addition, the Committee reviewed the recommended dosage for vancomycin for the various indications and patient groups, and concluded that the starting dose of vancomycin by infusion should be calculated according to the age and weight of the patient. 
Peale selle vaatas komitee läbi vankomütsiini annustamissoovitused eri näidustuste ja patsiendirühmade korral ning oli arvamusel, et infusioonina manustatava vankomütsiini algannus tuleb arvutada patsiendi vanuse ja kehakaalu alusel.
Information for healthcare professionals The Agency's recommendations are based on a review of the available pharmacological and clinical data for vancomycin. 
Ameti soovitused põhinevad vankomütsiini kohta kättesaadavate farmakoloogiliste ja kliiniliste andmete läbivaatamisel.
• Any subsequent dose adjustments should be based on serum concentrations to achieve the target therapeutic concentrations. 
• Mis tahes hilisemal annuse muutmisel tuleb lähtuda seerumikontsentratsioonist, et saavutada terapeutilise kontsentratsiooni sihtväärtus.
The updated recommendations are based on data which showed that the previously recommended dose often resulted in less than optimal levels of vancomycin in the blood, reducing the effectiveness of the antibiotic. 
Ajakohastatud soovitused põhinevad andmetel, mille kohaselt jäi vankomütsiini sisaldus veres eelnevalt soovitatud annusega sageli alla optimaalse taseme, vähendades antibiootikumi efektiivsust.
EMA recommends changes to prescribing information for vancomycin antibiotics 
EMA soovitab muuta vankomütsiini sisaldavate antibiootikumide määramisteavet
Vancomycin capsules 
Vankomütsiini infusioonilahus
• Vancomycin solution for infusion can be used in patients of all ages for the treatment of complicated soft-tissue infections, bone and joint infections, community- and hospital-acquired pneumonia (including ventilator-associated pneumonia), infective endocarditis, acute bacterial meningitis, and bacteraemia associated with the above infections. 
• Vankomütsiini infusioonilahust tohib kasutada igas vanuses patsientidel tüsistunud pehmekoeinfektsioonide, luu- ja liigeseinfektsioonide, keskkonnatekkese ja haiglapneumoonia (sh ventilaatorpneumoonia), infektsioosse endokardiidi, ägeda bakteriaalse meningiidi ja eespool nimetatud infektsioonidega kaasuva bakterieemia raviks.
• In patients with inflammatory intestinal disorders, the serum concentration of vancomycin after oral administration should be closely monitored. 
• Põletikuliste seedetrakti haigustega patsientidel tuleb pärast suukaudset manustamist hoolikalt jälgida vankomütsiini seerumikontsentratsiooni.
Because the available data do not adequately support the use of vancomycin in the treatment of staphylococcal enterocolitis (inflammation of the gut caused by S. aureus) and its use to clear the gut of bacteria in patients with a weakened immune (defence) system, the CHMP concluded that vancomycin should no longer be used for these indications. 
Kuna kättesaadavad andmed ei tõenda piisavalt vankomütsiini kasutamist stafülokokilise enterokoliidi (S. aureus'e põhjustatud soolepõletik) raviks ja bakterite hävitamiseks nõrgenenud immuunsüsteemiga (organismi loomulik kaitsesüsteem) patsientide sooles, järeldas inimravimite komitee, et nendel näidustustel ei tohi vankomütsiini enam kasutada.
For younger children, the use of age-appropriate formulations is recommended. 
Noorematel lastel on soovitatav kasutada eale vastavat ravimikoostist.
The review was carried out by the Committee for Medicinal Products for Human Use (CHMP), responsible for questions concerning medicines for human use, which adopted the Agency's opinion. 
Ravimiteabe vaatas läbi inimravimite komitee, kes vastutab inimravimitega seotud küsimuste eest.
When taken by mouth, use should be limited to the treatment of Clostridium difficile infections (CDI). 
Suukaudse ravimvormi korral tuleb kasutamist piirata Clostridium difficile infektsiooni raviga.
Vancomycin is one of a group of antibiotics known as glycopeptides. 
Vankomütsiin on glükopeptiidide rühma kuuluv antibiootikum.
The CHMP concluded that infusion of vancomycin can continue to be used for the treatment of serious infections caused by certain bacteria including MRSA (meticillin-resistant Staphylococcus aureus) in patients of all ages. 
Inimravimite komitee järeldas, et infusioonina manustatavat vankomütsiini tohib ka edaspidi kasutada teatavate bakterite, sh MRSA (metitsilliiniresistentne Staphylococcus aureus) põhjustatud raskete infektsioonide raviks igas vanuses patsientidel.
• The available data do not adequately support the use of oral vancomycin in the treatment of staphylococcal enterocolitis and for the decontamination of the GI tract in immunocompromised patients. 
• Kättesaadavad andmed ei toeta piisavalt suukaudse vankomütsiini kasutamist stafülokokilise enterokoliidi raviks ega immuunpuudulikkusega patsientide seedetrakti dekontamineerimiseks.
Available data showed that the previously recommended daily dose often resulted in suboptimal vancomycin serum concentrations. 
Kättesaadavate andmete kohaselt ei olnud eelnevalt soovitatud ööpäevane annus sageli piisav vankomütsiini optimaalse seerumikontsentratsiooni saavutamiseks.
Vancomycin is also given by mouth to treat infections caused by Clostridium difficile, which mostly develop in hospital patients treated with other antibiotics. 
Vankomütsiini suukaudse ravimivormiga ravitakse Clostridium difficile infektsiooni, mis enamasti tekib teiste antibiootikumidega ravitud haiglapatsientidel.
It can also be used for perioperative prophylaxis in patients at risk of developing bacterial endocarditis and for the treatment of peritoneal dialysis-associated peritonitis. 
Samuti tohib seda kasutada operatsioonieelseks profülaktikaks patsientidel, kellel on oht bakteriaalse endokardiidi tekkeks, ja peritoneaaldialüüsiga seotud kõhukelmepõletiku raviks.
• The recommended starting dose of vancomycin solution for infusion should be based on the age and weight of the patient. 
• Vankomütsiini infusioonilahuse soovitatav algannus tuleb määrata patsiendi vanuse ja kehakaalu alusel.
It is given by infusion (drip) into a vein to treat serious infections due to Gram-positive bacteria such as meticillin-resistant Staphylococcus aureus (MRSA) that are resistant to other antibiotics, or in patients in whom other antibiotics cannot be used. 
Seda manustatakse intravenoosse (veeni tilgutatava) infusioonina teistele antibiootikumidele resistentsete grampositiivsete bakterite, nt metitsilliiniresistentse Staphylococcus aureus'e (MRSA) põhjustatud raskete infektsioonide raviks või patsientidel, kes ei saa kasutada teisi antibiootikume.
It is given as an infusion (drip) into a vein or by injection in the abdomen (belly). 
Ravimit manustatakse intravenoosse (veeni tilgutatava) infusioonina või süstitakse kõhupiirkonda.
• Vancomycin parenteral formulations authorised for intraperitoneal use can be used in patients of all ages for the treatment of peritoneal dialysis-associated peritonitis. 
• Vankomütsiini intraperitoneaalseks kasutamiseks heakskiidetud parenteraalseid ravimvorme tohib igas vanuses patsientidel kasutada peritoneaaldialüüsiga seotud kõhukelmepõletiku raviks.
Vancomycin can also be used to prevent bacterial endocarditis (an infection in the heart) in patients undergoing surgery and to treat infections in patients undergoing a procedure called peritoneal dialysis. 
Samuti tohib vankomütsiini kasutada bakteriaalse endokardiidi (teatud südameinfektsioon) ennetamiseks patsientidel, kellele tehakse operatsioon, ja infektsioonide raviks peritoneaaldialüüsi saavatel patsientidel.
It can also be taken by mouth (as capsules or liquid) to treat an infection of the lining of the gut caused by bacteria called Clostridium difficile. 
Seda tohib manustada ka suukaudselt (kapslite või vedelikuna) Clostridium difficile (bakterid) põhjustatud kõhukelmeinfektsiooni raviks.
• Vancomycin parenteral formulations authorised for oral use can be used by mouth in patients of all ages for the treatment of Clostridium difficile infection (CDI). 
• Vankomütsiini suukaudseks kasutamiseks heakskiidetud parenteraalseid ravimvorme tohib igas vanuses patsientidel kasutada Clostridium difficile infektsiooni raviks.
• Vancomycin is an antibiotic used for serious infections, often caused by bacteria that have become resistant to other treatments. 
Neid infektsioone põhjustavad sageli bakterid, mis on muutunud teiste ravimite suhtes resistentseks.
Vancomycin has been used since the 1950s and to this day it remains an important therapeutic option for the treatment of serious infections.The Agency's Committee for Medicinal Products for Human Use (CHMP) reviewed the available data on vancomycin medicines given by infusion (drip) and injection and taken by mouth as part of its strategy to update the product information of old antibacterial agents in the context of the fight against antimicrobial resistance1. 
Ameti inimravimite komitee vaatas läbi kättesaadavad andmed infusioonina, süstimise teel ja suukaudselt manustatavate vankomütsiini sisaldavate ravimite kohta strateegia alusel, mille eesmärk on ajakohastada vanade antibakteerikumide ravimiteavet, võttes arvesse vajadust võidelda antimikroobikumiresistentsuse vastu1.
• Vancomycin capsules can be used in patients aged 12 years and older for the treatment of CDI. 
• Vankomütsiinikapsleid tohivad kasutada vähemalt 12-aastased patsiendid Clostridium difficile infektsiooni raviks.
This summary was last updated in 11-2016. 
Kokkuvõtte viimane uuendus: 11-2016.
The European Commission granted a marketing authorisation valid throughout the European Union for Crixivan on 4 October 1996. 
Euroopa Komisjon andis Crixivani müügiloa, mis kehtib kogu Euroopa Liidus, 4. oktoobril 1996.
The full EPAR for Crixivan can be found on the Agency's website: ema.europa.eu/Find medicine/Human medicines/European Public Assessment Reports. 
Euroopa avaliku hindamisaruande täistekst Crixivani kohta on ameti veebilehel: ema.europa.eu/Find medicine/Human medicines/European Public Assessment Reports.
What measures are being taken to ensure the safe and effective use of Crixivan? 
Mis meetmed võetakse, et tagada Crixivani ohutu ja efektiivne kasutamine?
EPAR summary for the public indinavir 
Kokkuvõte üldsusele indinaviir
The CHMP decided that Crixivan's benefits are greater than its risks and recommended that it be given marketing authorisation. 
Inimravimite komitee otsustas, et Crixivani kasulikkus on suurem kui sellega kaasnevad riskid, ja soovitas anda ravimi müügiloa.
The most common side effects with Crixivan (seen in more than 1 patient in 10) are increases in size of red blood cells, decreases in neutrophils (a type of white blood cell), headache, dizziness, nausea (feeling sick), vomiting, diarrhoea, heartburn, instances of high blood bilirubin levels that do not cause any symptoms, increased levels of liver enzymes (alanine and aspartate transaminases), rash, dry skin, blood in the urine, protein in the urine, crystals in the urine, weakness or tiredness, an altered sense of taste and abdominal pain (stomach ache). 
Crixivani kõige sagedamad kõrvalnähud (esinenud enam kui 1 patsiendil 10st) on erütrotsüütide (punaliblede) suuruse suurenemine, neutrofiilide (teatud valgeliblede) sisalduse vähenemine, peavalu, peapööritus, iiveldus, oksendamine, kõhulahtisus, düspepsia (kõrvetised), bilirubiini suur sümptomiteta sisaldus veres, maksaensüümide (alaniini ja aspartaattransaminaaside) suur sisaldus veres, lööve, nahakuivus, hematuuria (veri uriinis), proteinuuria (valk uriinis), kristalluuria (kristallid uriinis), nõrkus või väsimus, maitsehäired ja kõhuvalu.
Other information about Crixivan 
Muu teave Crixivani kohta
Crixivan does not cure HIV infection or AIDS, but it can hold off damage to the immune system and the development of infections and diseases associated with AIDS. 
Crixivan ei ravi HIV-infektsiooni ega AIDSi välja, kuid võib immuunsüsteemi kahjustumist ning AIDSiga seotud nakkuste ja haiguste tekkimist edasi lükata.
To avoid the risk of developing kidney stones, patients should drink plenty of liquids (at least 1.5 litres every day for adults). 
Neerukivide tekkeriski vältimiseks peavad patsiendid palju jooma (täiskasvanud vähemalt 1,5 l vedelikku ööpäevas).
The standard dose is 800 mg every eight hours, but Crixivan can also be taken at a dose of 400 mg twice a day if each dose is taken with 100 mg ritonavir (another antiviral medicine). 
Standardannus on 800 mg iga 8 tunni tagant, kuid täiskasvanud tohivad Crixivani võtta ka annuses 400 mg kaks korda ööpäevas, kui iga annus võetakse koos 100 mg ritonaviiriga (samuti viiruseravim).
This is a summary of the European public assessment report (EPAR) for Crixivan. 
See on ravimi Crixivan Euroopa avaliku hindamisaruande kokkuvõte.
What is Crixivan and what is it used for? 
Mis on Crixivan ja milleks seda kasutatakse?
Recommendations and precautions to be followed by healthcare professionals and patients for the safe and effective use of Crixivan have been included in the summary of product characteristics and the package leaflet. 
Crixivani ohutu ja efektiivse kasutamise soovitused ja ettevaatusmeetmed tervishoiutöötajatele ja patsientidele on lisatud ravimi omaduste kokkuvõttesse ja pakendi infolehele.
Crixivan is available as capsules (200 and 400 mg) and is taken by mouth one hour before or two hours after a meal with water or a light low-fat meal. 
Crixivani turustatakse kapslitena (200 ja 400 mg), ravimit võetakse üks tund enne või kaks tundi pärast sööki koos veega või vähese rasvasisaldusega kerge einega.
It is not intended to provide practical advice on how to use Crixivan. 
Hindamisaruandes ei anta Crixivani kasutamise praktilisi nõuandeid.
By blocking this enzyme, indinavir stops the virus from reproducing normally and thereby slows down the spread of infection. 
Selle ensüümi blokeerimisega peatab indinaviir viiruse tavalise paljunemise ja aeglustab sel viisil nakkuse levikut.
In one study, 90% of those taking Crixivan in combination with zidovudine and lamivudine had viral loads below 500 copies/ml after 24 weeks of treatment, compared with 43% of those taking Crixivan alone and none (0%) of those taking zidovudine and lamivudine without Crixivan. 
Ühes uuringus, kus Crixivani manustati koos sidovudiini ja lamivudiiniga, vähenes 90%-l patsientidest 24-nädalase ravikuuri järel viiruskoormus alla 500 koopia/ml; ainult Crixivani saanud patsientidest oli selliseid 43% ning sidovudiini ja lamivudiini ilma Crixivanita saanutest 0%.
It slows down the rate at which indinavir is broken down, helping to increase levels of indinavir in the blood. 
See aeglustab indinaviiri lagunemist, aidates suurendada indinaviiri sisaldust veres.
Crixivan is an antiviral medicine for treating adults infected with human immunodeficiency virus type 1 (HIV 1), a virus that causes acquired immune deficiency syndrome (AIDS). 
Crixivan on viiruseravim, mida kasutatakse omandatud immuunpuudulikkuse sündroomi (AIDS) põhjustava inimese immuunpuudulikkuse 1. tüüpi viiruse (HIV-1) infektsiooni raviks täiskasvanuil.
Studies have shown that Crixivan in combination with other antiviral medicines is effective at reducing the level of HIV in the blood (viral load). 
Uuringud on näidanud, et Crixivan koos teiste viiruseravimitega on veres HIVi sisalduse vähendamisel efektiivne.
Why is Crixivan been approved? 
Miks Crixivan heaks kiideti?
What are the risks associated with Crixivan? 
Mis riskid Crixivaniga kaasnevad?
For more information about treatment with Crixivan, read the package leaflet (also part of the EPAR) or contact your doctor or pharmacist. 
Kui vajate Crixivaniga toimuva ravi kohta lisateavet, lugege palun pakendi infolehte (mis on samuti Euroopa avaliku hindamisaruande osa) või pöörduge oma arsti või apteekri poole.
For practical information about using Crixivan, patients should read the package leaflet or contact their doctor or pharmacist. 
Kui vajate Crixivani kasutamise praktilisi nõuandeid, lugege pakendi infolehte või pöörduge oma arsti või apteekri poole.
How is Crixivan used? 
Kuidas Crixivani kasutatakse?
For the full list of side effects reported with Crixivan, see the package leaflet. 
Crixivani kohta teatatud kõrvalnähtude täielik loetelu on pakendi infolehel.
It blocks an enzyme called protease, which is involved in the reproduction of HIV. 
See blokeerib HIV-nakkuse paljunemises osaleva ensüümi proteaasi.
Crixivan must not be taken with certain other medicines because of the possibility of harmful interactions. 
Võimalike kahjulike koostoimete tõttu ei tohi Crixivani võtta koos teatud muude ravimitega.
Crixivan should only be prescribed by doctors with experience in treating HIV and can only be obtained by prescription. 
Crixivan on retseptiravim, seda tohivad määrata vaid HIV-viiruse ravis kogenud arstid.
The active substance in Crixivan, indinavir, is a protease inhibitor. 
Crixivani toimeaine indinaviir on proteaasiinhibiitor.
How does Crixivan work? 
Kuidas Crixivan toimib?
What benefits of Crixivan have been shown in studies? 
Milles seisneb uuringute põhjal Crixivani kasulikkus?
Ritonavir, another protease inhibitor, is sometimes used with Crixivan as a ‘booster'. 
Vahel antakse Crixivaniga toime tugevdamiseks ritonaviiri, mis on samuti proteaasiinhibiitor.
Crixivan is used in combination with other antiviral medicines and contains the active substance indinavir. 
Crixivan sisaldab toimeainena indinaviiri.
Waylivra (volanesorsen) 
Waylivra (volanesorseen)
What measures are being taken to ensure the safe and effective use of Waylivra? 
Mis meetmed võetakse, et tagada Waylivra ohutu ja efektiivne kasutamine?
Further information on the orphan designation can be found here: ema.europa.eu/medicines/human/orphan-designations/eu3141249. 
Lisateave harvikravimiks nimetatud ravimi kohta on leitav: ema.europa.eu/medicines/human/orphan-designations/eu3141249.
Patients must therefore be monitored closely and the frequency of injections adjusted if needed. 
Seepärast tuleb patsiente hoolikalt jälgida ja vajaduse korral kohandada süstimissagedust.
Depending on the results, frequency of injections may be adjusted, or treatment paused or discontinued. 
Sõltuvalt tulemustest võib süstimise sagedust reguleerida või ravi katkestada või lõpetada.
Further information on Waylivra can be found on the Agency's website: ema.europa.eu/medicines/human/EPAR/waylivra. 
Lisateave Waylivra kohta on ameti veebilehel: ema.europa.eu/medicines/human/EPAR/waylivra.
At the start of treatment, Waylivra is given once a week. 
Ravi alguses manustatakse Waylivrat üks kord nädalas.
The European Medicines Agency decided that, for patients at high risk of pancreatitis and for whom other medicines and a low-fat diet have not worked well enough, Waylivra's benefits are greater than its risks and that it can be authorised for use in the EU. 
Euroopa Ravimiamet otsustas, et suure pankreatiidiriskiga patsientidel, kellele muud ravimid ja vähese rasvasisaldusega dieet ei ole piisavalt hästi toiminud, on Waylivra kasulikkus on suurem kui sellega kaasnevad riskid ja et ravimi kasutamise võib ELis heaks kiita.
What is Waylivra and what is it used for? 
Mis on Waylivra ja milleks seda kasutatakse?
Other information about Waylivra 
Muu teave Waylivra kohta
As for all medicines, data on the use of Waylivra are continuously monitored. 
Nagu kõigi ravimite puhul, teostatakse Waylivra kasutamise kohta pidevat järelevalvet.
Waylivra contains the active substance volanesorsen. 
Waylivra sisaldab toimeainena volanesorseeni.
After 3 months, patients who have had a sufficient reduction in the level of triglycerides can continue to receive the medicine once every 2 weeks. 
Pärast 3 kuu möödumist saavad patsiendid, kelle triglütseriidisisaldus on piisavalt vähenenud, jätkata ravimi süste iga 2 nädala järel.
Side effects reported with Waylivra are carefully evaluated and any necessary action taken to protect patients. 
Waylivra kõrvaltoimeid hinnatakse hoolikalt ja patsientide kaitseks rakendatakse vajalikke meetmeid.
It has been designed to block the production of a protein that slows down the breakdown of fats called apolipoprotein C-III. 
See on kavandatud blokeerima rasvade lagunemist aeglustava valgu apolipoproteiin C-III tootmist.
For more information about using Waylivra, see the package leaflet or contact your doctor or pharmacist. 
Lisateavet Waylivra kasutamise kohta vt pakendi infolehest või konsulteeri oma arsti või apteekriga.
The frequency of injections is adjusted again after 6 and 9 months depending on how well the medicine is working. 
Olenevalt ravimi toimest korrigeeritakse süstimissagedust pärast 6 ja 9 kuu möödumist uuesti.
Waylivra has been given ‘conditional authorisation'. 
Waylivra on saanud müügiloa tingimusliku heakskiidu alusel.
Recommendations and precautions to be followed by healthcare professionals and patients for the safe and effective use of Waylivra have also been included in the summary of product characteristics and the package leaflet. 
Waylivra ohutu ja efektiivse kasutamise soovitused ja ettevaatusmeetmed tervishoiutöötajatele ja patsientidele on samuti lisatud ravimi omaduste kokkuvõttesse ja pakendi infolehele.
Excess fat builds up in various parts of the body and leads to symptoms including abdominal pain (belly ache), deposits of fat under the skin and pancreatitis (inflammation of the pancreas). 
Liigne rasv koguneb organismi eri osadesse, põhjustades sümptomeid, näiteks kõhuvalu, nahaaluseid rasvaladestusi ja pankreatiiti (kõhunäärmepõletik).
The most common side effects with Waylivra are reduced platelet levels (which may affect 4 in 10 people) and reactions at the site of the injection such as pain, swelling, itching, or bruising (which may affect 8 in 10 people). 
Waylivra kõige sagedamad kõrvalnähud on trombotsüütide sisalduse vähenemine (võib esineda 4 patsiendil 10st) ja süstekoha reaktsioonid, näiteks valu, turse, sügelus või verevalumid (võivad esineda 8 patsiendil 10st).
By blocking the production of this protein, the medicine reduces the level of triglycerides in the blood and, as a result, fat accumulation in the body, which is expected to reduce the risk of pancreatitis. 
Selle valgu tootmist blokeerides vähendab ravim vere triglütseriidisisaldust ja selle tulemusena rasva akumuleerumist organismis, mis eeldatavasti vähendab pankreatiidi tekkeriski.
The main risk with this medicine is thrombocytopenia which, when severe, can lead to bleeding. 
Selle ravimi põhirisk on trombotsütopeenia, mille raske vorm võib põhjustada verejookse.
What information is still awaited for Waylivra? 
Mis teavet Waylivra kohta veel oodatakse?
After 3 months, patients given Waylivra had an average 77% reduction in the level of triglycerides compared with an average 18% reduction in patients given placebo (a dummy treatment). 
Pärast 3 kuud oli Waylivrat kasutanud patsientidel triglütseriidisisaldus vähenenud keskmiselt 77% ja platseebot (näiv ravim) saanud patsientidel vähenenud keskmiselt 18%.
How does Waylivra work? 
Kuidas Waylivra toimib?
The active substance in Waylivra, volanesorsen, is an ‘antisense oligonucleotide,' a very short piece of synthetic RNA (a type of genetic material). 
Waylivra toimeaine volanesorseen on antisenss-oligonenukleotiid ehk sünteetilise RNA (geneetilise materjali liik) ahela väga lühike tükk.
FCS is rare, and Waylivra was designated an ‘orphan medicine' (a medicine used in rare diseases) on 19 February 2014. 
FCS esineb harva ja Waylivra nimetati 19. veebruaril 2014 harvikravimiks.