natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For patients who were into their first remission the combination of Ceplene and interleukin-2 was more effective than no treatment in increasing the time until AML came back or the patient died from any cause: the average time without disease increased from 291 days with no treatment to 450 days after treatment with Ceplene and interleukin-2. 
Esimeses remissioonis patsientidel pikendas Ceplene ja interleukiin-2 kombinatsioon aega ägeda müeloidse leukeemia taastekkeni või patsiendi mis tahes põhjusel surmani efektiivsemalt kui ravi puudumine: keskmine haigusvaba aeg pikenes 291 päevalt (ilma ravita) Ceplene ja interleukiin-2 raviga 450 päevale.
What are the risks associated with Ceplene? 
Mis riskid Ceplenega kaasnevad?
It must also not be used in patients who have received a bone marrow transplant from a donor, or who are taking steroids (medicines used to reduce or prevent inflammation) given systemically (given by mouth or by injection), clonidine (used to reduce high blood pressure) or histamine H2 blockers (used to treat stomach ulcers, indigestion or heartburn). 
Samuti ei tohi seda kasutada patsiendid, kellele on siiratud doonori luuüdi või kes kasutavad süsteemseid (suukaudseid või süstitavaid) steroide (põletikku vähendavad või ennetavad ravimid), klonidiini (kõrgvererõhu ravim) või histamiini H2-retseptorite blokaatoreid (maohaavandite, seedehäirete või kõrvetiste ravimid).
The most common side effects with Ceplene (seen in more than 1 patient in 10) are flushing (reddening), headache, tiredness, fever and inflammation or redness at the injection site. 
Ceplene kõige sagedamad kõrvalnähud (esinenud enam kui 1 patsiendil 10st) on punastuvus, peavalu, väsimus, palavik ja süstekoha põletik või punetus.
How does Ceplene work? 
Kuidas Ceplene toimib?
When Ceplene is given with interleukin-2, it helps the immune system to kill the leukaemia cells that may remain in the body during remission. 
Kui Ceplenet kasutatakse koos interleukiin-2ga, aitab see immuunsüsteemil hävitada leukeemiarakud, mis võivad remissiooni ajal organismis säilida.
Each Ceplene injection must be given slowly over five to 15 minutes, in a different site from the interleukin-2 injection, and preferably in the thigh or abdomen (belly). 
Iga Ceplene süsteannus tuleb süstida aeglaselt 5-15 minuti vältel ning teise kohta kui interleukiin-2 süst, eelistatavalt reide või kõhupiirkonda.
Ceplene was given in combination with interleukin-2 and compared with no treatment. 
Ceplenet manustati koos interleukiin-2ga ning seda ei võrreldud ühegi muu raviga.
Ceplene and interleukin-2 are given for 10 cycles. 
Ceplenet ja interleukiin-2 manustatakse 10 ravitsükli vältel.
The company that markets Ceplene will provide yearly updates on the safety and effectiveness of Ceplene in combination with interleukin-2 in AML patients in first remission. 
Ceplene turustaja esitab igal aastal ülevaate Ceplene ja interleukiin-2 kombinatsiooni ohutuse ja efektiivsuse kohta esimeses remissioonis ägeda müeloidleukeemiaga patsientidel.
Patients can inject themselves once they have been trained appropriately. 
Pärast asjakohase väljaõppe saamist tohivad patsiendid süstida endale ravimit ise.
This improves the effectiveness of interleukin-2, a medicine that stimulates the immune system to attack cancerous cells. 
See parandab interleukiin-2 (ravim, mis aktiveerib immuunsüsteemi vähirakke ründama) efektiivsust.
AML is rare, and Ceplene was designated an ‘orphan medicine' (a medicine used in rare diseases) on 11 April 2005. 
Äge müeloidleukeemia esineb harva ja Ceplene nimetati 11. aprillil 2005 harvikravimiks.
Ceplene is a medicine used in combination with interleukin-2 (a cancer medicine) as maintenance treatment in adults with acute myeloid leukaemia (AML), a type of cancer affecting the white blood cells. 
Ceplene on ravim, mida kasutatakse koos vähiravimiga interleukiin-2 säilitusravina ägeda müeloidleukeemiaga (teatav leukotsüütide vähivorm) täiskasvanutel.
Ceplene contains the active substance histamine dihydrochloride. 
Ceplene sisaldab toimeainena histamiindihüdrokloriidi.
For the full list of side effects of Ceplene, see the package leaflet. 
Ceplene kõrvalnähtude täielik loetelu on pakendi infolehel.
What benefit of Ceplene have been shown in studies? 
Milles seisneb uuringute põhjal Ceplene kasulikkus?
An overview of Ceplene and why it is authorised in the EU 
Ülevaade ravimist Ceplene ja ELis müügiloa väljastamise põhjendus
Ceplene must not be used in patients who have severe heart problems or in women who are pregnant or breastfeeding. 
Ceplenet ei tohi kasutada raskete südameprobleemidega patsiendid, rasedad ega imetavad naised.
In the treatment of AML, it is thought to work by protecting immune system cells from damage. 
Ägeda müeloidleukeemia ravis kaitseb see arvatavasti immuunsüsteemi rakke kahjustumise eest.
Ceplene can only be obtained with a prescription and should be given under the supervision of a doctor who has experience in the treatment of AML. 
Ravi tuleb manustada ägeda müeloidleukeemia ravis kogenud arsti järelevalve all.
How is Ceplene used? 
Kuidas Ceplenet kasutatakse?
No effect of Ceplene and interleukin-2 was seen in patients in second or later remission. 
Teise või hilisema remissiooniga patsientidel ei täheldatud Ceplene ja interleukiin2ga toimet.
It is available as a solution for injection under the skin. 
Seda turustatakse subkutaanse (nahaaluse) süste lahusena.
This means that it changes the activity of the immune system (the body's natural defences). 
Ceplene toimeaine histamiindihüdrokloriid on immunomodulaator, mis tähendab, et see muudab immuunsüsteemi (organismi looduslike kaitsemehhanismide) aktiivsust.
Hence no safety margin could be calculated. 
Seetõttu ei ole ka võimalik välja arvutada ohutusvaru.
Subsequent safety assessments focusing on genotoxic potential were issued in 20012 and 20033 . 
Sellele järgnevad genotoksilisele potentsiaalile keskendunud ohutuse hindamised on avaldatud aastatel 20012 ja 20033.
• four cases of spontaneous abortion, 
• neli spontaanse abordi juhtu;
Whereas 
Võttes arvesse, et:
Annex II Scientific conclusions and grounds for variation to the terms of the marketing authorisations 
II lisa Teaduslikud järeldused ja müügilubade tingimuste muutmise alused
However it is still controversial if aneuploidy is a contributing cause or merely a consequence of neoplastic transformation. 
Samas ei ole endiselt selge, kas aneuploidsus on kasvaja tekkele kaasaaitav põhjus või lihtsalt neoplastilise transformatsiooni tagajärg.
Carcinogenicity is an important potential risk. 
Kartsinogeensus on oluline võimalik risk.
Post marketing experience 
Turustamisjärgne kogemus
Clinical Safety 
Kliiniline ohutus
The corresponding product information sections were updated accordingly. 
Vastavalt ajakohastati ka asjakohaseid ravimiteabe lõike.
The CHMP was asked to give its opinion on whether the indication of TCC containing medicinal products should be restricted and/or other regulatory measures should be taken. 
Inimravimite komiteel paluti esitada oma arvamus, kas tiokolhikosiidi sisaldavate ravimite näidustust tuleb piirata ja/või võtta muid regulatiivseid meetmeid.
• Lastly, evidence for carcinogenicity of aneugens is limited. 
• Tõendid aneugeenilise toimega ainete kartsinogeensuse kohta on piiratud.
These measures are to be included in the RMP. 
Need meetmed peavad kajastuma riskijuhtimiskavas.
This DUS should be conducted over a three year period. 
Ravimikasutamisuuring tuleb läbi viia kolme aasta vältel.
In addition males and females showed only a slight gender difference in exposure. 
Peale selle leiti isas- ja emasloomadel üksnes vähene sooline erinevus ekspositsiooni osas.
Postmarketing spontaneous cases were collected based on the reports recorded in two MAHs' global pharmacovigilance databases (cut-off dates of 15 February 2013 and 29 April 2013 respectively). 
Turustamisjärgsed spontaansete juhtude teatised pärinesid kahe müügiloa hoidja ülemaailmsest ravimiohutuse andmebaasist (seisuga vastavalt 15. veebruar 2013 ja 29. aprill 2013).
• Teratogenicity is classified as an important identified risk. 
• Teratogeensust võib pidada ravimi oluliseks kindlakstehtud riskiks.
In addition, the lack of evidence for the correlation between the use of TCC and cancer could be due to the difficulty of establishing a causal relationship between the medicine and the effect, which may occur years after intake. 
Peale selle võib tõendite puudumine tiokolhikosiidi ja vähi vahelise seose kohta olla tingitud raskustest põhjusliku seose kindlakstegemisel ravimi ning toime vahel, mis pealegi võib ilmneda alles palju aastaid pärast ravimi kasutamist.
In view of the above, on 15 February 2013, Italy requested the CHMP, under Article 31 of Directive 2001/83/EC, to assess the above concerns regarding aneuploidy and its impact on the benefit-risk balance for TCC containing medicinal products for systemic use. 
Ülaltoodut arvesse võttes palus Itaalia 15. veebruaril 2013 inimravimite komiteel direktiivi 2001/83/EÜ artikli 31 kohaselt hinnata eelkirjeldatud aneuploidsuse riske ja selle mõju süsteemseks kasutamiseks ettenähtud tiokolhikosiidi sisaldavate ravimite kasulikkuse ja riski tasakaalule.
Overall summary of the scientific evaluation of thiocolchicoside containing medicinal products for systemic use (see Annex I) 
Süsteemseks kasutamiseks mõeldud tiokolhikosiidi sisaldavate ravimite (vt I lisa) teadusliku hindamise üldkokkuvõte
The CHMP also noted that the limited number of cases of malformations/embryo-foetal toxicities may be due to the fact that, in most of the Member States, the medicine is contraindicated in pregnancy. 
Inimravimite komitee märkis samuti, et väärarengute / embrüofetaalse toksilisuse juhtude väike arv võib olla seotud asjaoluga, et enamikus liikmesriikidest on ravimi kasutamine raseduse ajal vastunäidustatud.
A risk management plan (RMP) will be submitted to national competent authorities in accordance with agreed timelines and periodic safety update reports (PSURs) will be submitted every 3 years. 
Riiklikele pädevatele asutustele tuleb esitada riskijuhtimiskava kokkulepitud ajakava kohaselt ja perioodilised ohutusaruanded iga 3 aasta järel.
However a follow-up study (in vivo micronucleus test) defined a no-effect level of 39.6 mg/kg. 
Samas leiti järelkontrolli uuringus (in vivo mikronukleuse test), et toime puudus sisalduse 39,6 mg/kg korral.
For the purpose of the review of this risk, the MAHs provided an analysis of this genotoxic potential for each systemic route of administration, together with an analysis of possible risk factors, including relevant criteria such as dose and duration of treatment. 
Selle riski hindamise eesmärgil esitasid müügiloa hoidjad genotoksilise potentsiaali analüüsi iga süsteemse manustamistee kohta koos võimalike riskitegurite analüüsiga, sealhulgas sellised asjakohased kriteeriumid nagu annus ja ravi kestus.
• one case of threat of premature delivery. 
• üks enneaegse sünnituse ohu juht.
In most cases the treatment is for short-term use and not associated with the perception of increased cancer risk for both physicians and patients, therefore a causal relationship between cancer occurrence and treatment is difficult to establish. 
Enamikul juhtudest on ravi tiokolhikosiidiga lühiajaline ega ole seotud suurema tajutava vähiriskiga nii arstide kui ka patsientide silmis, mistõttu on põhjuslikku seost vähi tekke ja ravi vahel väga keeruline kindlaks teha.
• The Committee considered the procedure under Article 31 of Directive 2001/83/EC for thiocolchicoside containing medicinal products for systemic use (see annex I). 
• inimravimite komitee arutas direktiivi 2001/83/EÜ artikli 31 kohast menetlust süsteemseks kasutamiseks mõeldud tiokolhikosiidi sisaldavate ravimite kohta (vt I lisa);
The CHMP also recommended further changes to the product information including information on fertility. 
Inimravimite komitee soovitas viia ravimiteabesse täiendavad muudatused, sealhulgas teabe viljatuse kohta;
Case review reports from 2004 up to 29 April 2013 from the second database reported 23 cases secondary to exposure during pregnancy and / or exposition in utero: 
Teise müügiloa hoidja andmebaasis ajavahemikus 2004 kuni 29. aprill 2013 registreeriti 23 juhtu, mis olid seotud ekspositsiooniga ravimile raseduse ajal ja/või loote ekspositsiooniga in utero:
Aneuploidy is a common characteristic of cancer cells. 
Aneuploidsus on sageli esinev vähirakkude iseloomulik tunnus.
Taking the totality of data into account, the CHMP considered that causality cannot be excluded and that aneuploidy should be considered as a cancer risk factor on theoretical grounds. 
Võttes arvesse kõiki olemasolevaid andmeid, otsustas inimravimite komitee, et põhjuslikku seost ei saa välistada ja et aneuploidsust võib teoreetilistel põhjustel pidada vähi riskiteguriks.
Genotoxic mechanisms, such as aneuploidy, involving cell division and non-DNA targets, are known to occur above a certain threshold of exposure. 
Genotoksiline toime, näiteks aneuploidsus, mis on seotud raku jagunemisega ega ole suunatud DNA-le, ilmneb teadaolevalt teatud ekspositsiooni künnisväärtuse ületamisel.
On 21 February 2013, the CHMP started a referral procedure for TCC containing medicinal products. 
21. veebruaril 2013 algatas inimravimite komitee tiokolhikosiidi sisaldavate ravimite kohta esildismenetluse.
The package size should be adapted to new recommended treatment-days. 
Ravimite pakendite suurust tuleb vähendada, et need vastaksid uuele soovitatavale ravipäevade arvule;
Amendments to the warnings and pregnancy and lactation sections of the product information were also endorsed. 
Samuti kiideti heaks ravimiteabe hoiatuste ning raseduse ja imetamise alalõikude muudatused.
After parenteral use, the plasma concentration of M2 is expected to be much lower as the M2 transformation occurs after oral administration mainly by intestinal metabolism. 
Parenteraalse manustamise järel on M2 plasmakontsentratsioon eeldatavalt palju väiksem, sest tiokolhikosiidi transformatsioon M2-ks leiab suukaudse manustamise korral aset peamiselt sooles toimuva metabolismi teel.
These products should also be contraindicated in women of childbearing potential not using contraception and during lactation. 
Samuti peavad nimetatud ravimid olema vastunäidustatud rasestumisvõimelistele naistele, kes ei kasuta rasestumisvastaseid meetodeid, ja imetamise ajal.
Thiocolchicoside (TCC) is a semi-synthetic sulfurated colchicoside derivative with a muscle relaxant pharmacological activity. 
Tiokolhikosiid on poolsünteetiline sulfureeritud kolhikosiidi derivaat, millel on lihaseid lõõgastav farmakoloogiline toime.
However, whether the exposure to M2 would be below a threshold of aneugenicity (including a sufficient safety margin) is unknown since M2 has not been analysed in the available clinical kinetic studies. 
Samas ei ole teada, kas M2 ekspositsioon jääb allapoole aneugeenilisuse sisaldust (koos piisava ohutusvaruga), sest M2 sisaldust ei ole läbiviidud kliinilistes kineetika uuringutes analüüsitud.
The preclinical development of TCC was mainly performed during the 1980s, and then complemented in the 1990s to be compliant with the European guidelines on the non-clinical documentation for mixed marketing authorisation applications (CPMP/SWP/799/95) and to investigate a new active metabolite SL18.0740 (M1) identified at that time. 
Tiokolhikosiidi prekliinilised uuringud on enamikus läbi viidud 1980. aastatel ja seejärel on neid täiendatud 1990. aastatel, et tagada vastavus Euroopa Liidu juhistega segatüüpi müügilubade taotluse mittekliinilise dokumentatsiooni nõuete osas (CPMP/SWP/799/95) ning uurida sel ajal kindlaks tehtud uut aktiivset metaboliiti SL18.0740 (M1).
Since no relevant genetic toxicology studies were previously performed with the aglycone metabolite SL59.0955, complementary studies (chromosome damage assays) were performed in order to investigate the genotoxic profile of this metabolite and its ability to induce aneuploidy in nonclinical in vitro (up to 600 µg/mL) and in vivo (up to 150 mg/kg): 
Et aglükoonmetaboliidiga SL59.0955 ei olnud geneetilise toksilisuse uuringuid varem tehtud, viidi läbi täiendavad uuringud (kromosoomide kahjustuse analüüs), et hinnata selle metaboliidi genotoksilisuse profiili ja võimet esile kutsuda aneuploidsust mittekliinilises in vitro (kuni 600 µg/ml) ja in vivo (kuni 150 mg/kg) uuringus:
• The Committee considered also that thiocolchicoside containing medicinal products for systemic use should be contraindicated during the entire pregnancy period. 
• inimravimite komitee leidis, et süsteemseks kasutamiseks mõeldud tiokolhikosiidi sisaldavad ravimid peavad olema vastunäidustatud kogu raseduse vältel.
An amendment to the product information was agreed to address this concern. 
Selle riski kajastamiseks lepiti kokku ravimiteabe muudatuse sõnastus.
• The Committee concluded that there was a need for further risk minimisation measures such as a drug utilisation study to characterise the prescribing practices during typical clinical use, as well as adequate educational materials to be developed for patients and prescribers. 
• inimravimite komitee otsustas, et tuleb võtta täiendavaid riskivähendamismeetmeid, näiteks ravimikasutamisuuringu läbiviimine, et kirjeldada ravimite väljakirjutamise tavasid tüüpilise kliinilise kasutamise kontekstis ning välja töötada adekvaatne patsientidele ja arstidele suunatud koolitusmaterjal.
The in vitro MN test in human lymphocytes showed that M2 induced micronuclei in cultured human peripheral blood lymphocytes in all treatment conditions. 
In vitro mikronukleuse test inimese lümfotsüütides näitas, et M2 põhjustas mikronukleuste tekke inimeste perifeerse vere lümfotsüütide kultuuris kõigi ravitingimuste korral.
The CHMP also considered that the use of TCC should be avoided during puberty (12 to 16-18 years) due to potential risk on fertility. 
Inimravimite komitee otsustas samuti, et tiokolhikosiidi kasutamist tuleb võimaliku toime tõttu viljakusele vältida puberteedieas (12. eluaastast kuni 16.-18. eluaastani).
The CHMP considered that a Direct healthcare professional communication (DHPC) was needed to inform on the outcome of the present review, including the updated indication, the clinical use for these products (short-term) and to highlight the genotoxic risk. 
Inimravimite komitee otsustas, et arstidele tuleb saata tervishoiutöötajate teatis (DHPC), teavitamaks neid käesoleva hindamise tulemustest, sealhulgas ajakohastatud näidustustusest, ravimite kliinilise kasutamise muudatustest (üksnes lühiaegne kasutamine) ja genotoksilisuse riskist.
In addition, the CHMP was of the view that the package size should be restricted according to the new treatment-days scheme recommended (up to 30 tablets or capsules/4 mg pack, up to 14 tablets or capsules/8 mg pack and up to 10 vials/ampoules). 
Peale selle oli inimravimite komitee arvamusel, et kooskõlas ravi kestuse uute soovitustega tuleb vähendada ka pakendite suurust (4 mg annuse korral kuni 30 tabletti või kapslit pakendis, 8 mg annuse korral kuni 14 tabletti või kapslit pakendis ja süstitavate ravimvormide korral kuni 10 viaali/ampulli pakendis).
In the two in vitro and in vivo preclinical studies conducted, the findings (increase in the incidence of micronucleated cells) were observed at concentrations/exposures close to the exposures measured in human at therapeutic doses. 
Kahes läbiviidud in vitro ja in vivo prekliinilises uuringus täheldati toimeid (mikronukleustega rakkude esinemissageduse suurenemine) kontsentratsioonide/ekspositsiooni juures, mis on lähedane ekspositsioonile, mida on täheldatud terapeutiliste annuste kasutamisel inimesel.
No case was registered for neonatal effects related to exposure occurred in late pregnancy or during childbirth. 
Andmebaasides ei olnud registreeritud ühtegi juhtu, mis oleks olnud seotud toimetega vastsündinule ekspositsiooni tõttu ravimile raseduse hilises järgus või sünnituse ajal.
Continuous monitoring of any safety signal correlated with aneuploidy (i.e. teratogenicity, embryo-foetal toxicity / spontaneous abortion, impaired male fertility and cancer) and pregnancy reporting to collect structured data on accidental exposure to the drug should be performed. 
Pidevalt tuleb jälgida mis tahes ohutussignaale, mis võivad viidata aneuploidsusele (näiteks teratogeensus, embrüofetaalne toksilisus / spontaansed abordid, meeste viljakuse vähenemine, vähk) ja teatisi raseduse kohta, et koguda struktureeritud andmeid juhusliku kokkupuute kohta ravimiga.
Furthermore the CHMP requested a drug utilisation study (DUS) to be conducted in order to better characterise prescribing practices for these medicinal products during typical clinical use in representative groups of prescribers and to assess main reasons for prescription. 
Veel nõudis inimravimite komitee ravimikasutamisuuringu läbiviimist, et paremini kirjeldada nende ravimite väljakirjutamistavasid tüüpilise kliinilise kasutamise kontekstis ravimit väljakirjutavate arstide representatiivsetes rühmades ning hinnata antud ravimite väljakirjutamise peamisi põhjuseid.
In the in vivo MN test in rat bone marrow, after M2 oral administration once daily for two consecutive days at doses of 25, 50, 70, 100 or 150 mg/kg/d, the rats bone marrow micronucleus test was found negative in males. 
In vivo roti luuüdi mikronukleuse testis leiti pärast M2 suukaudset manustamist üks kord ööpäevas kahel järjestikusel päeval annuses 25, 50, 70, 100 või 150 mg/kg, et tulemus oli isasloomadel negatiivne.
• The CHMP also agreed on the need of a RMP. 
• inimravimite komitee leppis kokku riskijuhtimiskava vajalikkuses.
Aneuploidy (variation in the number of chromosomes and loss of heterozygosity) is recognised as a potential risk factor for cancer when impacting somatic cells, and teratogenicity, embryotoxicity/spontaneous abortions and impaired male fertility when impacting germ cells1. 
Aneuploidsus (kromosoomide arvu varieerumine ja heterosügootsuse kadumine) on üldise tunnustuse kohaselt üks võimalik vähi tekke riskitegur, kui see esineb somaatilistes rakkudes, ning teratogeensuse, embrüotoksilisuse / spontaansete abortide ja meeste vähenenud viljakuse riskitegur, kui see esineb sugurakkudes1.
Genotoxicity data on aglycone metabolite SL59.0955 (M2) 
Aglükoonmetaboliidi SL59.0955 (M2) genotoksilisuse andmed
In females, a positive response was observed at doses of 25, 50, 70 and 100 mg/kg/d based on group mean and individual data. 
Emasloomade tulemus ööpäevaste annuste 25, 50, 70 ja 100 mg/kg korral oli positiivne nii rühma keskmise kui ka individuaalsete tulemuste osas.
• 20 cases due to exposure during the embryonic period, of which: o two cases of teratogenic effects (malformations) associated with exposure in early pregnancy (the first quarter is the period during which the risk is the greatest), o four cases resulting in discontinuation of the pregnancy (3 spontaneous abortions and one voluntary abortion not due to medical reason), o five cases with a favourable evolution (no effect on the new born), o nine cases with an unknown evolution of the pregnancy due to lack of documentation. 
• 20 juhul oli tegu ekspositsiooniga embrüonaalse arengu perioodil: o kaks teratogeense toime juhtu (loote väärarengud), mis olid seotud ekspositsiooniga ravimile raseduse varases järgus (raseduse esimene veerandik on periood, mil kõnealune risk on kõige suurem); o neli juhtu, mis lõppesid raseduse katkemise/katkestamisega (3 spontaanse abordi juhtu ja üks tehisliku abordi juht mittemeditsiinilistel põhjusel); o viis soodsa raseduse kuluga juhtu (kahjulikke toimeid vastsündinule ei täheldatud); o üheksa teadmata raseduse kuluga juhtu vastava dokumentatsiooni puudumise tõttu;