natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Appropriate assessment of renal function is recommended prior to initiation of Incresync and periodically thereafter (see section 4.4). 
Neerutalitluse hindamine on soovitatav enne ravi alustamist Incresynciga ja seejärel regulaarselt (vt lõik 4.4).
Cardiac failure or history of cardiac failure (NYHA stages I to IV; see section 4.4) Hepatic impairment (see section 4.4) 
Südamepuudulikkus või südamepuudulikkuse anamnees (NYHA klassid I kuni IV; vt lõik 4.4); Maksakahjustus (vt lõik 4.4);
Incresync is not recommended for children and adolescents under 18 years due to the lack of data in these patients. 
Lapsed ja noorukid Incresynci ei soovitata kasutada lastel ja noorukitel vanuses alla 18 aasta andmete puudumise tõttu.
Tablet core 
Tableti südamik
The study demonstrated that alogliptin did not increase the risk of having a MACE compared to placebo [Hazard Ratio: 0.96; 1-sided 99% Confidence Interval: 0-1.16]. 
Uuring näitas, et alogliptiin ei suurendanud oluliste südame-veresoonkonnaga seotud kõrvaltoimete tekkimise riski võrreldes platseeboga [riskisuhe: 0,96; ühepoolne 99% usaldusvahemik: 0...1,16].
Close monitoring of glycaemic control should be considered (see section 4.4). 
Tuleb kaaluda glükeemilise kontrolli hoolikat jälgimist (vt lõik 4.4).
Higher doses of alogliptin were not teratogenic but resulted in maternal toxicity, and were associated with delayed and/or lack of ossification of bones and decreased foetal body weights. 
Suuremad alogliptiini annused ei olnud teratogeensed, kuid põhjustasid toksilisust emasloomadel ja olid seotud luude luustumise aeglustumise ja/või puudumise ning loote vähenenud kehakaaluga.
Repeated dosing does not result in accumulation of the compound or metabolites. 
Korduv annustamine ei põhjusta ravimi ega selle metaboliitide kuhjumist.
Hypoglycaemia may occur in combination with sulphonylureas or insulin. 
Hüpoglükeemia võib esineda kombinatsiooni korral sulfonüüluureate või insuliiniga.
The effect of pioglitazone (45 mg monotherapy vs. placebo) was studied in a small 18-week study in type 2 diabetics. 
Pioglitasooni (45 mg monoteraapia vs. platseebo) toimet uuriti väikeses 18-nädalases uuringus 2. tüüpi suhkurtõvega patsientidel.
Almost all subjects (95%) were receiving cardiovascular medicinal products (beta blockers, angiotensin-converting-enzyme (ACE) inhibitors, angiotensin II antagonists, calcium channel blockers, nitrates, diuretics, aspirin, statins, fibrates). 
Peaaegu kõik uuringus osalejad (95%) said kardiovaskulaarseid ravimeid [beetablokaatorid, angiotensiini konverteeriva ensüümi (AKE) inhibiitorid, angiotensiin II antagonistid, kaltsiumikanalite blokaatorid, nitraadid, diureetikumid, aspiriin, statiinid, fibraadid].
The mean serum elimination half-life of unchanged pioglitazone in man is 5 to 6 hours and for its total active metabolites 16 to 23 hours. 
Muutumatu pioglitasooni keskmine seerumi eritumise poolväärtusaeg inimesel on 5...6 tundi ja selle kõigi aktiivsete metaboliitide jaoks 16...23 tundi.
To be eligible, patients had to have had one or more of the following: myocardial infarction, stroke, percutaneous cardiac intervention or coronary artery bypass graft, acute coronary syndrome, coronary artery disease, or peripheral arterial obstructive disease. 
Uuringus osalemiseks pidi patsientidel esinema üks või rohkem järgmistest seisunditest: müokardiinfarkt, insult, perkutaanne kardiaalne interventsioon või koronaararteri šunt, äge koronaarsündroom, koronaararterite haigus või perifeersete arterite obstruktiivne haigus.
Risk factors for bladder cancer should be assessed before initiating Incresync treatment (risks include age, smoking history, exposure to some occupational or chemotherapy medicinal products e.g. cyclophosphamide or prior radiation treatment in the pelvic region). 
Enne ravi alustamist Incresynciga tuleb hinnata põievähi riskitegureid (riskide hulka kuuluvad vanus, suitsetamine anamnees, kokkupuude teatud tööalaste ainete või kemoterapeutikumidega, nt tsüklofosfamiidiga, või vaagnapiirkonna varasem kiiritusravi).
Incresync tablets contain lactose. 
Incresynci tabletid sisaldavad laktoosi.
Hypersensitivity reactions, including Stevens-Johnson syndrome, anaphylactic reactions, and angioedema are serious and are attributed to the alogliptin component of Incresync (see section 4.4). 
Ülitundlikkusreaktsioonid, sealhulgas Stevens-Johnsoni sündroom, anafülaktilised reaktsioonid ja angioödeem, on tõsised ja neid seostatakse Incresynci komponendi alogliptiiniga (vt lõik 4.4).
Specific pharmacokinetic drug interaction studies have not been performed with Incresync. 
Incresynciga ei ole läbi viidud spetsiifilisi farmakokineetilisi ravimite koostoimete uuringuid.
In studies in vitro, alogliptin was not an inhibitor of the following renal transporters; OAT1, OAT3 and OCT2. 
Alogliptiin ei olnud in vitro uuringutes järgmiste neerutransporterite inhibiitor: OAT1, OAT3 ja OCT2.
Incresync is used to lower blood sugar levels in adults with type 2 diabetes. 
Incresynci kasutatakse veresuhkrusisalduse vähendamiseks 2. tüüpi suhkurtõvega täiskasvanutel.
Diabetic ketoacidosis 
Diabeetiline ketoatsidoos;
If ALT levels are increased to 3 x upper limit of normal during therapy, liver enzyme levels should be reassessed as soon as possible. 
Kui ALT väärtused on suurenenud kuni 3 korda üle normi ülemise piiri, tuleb maksaensüüme uuesti hinnata niipea kui võimalik.
When treating patients who have at least one risk factor for development of congestive heart failure (e.g. prior myocardial infarction or symptomatic coronary artery disease or the elderly), physicians should start pioglitazone therapy with the lowest available dose and increase the dose gradually. 
Ravides patsiente, kellel on vähemalt üks südame paispuudulikkuse tekkimise riskitegur (nt varasem müokardiinfarkt või sümptomaatiline pärgarterite haigus või eakad patsiendid), peavad arstid alustama ravi pioglitasooniga kõige väiksema olemasoleva annusega ja suurendama annust järk-järgult.
In light of age-related risks (especially bladder cancer, fractures and heart failure associated with the pioglitazone component), the balance of benefits and risks should be considered carefully both before and during Incresync treatment in the elderly. 
Vanusega seotud riske (eriti pioglitasooni komponendiga seotud põievähk, luumurrud ja südamepuudulikkus) arvestades tuleb eakatel patsientidel enne ravi ning ravi ajal Incresynciga hoolikalt hinnata kasulikkuse ja riski tasakaalu.
Pioglitazone did not cause statistically significant increases in LDL-cholesterol levels compared to placebo whilst reductions were observed with metformin and gliclazide. 
Pioglitasoon ei põhjustanud statistiliselt olulisi LDL-kolesterooli sisalduse suurenemist võrreldes platseeboga, samas kui vähenemist täheldati metformiini ja gliklasiidiga.
Hypersensitivity to the active substances or to any of the excipients listed in section 6.1 or history of a serious hypersensitivity reaction, including anaphylactic reaction, anaphylactic shock, and angioedema, to any dipeptidyl-peptidase-4 (DPP-4) inhibitor (see sections 4.4 and 4.8) 
Ülitundlikkus toimeainete või lõigus 6.1 loetletud mis tahes abiainete suhtes või tõsised ülitundlikkusreaktsioonid anamneesis mis tahes dipeptidüülpeptidaas-4 (DPP-4) inhibiitori manustamisel, sealhulgas anafülaktiline reaktsioon, anafülaktiline šokk ja angioödeem (vt lõigud 4.4 ja 4.8);
Alogliptin was not carcinogenic in 2-year carcinogenicity studies conducted in rats and mice. 
Alogliptiin ei olnud kartsinogeenne 2-aastases rottidel ja hiirtel läbi viidud kartsinogeensuse uuringus.
The studies included 1,269 patients with mild renal impairment and 161 patients with moderate renal impairment treated with alogliptin/pioglitazone. 
Uuringutes osales 1269 kerge neerukahjustusega ja 161 mõõduka neerukahjustusega patsienti, keda raviti alogliptiini/pioglitasooniga.
Absorption is not influenced by food intake. 
Toit ei mõjuta imendumist.
In studies performed with the individual active substances, both alogliptin and pioglitazone were excreted in the milk of lactating rats. 
Individuaalsete toimeainetega läbi viidud uuringutes eritusid nii alogliptiin kui ka pioglitasoon lakteerivate rottide piima.
- A severe allergic reaction: skin lesions or spots on your skin that can progress to a sore surrounded by pale or red rings, blistering and/or peeling of the skin possibly with symptoms such as itching, fever, overall ill feeling, achy joints, vision problems, burning, painful or itchy eyes and mouth sores (Stevens-Johnson syndrome and Erythema multiforme). 
- Tõsine allergiline reaktsioon: nahakahjustused või laigud teie nahal, mis võivad edasi areneda kahvatu või punase rõngaga ümbritsetud haavanditeks, villideks ja/või naha koorumiseks, millega võivad kaasneda sümptomid nagu sügelus, palavik, üldine halb enesetunne, liigesvalulikkus, nägemishäired, kuumatunne, valulikud või sügelevad silmad ja haavandid suus (Stevensi-Johnsoni sündroom ja mitmekujuline erüteem).
Total exposure (AUC(0-inf)) to alogliptin following administration of a single dose was similar to exposure during one dose interval (AUC(0-24)) after 6 days of once daily dosing. 
Alogliptiini plasmakontsentratsioon (AUC(0-∞)) oli pärast üksikannuse manustamist sarnane kontsentratsiooniga ühe annustamisintervalli jooksul (AUC(0-24)) pärast 6-päevast üks kord ööpäevas annustamist.
In vitro studies indicate that alogliptin does not induce CYP1A2, CYP2B6 and CYP2C9 and does not inhibit CYP1A2, CYP2B6, CYP2C8, CYP2C9, CYP2C19, CYP2D6 or CYP3A4 at concentrations achieved with the recommended dose of 25 mg alogliptin. 
In vitro uuringud näitavad, et alogliptiin ei indutseeri CYP1A2, CYP2B6 ja CYP2C9 ning ei inhibeeri CYP1A2, CYP2B6, CYP2C8, CYP2C9, CYP2C19, CYP2D6 või CYP3A4 kontsentratsioonides, mis saavutatakse soovitatava 25 mg alogliptiini annusega.
The fracture incidence calculated was 1.9 fractures per 100 patient years in women treated with pioglitazone and 1.1 fractures per 100 patient years in women treated with a comparator. 
Arvutatud luumurdude esinemissagedus oli 1,9 luumurdu 100 patsiendiaasta kohta pioglitasooniga ravitud naistel ja 1,1 luumurdu 100 patsiendiaasta kohta võrdlusravimiga ravitud naistel.
The European Medicines Agency has waived the obligation to submit the results of studies with Incresync in all subsets of the paediatric population in the treatment of type 2 diabetes mellitus (see section 4.2 for information on paediatric use). 
Euroopa Ravimiamet ei kohusta esitama Incresynciga läbi viidud uuringute tulemusi laste kõikide alarühmade kohta 2. tüüpi suhkurtõve ravis (teave lastel kasutamise kohta: vt lõik 4.2).
HOMA analysis shows that pioglitazone improves beta-cell function as well as increasing insulin sensitivity. 
HOMA analüüs näitab, et pioglitasoon parandab beetarakkude funktsiooni ja suurendab insuliinitundlikkust.
Pioglitazone appears to act via activation of specific nuclear receptors (peroxisome proliferator activated receptor gamma) leading to increased insulin sensitivity of liver, fat and skeletal muscle cells in animals. 
Pioglitasoon toimib spetsiifiliste tuumaretseptorite (peroksisoomi proliferaatori poolt aktiveeritud retseptor gamma) aktiveerimise kaudu, mis viib maksa-, rasvkoe- ja skeletilihasrakkude insuliinitundlikkuse suurenemisele.
Patients (≥ 65 years old) with type 2 diabetes mellitus are considered more susceptible to episodes of hypoglycaemia than patients < 65 years old. 
2. tüüpi suhkurtõvega patsiente (≥ 65-aastaseid) peetakse tundlikumaks hüpoglükeemia episoodide suhtes kui < 65-aastaseid.
Investigations weight increased common alanine aminotransferase increased not known 
Uuringud kehakaalu tõus sage alaniinaminotransferaasi sisalduse suurenemine teadmata
In an outcome study of patients with pre-existing major macrovascular disease, the incidence of serious heart failure was 1.6% higher with pioglitazone than with placebo when added to therapy that included insulin. 
Olemasoleva raske makrovaskulaarse haigusega patsientide ravitulemite uuringus oli raske südamepuudulikkuse esinemissagedus 1,6% suurem pioglitasooni puhul kui platseebo puhul, kui need lisati insuliini sisaldavale ravile.
A 24-month mechanistic study in male rats demonstrated that administration of pioglitazone resulted in an increased incidence of hyperplastic changes in the bladder. 
24-kuuline mehhanismi uuring isasrottidel näitas, et pioglitasooni manustamine põhjustas põies hüperplastiliste muutuste suurenenud esinemissagedust.
DPP-4 is the principal enzyme involved in the rapid degradation of the incretin hormones, glucagon-like peptide-1 (GLP-1) and GIP (glucosedependent insulinotropic polypeptide), which are released by the intestine and levels are increased in response to a meal. 
DPP-4 on peamine ensüüm, mis osaleb sooles vabanevate inkretiinhormoonide, glükagoonisarnase peptiid-1 (GLP-1) ja GIP (glükoossõltuv insulinotroopne polüpeptiid) kiires degradatsioonis; nende sisaldus suureneb vastusena toidule.
A single dose of 50 mg alogliptin was administered to 4 groups of patients with varying degrees of renal impairment (CrCl using the Cockcroft-Gault formula): mild (CrCl = > 50 to ≤ 80 mL/min), moderate (CrCl = ≥ 30 to ≤ 50 mL/min), severe (CrCl = < 30 mL/min) and end-stage renal disease on haemodialysis. 
50 mg alogliptiini üksikannus manustati 4 patsiendirühmale, kellel esines erineva raskusastmega neerukahjustus (CrCl, kasutades Cockcroft-Gaulti valemit): kerge (CrCl = > 50 kuni ≤ 80 ml/min), mõõdukas (CrCl = ≥ 30 kuni ≤ 50 ml/min), raske (CrCl = < 30 ml/min) ja lõppstaadiumis neeruhaigus hemodialüüsil.
Similar changes were seen in metformin- (haemoglobin 3-4% and haematocrit 3.6-4.1% relative reductions) and to a lesser extent sulphonylurea- and insulin- (haemoglobin 1-2% and haematocrit 1-3.2% relative reductions) treated patients in comparative-controlled studies with pioglitazone. 
Samasuguseid muutusi täheldati metformiini (hemoglobiinisisalduse 3-4%-line ja hematokriti väärtuse 3,6-4,1%-line suhteline vähenemine) ning vähemal määral sulfonüüluurea ja insuliiniga (hemoglobiinisisalduse 1-2%-line ja hematokriti väärtuse 1-3,2%-line suhteline vähenemine) võrdlevates kontrollitud uuringutes pioglitasooniga.
The maximum recommended daily dose is one 25 mg/45 mg tablet. 
Maksimaalne soovitatav ööpäevane annus on üks 25 mg / 45 mg tablett.
Nylon/aluminium/polyvinyl chloride (PVC) blisters with push through aluminium lidding foil. 
Nailon/alumiinium/polüvinüülkloriidist (PVC) blistrid, mis on kaetud läbisurutava alumiiniumfooliumiga.
In one-year clinical studies, pioglitazone consistently gave a statistically significant reduction in the albumin/creatinine ratio compared to baseline. 
Üheaastastes kliinilistes uuringutes põhjustas pioglitasoon püsivalt albumiini/kreatiniini suhte statistiliselt olulist vähenemist võrreldes algse väärtusega.
GLP-1 and GIP increases insulin biosynthesis and secretion from pancreatic beta cells, while GLP-1 also inhibits glucagon secretion and hepatic glucose production. 
GLP-1 ja GIP suurendavad insuliini biosünteesi ja vabanemist kõhunäärme beetarakkudest, samas inhibeerib GLP-1 ka glükagooni vabanemist ning glükoosi tootmist maksas.
Post-marketing spontaneous reports of hypersensitivity reactions in patients treated with pioglitazone include anaphylaxis, angioedema, and urticaria. 
Turuletulekujärgsed spontaansed teated ülitundlikkusreaktsioonidest pioglitasooniga ravitud patsientidel hõlmavad anafülaksiat, angioödeemi ja urtikaariat.
The safety and efficacy of Incresync in children and adolescents < 18 years old have not been established. 
Incresynci ohutus ja efektiivsus lastel ja noorukitel vanuses alla 18 aasta ei ole tõestatud.
Incresync should not be used during pregnancy. 
Incresynci ei tohi raseduse ajal kasutada.
Administration of 25 mg alogliptin to patients with type 2 diabetes mellitus produced peak inhibition of DPP-4 within 1 to 2 hours and exceeded 93% both after a single 25 mg dose and after 14 days of once-daily dosing. 
25 mg alogliptiini manustamine 2. tüüpi suhkurtõvega patsientidele põhjustas DPP-4 maksimaalse inhibeerimise 1-2 tunni pärast ja see ulatus 93%-ni nii pärast 25 mg üksikannuse kui ka pärast 14 päeva jooksul üks kord ööpäevas manustamist.
Based on mean dialysate concentrations, approximately 7% of the active substance was removed during a 3-hour haemodialysis session. 
Keskmiste dialüsaadi kontsentratsioonide alusel eemaldati 3-tunnise hemodialüüsi seansi jooksul umbes 7% toimeainest.
Patients should be observed for signs and symptoms of heart failure, weight gain or oedema; particularly those with reduced cardiac reserve. 
Patsiente tuleb jälgida südamepuudulikkuse, kehakaalu tõusu või turse nähtude ja sümptomite suhtes, eriti neid, kelle kardiaalne reserv on vähenenud.
Minimal quantities of alogliptin are removed by haemodialysis (approximately 7% of the substance was removed during a 3-hour haemodialysis session). 
Hemodialüüsiga eemaldatakse minimaalsed alogliptiini kogused (3-tunnise hemodialüüsi seansiga eemaldati umbes 7% ravimist).
Therefore, haemodialysis is of little clinical benefit in overdose. 
Seetõttu on üleannustamise korral hemodialüüsist vähe kliinilist kasu.
For patients with mild renal impairment (creatinine clearance (CrCl) > 50 to ≤ 80 mL/min), no dose adjustment of Incresync is necessary (see section 5.2). 
Kerge neerukahjustusega (kreatiniini kliirens (CrCl) > 50 kuni ≤ 80 ml/min) patsientidel ei ole Incresynci annuse kohandamine vajalik (vt lõik 5.2).
When the 4-hour postprandial glucose concentrations were averaged across breakfast, lunch and dinner, 14 days of treatment with 25 mg alogliptin resulted in a mean placebo-corrected reduction from baseline of -35.2 mg/dL. 
Kui määrati keskmine 4 tunni söömisjärgne glükoosikontsentratsioon kokku hommiku-, lõuna- ja õhtusöögi kohta, andis 14-päevane ravi 25 mg alogliptiiniga tulemuseks keskmise platseebo suhtes korrigeeritud vähenemise -35,2 mg/dl võrreldes esialgse väärtusega.
In light of potential risks with prolonged pioglitazone therapy, prescribers should confirm at subsequent routine reviews that the benefit of Incresync is maintained (see section 4.4). 
Arvestades pikaajalise pioglitasoonravi võimalikke riske, peavad ravi määranud arstid järgnevate rutiinsete ülevaatuste käigus saama kinnitust, et Incresyncist saadav kasu on säilinud (vt lõik 4.4).
For patients switching from separate tablets of alogliptin and pioglitazone, both alogliptin and pioglitazone should be dosed at the daily dose already being taken. 
Patsientidel, kes lähevad üle eraldi võetavatelt alogliptiini- ja pioglitasoonitablettidelt, tuleb nii alogliptiini kui ka pioglitasooni annustada ööpäevastes annustes, mida juba võetakse.
Skin and subcutaneous tissue disorders pruritus common common rash common exfoliative skin conditions including StevensJohnson syndrome not known erythema multiforme not known angioedema not known urticaria not known 
Naha ja nahaaluskoe kahjustused sügelus sage sage lööve sage eksfoliatiivsed nahaseisundid, sealhulgas Stevensi-Johnsoni sündroom teadmata multiformne erüteem teadmata angioödeem teadmata urtikaaria teadmata
The incidence of hypoglycaemia was greater when alogliptin was used as triple therapy with pioglitazone and metformin (compared to active-control). 
Hüpoglükeemia esinemissagedus oli suurem, kui alogliptiini kasutati kolmikravina koos pioglitasooni ja metformiiniga (võrreldes aktiivse kontrolliga).
If you take more Incresync than you should 
Kui te võtate Incresynci rohkem kui ette nähtud
Slight changes in cell counts may show up in blood tests. 
Vereanalüüsides võivad ilmneda vähesed muutused rakkude arvus.
Pioglitazone was devoid of genotoxic potential in a comprehensive battery of in vivo and in vitro genotoxicity assays. 
Pioglitasoonil puudus genotoksiline potentsiaal mitmetes in vivo ja in vitro genotoksilisuse testides.
Therapy with Incresync should not be initiated in patients with increased baseline liver enzyme levels (ALT > 2.5 x upper limit of normal) or with any other evidence of liver disease. 
Ravi Incresynciga ei tohi alustada patsientidel, kellel algne maksaensüümide sisaldus on suurenenud (ALT > 2,5 korda normi ülemine piir) või kellel esinevad mingid muud tõendid maksahaiguse kohta.
No data are available with regard to overdose of Incresync. 
Incresynci üleannustamise kohta andmed puuduvad.
In the alogliptin group, 11.3% of patients experienced a MACE compared to 11.8% of patients in the placebo group. 
Alogliptiini rühmas tekkis oluline südame-veresoonkonnaga seotud kõrvaltoime 11,3% patsientidest võrreldes 11,8%-ga platseeborühma patsientidest.
Caution should be exercised when alogliptin is used in combination with metformin and a thiazolidinedione as an increased risk of hypoglycaemia has been observed with this triple therapy (see section 4.4). 
Ettevaatlik tuleb olla, kui algoliptiini kasutatakse koos metformiini ja tiasolidiindiooniga, sest selle kolmikraviga on täheldatud suuremat hüpoglükeemia riski (vt lõik 4.4).
SPECIAL STORAGE CONDITIONS Store in the original package in order to protect from moisture. 
SÄILITAMISE ERITINGIMUSED Säilitada originaalpakendis, niiskuse eest kaitstult.
10 film-coated tablets 14 film-coated tablets 28 film-coated tablets 30 film-coated tablets 56 film-coated tablets 60 film-coated tablets 90 film-coated tablets 98 film-coated tablets 100 film-coated tablets 
10 õhukese polümeerikattega tabletti 14 õhukese polümeerikattega tabletti 28 õhukese polümeerikattega tabletti 30 õhukese polümeerikattega tabletti 56 õhukese polümeerikattega tabletti 60 õhukese polümeerikattega tabletti 90 õhukese polümeerikattega tabletti 98 õhukese polümeerikattega tabletti 100 õhukese polümeerikattega tabletti
• The risk of bladder cancer and relevant risk minimisation advice. 
• Põievähi risk ja asjakohased nõuanded riski vähendamiseks.
Hepatic impairment Incresync must not be used in patients with hepatic impairment (see sections 4.3, 4.4 and 5.2). 
Maksakahjustus Incresynci ei tohi kasutada maksakahjustusega patsientidel (vt lõigud 4.3, 4.4 ja 5.2).
Incresync is taken when your blood sugar cannot be adequately controlled by diet, exercise and other oral anti-diabetic medicines such as pioglitazone; or pioglitazone and metformin taken together. 
Incresynci võetakse siis, kui veresuhkru taset ei suudeta piisavalt kontrollida dieedi, füüsilise koormuse ega teiste suukaudsete diabeedivastaste ravimitega, nagu pioglitasoon või koos võetavad pioglitasoon ja metformiin.
The highest doses of alogliptin administered in clinical studies were single doses of 800 mg to healthy subjects and doses of 400 mg once daily for 14 days to patients with type 2 diabetes mellitus (equivalent to 32 times and 16 times the recommended daily dose of 25 mg alogliptin, respectively). 
Suurim kliinilistes uuringutes manustatud alogliptiini annus oli 800 mg tervetele isikutele ja 400 mg annused üks kord ööpäevas 14 päeva jooksul 2. tüüpi suhkurtõvega patsientidele (vastavalt 32 ja 16 korda suurem alogliptiini soovitatavast ööpäevasest annusest 25 mg).
In vitro data indicate that CYP2D6 and CYP3A4 contribute to the limited metabolism of alogliptin. 
In vitro uuringud viitavad sellele, et CYP2D6 ja CYP3A4 osalevad vähesel määral alogliptiini metabolismis.
Studies in vitro have shown alogliptin to be a mild inducer of CYP3A4, but alogliptin has not been shown to induce CYP3A4 in studies in vivo. 
In vitro uuringud on näidanud, et alogliptiin on nõrk CYP3A4 indutseerija, kuid in vivo uuringutes ei indutseeri alogliptiin CYP3A4.
Incresync is indicated as a second or third line treatment in adult patients aged 18 years and older with type 2 diabetes mellitus: 
Incresync on näidustatud teise või kolmanda rea ravimina 2. tüüpi suhkurtõve raviks täiskasvanud 18-aastastel ja vanematel patsientidel :
Pioglitazone was associated with significant weight gain. 
Pioglitasoon oli seotud olulise kehakaalu tõusuga.
Acute pancreatitis is a serious adverse reaction and is attributed to the alogliptin component of Incresync (see section 4.4). 
Äge pankreatiit on tõsine kõrvaltoime, mida seostatakse Incresynci komponendi alogliptiiniga (vt lõik 4.4).
No adverse effects on fertility were observed in animal studies conducted with alogliptin (see section 5.3). 
Alogliptiiniga läbi viidud loomkatsetes kahjulikke toimeid fertiilsusele ei täheldatud (vt lõik 5.3).