natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As there is a need for dose adjustment in patients with moderate or severe renal impairment, or end-stage renal disease requiring dialysis, appropriate assessment of renal function is recommended prior to initiation of alogliptin therapy and periodically thereafter (see section 4.2). 
Et mõõduka või raske neerukahjustusega või dialüüsi vajava lõppstaadiumis neeruhaigusega patsientidel on vajalik annust kohandada, on enne ravi alustamist alogliptiiniga ja seejärel perioodiliselt soovitatav neerutalitluse hindamine (vt lõik 4.2).
(-infinity, -0.006) 
(-lõpmatus, -0,006)
Vipidia is not known to affect your ability to drive and use machines. 
Vipidia ei mõjuta teadaolevalt autojuhtimise või masinate kasutamise võimet.
Therefore, in order to maintain systemic exposures to alogliptin that are similar to those observed in patients with normal renal function, lower doses of alogliptin should be used in patients with moderate or severe renal impairment, or end-stage renal disease requiring dialysis (see section 4.2). 
Seetõttu tuleb selleks, et hoida alogliptiini süsteemne kontsentratsioon sarnasena normaalse neerutalitlusega patsientide puhul täheldatuga, kasutada mõõduka kuni raske neerukahjustuse või dialüüsi vajava lõppstaadiumis neeruhaigusega patsientidel (vt lõik 4.2) väiksemaid alogliptiini annuseid.
In the alogliptin group, 12.7% (344 subjects) experienced an event within the secondary MACE composite endpoint, compared with 13.4% (359 subjects) in the placebo group [Hazard Ratio = 0.95; 1-sided 99% Confidence Interval: 0-1.14]. 
Alogliptiini rühmas tekkis 12,7 %-l (344 uuringus osalejat) näht oluliste südame-veresoonkonnaga seotud kõrvaltoimete teisese liittulemusnäitaja raames võrreldes 13,4 %-ga (359 uuringus osalejat) platseeborühmas [riskisuhe = 0,95; ühepoolne 99% usaldusvahemik: 0...1,14].
The efficacy of alogliptin in patients with type 2 diabetes mellitus and ≥ 65 years old across a pooled analysis of five 26-week placebo-controlled studies was consistent with that in patients < 65 years old. 
Alogliptiini efektiivsus 2. tüüpi suhkurtõvega ja ≥ 65-aastastel patsientidel oli viie 26-nädalase platseebokontrollitud uuringu koondanalüüsis sarnane < 65-aastaste patsientide omaga.
No adverse effects on fertility were observed in animal studies (see section 5.3). 
Loomkatsetes kõrvaltoimeid fertiilsusele ei täheldatud (vt lõik 5.3).
However patients should be alerted to the risk of hypoglycaemia especially when combined with a sulphonylurea, insulin or combination therapy with thiazolidinedione plus metformin. 
Siiski peavad patsiendid olema teadlikud hüpoglükeemia tekkeriskist, eriti kui Vipidiat kasutatakse koos sulfonüüluurea, insuliini või kombinatsioonravina koos tiasolidiindiooni ja metformiiniga.
In clinical studies, alogliptin had no clinically relevant effect on the pharmacokinetics of caffeine, (R)-warfarin, pioglitazone, glyburide, tolbutamide, (S)-warfarin, dextromethorphan, atorvastatin, midazolam, an oral contraceptive (norethindrone and ethinyl oestradiol), digoxin, fexofenadine, metformin, or cimetidine, thus providing in vivo evidence of a low propensity to cause interaction with substrates of CYP1A2, CYP3A4, CYP2D6, CYP2C9, p-glycoprotein, and OCT2. 
Kliinilistes uuringutes ei olnud alogliptiinil kliiniliselt olulist toimet kofeiini, (R)-varfariini, pioglitasooni, gliburiidi, tolbutamiidi, (S)-varfariini, dekstrometorfaani, atorvastatiini, midasolaami, suukaudse kontratseptiivi (noretindroon ja etinüülöstradiool), digoksiini, feksofenadiini, metformiini või tsimetidiini farmakokineetikale, mistõttu on in vivo koostoimed CYP1A2, CYP3A4, CYP2D6, CYP2C9, P-glükoproteiini ja OCT2 substraatidega vähetõenäosed.
No adverse effects of alogliptin were observed upon fertility, reproductive performance, or early embryonic development in rats up to a systemic exposure far above the human exposure at the recommended dose. 
Rottidel ei täheldatud alogliptiini toimeid fertiilsusele, reproduktiivsusele ega varasele embrüonaalsele arengule süsteemse kontsentratsiooni korral, mis ületas oluliselt kontsentratsiooni inimestel soovitatava annuse korral.
Two minor metabolites were detected following administration of an oral dose of [14C] alogliptin, N-demethylated alogliptin, M-I (< 1% of the parent compound), and N-acetylated alogliptin, M-II (< 6% of the parent compound). 
Pärast suukaudse [14C] alogliptiini annuse manustamist avastati kaks väheolulist metaboliiti, N-demetüülitud alogliptiin M-I (< 1 % lähteühendist) ja N-atsetüülitud alogliptiin M-II (< 6% lähteühendist).
Alogliptin as monotherapy 
Alogliptiin monoteraapiana
Vipidia contains the active substance alogliptin which belongs to a group of medicines called DPP-4 inhibitors (dipeptidyl peptidase-4 inhibitors) which are “oral anti-diabetics”. 
Vipidia sisaldab toimeainet alogliptiini, mis kuulub dipeptidüülpeptidaas-4 (DPP-4) inhibiitorite rühma ning mis on suukaudsed diabeedivastased ravimid.
The most common adverse reaction in patients treated with 25 mg alogliptin was headache. 
25 mg alogliptiiniga ravitud patsientidel oli kõige sagedam kõrvaltoime peavalu.
Gastrointestinal disorders abdominal pain common gastroesophageal reflux disease common diarrhoea common acute pancreatitis not known 
Seedetrakti häired kõhuvalu sage gastroösofageaalne reflukshaigus sage kõhulahtisus sage äge pankreatiit teadmata
Nonfatal Stroke *Overall there were 153 subjects (5.7%) in the alogliptin group and 173 subjects (6.5%) in the placebo group who died (all-cause mortality). 
Surmaga mittelõppenud insult * Kokku suri (suremus kõikidel põhjustel) alogliptiini rühmas 153 uuringus osalejat (5,7 %) ja platseeborühmas 173 uuringus osalejat (6,5 %)
Vipidia is taken when your blood sugar cannot be adequately controlled by diet, exercise and one or more of these other oral anti-diabetic medicines. 
Vipidiat võetakse siis, kui dieedi, füüsilise koormuse ja ühe või enama mainitud suukaudse diabeedivastase ravimiga ei ole saavutatud teie veresuhkrusisalduse piisavat vähenemist.
In addition, a cardiovascular outcomes study with 5,380 patients with type 2 diabetes mellitus and a recent acute coronary syndrome event was conducted with 2,701 randomised to alogliptin and 2,679 randomised to placebo. 
Peale selle viidi 5380 patsiendiga, kellel oli 2. tüüpi diabeet ja hiljuti esinenud äge koronaarsündroom, läbi südame-veresoonkonnaga seotud ravitulemuste uuring, milles 2701 patsienti randomiseeriti alogliptiini rühma ja 2679 patsienti platseeborühma.
After administration of single, oral doses of up to 800 mg in healthy subjects, alogliptin was rapidly absorbed with peak plasma concentrations occurring 1 to 2 hours (median Tmax) after dosing. 
Pärast suukaudsete kuni 800 mg üksikannuste manustamist tervetele vabatahtlikele imendus alogliptiin kiiresti ja maksimaalne plasmakontsentratsioon saabus 1…2 tundi (keskmine Tmax) pärast annustamist.
The recommended dose of alogliptin is one tablet of 25 mg once daily as add-on therapy to metformin, a thiazolidinedione, a sulphonylurea, or insulin or as triple therapy with metformin and a thiazolidinedione or insulin. 
Soovitatav alogliptiini annus on üks 25 mg tablett üks kord ööpäevas täiendava ravina lisaks metformiinile, tiasolidiindioonile, sulfonüüluureale või insuliinile ning kolmikravina koos metformiini ja tiasolidiindiooni või insuliiniga.
Change at Week 104 (n=382) 
Muutus 104. nädalal (n = 382)
Shellac Iron oxide black (E172) 
Must raudoksiid (E172)
The no-observed-adverse-effect level (NOAEL) in the repeated dose toxicity studies in rats and dogs up to 26 and 39 weeks in duration, respectively, produced exposure margins that were approximately 147- and 227-fold, respectively, the exposure in humans at the recommended dose of 25 mg alogliptin. 
Vastavalt 26- ja 39-nädalastes korduva manustamise toksilisuse uuringutes rottidel ja koertel oli täheldatava kahjuliku toimeta annus (no-observed-adverse-effect level, NOAEL) kontsentratsiooni korral, mis olid vastavalt 147 ja 227 korda suuremad kontsentratsioonist inimestel soovitatava 25 mg alogliptiini annuse puhul.
In a pooled analysis of the data from 12 studies, the overall incidence of any episode of hypoglycaemia was similar in patients ≥ 65 years old treated with 25 mg alogliptin (3.8%) to that in patients < 65 years old (3.6%). 
12 uuringust pärit andmete koondanalüüsis oli kõigi hüpoglükeemia episoodide esinemissagedus sarnane ≥ 65-aastastel patsientidel, keda raviti 25 mg alogliptiiniga (3,8 %), ja < 65-aastastel patsientidel (3,6 %).
10 film-coated tablets 14 film-coated tablets 28 film-coated tablets 30 film-coated tablets 56 film-coated tablets 60 film-coated tablets 84 film-coated tablets 90 film-coated tablets 98 film-coated tablets 100 film-coated tablets 
10 õhukese polümeerikattega tabletti 14 õhukese polümeerikattega tabletti 28 õhukese polümeerikattega tabletti 30 õhukese polümeerikattega tabletti 56 õhukese polümeerikattega tabletti 60 õhukese polümeerikattega tabletti 84 õhukese polümeerikattega tabletti 90 õhukese polümeerikattega tabletti 98 õhukese polümeerikattega tabletti 100 õhukese polümeerikattega tabletti
In the prospective randomised controlled cardiovascular outcomes study, investigator reported events of hypoglycemia were similar in patients receiving placebo (6.5%) and patients receiving alogliptin (6.7%) in addition to standard of care. 
Prospektiivses, randomiseeritud, kontrollrühmaga, südame-veresoonkonnaga seotud ravitulemuste uuringus oli uurija teatatud hüpoglükeemia nähtude arv sarnane patsientidel, kes said lisaks tavaravile platseebot (6,5 %) või alogliptiini (6,7 %).
Due to the increased risk of hypoglycaemia in combination with a sulphonylurea, insulin or combination therapy with thiazolidinedione plus metformin, a lower dose of these medicinal products may be considered to reduce the risk of hypoglycaemia when these medicinal products are used in combination with alogliptin (see section 4.2). 
Kasutamisel kombinatsioonis sulfonüüluurea, insuliini või kombinatsioonravi korral tiasolidiindiooni ja metformiiniga tuleb hüpoglükeemia suurenenud tekkeriski vähendamiseks kaaluda nende ravimite väiksemat annust, kui neid ravimeid kasutatakse kombinatsioonis alogliptiiniga (vt lõik 4.2).
There is no experience of using Vipidia in pregnant women or during breast-feeding. 
Vipidia kasutamise kohta rasedatel või imetamise ajal ei ole kogemusi.
Mean change from baseline in fasting plasma glucose at Week 26 for 25 mg alogliptin showed a reduction of 8.4 mg/dL compared to an increase of 2.2 mg/dL with placebo. 
Keskmine plasma paastuglükoosisisalduse muutus võrreldes algsega 26. nädalal 25 mg alogliptiini puhul näitas vähenemist 8,4 mg/dl võrreldes suurenemisega 2,2 mg/dl platseebo puhul.
When alogliptin is used in combination with metformin and/or a thiazolidinedione, the dose of metformin and/or the thiazolidinedione should be maintained, and Vipidia administered concomitantly. 
Kui alogliptiini kasutatakse kombinatsioonis metformiini ja/või tiasolidiindiooniga, tuleb metformiini ja/või tiasolidiindiooni annus samaks jätta ja Vipidiat manustada kaasuvana.
Overall, treatment with the recommended daily dose of 25 mg alogliptin improved glycaemic control when given as monotherapy and as initial or add-on combination therapy. 
Üldiselt parandas ravi soovitatava alogliptiini ööpäevase annusega 25 mg glükeemilist kontrolli alogliptiini manustamisel monoteraapiana ja algse täiendava kombineeritud ravina.
In the cardiovascular outcomes study the rates of pancreatitis reports in patients treated with alogliptin or placebo were 3 or 2 events per 1,000 patient years, respectively. 
Südame-veresoonkonnaga seotud ravitulemuste uuringus oli pankreatiidi esinemissagedus alogliptiini või platseeboga ravitud patsientidel vastavalt 3 või 2 juhtu 1000 patsiendiaasta kohta.
Postmarketing reports of hepatic dysfunction including hepatic failure have been received. 
Turuletulekujärgselt on teatatud maksatalitluse häiretest, sealhulgas maksapuudulikkusest.
These studies evaluated the effects of alogliptin on glycaemic control and its safety as monotherapy, as initial combination therapy with metformin or a thiazolidinedione, and as add-on therapy to metformin, or a sulphonylurea, or a thiazolidinedione (with or without metformin or a sulphonylurea), or insulin (with or without metformin). 
Nendes uuringutes hinnati alogliptiini toimet glükeemilisele kontrollile ja selle ohutust monoteraapiana, algse kombinatsioonravina koos metformiini või tiasolidiindiooniga ja täiendava ravimina lisaks metformiinile või sulfonüüluureale või tiasolidiindioonile (koos metformiini või sulfonüüluureaga või ilma nendeta) või insuliinile (koos metformiiniga või ilma selleta).
Following administration of an oral dose of [14C] alogliptin, 76% of total radioactivity was eliminated in the urine and 13% was recovered in the faeces. 
C] alogliptiini suukaudse annuse manustamist eritus 76 % kogu radioaktiivsusest uriiniga ja 13% roojaga.
The significant reductions in HbA1c observed with 25 mg alogliptin plus 30 mg pioglitazone and metformin were consistent over the entire 52-week treatment period compared to 45 mg pioglitazone and metformin (p<0.001 at all time points). 
Oluline HbA1c vähenemine, mida täheldati 25 mg alogliptiini pluss 30 mg pioglitasooni ja metformiiniga, oli püsiv kogu 52-nädalase raviperioodi jooksul võrreldes 45 mg pioglitasooni ja metformiiniga (p < 0,001 kõigis ajapunktides).
For patients with moderate renal impairment (CrCl ≥ 30 to ≤ 50 mL/min), one-half of the recommended dose of alogliptin should be administered (12.5 mg once daily; see section 5.2). 
Mõõduka neerukahjustusega (CrCl ≥ 30-≤ 50 ml/min) patsientidel tuleb manustada pool soovitatavast alogliptiini annusest (12,5 mg üks kord ööpäevas; vt lõik 5.2).
Alogliptin was not teratogenic in rats or rabbits with a systemic exposure at the NOAELs far above the human exposure at the recommended dose. 
Alogliptiin ei olnud teratogeenne rottidel ja küülikutel süsteemse kontsentratsiooni puhul NOAEL-i juures, mis ületab oluliselt kontsentratsiooni inimestel soovitatava annuse puhul.
How to store Vipidia 
Kuidas Vipidiat säilitada
Change at Week 26 (n=303) 
Muutus 26. nädalal (n = 303)
At Week 104, the HbA1c reduction by 25 mg alogliptin plus metformin (-0.72%, Table 3) was greater than that produced by glipizide plus metformin (-0.59%). 
104. nädalaks oli HbA1c vähenemine 25 mg alogliptiini kasutamisel koos metformiiniga (-0,72%, tabel 3) suurem kui glipisiidi kasutamisel koos metformiiniga (-0,59%).
In addition, treatment with 25 mg alogliptin once daily resulted in improvements from baseline in HbA1c at Week 52 that were similar to those produced by glipizide (mean dose = 5.4 mg). 
Lisaks põhjustas ravi 25 mg alogliptiiniga üks kord ööpäevas 52. nädalal algse HbA1c vähenemise, mis oli sarnane glipisiidi (keskmine annus = 5,4 mg) põhjustatuga.
For the different dose regimens, Vipidia is available in strengths of 25 mg, 12.5 mg and 6.25 mg film-coated tablets. 
Erinevate annustamisskeemide järgimiseks on Vipidia õhukese polümeerikattega tabletid müügil tugevustega 25 mg, 12,5 mg ja 6,25 mg.
Not known: - Liver problems such as nausea or vomiting, stomach pain, unusual or unexplained tiredness, 
Teadmata - Maksaprobleemid, nagu iiveldus ja oksendamine, kõhuvalu, ebatavaline või seletamatu väsimus, isu puudumine, tume uriin või naha ning silmavalgete muutumine kollaseks.
Change at Week 52 (n=382) 
Muutus 52. nädalal (n = 382)
INFORMATION IN BRAILLE Vipidia 12.5 mg 
TEAVE BRAILLE' KIRJAS (PUNKTKIRJAS) Vipidia 12,5 mg
In a pooled analysis of the data from 12 studies, the overall incidence of any episode of hypoglycaemia was lower in patients treated with 25 mg alogliptin than in patients treated with 12.5 mg alogliptin, active control or placebo (3.6%, 4.6%, 12.9% and 6.2%, respectively). 
12 uuringust pärit andmete koondanalüüsis oli kõigi hüpoglükeemia episoodide üldine sagedus väiksem patsientidel, keda raviti 25 mg alogliptiiniga, kui patsientidel, keda raviti 12,5 mg alogliptiini, aktiivse kontrollravimi või platseeboga (vastavalt 3,6 %, 4,6 %, 12,9 % ja 6,2 %).
The information provided is based on a total of 9,405 patients with type 2 diabetes mellitus, including 3,750 patients treated with 25 mg alogliptin and 2,476 patients treated with 12.5 mg alogliptin, who participated in one phase 2 or 12 phase 3 double-blind, placebo- or active-controlled clinical studies. 
Esitatud teave põhineb kokku 9405-l 2. tüüpi suhkurtõvega patsiendil, sealhulgas 3750 patsienti, keda raviti 25 mg alogliptiiniga, ja 2476 patsienti, keda raviti 12,5 mg alogliptiiniga.
Metabolism and nutrition disorders hypoglycaemia common 
Ainevahetus- ja toitumishäired hüpoglükeemia sage
Alogliptin has been studied as monotherapy, as initial combination therapy with metformin or a thiazolidinedione, and as add-on therapy to metformin, or a sulphonylurea, or a thiazolidinedione (with or without metformin or a sulphonylurea), or insulin (with or without metformin). 
Alogliptiini on uuritud monoteraapiana, algse kombinatsioonravina koos metformiini või tiasolidiindiooniga ja täiendava ravina lisaks metformiinile või sulfonüüluureale või tiasolidiindioonile (koos metformiini või sulfonüüluureaga või ilma nendeta) või insuliinile (koos metformiiniga või ilma selleta).
Total exposure to alogliptin was approximately 10% lower and peak exposure was approximately 8% lower in patients with moderate hepatic impairment compared to healthy control subjects. 
Alogliptiini AUC oli mõõduka maksakahjustusega patsientidel võrreldes tervete kontrollisikutega umbes 10 % väiksem ja Cmax umbes 8 % väiksem.
INFORMATION IN BRAILLE Vipidia 25 mg 
TEAVE BRAILLE' KIRJAS (PUNKTKIRJAS) Vipidia 25 mg
In addition, 25 mg alogliptin alone and in combination with 30 mg pioglitazone produced statistically significant (p<0.001) reductions in total triglycerides at Week 16 as measured by postprandial incremental AUC(0-8) change from baseline compared to placebo. 
Veel põhjustasid 25 mg alogliptiini manustamine monoteraapiana ja kombinatsioonis 30 mg pioglitasooniga statistiliselt olulise (p < 0,001) üldtriglütseriidide sisalduse vähenemise 16. nädalal mõõdetuna söömisjärgse AUC(0-8) muutusena esialgsest võrreldes platseeboga.
- Cold like symptoms such as sore throat, stuffy or blocked nose, - Rash - Itchy skin - Headache - Stomach ache - Diarrhoea - Indigestion, heartburn 
- Külmetus või gripilaadsed sümptomid, nagu kurguvalu, ninakinnisus; - Lööve; - Nahasügelus; - Peavalu; - Kõhuvalu; - Kõhulahtisus; - Seedehäired, kõrvetised;
Add-on combination therapy placebo-controlled studies Alogliptin 25 mg once daily with metformin (n=203) 
Täiendav kombinatsioonravi platseebokontrollitud uuringutes Alogliptiin 25 mg üks kord ööpäevas koos metformiiniga (n = 203)
LOCF = last observation carried forward * Non inferiority and superiority statistically demonstrated † Least squares means adjusted for prior antihyperglycaemic therapy status and baseline values 
PPS = (per protocol set), protokolli kohane analüüs LOCF = (last observation carried forward), viimase vaatluse andmete ettetoomise mudel * Statistiliselt tõestatud mittehalvemus ja paremus † Vähimruutude keskmised, kohandatuna eelneva antihüperglükeemilise ravi staatuse ja algväärtuste suhtes
Alogliptin has not been studied in patients with severe hepatic impairment (Child-Pugh score > 9) and is, therefore, not recommended for use in such patients (see sections 4.4 and 5.2). 
Alogliptiini ei ole uuritud raske maksakahjustusega patsientidel (Child-Pugh' skoor > 9) ja seetõttu ei ole ravimi kasutamine sellistel patsientidel soovitatav (vt lõigud 4.4 ja 5.2).
INFORMATION IN BRAILLE Vipidia 6.25 mg 
TEAVE BRAILLE' KIRJAS (PUNKTKIRJAS) Vipidia 6,25 mg
Alogliptin has not been studied in patients with severe hepatic impairment (Child-Pugh score > 9) and is, therefore, not recommended for use in such patients (see sections 4.2 and 5.2). 
Alogliptiini ei ole uuritud raske maksakahjustusega patsientidel (Child-Pugh' skoor > 9) ja seetõttu ei ole ravimi kasutamine sellistel patsientidel soovitatav (vt lõigud 4.2 ja 5.2).
Alogliptin 25 mg once daily with insulin + metformin (n=126) 
Alogliptiin 25 mg üks kord ööpäevas koos insuliini ± metformiiniga (n = 126)
Alogliptin as add-on therapy to a thiazolidinedione with metformin The addition of 25 mg alogliptin once daily to 30 mg pioglitazone and metformin hydrochloride therapy (mean dose = 1,867.9 mg) resulted in improvements from baseline in HbA1c at Week 52 that were both non-inferior and statistically superior to those produced by 45 mg pioglitazone and metformin hydrochloride therapy (mean dose = 1,847.6 mg, Table 3). 
Alogliptiin täiendava ravina lisaks tiasolidiindiooni ja metformiini kombinatsioonile 25 mg alogliptiini üks kord ööpäevas lisamine ravile 30 mg pioglitasooni ja metformiiniga (keskmine annus = 1867,9 mg) põhjustas 52. nädalal algse HbA1c vähenemise, mis oli mitte halvem ja statistiliselt parem sellest, mis saavutati 45 mg pioglitasooni ja metformiiniga (keskmine annus = 1847,6 mg, tabel 3).
Vipidia 25 mg film-coated tablets Vipidia 12.5 mg film-coated tablets Vipidia 6.25 mg film-coated tablets alogliptin 
Vipidia 25 mg õhukese polümeerikattega tabletid Vipidia 12,5 mg õhukese polümeerikattega tabletid Vipidia 6,25 mg õhukese polümeerikattega tabletid alogliptiin
Alogliptin 25 mg once daily with a thiazolidinedione ± metformin or a sulphonylurea (n=195) 
Alogliptiin 25 mg üks kord ööpäevas koos tiasolidiindiooni ± metformiini või sulfonüüluureaga (n = 195)
Both 25 mg alogliptin alone and in combination with 30 mg pioglitazone demonstrated significant decreases in postprandial glucose and postprandial glucagon whilst significantly increasing postprandial active GLP-1 levels at Week 16 compared to placebo (p<0.05). 
Nii 25 mg alogliptiini manustamisel monoteraapiana kui ka kombinatsioonis 30 mg pioglitasooniga täheldati 16. nädalal võrreldes platseeboga söömisjärgse glükoosisisalduse ja söömisjärgse glükagoonisisalduse olulist vähenemist ning söömisjärgse aktiivse GLP-1 sisalduse olulist suurenemist (p < 0,05).
Therefore, no dose adjustment is necessary for patients with mild to moderate hepatic impairment (Child-Pugh scores of 5 to 9). 
Seetõttu ei ole kerge kuni mõõduka maksakahjustusega patsientidel (Child-Pugh' skoor 5...9) annuse kohandamine vajalik.
At Week 52, the HbA1c reduction by 25 mg alogliptin plus metformin (-0.76%, Table 3) was similar to that produced by glipizide (mean dose = 5.2 mg) plus metformin hydrochloride therapy (mean dose = 1,824 mg, -0.73%). 
52. nädalal oli HbA1c vähenemine 25 mg alogliptiini kasutamisel koos metformiiniga (-0,76%, tabel 3) sarnane glipisiidi (keskmine annus = 5,2 mg) kasutamisel metformiinvesnikkloriidiga saavutatud tulemusega (keskmine annus = 1824 mg, -0,73%).
EU/1/13/844/019 10 film-coated tablets EU/1/13/844/020 14 film-coated tablets EU/1/13/844/021 28 film-coated tablets EU/1/13/844/022 30 film-coated tablets EU/1/13/844/023 56 film-coated tablets EU/1/13/844/024 60 film-coated tablets EU/1/13/844/025 90 film-coated tablets EU/1/13/844/026 98 film-coated tablets EU/1/13/844/027 100 film-coated tablets EU/1/13/844/030 84 film-coated tablets 
EU/1/13/844/019 10 õhukese polümeerikattega tabletti EU/1/13/844/020 14 õhukese polümeerikattega tabletti EU/1/13/844/021 28 õhukese polümeerikattega tabletti EU/1/13/844/022 30 õhukese polümeerikattega tabletti EU/1/13/844/023 56 õhukese polümeerikattega tabletti EU/1/13/844/024 60 õhukese polümeerikattega tabletti EU/1/13/844/025 90 õhukese polümeerikattega tabletti EU/1/13/844/026 98 õhukese polümeerikattega tabletti EU/1/13/844/027 100 õhukese polümeerikattega tabletti EU/1/13/844/030 84 õhukese polümeerikattega tabletti
In a pooled analysis of the data from 13 studies, the overall rates of pancreatitis reports in patients treated with 25 mg alogliptin, 12.5 mg alogliptin, active control or placebo were 2, 1, 1 or 0 events per 1,000 patient years, respectively. 
13 uuringust pärit andmete koondanalüüsis oli pankreatiidi juhtude üldine esinemissagedus patsientidel, keda raviti 25 mg alogliptiini, 12,5 mg alogliptiini, aktiivse kontrollravimi või platseeboga, vastavalt 2, 1, 1 või 0 sündmust 1000 patsiendiaasta kohta.