natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tenofovir exposure achieved in adolescent patients receiving oral daily doses of tenofovir disoproxil 245 mg was similar to exposures achieved in adults receiving once-daily doses of tenofovir disoproxil 245 mg. 
Tenofoviiri kontsentratsioon noorukitel, kellele manustati igapäevaselt 245 mg tenofoviirdisoproksiili, sarnanes tenofoviiri kontsentratsiooniga täiskasvanutel, kellele manustati igapäevaselt 245 mg tenofoviirdisoproksiili.
Table 3: Efficacy parameters in compensated HBeAg negative and HBeAg positive patients at week 
Efektiivsuse parameetrid kompenseeritud HBeAg-negatiivsetel ja HBeAg-positiivsetel patsientidel 48. nädalal
• That patients should have their baseline renal function assessed prior to initiating Tenofovir disoproxil Zentiva therapy 
• Enne ravi alustamist Tenofoviirdisoproksiil Zentivaga tuleb hinnata patsiendi neerufunktsiooni lähteseisundit.
Tenofovir disoproxil 245 mg n = 176 
Tenofoviir disoproksiil 245 mg n = 176c
By intent to treat analysis (missing data and switch in antiretroviral therapy (ART) considered as failure), the proportion of patients with HIV-1 RNA below 400 copies/ml and 50 copies/ml at 48 weeks of treatment was 80% and 76% respectively in the tenofovir disoproxil 245 mg arm, compared to 84% and 80% in the stavudine arm. At 144 weeks, the proportion of patients with HIV-1 RNA below 400 copies/ml and 50 copies/ml was 71% and 68% respectively in the tenofovir disoproxil 245 mg arm, compared to 64% and 63% in the stavudine arm. 
Ravikavatsuse alusel tehtud (ITT, intent to treat; puuduvad andmed ja vahetus retroviirusvastases ravis loeti nurjumiseks) analüüsi põhjal oli 245 mg tenofoviirdisoproksiili grupis ravi 48. nädalal patsientide osakaal, kellel HIV-1 RNA tase oli alla 400 koopia/ml ja alla 50 koopia/ml vastavalt 80% ja 76%, võrreldes 84% ja 80% stavudiinigrupis.
Chronic hepatitis B: Steady-state tenofovir exposure in HBV infected adolescent patients (12 to < 18 years of age) receiving an oral daily dose of tenofovir disoproxil 245 mg was similar to exposures achieved in adults receiving once-daily doses of tenofovir disoproxil 245 mg. 
Krooniline B-hepatiit: Tenofoviiri kontsentratsioon tasakaaluseisundis HBV-infektsiooniga noorukitel vanuses 12 kuni < 18 aastat, kellele manustati suu kaudu igapäevaselt 245 mg tenofoviirdisoproksiili, sarnanes tenofoviiri kontsentratsiooniga täiskasvanutel, kellele manustati igapäevaselt 245 mg tenofoviirdisoproksiili.
The active substance is tenofovir. 
Mida Tenofoviirdisoproksiil Zentiva sisaldab Toimeaine on tenofoviir.
Clinical resistance Four hundred and twenty-six HBeAg negative (GS-US-174-0102, n = 250) and HBeAg positive (GS-US-174-0103, n = 176) patients initially randomised to double-blind tenofovir disoproxil treatment and then switched to open-label tenofovir disoproxil treatment were evaluated for genotypic changes in HBV polymerase from baseline. 
426 HBeAg-negatiivset (GS-US-174-0102, n = 250) ja HBeAg-positiivset (GS-US-174-0103, n = 176) patsienti, kes randomiseeriti algselt topeltpimeda uuringu tenofoviirdisoproksiili ravirühma ja viidi seejärel üle avatud uuringu tenofoviirdisoproksiili ravirühma, hinnati HBV polümeraasi genotüübiliste muutuste suhtes võrreldes algväärtusega.
Hepatic impairment No dose adjustment is required in patients with hepatic impairment (see sections 4.4 and 5.2). 
Maksakahjustus Maksakahjustusega patsientidel pole annuse korrigeerimine vajalik (vt lõigud 4.4 ja 5.2).
• pain in the tummy (abdomen) caused by inflammation of the liver, 
• kõhuvalu, mis on põhjustatud kõhunäärmepõletikust,
Response to treatment with tenofovir disoproxil was comparable in nucleoside-experienced (n = 51) and nucleoside-naïve (n = 375) patients and in patients with normal ALT (n = 21) and abnormal ALT (n = 405) at baseline when studies GS-US-174-0102 and GS-US-174-0103 were combined. 
Ravivastus tenofoviirdisoproksiilile oli uuringute GS-US-174-0102 ja GS-US-174-0103 ühildamisel nukleosiididega varem ravitud (n = 51) ja nukleosiididega varem ravimata (n = 375) patsientidel ja algväärtustena normaalse ALAT-i sisaldusega (n = 21) ja ebanormaalse ALAT-i sisaldusega (n = 405) patsientidel võrreldav.
Monitoring of renal function is recommended for patients receiving Tenofovir disoproxil Zentiva (see section 4.4). 
Tenofoviirdisoproksiil Zentivaga ravitavatel patsientidel on soovitatav jälgida neerufunktsiooni (vt lõik 4.4).
Reduced doses of tenofovir (the active ingredient of Tenofovir disoproxil Zentiva) are also used for the treatment of HIV-1 infection and chronic hepatitis B in paediatric patients aged 2 to < 12 years. 
HIV-1 infektsiooni ja kroonilise B-hepatiidi raviks lastel vanuses 2 kuni < 12 aastat kasutatakse ka tenofoviiri (Tenofoviirdisoproksiil Zentiva toimeaine) väiksemaid annuseid.
AUC: ↓ 25% Cmax: ↓ 28% Cmin: ↓ 26% Tenofovir: 
AUC: ↓ 25% Cmax: ↓ 28% Cmin: ↓ 26%
e 48 weeks of double-blind tenofovir disoproxil followed by 96 weeks open-label. 
e 48 nädalat kestnud topeltpime uuring tenofoviirdisoproksiiliga, millele järgnes 96 nädalat kestnud avatud uuring.
LIST OF EXCIPIENTS Contains lactose monohydrate. 
ABIAINED Sisaldab laktoosmonohüdraati
• That Tenofovir disoproxil Zentiva is not recommended for use in paediatric patients with renal impairment 
• Tenofoviirdisoproksiil Zentivat ei soovitata kasutada neerukahjustusega lastel ja noorukite raviks.
The length of combination antiretroviral therapy, corticosteroid use, alcohol consumption, severe immunosuppression, higher body mass index, among others, may be some of the many risk factors for developing this disease. 
Paljude muude tegurite hulgas võivad haiguse arenemise riskiteguriteks olla kombineeritud retroviirusvastase ravi kestus, kortikosteroidide kasutamine, alkoholi tarvitamine, raske immunosupressioon ja kõrge kehamassiindeks.
Co-administration of tenofovir disoproxil and didanosine results in a 40 - 60% increase in systemic exposure to didanosine that may increase the risk of didanosine-related adverse reactions (see section 4.5). 
Tenofoviirdisoproksiili ja didanosiini koosmanustamise tagajärjel suureneb didanosiini kontsentratsioon 40%...60%, mis võib suurendada didanosiiniga seotud kõrvaltoimete riski (vt lõik 4.5).
No amino acid substitutions associated with tenofovir disoproxil resistance were detected in any subject. 
Ühelgi uuritaval ei leitud tenofoviirdisoproksiili resistentsusega seotud aminohapete asendusi.
The potential risks and benefits associated with co-administration of ledipasvir/sofosbuvir, sofosbuvir/velpatasvir or sofosbuvir/velpatasvir/voxilaprevir with tenofovir disoproxil given in conjunction with a boosted HIV protease inhibitor (e.g. atazanavir or darunavir) should be considered, particularly in patients at increased risk of renal dysfunction. 
Ledipasviiri/sofosbuviiri, sofosbuviiri/velpatasviiri või sofosbuviiri/velpatasviiri/voksilapreviiri manustamisel samaaegselt tenofoviirdisoproksiiliga, mida antakse koos võimendatud HIV-i proteaasi inhibiitoriga (nt atasanaviir või darunaviir) tuleb arvestada võimaliku riski ja kasu suhet, eriti suurenenud neerufunktsiooni kahjustuse riskiga patsientidel.
l Figures presented are cumulative percentages based upon a Kaplan Meier analysis excluding data collected after the addition of emtricitabine to open-label tenofovir disoproxil (KM-tenofovir disoproxil). 
l Esitatud on kumulatiivsed protsentuaalsed näitajad Kaplan Meier analüüsi (v.a andmed, mis koguti pärast emtritsitabiini lisamist tenofoviirdisoproksiilile avatud uuringus) (KM-tenofoviirdisoproksiil) põhjal.
Similar percentages of subjects in the tenofovir disoproxil-tenofovir disoproxil and PLB-tenofovir disoproxil groups (37.5% and 41.7%, respectively) experienced seroconversion to anti-HBe through week 192. 
Anti HBe serokonversiooniga uuritavate osakaalud 192. nädalal olid tenofoviirdisoproksiili-tenofoviirdisoproksiili ja PLB-tenofoviirdisoproksiili rühmades sarnased (vastavalt 37,5% ja 41,7%.
Response to treatment with tenofovir disoproxil was comparable in treatment-naïve and treatmentexperienced subjects with 76% (38/50) of treatment-naïve and 80% (8/10) of treatment-experienced subjects achieving HBV DNA < 400 copies/ml (69 IU/ml) at Week 48. 
Ravivastus tenofoviirdisoproksiilile oli varem ravimata ja varem ravitud patsientidel võrreldav ning 76%-l (38/50) varem ravimata patsientidest ja 80%-l (8/10) varem ravitud patsientidest saavutati 48. nädalal HBV DNA < 400 koopiat/ml (69 RÜ/ml).
Velpatasvir: AUC: ↔ Cmax: ↓ 30% Cmin: ↑ 63% 
Velpatasviir: AUC: ↔ Cmax: ↓ 30% Cmin: ↑ 63%
Whole body BMD mean % increase 
Kogu keha LMT keskmine suurenemine protsentides
Emtricitabine 200 mg/ tenofovir disoproxil 245 mg (n = 45) 
200 mg emtritsitabiini / 245 mg tenofoviirdisoproksiili (n = 45)
• The importance of regular monitoring of renal function during Tenofovir disoproxil Zentiva therapy 
• Ravi ajal Tenofoviirdisoproksiil Zentivaga on neerufunktsiooni regulaarne jälgimine väga tähtis.
Patients with lamivudine-resistant chronic hepatitis B: No new adverse reactions to tenofovir disoproxil were identified from a randomised, double-blind study (GS-US-174-0121) in which 280 lamivudineresistant patients received treatment with tenofovir disoproxil (n = 141) or emtricitabine/tenofovir disoproxil (n = 139) for 240 weeks. 
Lamivudiinresistentse kroonilise B-hepatiidiga patsiendid: Randomiseeritud topeltpimedas uuringus (GS-US-174-0121), kus 280 lamivudiinresistentset patsienti raviti 240 nädala jooksul tenofoviirdisoproksiiliga (n = 141) või emtritsitabiin/tenofoviirdisoproksiiliga (n = 139), tenofoviirdisoproksiilist tingitud uusi kõrvaltoimeid ei tuvastatud.
Tenofovir disoproxil Zentiva contains lactose monohydrate. 
Tenofoviirdisoproksiil Zentiva sisaldab laktoosmonohüdraati.
Tenofovir disoproxil Zentiva contains lactose monohydrate Tenofovir disoproxil Zentiva contains lactose monohydrate. 
Tenofoviirdisoproksiil Zentiva sisaldab laktoosmonohüdraati Tenofoviirdisoproksiil Zentiva sisaldab laktoosmonohüdraati.
- compensated liver disease, with evidence of active viral replication, persistently elevated serum alanine aminotransferase (ALT) levels and histological evidence of active inflammation and/or fibrosis (see section 5.1). 
B-hepatiidi infektsioon Tenofoviirdisoproksiil Zentiva on näidustatud kroonilise B-hepatiidi raviks täiskasvanutel, kellel on kompenseeritud maksahaigus ja viiruse tõendatud aktiivne replikatsioon, püsivalt suurenenud alaniinaminotransferaasi (ALAT) sisaldus seerumis ja histoloogiliselt tõendatud aktiivne põletik ja/või fibroos (vt lõik 5.1);
or a history of elevated serum ALT levels in the past 24 months] were treated with tenofovir disoproxil 245 mg (n = 52) or placebo (n = 54) for 72 weeks. 
(≥ 2 x normivahemiku ülempiiri) või seerumi ALAT-i sisalduse suurenemine viimase 24 kuu jooksul haigusloos] patsienti vanuses 12 kuni < 18 aastat tenofoviirdisoproksiili 245 mg (n = 52) või platseeboga (n = 54) 72 nädala jooksul.
Management 
Käsitlemine
Tenofovir: AUC: ↑ 50% 
Tenofoviir: AUC: ↑ 22%
Velpatasvir: AUC: ↔ Cmax: ↓ 24% Cmin: ↔ 
Velpatasviir: AUC: ↔ Cmax: ↓ 24% Cmin: ↔
The use of tenofovir disoproxil is not recommended in paediatric patients with renal impairment (see sections 4.2 and 4.4). 
Tenofoviirdisoproksiili ei soovitata kasutada neerukahjustusega laste ja noorukite raviks (vt lõigud 4.2 ja 4.4).
The demonstration of benefit of tenofovir disoproxil in compensated and decompensated disease is based on virological, biochemical and serological responses in adults with HBeAg positive and HBeAg negative chronic hepatitis B. Treated patients included those who were treatment-naïve, lamivudine-experienced, adefovir dipivoxil-experienced and patients with lamivudine and/or adefovir dipivoxil resistance mutations at baseline. 
Tenofoviirdisoproksiili efektiivsus kompenseeritud ja dekompenseerunud haiguse korral on tõestust leidnud viroloogiliste, biokeemiliste ja seroloogilistel ravivastuste põhjal, mis saadi HBeAg-positiivse ja HBeAg-negatiivse kroonilise B-hepatiidiga täiskasvanutel.
Tenofovir: AUC: ↔ Cmax: ↑ 42% Cmin: ↔ 
Tenofoviir: AUC: ↔ Cmax: ↑ 42% Cmin: ↔
Raltegravir: AUC: ↔ Cmax: ↔ Cmin: ↓ 21% 
Raltegraviir: AUC: ↔ Cmax: ↔ Cmin: ↓ 21%
One tenofovir disoproxil treated subject and no stavudine or zidovudine treated subjects experienced significant (> 4%) lumbar spine BMD loss at week 48. 
48. nädalal täheldati ühel tenofoviirdisoproksiili grupi uuritaval ja mitte ühelgi stavudiini või zidovudiini grupi uuritaval märkimisväärset (> 4%) lülisamba lumbaalosa LMT vähenemist.
o 48 weeks of double-blind tenofovir disoproxil followed by 336 weeks open-label. 
o 48 nädalat kestnud topeltpime uuring tenofoviirdisoproksiiliga, millele järgnes 336 nädalat kestnud avatud uuring.
Adequate dose adjustments cannot be applied with this product due to lack of alternative tablet strengths, therefore use in this group of patients is not recommended. 
Raske neerukahjustusega (kreatiniini kliirens < 30 ml/min) ja hemodialüüsi saavad patsiendid Selle ravimi annust ei ole võimalik nõutaval viisil kohandada, sest alternatiivse tugevusega tabletid puuduvad, mistõttu selle patsiendipopulatsiooni ravi ei ole soovitatav.
Tenofovir is then converted to the active metabolite, tenofovir diphosphate, an obligate chain terminator, by constitutively expressed cellular enzymes. 
Seejärel muudetakse tenofoviir raku ensüümide poolt obligaatseks ahelat katkestavaks aktiivseks metaboliidiks tenofoviirdifosfaadiks.
NAME OF THE MEDICINAL PRODUCT Tenofovir disoproxil Zentiva 245 mg film-coated tablets 
RAVIMPREPARAADI NIMETUS Tenofoviirdisoproksiil Zentiva, 245 mg õhukese polümeerikattega tabletid
p 48 weeks of double-blind adefovir dipivoxil followed by 336 weeks open-label tenofovir disoproxil. 
p 48 nädalat kestnud topeltpime uuring adefoviirdipivoksiiliga, millele järgnes 336 nädalat kestnud avatud uuring tenofoviirdisoproksiiliga.
Co-administration of tenofovir disoproxil with ledipasvir/sofosbuvir, sofosbuvir/velpatasvir or sofosbuvir/velpatasvir/voxilaprevir has been shown to increase plasma concentrations of tenofovir, especially when used together with an HIV regimen containing tenofovir disoproxil and a pharmacokinetic enhancer (ritonavir or cobicistat). 
Kasutamine samaaegselt teatud C-hepatiidi viiruse vastaste ravimitega On ilmnenud, et tenofoviirdisoproksiili manustamine koos ledipasviiri/sofosbuviiri, sofosbuviiri/velpatasviiri või sofosbuviiri/velpatasviiri/voksilapreviiriga suurendab tenofoviiri plasmakontsentratsiooni, eriti kombinatsioonis tenofoviirdisoproksiili ja farmakokineetilise toime tugevdajat (ritonaviiri või kobitsistaati) sisaldava HIV raviskeemiga.
Tenofovir has been shown to be excreted in human milk. 
On ilmnenud, et tenofoviir eritub rinnapiima.
Tenofovir disoproxil should not be initiated in paediatric patients with renal impairment and should be discontinued in paediatric patients who develop renal impairment during tenofovir disoproxil therapy. 
Neerukahjustusega lastel ei tohi alustada ravi tenofoviirdisoproksiiliga ning lastel, kellel ravi ajal tenofoviirdisoproksiiliga tekib neerukahjustus, tuleb ravi katkestada.
Tenofovir disoproxil 
Tenofovii rdisopro ksiil
• Do not breast-feed during treatment with Tenofovir disoproxil Zentiva. 
• Ärge toitke last rinnaga ravi ajal Tenofoviirdisoproksiil Zentivaga, sest selles ravimis sisalduv toimeaine eritub inimese rinnapiima.
Mean changes at week 48 (end of double-blind phase) were -0.215 and -0.165 in lumbar spine BMD Zscore, and -0.254 and -0.179 in total body BMD Z-score for the tenofovir disoproxil and placebo groups, respectively. 
Keskmised muutused 48. nädalal (topeltpimeuuringu lõpp) olid tenofoviirdisoproksiili ja platseebo gruppides vastavalt −0,215 ja −0,165 lülisamba lumbaalosa LMT keskmises T-skooris ning −0,254 ja
AUC: ↓ 53% Cmax: ↓ 47% Cmin: ↓ 57% 
Velpatasviir: AUC: ↓ 53% Cmax: ↓ 47% Cmin: ↓ 57%
Table 5: Efficacy parameters in compensated HBeAg positive patients at week 96, 144, 192, 240, 288 and 384 open-label treatment 
Efektiivsuse parameetrid kompenseeritud HBeAg-positiivsetel patsientidel avatud uuringu ravi 96., 144., 192., 240.
b 48 weeks of double-blind tenofovir disoproxil followed by 48 weeks open-label. 
b 48 nädalat kestnud topeltpime uuring tenofoviirdisoproksiiliga, millele järgnes 48 nädalat kestnud avatud uuring.
Entecavir 
Entekaviir
• stomach pain, 
• kõhuvalu,
6.6 Special precautions for disposal and other handling 
6.6 Erihoiatused ravimpreparaadi hävitamiseks
Thirty-one of the 32 nucleos(t)ide-experienced patients had prior lamivudine experience. 
31 patsienti 32-st, kes olid varem saanud nukleosiid/nukleotiidravi, oli eelnevalt ravitud lamivudiiniga.
It is recommended that the dosing interval for tenofovir disoproxil 245 mg is modified in adult patients with creatinine clearance < 50 ml/min or in patients who already have ESRD and require dialysis (see section 4.2). 
Patsientidel kreatiniini kliirensiga < 50 ml/min või lõpp-staadiumis neeruhaigusega dialüüsi vajavatel täiskasvanud patsientidel soovitatakse pikendada 245 mg tenofoviirdisoproksiili manustamisintervalli (vt lõik 4.2).
Patients with decompensated liver disease: The safety profile of tenofovir disoproxil in patients with decompensated liver disease was assessed in a double-blind active controlled study (GS-US-174-0108) in which adult patients received treatment with tenofovir disoproxil (n = 45) or emtricitabine plus tenofovir disoproxil (n = 45) or entecavir (n = 22) for 48 weeks. 
Dekompenseerunud maksahaigusega patsiendid: Tenofoviirdisoproksiili ohutusprofiili dekompenseerunud maksahaigusega patsientidel hinnati aktiivset ravi saava kontrollrühmaga topeltpimeuuringus (GS-US-174-0108), milles täiskasvanud patsiente raviti 48
Genotypic analysis was conducted for 5 subjects in the tenofovir disoproxil arm post week 48. 
Pärast 48. nädalat teostati 5 tenofoviirdisoproksiili ravirühma kuulunud uuritaval genotüübi analüüs.
- compensated liver disease and evidence of immune active disease, i.e. active viral replication and persistently elevated serum ALT levels, or histological evidence of moderate to severe inflammation and/or fibrosis. 
Tenofoviirdisoproksiil Zentiva on näidustatud kroonilise B-hepatiidi raviks noorukitel vanuses 12 kuni < 18 aastat, kellel on kompenseeritud maksahaigus ja tõendatud immuunaktiivne haigus, s.t viiruse aktiivne replikatsioon ja püsivalt suurenenud ALAT-i sisaldus seerumis või histoloogiliselt tõendatud mõõdukas kuni raske põletik ja/või fibroos.
- foscarnet, ganciclovir, or cidofovir (for viral infection) - interleukin-2 (to treat cancer) - adefovir dipivoxil (for HBV) - tacrolimus (for suppression of the immune system) - non-steroidal anti-inflammatory drugs (NSAIDs, to relieve bone or muscle pains) 
Sellised ravimid on muuhulgas järgmised: aminoglükosiidid, pentamidiin või vankomütsiin (bakteriaalsete infektsioonide raviks), amfoteritsiin B (seeninfektsioonide raviks), foskarnet, gantsükloviir või tsidofoviir (viirusinfektsioonide raviks), interleukiin-2 (kasvaja raviks), adefoviirdipivoksiil (HBV raviks), takroliimus (immuunsupressiooniks), mittesteroidsed põletikuvastased ained (MSPVA-d, luu- või lihasvalu leevendamiseks).
PHARMACOLOGICAL PROPERTIES 
Intratsellulaarne farmakokineetika
Tenofovir disoproxil 245 mg n = 250 
Tenofoviir disoproksiil 245 mg n = 250c
Rarely, inflammation of the pancreas and lactic acidosis (excess lactic acid in the blood), which sometimes caused death, have been reported when medicines containing tenofovir disoproxil and didanosine were taken together. 
Tenofoviirdisoproksiili ja didanosiini sisaldavate ravimite koosmanustamisel on harva teatatud kõhunäärmepõletikust ja laktatsidoosist (piimhappe liiasus veres), mis mõnel juhul lõppes surmaga.
f 48 weeks of double-blind adefovir dipivoxil followed by 96 weeks open-label tenofovir disoproxil . 
f 48 nädalat kestnud topeltpime uuring adefoviirdipivoksiiliga, millele järgnes 96 nädalat kestnud avatud uuring tenofoviirdisoproksiiliga.
Table 6: Histological response (%) in compensated HBeAg negative and HBeAg positive subjects at week 240 compared to baseline 
Histoloogiline ravivastus (%) kompenseeritud HBeAg-negatiivsetel ja HBeAgpositiivsetel patsientidel 240. nädalal võrreldes algväärtusega Uuring 174-0102 (HBeAg-negatiivsed)
12l 
NA -0,12
Tenofovir disoproxil Zentiva should not be given to adolescents with existing kidney problems. 
Tenofoviirdisoproksiil Zentivat ei tohi võtta noorukid, kelle neerud on haiged.
Among them, sequence data from paired baseline and on treatment HBV isolates were available for 2 of 4 patients. 
Neist 4-st saadi algväärtuste ja HBVisolaatide ravimise võrdlemisel DNA-järjestuse andmed 2 patsiendilt.
• rash, 
• lööve,
Tenofovir is primarily excreted by the kidney by both filtration and an active tubular transport system with approximately 70 - 80% of the dose excreted unchanged in urine following intravenous administration. 
Pärast veenisisest manustamist eritub ligikaudu 70%...80% annusest muutumatul kujul uriiniga.
Cases of acute renal failure after initiation of high dose or multiple non-steroidal anti-inflammatory drugs (NSAIDs) have been reported in patients treated with tenofovir disoproxil and with risk factors for renal dysfunction. 
Tenofoviirdisoproksiiliga ravitavatel neerukahjustuse riskiteguritega patsientidel on pärast kaasuva ravi alustamist mittesteroidse põletikuvastase ravimiga (MSPVA) suures annuses või kombineeritult mitme MSPVA-ga teatatud ägeda neerupuudulikkuse juhtudest.
c 48 weeks of double-blind adefovir dipivoxil followed by 48 weeks open-label tenofovir disoproxil . 
c 48 nädalat kestnud topeltpime uuring adefoviirdipivoksiiliga, millele järgnes 48 nädalat kestnud avatud uuring tenofoviirdisoproksiiliga.
Adefovir dipivoxil 10 mg roll over to tenofovir disoproxil 245 mg n = 90 
Ümberlülitumine ravilt 10 mg adefoviir dipivoksiiliga ravile 245 mg tenofoviirdisoproksiiliga n = 90d
Whole body mean (SD) BMD Z-scorea Whole body mean (SD) change from baseline BMD Z-scorea 
Kogu keha LMT Z-skooria keskmine (SD) muutus võrreldes algnäitajaga
Tenofovir disoproxil Zentiva can cause dizziness. 
Tenofoviirdisoproksiil Zentiva võib põhjustada uimasust.
The safety of tenofovir disoproxil when used with sofosbuvir/velpatasvir and a pharmacokinetic enhancer (e.g. ritonavir or cobicistat) has not been established. 
Tenofoviirdisoproksiili ohutust kasutamisel koos sofosbuviiri/velpatasviiri ja farmakokineetilise toime tugevdajaga (nt ritonaviir või kobitsistaat) ei ole kindlaks tehtud.
• dizziness, 
• unisus,
Tenofovir disoproxil 245 mg (n = 45) 
245 mg tenofoviirdisoproksiili (n = 45)
Lumbar spine BMD mean % increase 
Lülisamba lumbaalosa LMT keskmine suurenemine protsentidesb
PARTICULARS TO APPEAR ON THE OUTER PACKAGING AND THE IMMEDIATE PACKAGING 
VÄLISPAKENDIL JA SISEPAKENDIL PEAVAD OLEMA JÄRGMISED ANDMED Pudeli etikett ja välispakend
The use of tenofovir disoproxil is not recommended in paediatric patients with renal impairment (see section 4.2). 
Tenofoviirdisoproksiili ei soovitata kasutada neerukahjustusega lastel (vt lõik 4.2).
There have been reports of a high rate of virological failure and of emergence of resistance at an early stage in HIV patients when tenofovir disoproxil was combined with lamivudine and abacavir as well as with lamivudine and didanosine as a once daily regimen. 
Kolmekomponentne ravi nukleosiidide/nukleotiididega Tenofoviirdisoproksiili kombineerimisel ühekordse ööpäevase annusena nii lamivudiini ja abakaviiri kui ka lamivudiini ja didanosiiniga teatati sageli viirusvastase ravi ebaõnnestumisest ja resistentsuse varajasest tekkest HIV-ga patsientidel.
The increased exposure of tenofovir could potentiate adverse reactions associated with tenofovir disoproxil, including renal disorders. 
Suurenenud tenofoviiri kontsentratsioon võib süvendada tenofoviirdisoproksiiliga seotud kõrvaltoimeid, sealhulgas neeruhäireid.
c 48 weeks double-blind tenofovir disoproxil followed by up to 192 weeks open-label. 
c 48 nädalat kestnud topeltpime uuring tenofoviirdisoproksiiliga, millele järgnes kuni 192 nädalat kestnud avatud uuring.
The pharmacokinetics of tenofovir in paediatric patients with renal impairment have not been studied. 
Tenofoviiri farmakokineetikat ei ole uuritud neerufunktsiooni kahjustusega lastel ja noorukitel.