natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Rasilamlo may be administered with other antihypertensive medicinal products with the exception of use in combination with angiotensin converting enzyme inhibitors (ACEI) or angiotensin II receptor blockers (ARB) in patients with diabetes mellitus or renal impairment (glomerular filtration rate
Rasilamlo't võib manustada koos teiste antihüpertensiivsete ravimitega välja arvatud kombinatsioonis angiotensiini konverteeriva ensüümi inhibiitoritega (AKE inhibiitorid) või angiotensiin II retseptori blokaatorid (ARB) diabeediga või neerukahjustusega (glomerulaarfiltratsiooni kiirus (GFR) &lt; 60 ml/min/1,73 m2) patsientidel (vt lõigud 4.3, 4.4 ja 5.1).
Vaccine efficacy results in children &gt; 36 months of age suggest a waning of protection.
Vaktsiini tõhususe tulemused üle 36 kuu vanuste laste hulgas viitavad kaitse langusele.
The 10 pneumococcal serotypes included in this vaccine represent the major disease-causing serotypes in Europe covering approximately 56% to 90% of invasive pneumococcal disease (IPD) in children &lt; 5 years of age.
Selles vaktsiinis sisalduvad 10 pneumokoki serotüüpi on põhilised haigust põhjustavad serotüübid Euroopas, mis moodustavad umbes 56...90% invasiivse pneumokokkinfektsiooni põhjustest alla 5-aastastel lastel.
Local reactogenicity of primary vaccination course was similar in infants &lt; 12 months of age and in children &gt; 12 months of age except for injection site pain for which the incidence increased with increasing age: pain was reported by more than 39% of the infants &lt; 12 months of age and by more than 58% of the children &gt; 12 months of age.
Esmase vaktsineerimise paikne reaktogeensus oli sarnane &lt; 12 kuustel imikutel ja &gt; 12-kuustel lastel, välja arvatud süstekoha valu osas, mille esinemissagedus suurenes vanuse suurenemisega: valu kirjeldati rohkem kui 39% &lt; 12-kuuse imiku korral ja rohkem kui 58% &gt; 12-kuuse lapse korral.
For children &gt; 12 months of age, the risk of pain at the injection site may increase with increasing age.
&gt; 12 kuustel lastel võib süstekoha valu risk suureneda vastavalt vanuse suurenemisele.
See sections 4.4 and 5.1 for information on protection against specific pneumococcal serotypes.
Informatsiooni saamiseks kaitse kohta spetsiifiliste pneumokoki serotÃ¼Ã¼pide vastu vt lÃµigud 4.4 ja 5.1.
Very common Fever ≥ 38 °C rectally (age &lt; 2 years), pain, redness, swelling at the injection site.
Palavik ≥ 38 °C rektaalselt (vanus &lt; 2 aasta), valu, punetus, turse süstekohas
In a head-to-head comparative trial with 7-valent Prevenar, non-inferiority of the immune response to Synflorix measured by ELISA was demonstrated for all serotypes, except for 6B and 23F (upper limit of the 96.5% CI around the difference between groups &gt; 10%) (Table 6).
Otseses võrdluse uuringus 7-valentse Prevenariga demonstreeriti Synflorixi suhtes tekkinud ja ELISA abil mõõdetud immuunvastuse samaväärsust kõikide serotüüpide puhul peale 6B ja 23F (96,5% CI ülempiir rühmadevahelise erinevuse kohta &gt; 10%) (tabel 6).
Following booster vaccination, children &gt; 12 months of age are more likely to experience injection site reactions compared to the rates observed in infants during the primary series with Synflorix.
Pärast revaktsinatsiooni tekivad &gt; 12-kuustel lastel tõenäolisemalt süstekoha reaktsioonid võrreldes imikutel Synflorixi primaarseeria korral täheldatud esinemissagedustega.
Among children with SCD, 48 children &lt; 6 months of age received primary vaccination at 8, 12 and 16 weeks of age, followed by a booster dose at 9-10 months of age, 50 children aged 7-11 months and 48 aged 12-23 months started catch-up vaccination according to their age.
Sirprakulise aneemiaga laste seas said 48 alla 6 kuu vanust last esmase vaktsinatsioonikuuri 8, 12 ja 16 nädala vanuses, millele järgnes kordusannuse manustamine 9...10 kuu vanuses, 50 last vanuses 7...11 kuud ja 48 last vanuses 12...23 kuud alustasid hilisemat vaktsineerimist vastavalt vanusele.
The difference between both vaccines in terms of percentage of subjects with OPA titres ≥ 8 was &lt; 5% for all serotypes in common, including 6B and 23F.
Vaktsiinidevaheline erinevus OPA tiitri ≥ 8 saavutanud uuritavate protsendi osas oli alla 5% kõikide ühiste serotüüpide (sh 6B ja 23F) puhul.
Immunogenicity of Synflorix in very preterm (gestation period of 27-30 weeks) (N=42), preterm (gestation period of 31-36 weeks) (N=82) and full term (gestation period &gt; 36 weeks) (N=132) infants was evaluated following a 3-dose primary vaccination course at 2, 4, 6 months of age.
Synflorixi immunogeensust sügavalt enneaegsetel (gestatsiooniperiood 27…30 nädalat) (N = 42), enneaegsetel (gestatsiooniperiood 31…36 nädalat) (N = 82) ja ajalistel (gestatsiooniaeg &gt; 36 nädalat) (N = 132) vastsündinutel hinnati kolme annusega esmavaktsineerimise järel 2, 4 ja 6 kuu vanusena.
Fever ≥ 38 °C rectally (age 2 to 5 years) Uncommon Fever &gt; 40 °C rectally (age &lt; 2 years), fever &gt; 39 °C rectally (age 2 to 5 years), injection site reactions like diffuse swelling of the injected limb, sometimes involving the adjacent joint, pruritus.
Palavik &gt; 40 °C rektaalselt (vanus &lt; 2 aastat), palavik &gt; 39 °C rektaalselt (vanus 2 kuni 5 aastat), süstekoha reaktsioonid, nagu süstimiseks kasutatud jäseme difuusne paistetus, mis mõnikord haarab ka naaberliigest, ja kihelus.
Table 6: Comparative analysis between 7-valent Prevenar and Synflorix in percentage of subjects with antibody concentrations &gt; 0.20 µg/ml one month post-dose 3
7-valentse Prevenari ja Synflorixi võrdlev analüüs uuritavate protsendi osas, kellel oli üks kuu pärast kolmandat annust antikehade kontsentratsioon ≥ 0,20 µg/ml
The reduction in B-CAP and C-CAP was greatest in children &lt; 36 months of age (vaccine efficacy of 20.6% (95% CI: 6.5; 32.6) and 24.2% (95% CI: 7.4; 38.0) respectively).
B-CAP ja C-CAP juhtumid vähenesid kõige enam alla 36 kuu vanuste laste hulgas (vaktsiini tõhusus vastavalt 26,6% (95% CI: 6,5; 32,6) ja 24,2% (95% CI: 7,4; 38,0).
After the primary vaccination course, fever ≥38 °C and &gt; 39 °C was reported respectively in 86.1% and 14.7% of children receiving Synflorix and in 82.9% and 11.6% of children vaccinated with 7-valent Prevenar.
&gt; 39 °C vastavalt 86,1% ja 14,7% Synflorixi saanud lastest ning 82,9% ja 11,6% 7-valentse Prevenariga vaktsineeritud lastest.
(2) the 2 groups of control clusters of infants were pooled (3) p-value &lt; 0.0001 (4) p-value=0.0009
(2) ühendati 2 imikute kontroll-klastrite gruppi (3) p-väärtus &lt; 0,0001 (4) p-väärtus = 0,0009 (5) ATP kohordis oli vaktsiini efektiivsus 100% (95% CI: 74,3...100; 0 juhtu 16 vastu)
Fever &gt; 39 °C rectally (age &lt; 2 years), injection site reactions like injection site induration Uncommon Injection site reactions like injection site haematoma, haemorrhage and nodule Adverse reactions additionally reported after booster vaccination of primary series and/or catch-up vaccination: Nervous system disorders
Süstekoha reaktsioonid nagu verevalum, veritsus ja sõlmetaoline moodustis süstekohal Kõrvaltoimed, mida on lisaks kirjeldatud pärast esmase vaktsinatsiooniseeria järgset revaktsinatsiooni ja/või kordusvaktsinatsiooni.
Tell your doctor or nurse if you are taking, have recently taken or might take any other medicines or have recently received any other vaccine.
Informeerige oma arsti vÃµi meditsiiniÃµde, kui te kasutate, olete hiljuti kasutanud vÃµi vÃµite kasutada mingeid muid ravimeid vÃµi olete hiljuti saanud mÃµnda teist vaktsiini.
INFORMATION IN BRAILLE Justification for not including Braille accepted.
INFORMATSIOON BRAILLE' KIRJAS (PUNKTKIRJAS) PÃµhjendus Braille mitte lisamiseks heakskiidetud
In subjects &gt; 60 years of age, the most frequently reported adverse reactions after vaccination were injection site pain (59.0%), myalgia (20.6%), fatigue (17.9%), headache (17.6%) and arthralgia (14.3%).
Isikutel üle 60 eluaasta olid kõige sagedamini raporteeritud kõrvalnähud peale vaktsineerimist valu süstekohal (59,0%), lihasevalu (20,6%), väsimus (17,9%), peavalu (17,6%) ja liigesevalu (14,3%).
The anti-HA antibody responses in healthy subjects aged &gt; 60 years who received either one or two doses of 0.5 ml 21 days apart were as follows:
Anti-HA antikehade vastused isikutel vanuses &gt; 60 aastat, kes said kas ühe või kaks 0,5 ml vaktsiiniannust 21-päevase vahega olid järgmised:
Redness Swelling Shivering Sweating Fever &gt; 38°C Fever &gt; 39°C Diarrhoea
Värisemine Higistamine Palavik &gt; 38°C Palavik &gt; 39°C Liigesevalu Lihasevalu Väsimus
Uncommon (≥1/1,000 to &lt; 1/100)
Väga sage (≥ 1/10) Sage (≥1/100 kuni &lt; 1/10) Aeg-ajalt (≥1/1000 kuni &lt; 1/100) Harv (≥1/10 000 kuni &lt; 1/1000)
GlaxoSmithKline Biologicals Branch of SmithKline Beecham Pharma GmbH &amp; Co. KG Zirkustraße 40, D-01069 Dresden Germany
KG filiaal Zirkusstraße 40, D-01069 Dresden Saksamaa
In children aged 6-35 months who received two doses of 0.25 ml of Pandemrix (H1N1), there was an increase in reports of pain, redness and swelling at the injection site as well as fever ( &gt; 38°C), drowsiness, irritability and loss of appetite after the second dose compared to the first dose.
6...35-kuulistel lastel, kes said kaks 0,25 ml annust Pandemrix'i (H1N1), teatati peale teist annust võrreldes esimese annusega rohkem valust, süstekoha punetusest ja tursest, palavikust ( &gt; 38°C), unisusest, ärritatavusest ja söögiisu kadumisest.
In a clinical study that evaluated reactogenicity in children aged 6 to 35 months who received either two 0.25 ml doses (half adult dose) or two 0.5 ml doses (adult dose) (21 days apart) of Pandemrix (H1N1)v there was an increase in injection site reactions and general symptoms after the second dose compared to the first dose particularly in rates of axillary fever ( &gt; 38°C).
Reaktogeensust hinnanud kliinilises uuringus 6...35-kuulistel lastel, kes said kas kaks 0,25 ml annust (pool täiskasvanu annusest) või kaks 0,5 ml annust (täiskasvanu annus) (21-päevase vahega) Pandemrix'i (H1N1)v, esines teise annuse järgselt süstekoha reaktsioonide ja üldiste sümptomite sageduse tõus võrreldes esimese annusega, eriti kaenlaalt mõõdetud palaviku ( &gt; 38°C) osas.
The neutralising antibody responses in subjects &gt; 60 years were as follows: Serum neutralising antibody
Neutraliseerivate antikehade vastus &gt; 60aastastel uuritavatel oli järgmine.
anti-HA antibody Immune response to A/California/7/2009 (H1N1)v-like &gt; 80 years Month 12 after 2 doses of 0.5 ml
Immuunvastus A/California/7/2009 (H1N1)v-sarnasele tüvele &gt; 80 aastat 12 kuud pärast kahe 0,5 ml annuse manustamist
Immune response to A/California/7/2009 (H1N1)v-like &gt; 80 years
A/California/7/2009 (H1N1)v-sarnane immuunvastus &gt; 80-aastased
Fever ( &gt; 39°C) axillary
Palavik ( &gt; 38°C) mõõdetuna kaenla alt Palavik ( &gt; 39°C) mõõdetuna kaenla alt Unisus
The frequency of adverse reactions is defined using the following convention: very common (≥1/10); common (≥1/100 to &lt; 1/10); uncommon (≥1/1,000 to &lt; 1/100); rare (≥1/10,000 to &lt; 1/1,000); very rare ( &lt; 1/10,000) and not known (cannot be estimated from available data).
Esinemissageduse kategooriad on defineeritud järgmise kokkuleppe järgi: väga sage (≥1/10); sage (≥1/100 kuni &lt; 1/10); aeg-ajalt (≥1/1000 kuni &lt; 1/100); harv (≥1/10 000 kuni &lt; 1/1000); väga harv ( &lt; 1/10 000); teadmata (ei saa hinnata olemasolevate andmete alusel).
The low absolute bioavailability of inhaled aclidinium ( &lt; 5%) is because aclidinium undergoes extensive systemic and pre-systemic hydrolysis whether deposited in the lung or swallowed.
Inhaleeritud aklidiiniumi madal absoluutne biosaadavus ( &lt; 5%) tuleneb nii kopsu ladestunud kui ka allaneelatud aklidiiniumi ulatuslikust süsteemsest ja presüsteemsest hüdrolüüsist.
Lung volumes, exercise endurance and physical activity The effect of Brimica Genuair on lung volumes, exercise endurance and physical activity was investigated in an 8-week parallel, randomised, placebo-controlled clinical study in COPD patients with hyperinflation (functional residual capacity [FRC] &gt; 120%).
Kopsumaht, koormuse kestvus ja füüsiline aktiivsus Brimica Genuair mõju kopsumahule, koormuse kestvusele ja füüsilisele aktiivsusele uuriti hüperinflatsiooniga KOK-i patsientidel (Funktsionaalne residuaalkapatsiteet [FRC] &gt; 120%) 8 nädalases, paralleelses, randomiseeritud, platseebokontrolliga kliinilises uuringus.
Brimica Genuair showed improvements compared to placebo in lung volumes at 2-3h post dose (FRC=-0.366 L [95% CI=0.515, -0.216; p &lt; 0.0001]; residual volume [RV]=-0.465 L [95% CI=-0.648, -0.281; p &lt; 0.0001] and inspiratory capacity [IC]=0.293 L [95% CI=0.208, 0.378; p &lt; 0.0001]).
Brimica Genuair parandas võrreldes platseeboga kopsumahtu 2...3h pärast manustamist (FRC=-0,366 L [95% CI=-0,515, -0,216; p &lt; 0,0001]; residuaalmahtu [RV]=-0,465 L [95% CI=-0,648, -0,281; p &lt; 0.0001] ja inspiratoorset kapatsiteeti [IC]= 0,293 L [95% CI=0,208, 0,378; p &lt; 0,0001]).
Brimica Genuair provided a clinically meaningful improvement in disease-specific health status (as assessed by the St. George's Respiratory Questionnaire [SGRQ]) in study AUGMENT, with an improvement in the SGRQ total score compared to placebo of -4.35 units (p &lt; 0.0001).
Brimica Genuair parandas kliiniliselt olulisel määral haigusspetsiifilist tervislikku seisundit (nagu hinnati St George haigla hingamisteede küsimustikuga ([St. George's Respiratory Questionnaire, SGRQ]) uuringus AUGMENT, kuna SGRQ järgi paranes koguskoor platseeboga võrreldes4,35 ühiku võrra (p &lt; 0,0001).
Brimica Genuair demonstrated a rapid onset of action within 5 minutes of the first inhalation relative to placebo (p &lt; 0.0001).
Brimica Genuair näitas võrreldes platseeboga (p &lt; 0,0001) toime kiiret algust 5 minuti jooksul alates esimesest inhalatsioonist.
Brimica Genuair provided a clinically meaningful improvement in breathlessness (assessed by the Transition Dyspnoea Index [TDI]) with an improvement in the TDI focal score at 6 months compared to placebo of 1.29 units in study ACLIFORM-COPD (p &lt; 0.0001) and 1.44 units in study AUGMENT (p &lt; 0.0001).
Brimica Genuair vähendas kliiniliselt olulisel määral hingeldamise esinemist (hinnati ülemineku düspnoe indeksi [TDI] abil), TDI fookusskoor paranes uuringus ACLIFORM-COPD pärast 6-kuulist ravi 1,29 ühiku võrra võrreldes platseeboga (p &lt; 0,0001) ja uuringus AUGMENT 1,44 ühiku võrra (p &lt; 0,0001).
After 4 weeks of treatment, Brimica Genuair improved the number of steps per day compared to placebo (731 steps/day; 95% CI=279, 1181; p=0.0016) and reduced the percentage of inactive patients ( &lt; 6000 steps per day) [40.8% compared to 54.5%; p &lt; 0.0001].
Brimica Genuair nelja nädalane ravikuur suurendas sammude arvu päevas võrreldes platseeboga (731 sammu/päev; 95% CI=279, 1181; p=0,0016) ja vähendas passiivsete patsientide arvu ( &lt; 6000 sammu päevas) [40,8% võrreldes 54,5%; p &lt; 0,0001].
The number of steps/day in the Brimica Genuair treatment group was maintained resulting in a treatment effect compared to placebo of 510 steps/day (p=0.1588) and a reduction versus placebo in the percentage of inactive patients ( &lt; 6000 steps per day) (41.5% compared to 50.4%; p=0.1134).
Brimica Genuair'iga ravi saanute rühm suutis ravi toimel säilitada päevaste sammude arvu võrreldes platseeboga (510 sammu/päevas; (p=0,1588)) ning vähendada platseeboga võrreldes passiivsete patsientide arvu ( &lt; 6000 sammu päevas) (41,5% võrreldes 50,4%; p=0,1134).
In study ACLIFORM-COPD, Brimica Genuair showed improvements in FEV1 at 1 hour post-dose relative to placebo and aclidinium of 299 ml and 125 ml, respectively (both p &lt; 0.0001) and improvements in trough FEV1 relative to placebo and formoterol of 143 ml and 85 ml, respectively (both p &lt; 0.0001).
Uuringus ACLIFORM-COPD näitas Brimica Genuair paranemist FEV1 näidus 1 tund pärast annustamist võrreldes platseeboga ning aklidiiniumiga mahus 299 ml ja 125 ml (mõlemad p &lt; 0,0001) ja paranemisi ravimi madalseisu FEV1-s võrreldes platseebo või formoterooliga 143 ml või 85 ml-ga (mõlemad p &lt; 0,0001).
In study AUGMENT, Brimica Genuair showed improvements in FEV1 at 1 hour post-dose relative to placebo and aclidinium of 284 ml and 108 ml (both p &lt; 0.0001), respectively, and improvements in trough FEV1 relative to placebo and formoterol of 130 ml (p &lt; 0.0001) and 45 ml (p=0.01), respectively.
Uuringus AUGMENT näitas Brimica Genuair paranemist FEV1-s 1 tund pärast annustamist võrreldes platseeboga ning aklidiiniumiga mahus 284 ml ja 108 ml (mõlemad p &lt; 0,0001) ning paranemist ravimi madalseisu FEV1-s võrreldes platseebo või formoterooliga 130 ml (p &lt; 0,0001) ja 45 ml (p=0,01).
The percentages of patients with clinically meaningful improvements in TDI focal score (defined as an increase of at least 1 unit) were higher with Brimica Genuair than with placebo in ACLIFORM-COPD (64.8% compared to 45.5%; p &lt; 0.001) and AUGMENT (58.1% compared to 36.6%; p &lt; 0.0001).
TDI fookusskoori kliiniliselt olulise paranemisega (määratletakse tõusuna vähemalt 1 ühiku võrra) patsientide osakaal oli uuringus ACLIFORM-COPD (64,8% võrreldes 45,5%-ga, p &lt; 0,001) ja uuringus AUGMENT (58,1% võrreldes 36,6%-ga; p &lt; 0,0001) Brimica Genuair´i kasutamisel suurem kui platseebo korral.
The percentage of patients in AUGMENT who achieved a clinically meaningful improvement from baseline in SGRQ total score (defined as a decrease of at least 4 units) was higher with Brimica Genuair than with placebo (58.2% compared to 38.7%, respectively; p &lt; 0.001).
Uuringus AUGMENT oli SGRQ koguskoori kliiniliselt olulise paranemise (määratletud vähenemisena vähemalt 4 ühiku võrra) ravieelse tasemega võrreldes saavutanud patsientide osakaal Brimica Genuair´i kasutamisel suurem kui platseebo puhul (vastavalt 58,2% võrreldes 38,7%-ga, p &lt; 0,001).
Brimica Genuair reduced the use of rescue medication over 6 months compared to placebo (by 0.9 puffs per day [p &lt; 0.0001]), aclidinium (by 0.4 puffs/day [p &lt; 0.001]) and formoterol (by 0.2 puffs/day [p=0.062]).
Brimica Genuair vähendas esmaabiravimi kasutamist 6 kuu vältel võrreldes platseeboga (0,9 inhalatsiooni võrra ööpäevas [p &lt; 0,0001]), võrreldes aklidiiniumiga (0,4 inhalatsiooni võrra ööpäevas [p &lt; 0,001]) ja võrreldes formoterooliga (0,2 inhalatsiooni võrra ööpäevas [p &lt; 0,062]).
The frequency of adverse reactions is defined as follows: very common (≥ 1/10); common (≥ 1/100 to &lt; 1/10); uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; 1/100); rare (≥ 1/10,000 to &lt; 1/1,000); very rare ( &lt; 1/10,000), not known (cannot be estimated from the available data).
Kõrvaltoimete esinemissagedus on defineeritud järgmiselt: väga sage (≥ 1/10); sage (≥ 1/100 kuni &lt; 1/10); aeg-ajalt (≥ 1/1000 kuni &lt; 1/100); harv (≥ 1/10 000 kuni &lt; 1/1000); väga harv ( &lt; 1/10 000), teadmata (ei saa hinnata olemasolevate andmete alusel).
There is a risk for premature delivery ( &lt; 37 week) (incidence of 66 of 123 births, i.e. 53.7%; however, data showed that the majority of the newborns had normal birth weight for their gestational age) as well as for hyperkalaemia in the newborn (incidence 8 of 111 neonates, i.e. 7.2%) which, however normalises spontaneously.
Esineb enneaegse sünnituse ( &lt; 37 nädalat) (esinemissagedus 66 juhtu 123 sünni kohta, st 53,7%; kuid nende andmete põhjal oli enamik vastsündinutest gestatsiooniea kohta normaalse sünnikaaluga) ja hüperkaleemia oht vastsündinutel (esinemissagedus 8 juhtu 111 vastsündinu kohta, st 7,2%), mis aga normaliseerub iseeneslikult.
98.8%) to plasma proteins, mainly to serum albumin and α - 1-acid glycoprotein.
Vereplasmas seondub takroliimus ulatuslikult ( &gt; 98,8%) plasmavalkudega, peamiselt seerumi albumiini ja happelise α1-glükoproteiiniga.
The most commonly reported adverse reactions (occurring in &gt; 10% of patients) are tremor, renal impairment, hyperglycaemic conditions, diabetes mellitus, hyperkalaemia, infections, hypertension and insomnia.
Kõige sagedamini teatatud kõrvaltoimed (esinevad &gt; 10% patsientidest) on treemor, neerufunktsiooni kahjustus, hüperglükeemilised seisundid, suhkurtõbi, hüperkaleemia, infektsioonid, hüpertensioon ja unetus.
Pancreas survival at 1 year was significantly superior with tacrolimus: 91.3% versus 74.5% with ciclosporin (p &lt; 0.0005), whereas renal graft survival was similar in both groups.
Kõhunäärmesiirikuga patsientide elulemus peale esimest aastat oli märkimisväärselt suurem takroliimuse (91,3%) kui tsüklosporiini puhul (74,5%) (p &lt; 0,0005), arvestades asjaolu, et neerusiirikuga patsientide elulemus oli sarnane mõlemas rühmas.
to &lt; 1/1,000); very rare ( &lt; 1/10,000).
&lt; 1/1000), väga harv ( &lt; 1/10 000).
Very common (≥ 1/10); common (≥1/100 to &lt; 1/10); uncommon (≥1/1,000 to &lt; 1/100); rare (≥1/10,000
väga sage (≥1/10), sage (≥1/100 kuni &lt; 1/10), aeg-ajalt (≥1/1000 kuni &lt; 1/100), harv (≥1/10 000 kuni
Statistical superiority was achieved at week 3 and maintained up to and including week 26 (p &lt; 0.001) as shown in Table 6.
Statistiline paremus saavutati 3. nädalal ning see säilis kuni 26. nädalani (kaasa arvatud) (p &lt; 0,001) nagu näidatud tabelis 6.
The rank order of dexamethasone concentration was retina &gt; iris &gt; ciliary body &gt; vitreous humour &gt; aqueous humour &gt; plasma.
Deksametasooni kontsentratsiooni järjestus oli reetina &gt; iiris &gt; tsiliaarkeha &gt; klaaskehavedelik &gt; vesivedelik &gt; plasma.
Patients were eligible for retreatment based upon central subfield retinal thickness &gt; 175 microns by optical coherence tomography (OCT) or upon investigators interpretation of the OCT for any evidence of residual retinal edema consisting of intraretinal cysts or any regions of increased retinal thickening within or outside of the central subfield.
Patsiendid vastasid korduvravi kriteeriumitele, kui nende tsentraalse alavälja reetina paksus oli optilise koherentse tomograafia (OCT) mõõtmistulemuste põhjal &gt; 175 mikronit või kui uurijate tõlgendus optilise koherentse tomograafia mõõtmistulemustest viitas mis tahes tõenditele reetinasisestest tsüstidest koosnevast residuaalsest võrkkesta tursest või mis tahes piirkondadest, kus reetina on tsentraalses alaväljas või sellest väljaspool paksenenud.
** in a 24-month real world observational study in the treatment of macular oedema following RVO and noninfectious uveitis affecting the posterior segment of the eye these adverse events were reported more frequently among patients who received &gt; 2 injections vs patients who received ≤2 injections; cataract formation (24.7% vs 17.7%), cataract progression (32.0% vs 13.1%), vitreous haemorrhage (6.0% vs 2.0%), and increased IOP (24.0% vs 16.6%).
*Tähistab kõrvaltoimeid, mis on arvatavalt seotud klaaskehasisese süstimisprotseduuriga (kõrvaltoimete esinemissagedus on proportsioonis antud ravikordade arvuga) **24-kuulises tegeliku kasutuse vaatlusuuringus, kus raviti reetina veeni sulgusele järgnenud maakula turset ja silma tagumist segmenti haaravat mittenakkuslikku uveiiti, teatati &gt; 2 süsti saanud patsientide korral ≤ 2 süsti saanud patsientidega võrreldes sagedamini järgmistest kõrvaltoimetest: katarakti teke (24,7% vs. 17,7%), katarakti progresseerumine (32,0% vs. 13,1%), klaaskeha verejooks (6,0% vs. 2,0%) ning kõrgenenud silmasisene rõhk (24,0% vs. 16,6%).
In each of the phase III studies and the pooled analysis, mean retinal thickness was significantly less, and the mean reduction from baseline was significantly greater, with OZURDEX (-207.9 microns) compared to sham (-95.0 microns) at day 90 (p &lt; 0.001, pooled data).
Mõlema III faasi uuringu ja summaarsete andmete analüüsis oli keskmine reetina paksus oluliselt väiksem ja keskmine vähenemine võrreldes esialgsega oli oluliselt suurem OZURDEXi puhul (207,9 mikromeetrit) võrreldes simuleeritud süstiga (-95,0 mikromeetrit) 90. päeval (p &lt; 0,001, summaarsed andmed).
Patients who had a BCVA score of &lt; 84 OR retinal thickness &gt; 250 microns by optical coherence tomography OCT and in the investigator's opinion treatment would not put the patient at risk; were eligible to receive an OZURDEX treatment in an open label extension.
Patsiendid, kelle BCVA skoor oli &lt; 84 VÕI reetina paksus &gt; 250 mikromeetri optilise koherentse tomograafia (OCT) alusel ja kellel uuringu läbiviija arvates ravi ei suurendanud riski, võisid saada ravi OZURDEXiga avatud jätku-uuringu käigus.