natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Infection (sepsis) may be severe and could lead to death.
Infektsioon (sepsis) vÃµib olla tÃµsine ja lÃµppeda surmaga;
INFORMATION IN BRAILLE &lt; Justification for not including Braille accepted &gt;
TEAVE BRAILLE' KIRJAS (PUNKTKIRJAS) &lt; Põhjendus Braille mitte lisamiseks. &gt;
The incidence of adverse reactions was evaluated for patients who received ≤ 6 cycles of pemetrexed maintenance (N = 519), and compared to patients who received &gt; 6 cycles of pemetrexed (N = 281).
Kõrvaltoimete esinemissagedust hinnati patsientidel, kes said ≤ 6 tsüklit pemetrekseedi säilituraviks (N = 519), ning seda võrreldi patsientidega, kes said &gt; 6 tsüklit pemetrekseedi (N = 281).
Abbreviations: ALT = alanine aminotransferase; AST = aspartate aminotransferase; CTCAE = Common Terminology Criteria for Adverse Event; NCI = National Cancer Institute; SGOT = serum glutamic oxaloacectic aminotransferase; SGPT = serum glutamic pyruvic aminotransferase * Definition of frequency terms: Very common - ≥ 10 %; Common - &gt; 5 % and &lt; 10 %.
Lühendid: ALAT = alaniinaminotransferaas; ASAT = aspartaataminotransferaas; CTCAE = kõrvaltoime üldised terminoloogilised kriteeriumid (Common Terminology Criteria for Adverse Event); NCI = National Cancer Institute; SGOT = seerumi glutamaat-oksaloatsetaat-aminotransferaas; SGPT = seerumi glutamaat-püruvaat-aminotransferaas.
&lt; 1/100), Rare (≥ 1/10,000 to &lt; 1/1,000), Very rare ( &lt; 1/10,000) and not known (cannot be estimated from available data).
Esinemissagedus: väga sage (≥ 1/10), sage (≥ 1/100 kuni &lt; 1/10), aeg-ajalt (≥ 1/1000 kuni &lt; 1/100), harv (≥ 1/10 000 kuni &lt; 1/1000), väga harv ( &lt; 1/10 000) ja teadmata (ei saa hinnata olemasolevate andmete alusel )
A significant increase in the incidence of possibly study-drug-related Grade 3/4 neutropenia was observed with longer exposure to pemetrexed (≤ 6 cycles: 3.3 %, &gt; 6 cycles: 6.4 %: p = 0.046).
astme neutropeenia esinemissageduse tõusu täheldati pemetrekseedi pikemaaegse kasutamise puhul (≤ 6 tsüklit: 3,3%, ≤ 6 tsüklit: 6,4%: p = 0,046).
In patients with normal renal function (creatinine clearance ≥ 80 ml/min), high doses of non-steroidal anti-inflammatory drugs (NSAIDs, such as ibuprofen &gt; 1,600 mg/day) and acetylsalicylic acid at higher dose (≥ 1.3 g daily) may decrease pemetrexed elimination and, consequently, increase the occurrence of pemetrexed adverse events.
Normaalse neerufunktsiooniga (kreatiniini kliirens ≥ 80 ml/min) patsientidel võivad mittesteroidse põletikuvastase aine (MSPVA nagu ibuprofeen &gt; 1600 mg ööpäevas) ja atsetüülsalitsüülhappe (≥ 1,3 g ööpäevas) suuremad annused alandada pemetrekseedi eliminatsiooni ning tõsta pemetrekseedi kõrvalnähtude esinemissagedust.
Patients also required lower administration of erythropoietin/darbopoietin (10.4 % versus 18.1 %, p &lt; 0.001), G-CSF/GM-CSF (3.1 % versus 6.1 %, p = 0.004), and iron preparations (4.3 % versus 7.0 %, p = 0.021).
Samuti vajasid need patsiendid vähem erütropoetiini/darbopoetiini (10,4% versus 18,1%, p &lt; 0,001), G-CSF/GM-CSF (3,1% versus 6,1%, p = 0,004) ja rauapreparaatide (4,3% versus 7,0%, p = 0,021) manustamist.
The table below provides the frequency and severity of undesirable effects that have been reported in &gt; 5 % of 265 patients randomly assigned to receive single agent pemetrexed with folic acid and vitamin B12 supplementation and 276 patients randomly assigned to receive single agent docetaxel.
Alljärgnevas tabelis on esitatud nende kõrvaltoimete esinemissagedus ja raskusaste, mida on registreeritud &gt; 5%-l 265 patsiendist, kes olid randomiseeritult määratud gruppi, milles manustati ainult pemetrekseedi koos foolhappe ja B12-vitamiini lisandiga, ja 276 patsiendist, kes olid randomiseeritult määratud ainult dotsetakseeli gruppi.
Patients treated with pemetrexed and cisplatin required fewer transfusions (16.4 % versus 28.9 %, p &lt; 0.001), red blood cell transfusions (16.1 % versus 27.3 %, p &lt; 0.001) and platelet transfusions (1.8 % versus 4.5 %, p = 0.002).
Pemetrekseedi ja tsisplatiiniga ravitud patsiendid vajasid vähem vereülekandeid (16,4% versus 28,9%, p &lt; 0,001), erütrotsüütide ülekandeid (16,1% versus 27,3%, p &lt; 0,001) ja trombotsüütide ülekandeid (1,8% versus 4,5%, p = 0,002).
The table below provides the frequency and severity of undesirable effects that have been reported in &gt; 5 % of 168 patients with mesothelioma who were randomised to receive cisplatin and pemetrexed and 163 patients with mesothelioma randomised to receive single agent cisplatin.
Allpool esitatud tabelis on esitatud kõrvaltoimete esinemissagedused ja raskusastmed, mida on täheldatud &gt; 5%-l 168-st mesotelioomiga patsiendist, kes said randomiseeritult tsisplatiini ja pemetrekseedi ning 163-st mesotelioomiga patsiendist, kes said randomiseeritult ainult tsisplatiini.
Abbreviations: CI = confidence interval; ITT = intent-to-treat; N = total population size a Statistically significant for noninferiority, with the entire confidence interval for HR well below the 1.17645 noninferiority margin (p &lt; 0.001)
a Statistiliselt oluline mittehalvemus, kusjuures kogu usaldusintervall riski suhtarvu kohta on täielikult allpool 1,17645 mittehalvemuse piiri (p &lt; 0,001).
Clinically relevant CTC toxicities that were reported in &lt; 1 % of the patients that were randomly assigned to pemetrexed include supraventricular arrhythmias.
Kliinilise tähtsusega CTC toksilisuseks, mida registreeriti &lt; 1%-l patsientidest, kes olid randomiseeritult määratud pemetrekseedi gruppi, oli supraventrikulaarne arütmia.
Table 1 - Dose modification table for pemetrexed (as single agent or in combination) and cisplatin - Haematologic toxicities Nadir ANC &lt; 500/mm³ and nadir platelets ≥ 50,000/mm³
Tabel 1 - Annuse muutmise tabel pemetrekseedi (üksi või kombinatsioonis) ja tsisplatiini kohta -hematoloogiline toksilisus Madalaim neutrofiilide absoluutarv &lt; 500/mm³ ja madalaim trombotsüütide arv ≥ 50 000/mm³
Patients with mild to moderate renal insufficiency (creatinine clearance from 45 to 79 ml/min) should avoid taking non-steroidal anti-inflammatory drugs (NSAIDs) such as ibuprofen, and acetylsalicylic acid ( &gt; 1.3 g daily) for 2 days before, on the day of, and 2 days following pemetrexed administration (see section 4.5).
Kerge või mõõduka neerupuudulikkusega patsiendid (kreatiniini kliirens 45...79 ml/min) peaksid hoiduma mittesteroidsete põletikuvastaste ainete (MSPVA) nagu ibuprofeen ja atsetüülsalitsüülhape ( &gt; 1,3 g ööpäevas) kasutamisest 2 päeva enne, manustamispäeval ja 2 päeva pärast pemetrekseedi manustamist (vt lõik 4.5).
The table below provides the frequency and severity of undesirable effects considered possibly related to study drug that have been reported in &gt; 5 % of 800 patients randomly assigned to receive single-agent pemetrexed and 402 patients randomly assigned to receive placebo in the single-agent pemetrexed maintenance (JMEN: N = 663) and continuation pemetrexed maintenance (PARAMOUNT: N = 539) studies.
Järgnevas tabelis on toodud nende uuringuravimiga võimalikult seotud kõrvaltoimete esinemissagedus ja raskusaste, mida on kirjeldatud rohkem kui 5%-l 800-st patsiendist, kes randomiseeriti saama pemetrekseedi monoteraapiat, ja 402-st patsiendist, kes randomiseeeriti saama platseebot pemetrekseedi monoteraapia säilitusraviks (uuring JMEN: N=663) ja jätkama pemetrekseediga säilitusravi (PARAMOUNT: N=539) uuringus.
The study met its primary endpoint and showed a statistically significant improvement in PFS in the pemetrexed arm over the placebo arm (n = 581, independently reviewed population; median of 4.0 months and 2.0 months, respectively) (hazard ratio = 0.60, 95 % CI = 0.49 - 0.73, p &lt; 0.00001).
Uuring saavutas esmase tulemusnäitaja ja näitas progressioonivaba elulemuse (PFS) statistiliselt olulist paranemist pemetrekseedi rühmas platseeborühmaga võrreldes (n = 581, sõltumatult hinnatud populatsioon; keskmine vastavalt 4,0 kuud ja 2,0 kuud) (riskisuhe = 0,60, 95% CI = 0,49…0.73, p &lt; 0,00001).
The table below provides the frequency and severity of undesirable effects considered possibly related to study drug that have been reported in &gt; 5 % of 839 patients with NSCLC who were randomized to receive cisplatin and pemetrexed and 830 patients with NSCLC who were randomized to receive cisplatin and gemcitabine.
Alljärgnevas tabelis on esitatud kõrvaltoimete esinemissagedus ja raskusaste, millel arvati võimalikku seost uuringuravimiga ja mida täheldati rohkem kui 5%-l 839-st mitteväikerakk-kopsuvähki (MVRKV) põdevast patsiendist, kes olid randomiseeritud tsisplatiini ja pemetrekseedi rühma, ja 830st MVRKV-d põdevast patsiendist, kes olid randomiseeritud tsisplatiini ja gemtsitabiini rühma.
Clinically relevant CTC toxicities that were reported in &lt; 1 % of the patients that were randomly assigned to receive cisplatin and pemetrexed include arrhythmia and motor neuropathy.
Kliiniliselt olulisteks CTC toksilisusteks, mida registreeriti &lt; 1%-l patsientidest, kes olid randomiseeritult määratud tsisplatiini ja pemetrekseedi gruppi, olid arütmia ja motoorne neuropaatia.
Clinically relevant CTC toxicity that was reported in &lt; 1 % of the patients that were randomly assigned to pemetrexed include: allergic reaction/hypersensitivity, erythema multiforme, supraventricular arrhythmia and pulmonary embolism.
Kliiniliselt oluline CTC toksilisus, mida kirjeldati &lt; 1% patsientidest, kes randomiseeriti saama pemetrekseedi, hõlmab järgimisi kõrvaltoimeid: allergiline reaktsioon/ülitundlikkus, multiformne erüteem, neerupuudulikkus, supraventrikulaarne arütmia ja kopsu trombemboolia.
* P-values &lt; 0.05 comparing pemetrexed/cisplatin to gemcitabine/cisplatin, using Fisher Exact test ** Refer to National Cancer Institute CTC (v2.0; NCI 1998) for each Grade of Toxicity *** According to National Cancer Institute CTC (v2.0; NCI 1998), taste disturbance and alopecia should only be reported as Grade 1 or 2
** Toksilisuse iga astme kohta vt NCI CTC (v2,0; NCI 1998) *** Vastavalt NCI CTC-le (v2,0; NCI 1998) tuleb maitseaistingu häireid ja alopeetsiat registreerida ainult 1. või 2. astmena.
Clinically relevant toxicity that was reported in &lt; 1 % of the patients that were randomly assigned to receive cisplatin and pemetrexed include: GGT increase, chest pain, arrhythmia, and motor neuropathy.
Kliiniliselt oluliste toksilisuse juhtumitena, mida täheldati sagedusega &lt; 1% patsientidest, kes olid randomiseeritud tsisplatiini ja pemetrekseedi rühma, olid GGT tõus, rindkerevalu, arütmia ja motoorne neuropaatia.
Information for healthcare professionals
Info tervishoiutÃ¶Ã¶tajatele
In vitro apixaban studies showed no inhibitory effect on the activity of CYP1A2, CYP2A6, CYP2B6, CYP2C8, CYP2C9, CYP2D6 or CYP3A4 (IC50 &gt; 45 µM) and weak inhibitory effect on the activity of CYP2C19 (IC50 &gt; 20 µM) at concentrations that are significantly greater than peak plasma concentrations observed in patients.
Apiksabaani in vitro uuringud ei ole näidanud inhibeerivat toimet CYP1A2, CYP2A6, CYP2B6, CYP2C8, CYP2C9, CYP2D6 või CYP3A4 aktiivsusele (IC50 &gt; 45 M) ning on näidanud nõrka inhibeerivat toimet CYP2C19 aktiivsusele (IC50 &gt; 20 M) kontsentratsioonide puhul, mis on oluliselt suuremad kui patsientidel täheldatavad maksimaalsed plasmakontsentratsioonid.
Compared to apixaban exposure in subjects with body weight of 65 to 85 kg, body weight &gt; 120 kg was associated with approximately 30% lower exposure and body weight &lt; 50 kg was associated with approximately 30% higher exposure.
Võrreldes apiksabaani ekspositsiooniga 65...85 kg kaaluvatel isikutel, oli kehakaal &gt; 120 kg seotud ligikaudu 30% madalama ekspositsiooniga ning kehakaal &lt; 50 kg ligikaudu 30% kõrgema ekspositsiooniga.
Body weight Low body weight ( &lt; 60 kg) may increase haemorrhagic risk (see section 5.2).
Kehakaal Väike kehakaal ( &lt; 60 kg) võib suurendada veritsusriski (vt lõik 5.2).
¥ p-value &lt; 0.0001 * For patients with more than one event contributing to the composite endpoint, only the first event was reported (e.g., if a subject experienced both a DVT and then a PE, only the DVT was reported) † Individual subjects could experience more than one event and be represented in both classifications
VTE-ga seotud surmajuhud p-väärtus &lt; 0,0001 * Nende patsientide korral, kelle koondtulemusnäitaja hõlmas rohkem kui ühte juhtumit, teatati vaid esimesest juhtumist (kui uuringus osalejal tekkis näiteks nii SVT kui ka KATE, siis teatati vaid SVT-st) † Üksikutel patsientidel võis esineda rohkem kui üks seisund ja nad võivad olla esindatud mõlemas klassifikatsioonis
Switching from vitamin K antagonist (VKA) therapy to Eliquis When converting patients from vitamin K antagonist (VKA) therapy to Eliquis, warfarin or other VKA therapy should be discontinued and Eliquis started when the international normalised ratio (INR) is &lt; 2.
Üleminek vitamiin K antagonistide (VKA) kasutamiselt Eliquisile Kui patsient läheb vitamiin K antagonisti (VKA) kasutamiselt üle Eliquisile, tuleb varfariini või muu VKA kasutamine lõpetada ja Eliquisi kasutamist alustada, kui rahvusvaheline standardsuhe (international normalised ratio, INR) on &lt; 2.
Table 2 shows the adverse reactions ranked under headings of system organ class and frequency using the following convention: very common (≥ 1/10) common (≥ 1/100 to &lt; 1/10); uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; 1/100); rare (≥ 1/10,000 to &lt; 1/1,000); very rare ( &lt; 1/10,000); not known (cannot be estimated from the available data) for NVAF and VTEt respectively.
Tabelis 2 on nii mittevalvulaarse kodade virvendusarütmia kui ka venoosse trombemboolia ravimisel (VTEt) esinenud kõrvaltoimed toodud organsüsteemi klasside ja esinemissageduste järgi: väga sage (≥ 1/10); sage (≥ 1/100 kuni &lt; 1/10); aeg-ajalt (≥ 1/1000 kuni &lt; 1/100); harv (≥ 1/10 000 kuni &lt; 1/1000); väga harv ( &lt; 1/10 000); teadmata (ei saa hinnata olemasolevate andmete alusel).
In the study, apixaban was statistically superior to enoxaparin/warfarin in the primary safety endpoint [Relative Risk 0.31, 95% confidence interval (0.17, 0.55), P-value &lt; 0.0001] (see Table 11).
Uuringus oli apiksabaan esmase ohutuse tulemusnäitaja osas enoksapariinist/varfariinist statistiliselt oluliselt parem [suhteline risk 0,31; 95% usaldusintervall (0,17; 0,55), p-väärtus &lt; 0,0001] (vt tabel 11).
In the study, apixaban was statistically superior to enoxaparin/warfarin in the primary safety endpoint [Relative Risk 0.31, 95% confidence interval (0.17, 0.55), P-value &lt; 0.0001] (see Table 9).
Uuringus oli apiksabaan esmase ohutuse tulemusnäitaja osas enoksapariinist/varfariinist statistiliselt oluliselt parem [suhteline risk 0,31; 95% usaldusintervall (0,17; 0,55), p-väärtus &lt; 0,0001] (vt tabel 9).
* Noninferior compared to enoxaparin/warfarin (p-value &lt; 0.0001)
* Enoksapariini/varfariiniga võrreldes mittemadalama efektiivsusega (p-väärtus &lt; 0,0001)
Patients with elevated liver enzymes alanine aminotransferase (ALT)/aspartate aminotransferase (AST) &gt; 2 x ULN or total bilirubin ≥ 1.5 x ULN were excluded in clinical trials.
Kliinilistes uuringutes ei osalenud patsiendid, kellel oli kõrgenenud maksaensüümide alaniini aminotransferaasi (ALAT) / aspartaadi aminotransferaasi (ASAT) aktiivsus &gt; 2 x kõrgem normivahemiku ülempiirist või üldbilirubiini tase  1,5 x kõrgem normivahemiku ülempiirist.
In patients with creatinine clearance &lt; 15 mL/min, or in patients undergoing dialysis, there is no clinical experience therefore apixaban is not recommended (see sections 4.4 and 5.2).
Kuna puudub ravimi kasutamise kliiniline kogemus patsientidel, kelle kreatiniini kliirens on &lt; 15 ml/min või kes saavad dialüüsi, ei soovitata apiksabaani nendel patsientidel kasutada (vt lõigud 4.4 ja 5.2).
In patients with creatinine clearance &lt; 15 mL/min, or in patients undergoing dialysis, there is no clinical experience therefore apixaban is not recommended (see sections 4.2 and 5.2).
Kuna puudub ravimi kasutamise kliiniline kogemus patsientidel, kelle kreatiniini kliirens on &lt; 15 ml/min või kes saavad dialüüsi, ei soovitata apiksabaani nendel patsientidel kasutada (vt lõigud 4.2 ja 5.2).
Patients with elevated liver enzymes ALT/AST &gt; 2 x ULN or total bilirubin ≥ 1.5 x ULN were excluded in clinical trials.
Uuringus ei osalenud patsiendid, kellel oli suurenenud maksaensüümide aktiivsus ALAT/ASAT &gt; 2 x ULN või üldbilirubiin ≥ 1,5 x ULN.
The mean age was 69.1 years, the mean CHADS2 score was 2.1, 18.9 % of patients had prior stroke or TIA.
Patsientide keskmine vanus oli 69,1 aastat, keskmine südame paispuudulikkuse, hüpertensiooni, vanuse &gt; 75 aastat, diabeedi, varasema insuldi või transitoorse isheemilise ataki (TIA) (congestive heart failure, hypertension, age &gt; 75 years, diabetes, previous stroke or TIA, CHADS2) skoor oli 2,1 ja 18,9% patsientidest oli esinenud insult või transitoorne isheemiline atakk.
• GalliaPharm, 0.74 - 1.85 GBq, radionuclide generator (Eckert &amp; Ziegler Radiopharma GmbH),
• GalliaPharm, 0,74-1,85 GBq, radionukliidgeneraator (Eckert &amp; Ziegler Radiopharma GmbH),
However, even taking as worst case reference the limits for genotoxic and carcinogenic impurities, the risk related to the trace amounts of 1,10-phenanthroline in SomaKit TOC formulation is considered negligible at the dose to be administered in patients: the exposure to 1,10-phenanthroline (5 µg/dose) is 24 fold lower than the acceptable daily intake for a genotoxic impurity (120 µg/day for exposures &lt; 1 month).
Ka halvimate võimalike genotoksilisuse ja kartsinogeensuse piirväärtuste puhul on SomaKit TOC-i lahuse 1,10fenantroliinijääkidega seotud oht patsientidele manustatava annuse puhul väheoluline: kokkupuude 1,10-fenantroliiniga (5 µg/annus) on 24 korda madalam kui genotoksiliste lisandite aktsepteeritav ööpäevadoos (120 µg/ööpäev, kui kokkupuute kestus on &lt; 1 kuu).
The metabolite 8-OH-ACV is detected only in small amounts in urine ( &lt; 2% of the recovered dose).
Metaboliit 8-OH-ACV on uriini määratav vaid väikestes kogustes ( &lt; 2% annusest).
≥1/100 to &lt; 1/10,
≥ 1/100 kuni &lt; 1/10
The clinical trial safety database is based on 5855 subjects exposed to valaciclovir in clinical trials covering multiple indications (treatment of herpes zoster, treatment/suppression of genital herpes &amp; treatment of cold sores).
Kliiniliste uuringute ohutusandmebaas põhineb 5855 isikul, kes said valatsikloviiri kliinilistes uuringutes erinevatel näidustustel (herpes zosteri ravi, genitaalherpese ravi/supressioon ja huuleherpese ravi).
The Ljungman study demonstrated that valaciclovir was significantly more effective than oral aciclovir in reducing the incidence of CMV infection (P &lt; 0.0001), and the safety of oral valaciclovir was similar to that of high-dose oral aciclovir.
Ljungmani uuringus leiti, et valatsikloviir oli tsütomegaloviiruse infektsiooni esinemissageduse vähendamisel oluliselt efektiivsem kui suukaudne atsikloviir (P &lt; 0,0001), kusjuures suukaudse valatsikloviiri ohutus oli sarnane atsikloviiri suurte suukaudsete annuste ohutusega.
The criteria varied among studies, but excluded subjects with either serum creatinine greater than the upper limit of normal (Scr &gt; ULN), Scr &gt; 1.5 mg/dL (~133 uM), or with creatinine clearance less than 35 mL/min.
Nimetatud kriteerium oli eri uuringutes sõnastatud mõnevõrra erinevalt, aga reeglina jäeti uuringutest välja patsiendid, kelle seerumi kreatiniinisisaldus ületas normi ülempiiri (Scr &gt; ULN) [( Scr &gt; 1,5 mg/dl (~ 133 µm)], või patsiendid, kelle kreatiniini kliirens oli alla 35 ml/min.
≥ 1/10,000 to &lt; 1/1000,
≥ 1/10000 kuni &lt; 1/1000 Väga harv &lt; 1/10000
The CHMP recommended a cut-off at 10 ml/min in this case (resulting in an estimated exposure of 39-63 at &lt; 10 ml/min and 43-77 at CLcr 10-30 ml/min).
Inimravimite komitee soovitas tõmmata piiri kreatiniini kliirensi 10 ml/min juurde (mis annab hinnanguliselt ekspositsiooni vahemikus 39…63 kreatiniini kliirensi korral &lt; 10 ml/min ja ekspositsiooni 43…77 kreatiniini kliirensi juures 10…30 ml/min).
Marketing Authorisation Holder and Manufacturer [See Annex I - To be completed nationally] {Name and address} &lt; {tel} &gt; &lt; {fax} &gt; &lt; {e-mail} &gt;
Müügiloa hoidja ja tootja [Vaata Lisa I - täidetakse riiklikult] {Nimi and aadress} &lt; {tel} &gt; &lt; {faks} &gt;
In additional studies in rats, foetal abnormalities and maternal toxicity were observed at subcutaneous doses that produced plasma aciclovir levels of 100 micrograms/mL ( &gt; 10-fold higher than 2000 mg single dose valaciclovir in humans with normal renal function).
Täiendavates uuringutes rottidega täheldati selliste nahaaluste annuste manustamisel, mis tekitasid plasmakontsentratsiooni 100 mikrogrammi/ml ( &gt; 10korda kõrgem kui valatsikloviiri 2000 mg ühekordne annus normaalse neerufunktsiooniga inimesel) emasloomal toksilisuse ning loote anomaaliaid
25 to &lt; 50
50 kuni &lt; 75 25 kuni &lt; 50 10 kuni &lt; 25 &lt; 10 või dialüüsil
Uncommon ≥ 1/1,000 to &lt; 1/100, Rare
≥ 1/1000 kuni &lt; 1/100
Germany GlaxoSmithKline GmbH &amp; Co. KG, Theresienhöhe 11, 80339 München,
KG, Theresienhöhe 11, 80339 München, Saksamaa
Studies of valaciclovir treatment and suppression for genital herpes were performed in HIV/HSV coinfected patients.
Valatsikloviir-ravi ja genitaalherpese pärssimise uuringuid on viidud läbi patsientidel, kes põevad nii HIV kui HSV nakkust üheaegselt, kelle keskmine CD4 arv &gt; 100 rakku/mm3.
Packaging Content (concentration)
Pakendi sisu (kontsentratsioon) &gt;
Binocrit is indicated for the treatment of symptomatic anaemia (haemoglobin concentration of ≤ 10 g/dL) in adults with low- or intermediate-1-risk primary myelodysplastic syndromes (MDS) who have low serum erythropoietin ( &lt; 200 mU/mL).
Binocrit on näidustatud sümptomaatilise aneemia (hemoglobiinisisaldus ≤ 10 g/dl) raviks madala või 1. keskastme riskiga primaarsete müelodüsplastiliste sündroomidega täiskasvanutel, kelle seerumi erütropoetiinisisaldus on madal ( &lt; 200 mÜ/ml).
In patients scheduled for major elective orthopaedic surgery with a pretreatment haemoglobin of &gt; 10 to ≤ 13 g/dL, epoetin alfa has been shown to decrease the risk of receiving allogeneic transfusions and hasten erythroid recovery (increased haemoglobin levels, haematocrit levels, and reticulocyte counts).
Mahukat plaanilist ortopeedilist operatsiooni ootavatel patsientidel, kelle ravieelne hemoglobiinisisaldus oli &gt; 10 kuni ≤ 13 g/dl, vähendas alfaepoetiin allogeensete ülekannete riski ja kiirendas erütroidrakkude taastumist (hemoglobiinisisalduse ja hematokriti tõus ning retikulotsüütide arvu suurenemine).
Moreover, in patients with a baseline haemoglobin of &gt; 13 g/dL ( &gt; 8.1 mmol/L), the possibility that epoetin alfa treatment may be associated with an increased risk of postoperative thrombotic/vascular events cannot be excluded.
Samuti ei saa välistada, et hemoglobiini algväärtuste &gt; 13 g/dl ( &gt; 8,1 mmol/l) korral võib ravi alfaepoetiiniga olla seotud postoperatiivsete trombootiliste/vaskulaarsete tüsistuste suurenenud tekkeohuga.
Patients were stratified according to their baseline haemoglobin (≤ 10 g/dL, &gt; 10 to ≤ 13 g/dL and &gt; 13 g/dL).
&gt; 10 kuni ≤ 13 g/dl ja &gt; 13 g/dl).
Non-interventional post-authorisation safety study (PASS): prospective, observational, multicentre study in CKD patients treated with Fexeric in order to gain long-term (2 years) safety data (including iron overload events, infective and gastrointestinal events) particularly in EU patients, elderly and very elderly patients, dialysed (HD, PD) and non-dialysed patients, and in addition reflecting the specific risks in subgroups of serum ferritin levels &gt; 500 ng/ml and in patients
Müügiloa saamise järgne mittesekkuv ohutusuuring: prospektiivne, vaatluslik, mitme keskusega kroonilise neeruhaigusega patsientidel, keda ravitakse Fexericiga, et saada pikaajalisi (2 aastat) ohutusandmeid (sh raualiigsuse juhtumite ning infektsiooni- ja gastrointestinaalsete juhtumite kohta), eelkõige Euroopa Liidu patsientidel, eakatel ja vanuritel, hemo- ja peritoneaaldialüüsi patsientidel ning dialüüsi mittesaavatel patsientidel, mis peegeldab lisaks kindlaid riske alamrühmades seerumi ferritiini tasemega &gt; 500 ng/ml ja patsientidel, kellel see on vahemikus 200 kuni &lt; 500 ng/ml.