natgillin/translations-raw huggingface dataset:
* Patients with at least 2 of the following: Cough; purulent sputum, temperature &gt; 38°C or &lt; 36.1°C; pneumonia (auscultatory findings); leukocytosis; C-reactive protein value &gt; 3 times the upper limit of normal; hypoxemia with a partial oxygen pressure &lt; 60 mm Hg while breathing room air.
* Patsiendid, kellel esineb vähemalt 2 järgmist tunnust: köha, mädane röga, kehatemperatuur &gt; 38 °C või &lt; 36,1 °C, kopsupõletik (auskultatoorne leid), leukotsütoos, C-reaktiivne valk &gt; 3 korda üle normi ülempiiri, hüpokseemia ruumiõhu hingamisel hapniku osarõhuga &lt; 60 mmHg.
An open label single arm study in France, Italy, UK, US, Lebanon, Egypt and Saudi Arabia with 2 doses of Prevenar 13 given 6 months apart was conducted in 158 children and adolescents ≥ 6 to &lt; 18 years of age with sickle cell disease who were previously vaccinated with one or more doses of 23-valent pneumococcal polysaccharide vaccine at least 6 months prior to enrollment.
Prantsusmaal, Itaalias, Ühendkuningriigis, Ameerika Ühendriikides, Liibanonis, Egiptuses ja Saudi Araabias läbiviidud avatud ühe rühmaga uuringus manustati Prevenar 13 kaks annust 6-kuuliste vahedega 158-le sirprakulise aneemiaga lapsele ja noorukile vanuses ≥ 6 kuni &lt; 18 aastat, keda oli varem vaktsineeritud 23-valentse pneumokokkidevastase polüsahhariidvaktsiini ühe või kahe annusega vähemalt 6 kuud enne uuringusse kaasamist.
The incidence in older, predominantly non-vaccinated children ( &gt; 5 years) did not change over the duration of the study.
Juhtumite esinemissagedus ei muutunud vanemate, enamjaolt varem vaktsineerimata laste ( &gt; 5 aastat) puhul kogu uuringu vältel.
Overall, the frequency categories were similar for all age groups, with the exception of vomiting which was very common ( 1/10) in adults aged 18 to 49 years and common ( 1/100 to &lt; 1/10) in all other age groups, and pyrexia was very common in adults aged 18 to 29 years and common in all other age groups.
Üldiselt olid kõrvaltoimete esinemissageduse kategooriad kõikides gruppides sarnased, väljaarvatud oksendamine, mis oli väga sage (≥ 1/10) täiskasvanutel vanuses 18…49 aastat ja sage (≥ 1/100 kuni &lt; 1/10) kõikides teistes vanusegruppides ning püreksia, mis oli väga sage kõrvaltoime täiskasvanutel vanuses 18…49 aastat ja sage kõikides teistes vanusegruppides.
Children &lt; 2 years of age.
Alla 2 aasta vanustel lastel.
Prevenar 13 non-inferiority (lower bound of the 95% CI for the difference in percentage of responders at 0.35 µg/ml between groups was &gt; -10%) was demonstrated for all 7 common serotypes, except for serotype 6B in study 006 and serotypes 6B and 9V in study 004, which missed by a small margin.
Prevenar 13 samaväärsust (rühmade immuunvastusega 0,35 μg/ml uuringus osalejate osakaalude vahe 95% usaldusvahemiku alampiir oli &gt; -10%) tõestati kõigi 7 ühise serotüübi suhtes, välja arvatud serotüüp 6B uuringus 006 ja serotüübid 6B ja 9V uuringus 004, kus sellest jäi veidi puudu.
The decrease in all cause pneumonia cases was most pronounced in the younger vaccinated age groups with a decrease of 31.8% (757 to 516 cases) and 16.6% (833 to 695 cases) in the age groups &lt; 2 years and 2 to 5 years, respectively.
Üldine kopsupõletiku juhtumite arvu langus oli kõige märgatavam nooremate vaktsineeritute vanusegrupis, vastavalt &lt; 2-aastaste laste grupis 31,8% (757-lt 516 juhtumini) ning 2...5-aastaste laste grupis 16,6% (833-lt 695 juhtumini).
Non-inferiority for the proportion of subjects achieving an IgG concentration 0.35 μg/ml was demonstrated for all 13 serotypes (lower bound of the 97.5% confidence interval (CI) for the difference in percentage of responders at 0.35 µg/ml between groups was &gt; -10%).
IgG sisalduse ≥ 0,35 μg/ml saavutanud osalejate samaväärsus leidis kinnitust kõigi 13 serotüübi puhul (97,5% usaldusvahemiku alampiir ravivastusega osalejate osakaalu rühmadevahelises erinevuses 0,35 µg/ml juures oli &gt; -10%).
Children and adults not previously vaccinated with a pneumococcal vaccine HIV-infected children and adults with CD4 ≥ 200 cells/µL (mean 717.0 cells/μL), viral load &lt; 50,000 copies/ml (mean 2090.0 copies/ml), free of active AIDS-related illness and not previously vaccinated with a pneumococcal vaccine received 3 doses of Prevenar 13.
Lapsed ja täiskasvanud, keda ei ole varem pneumokokkidevastase vaktsiiniga vaktsineeritud HIV-i nakatunud lapsed ja täiskasvanud, kellel oli CD4 ≥ 200 rakku/l (keskmine 717,0 rakku/μl), viiruskoormus &lt; 50 000 koopiat/ml (keskmine 2090,0 koopiat/ml) ja kellel ei esinenud AIDS-iga seotud ägedat haigust ning keda ei olnud varem pneumokokkidevastase vaktsiiniga vaktsineeritud, said 3 Prevenar 13 annust.
Reductions were 53% (167 to 79 cases) (p &lt; 0.001) for CAP cases with pleural effusion and 63% (64 to 24 cases) (p &lt; 0.001) for microbiologically confirmed pneumococcal CAP cases.
Pleuraefusiooniga olmetekkelise kopsupõletiku juhtude arv vähenes 53% (167-lt 79 juhtumini) (p &lt; 0,001) ja mikrobioloogiliselt kinnitust leidnud olmetekkelise pneumokokkkopsupõletiku juhtude arv 63% (64-lt 24 juhtumini) (p &lt; 0,001).
Children &lt; 5 years of age.
Alla 5 aasta vanustel lastel.
Pyrexia &gt; 39°C; vaccination-site movement impairment (due to pain); vaccination-site erythema or induration/swelling 2.5 cm-7.0 cm (after infant series)
püreksia &gt; 39°C; liigutuste piiratus vaktsineerimiskohal (valu tõttu); erüteem või kõvenemine/paistetus vaktsineerimiskohal 2,5 cm...7,0 cm (pärast imikueas vaktsineerimist)
Adults previously vaccinated with 23-valent pneumococcal polysaccharide vaccine HIV-infected adults ≥ 18 years of age with CD4 ≥ 200 cells/µL (mean 609.1 cells/µL) and viral load &lt; 50,000 copies/ml (mean 330.6 copies/ml), who were free of active AIDS-related illness and were previously vaccinated with 23-valent pneumococcal polysaccharide vaccine administered at least 6 months prior to enrollment, received 3 doses of Prevenar 13, at enrollment, 6 months, and 12 months after the first dose of Prevenar 13.
HIV-infektsiooniga täiskasvanutele vanuses ≥ 18 aastat, kellel oli CD4 ≥ 200 rakku/μl(keskmine 609,1 rakku/μl) ja viiruskoormus &lt; 50 000 koopiat/ml (keskmine 330,6 koopiat/ml) ning puudus aktiivne AIDS-iga seotud haigus ja keda oli varem vaktsineeritud 23-valentse pneumokokkidevastase polüsahhariidvaktsiiniga, mida oli manustatud vähemalt 6 kuud enne uuringusse kaasamist, manustati 3 annust Prevenar 13 - uuringusse kaasamisel, 6 kuu ja 12 kuu möödumisel Prevenar 13 esimesest annusest.
For each of the seven common serotypes, &gt; 96% and &gt; 90% of the Prevenar 13 recipients reached an OPA titre ≥ 1:8 one month after the primary series in studies 006 and 004, respectively.
Kõigi seitsme ühise serotüübi suhtes saavutasid uuringutes 006 ja 004 vastavalt &gt; 96% ja &gt; 90% Prevenar 13 kasutanud uuringus osalejatest OPA tiitri ≥ 1:8 ühe kuu jooksul pärast esmast vaktsineerimist.
Vaccination-site erythema, induration/swelling &gt; 7.0 cm; crying
erüteem, paistetus/kõvenemine vaktsineerimiskohal &gt; 7,0 cm; nutmine.
66% of patients were receiving vitamin D sterols at study entry, and &gt; 90% were receiving phosphate binders.
66% patsientidest manustati uuringu alates D-vitamiini steroole ja &gt; 90% manustati fosfaate siduvaid preparaate.
Adverse reactions, considered at least possibly attributable to cinacalcet treatment in the placebo controlled studies and single-arm studies based on best-evidence assessment of causality are listed below using the following convention: very common (≥ 1/10); common (≥ 1/100 to &lt; 1/10); uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; 1/100); rare (≥ 1/10,000 to &lt; 1/1,000); very rare ( &lt; 1/10,000); not known (cannot be estimated from the available data).
Kõrvaltoimed, mis põhjuslikkuse parima tõenduspõhise hindamise alusel on vähemalt potentsiaalselt seotud tsinakaltseediga platseebokontrolliga ja kontrollrühmata uuringutes, on loetletud allpool, kasutades tavapärast jaotust: väga sage (≥ 1/10); sage (≥ 1/100 kuni &lt; 1/10); aeg-ajalt (≥ 1/1000 kuni &lt; 1/100); harv (≥ 1/10 000 kuni &lt; 1/1000); väga harv ( &lt; 1/10 000), teadmata (ei saa hinnata olemasolevate andmete alusel).
In a 28 week placebo-controlled study, 67 adult patients with primary HPT who met criteria for parathyroidectomy on the basis of corrected total serum calcium ( &gt; 11.3 mg/dl (2.82 mmol/l) but ≤ 12.5 mg/dl (3.12 mmol/l), but who were unable to undergo parathyroidectomy were included.
28-nädalane platseebokontrolliga uuring hõlmas 67 primaarse HPT-ga täiskasvanud patsienti, kes vastasid paratüreoidektoomia kriteeriumitele kaltsiumi korrigeeritud üldkontsentratsiooni alusel seerumis ( &gt; 11,3 mg/dl (2,82 mmol/l), aga ≤ 12,5 mg/dl (3,12 mmol/l)), kuid kelle puhul ei olnud paratüreoidektoomia võimalik.
Investigational studies have shown that CKD patients not on dialysis treated with cinacalcet have an increased risk for hypocalcaemia (serum calcium levels &lt; 8.4 mg/dl [2.1 mmol/l]) compared with cinacalcet-treated CKD patients on dialysis, which may be due to lower baseline calcium levels and/or the presence of residual kidney function.
Uuringud on näidanud, et dialüüsravi mittesaavatel patsientidel on tsinakaltseediga ravimisel suurem oht hüpokaltseemia tekkeks (seerumi kaltsiumisisaldus &lt; 8,4 mg/dl [2,1 mmol/l]), võrreldes dialüüsravi saavate KNH patsientidega, mis võib olla tingitud madalamast kaltsiumi lähtetasemest ja/või neerude jääkfunktsioonist.
&lt; 8.4 mg/dL (2.1 mmol/L) and &gt; 7.5 mg/dL (1.9 mmol/L) or persistent symptoms of hypocalcaemia despite attempts to increase serum calcium
&lt; 8,4 mg/dl (2,1 mmol/l) ja &gt; 7,5 mg/dl (1,9 mmol/l) või püsivad hüpokaltseemia sümptomid, hoolimata katsetest suurendada seerumi kaltsiumisisaldust
&lt; 8.4 mg/dL (2.1 mmol/L) and &gt; 7.5 mg/dL (1.9 mmol/L), or in the presence of clinical symptoms of hypocalcaemia
&lt; 8,4 mg/dl (2,1 mmol/l) ja &gt; 7,5 mg/dl (1,9 mmol/l) või hüpokaltseemia kliiniliste sümptomite olemasolul
The average differences between aliskiren and placebo for the low and mid dose groups were &lt; 0.2 mmHg.
Aliskireeni ja platseebo vahelised keskmised erinevused keskmise ja väikese annusega rühmades olid &lt; 0,2 mmHg.
The frequency of adverse reactions listed below is defined using the following convention: very common (≥ 1/10); common (≥ 1/100 to &lt; 1/10); uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; 1/100); rare (≥ 1/10,000 to &lt; 1/1,000); very rare ( &lt; 1/10,000) and not known (cannot be estimated from the available data).
Allpool loetletud kõrvaltoimete esinemissagedus on klassifitseeritud järgmiselt: väga sage (≥ 1/10); sage (≥ 1/100 kuni &lt; 1/10); aeg-ajalt (≥ 1/1000 kuni &lt; 1/100); harv (≥ 1/10 000 kuni &lt; 1/1000); väga harv ( &lt; 1/10 000) ja teadmata (ei saa hinnata olemasolevate andmete alusel).
− Severe renal impairment (GFR &lt; 30 ml/min/1.73 m2).
− Raske neerukahjustus (GFR &lt; 30 ml/min/1,73 m2).
The systemic exposure to aliskiren in 8-day old rats was &gt; 400-fold higher than in adult rats.
Aliskireeni plasmakontsentratsioon oli 8 päeva vanustel rottidel &gt; 400 korda suurem võrreldes täiskasvanud rottidega.
The incidence of adverse events tended to be higher in patients with diabetes, or with GFR &lt; 60 ml/min/1.73 m², or with age ≥ 65 years; however, there was no difference between patients treated with aliskiren and those treated with enalapril.
Kõrvaltoimete esinemissagedus kippus olema kõrgem patsientidel, kellel oli diabeet, või kelle GFR &lt; 60 ml/min/1,73 m2 või ≥65 aasta vanustel patsientidel; sellegipoolest polnud aliskireeni ja enalapriiliga ravitud patsientide vahel erinevust.
Due to the hydrochlorothiazide component, Rasilez HCT is contraindicated for use in patients with anuria and in patients with severe renal impairment (glomerular filtration rate (GFR) &lt; 30 ml/min/1.73 m2).
Hüdroklorotiasiidi sisalduse tõttu on Rasilez HCT vastunäidustatud anuuriaga patsientidel ja raske neerukahjustusega patsientidel (glomerulaarfiltratsiooni kiirus (GFR) &lt; 30 ml/min/1,73 m2).
Rasilez HCT was studied in a placebo-controlled trial including 2,762 hypertensive patients with diastolic blood pressure ≥ 95 mmHg and &lt; 110 mmHg (mean baseline blood pressure of 153.6/99.2 mmHg).
Rasilez HCT'd uuriti platseebokontrollitud uuringus, kus osales 2762 hüpertensiivset patsienti diastoolse vererõhuga ≥ 95 mmHg ja &lt; 110 mmHg (keskmine vererõhu algväärtus 153,6/99,2 mmHg).
In a multicentre, randomised, double-blind, 8-week study with aliskiren monotherapy (3 dose groups by weight category [≥20 kg to &lt; 50 kg; ≥50 kg to &lt; 80 kg; ≥80 kg to ≤150 kg]: low 6.25/12.5/25 mg [0.13-0.31 mg/kg]; mid 37.5/75/150 mg [0.75-1.88 mg/kg]; and high dose 150/300/600 mg [3.0-7.5 mg/kg], with a wide dose ratio between the low, mid and high dose groups [1:6:24]) in 267 paediatric hypertensive patients aged 6 to 17 years, mostly overweight/obese, aliskiren lowered office and ambulatory blood pressure in a dose-dependent manner during the initial 4 week dose-finding phase of the study (Phase 1).
Aliskireeni monoteraapia mitmekeskuselises randomiseeritud, topeltpimedas 8-nädalases uuringus (3 annuserühma kehakaalu kategooriate järgi [≥ 20 kg kuni &lt; 50 kg; ≥ 50 kg kuni &lt; 80 kg; ≥ 80 kg kuni ≤ 150 kg]: väike 6,25/12,5/25 mg [0,13...0,31 mg/kg]; keskmine 37,5/75/150 mg [0,75...1,88 mg/kg]; ja suur annus 150/300/600 mg [3,0...7,5 mg/kg], kusjuures väikese, keskmise ja suure annuse rühmade vahel oli suur annuse suhe [1:6:24]) 267 hüpertensiivsel lapsel vanuses 6 kuni 17 aastat, kes olid enamasti ülekaalus/rasvunud, vähendas aliskireen uuringu algses 4-nädalases annuse kindlaksmääramise faasis (1. faas) kabinetis ja ambulatoorselt mõõdetud vererõhku annusest sõltuvalt.
In a study in 183 randomised patients with severe hypertension (mean sitting diastolic blood pressure ≥ 105 and &lt; 120 mmHg), aliskiren treatment regimen with optional addition of hydrochlorothiazide 25 mg was shown to be safe and efficacious in reducing blood pressure.
Uuringus, kus osales 183 raske hüpertensiooniga (keskmine istuvas asendis mõõdetud diastoolne vererõhk ≥ 105 ja &lt; 120 mmHg) randomiseeritud patsienti, oli aliskireenravi koos vabalt valitud 25 mg hüdroklorotiasiidi lisamisega vererõhu langetamisel ohutu ja efektiivne.
or an angiotensin II receptor blockers (ARB) is contraindicated in patients with diabetes mellitus or renal impairment (GFR &lt; 60 ml/min/1.73 m2) (see sections 4.5 and 5.1).
inhibiitorid) või angiotensiin II retseptori blokaatoritega (ARB) on vastunäidustatud suhkurtõve või neerukahjustusega (GFR &lt; 60 ml/min/1,73 m2) patsientidele (vt lõik 4.5 ja 5.1).
When administered in hypertensive patients with markedly elevated blood pressure (systolic blood pressure ≥ 160 mmHg and/or diastolic blood pressure ≥ 100 mmHg), Rasilez HCT in doses from 150 mg/12.5 mg to 300 mg/25 mg administered without up-titration from monotherapy demonstrated significantly greater systolic/diastolic blood pressure control rates ( &lt; 140/90 mmHg) as compared to the respective monotherapies.
Manustatuna märkimisväärselt kõrgenenud vererõhuga hüpertensiivsetele patsientidele (süstoolne vererõhk ≥ 160 mmHg ja/või diastoolne vererõhk ≥ 100 mmHg), oli Rasilez HCT monoteraapiast tiitrimata manustatud annuste 150 mg/12,5 mg kuni 300 mg/25 mg süstoolset/diastoolset vererõhku langetav toime oluliselt suurem ( &lt; 140/90 mmHg) kui vastavate monoteraapiate puhul.
Optional titration of the respective study drug doses to the next highest weight-based dose level was available by doubling the dose with each of the two allowed dose titrations, up to 600 mg (highest studied dose in adults) for aliskiren and 40 mg for enalapril in the ≥80 to ≤150 kg weight group, if medically necessary to control the mean sitting systolic blood pressure (i.e. msSBP should be less than the 90th percentile for age, gender and height).
Iga rühma algannus määrati kehakaalu põhjal kolme rühmana: ≥ 20 kuni &lt; 50 kg, ≥ 50 kuni &lt; 80 kg ja ≥ 80 kuni ≤ 150 kg. Aliskireeni algannused olid väikese, keskmise ja suure annusega rühmas vastavalt 37,5/75/150 mg. Enalapriili algannused olid väikese, keskmise ja suure annusega rühmas vastavalt 2,5/5/10 mg. Uuringuravimi vastavaid annuseid võis valikuliselt tiitrida järgmise suurima kehakaalul põhineva annusetasemeni annuse kahekordamise teel ühte kahest lubatud annuse tiitrimise viisi kasutades, kehakaalurühmas ≥ 80 kuni ≤ 150 kg aliskireeni puhul 600 mg-ni (suurim täiskasvanutel uuritud annus) ja enalapriili puhul 40 mg-ni, kui see oli meditsiiniliselt vajalik keskmise istuvas asendis mõõdetud süstoolse vererõhu (mean sitting systolic blood pressure, msSBP) korrigeerimiseks (s.t msSBP peab olema vanuse, soo ja kehapikkuse järgi vähem kui 90. protsentiilis).
Frequencies are defined as: very common (≥1/10), common (≥1/100 to &lt; 1/10), uncommon (≥1/1,000 to &lt; 1/100), rare (≥1/10,000 to &lt; 1/1,000) and very rare ( &lt; 1/10,000) including isolated reports.
Esinemissagedused on defineeritud: väga sage (≥1/10), sage (≥1/100 kuni &lt; 1/10), aeg-ajalt (≥1/1000 kuni &lt; 1/100), harv (≥1/10000 kuni &lt; 1/1000) ja väga harv ( &lt; 1/10000), sealhulgas üksikjuhud.
Tell your doctor or pharmacist as soon as possible if you do not feel well while you are taking Xenical.
Informeerige oma arsti vÃµi apteekrit vÃµimalikult ruttu sellest, kui te ennast Xenical-ravi ajal halvasti tunnete.
In vitro orlistat is &gt; 99 % bound to plasma proteins (lipoproteins and albumin were the major binding proteins).
In vitro seondub orlistat enam kui 99 % plasmavalkudega (peamiselt lipoproteiinide ja albumiiniga).
In general, at therapeutic doses, detection of intact orlistat in plasma was sporadic and concentrations were extremely low ( &lt; 10 ng/ml or 0.02 µmol), with no evidence of accumulation, which is consistent with minimal absorption.
Terapeutiliste annuste kasutamisel oli intaktse orlistati plasmakontsentratsioon üldjuhul määratav sporaadiliselt ning kontsentratsioon oli väga madal ( &lt; 10 ng/ml või 0,02 µmol), kumuleerumist ei täheldatud, mis on kooskõlas minimaalse imendumisega.
Xenical is indicated in conjunction with a mildly hypocaloric diet for the treatment of obese patients with a body mass index (BMI) greater or equal to 30 kg/m², or overweight patients (BMI &gt; 28 kg/m²) with associated risk factors.
Xenical on koos kergelt kalorivaese dieediga näidustatud kehakaalu alandamiseks rasvtõvega patsientidel, kelle kehamassiindeks (KMI) on 30 kg/m2 või suurem, või riskifaktoritega ülekaalulistel patsientidel, kelle kehamassiindeks on 28 kg/m2 või suurem.
Plasma concentrations of intact orlistat were non-measurable ( &lt; 5 ng/ml) eight hours following oral administration of orlistat.
8 tundi pärast suukaudset manustamist ei olnud orlistati plasmakontsentratsioon määratav ( &lt; 5 ng/ml).
The cumulative renal excretion of total orlistat-related materials was &lt; 2 % of the given dose.
Orlistatiga seotud ainete kumulatiivne renaalne eritumine moodustas vähem kui 2 % annusest.
The following table of undesirable effects (first year of treatment) is based on adverse events that occurred at a frequency of &gt; 2 % and with an incidence ≥ 1 % above placebo in clinical trials of 1 and 2 years duration:
Järgnevas tabelis on toodud 1 ja 2 aastat kestnud kliinilistes uuringutes täheldatud kõrvaltoimed (esimene raviaasta), mis tekkisid &gt; 2 % esinemissagedusega ja ≥ 1 % rohkem kui platseebot saanud patsientidel:
* only unique treatment adverse events that occurred at a frequency of &gt; 2 % and with an incidence ≥ 1 % above placebo in obese type 2 diabetic patients.
Sage: Ärevus * ainukesed raviga seotud kõrvaltoimed, mille esinemissagedus oli rasvunud II tüübi diabeetikutel &gt; 2 % ja ≥ 1 % suurem kui platseebo puhul
The possibility of experiencing gastrointestinal adverse reactions (see section 4.8) may increase when orlistat is taken with a diet high in fat (e.g. in a 2000 kcal/day diet, &gt; 30 % of calories from fat equates to &gt; 67 g of fat).
Orlistati võtmisel koos toiduga, mille rasvasisaldus on kõrge (nt 2000 kcal/ööpäevane dieet, üle 30 % kaloreid rasvast võrdub üle 67 g rasvaga), võivad tekkida seedetrakti kõrvaltoimed (vt lõik 4.8).
Following infusion, plasma enzymatic activity declined rapidly with a half-life ranging from 3.6 to 10.4 minutes.
Infusiooni jÃ¤rel langes plasma ensÃ¼maatiline aktiivsus kiiresti (poolvÃ¤Ã¤rtusaeg muutus 3,6 kuni 10,4 minutini).
Adverse reactions are listed by system organ class and frequency (common (≥1/100 to &lt; 1/10), uncommon (≥1/1,000 to &lt; 1/100) and rare (≥1/10,000 to &lt; 1/1,000)) in the table below.
aeg-ajalt (≥1/1000 kuni &lt; 1/100) ja harva (≥1/10 000 kuni &lt; 1/1000)).
Infusion rate increases should occur under supervision of a health care professional.
Infusioonikiirust tohib suurendada ainult tervishoiutÃ¶Ã¶taja jÃ¤relvalve all.
The powder for concentrate for solution for infusion has to be reconstituted with water for injections, diluted with 0.9% sodium chloride intravenous solution and then administered by intravenous infusion.
Infusioonilahuse kontsentraadi pulber tuleb lahustada sÃ¼steveega, lahjendada intravenoosseks manustamiseks mÃµeldud 0,9% naatriumkloriidi lahusega ja seejÃ¤rel manustada intravenoosse infusioonina.
Uncommon (≥1/1,000 to &lt; 1/100)
Aeg-ajalt (≥1/1000 kuni &lt; 1/100)
* Frequency has been evaluated using the following criteria: very common (≥1/10), common (≥1/100 to &lt; 1/10), uncommon (≥1/1,000 to &lt; 1/100).
* Sageduse määramisel on kasutatud järgmisi kriteeriume: väga sage (≥1/10), sage (≥1/100 kuni &lt; 1/10), aegajalt (≥1/1000 kuni &lt; 1/100).
If a large volume ( &gt; 2 ml for children or &gt; 5 ml for adults) is required, it is recommended to administer this
Kui vajalik on suur annus ( &gt; 2 ml laste või &gt; 5 ml täiskasvanute puhul), on soovitatav jagada see väiksemateks annusteks ja manustada erinevatesse kohtadesse.
Please tell your doctor immediately if you experience any of the following symptoms after o hives, flushed skin or rash, swelling of a specific area such as the injection site or face o chest tightness, shortness of breath, wheezing o rapid increase in heart beat, sudden drop in blood pressure and/or shock These symptoms may be early signs of an allergic reaction.
Informeerige kohe oma arsti, kui teil pÃ¤rast ImmunoGami manustamist ilmneb jÃ¤rgmisi sÃ¼mptomeid: o nÃµgestÃµbi, nahapunetus vÃµi -lÃ¶Ã¶ve, paistetus teatud piirkonnas, nagu sÃ¼stimiskohas vÃµi nÃ¤os; o rÃµhumistunne rinnus, hingeldamine, kÃ¤hinal hingamine; o pulsisageduse kiire tÃµus, vererÃµhu jÃ¤rsk langus ja/vÃµi Å¡okk.
Age has little influence on rasagiline pharmacokinetics in the elderly ( &gt; 65 years) (see section 4.2)
Vanus avaldab väikest mõju rasagiliini farmakokineetikale eakatel ( &gt; 65 aasta) (vt lõik 4.2).
Adverse reactions are listed below in Tables 1 and 2 by system organ class and frequency using the following conventions: very common (≥1/10), common (≥1/100 to &lt; 1/10), uncommon (≥1/1,000 to &lt; 1/100), rare (≥1/10,000 to &lt; 1/1,000), very rare ( &lt; 1/10,000), not known (cannot be estimated from the available data).
Kõrvaltoimed on loetletud allpool tabelites 1 ja 2 organsüsteemi klassi ja esinemissageduse konventsiooni kohaselt järgmiselt: väga sage ( 1/10), sage ( 1/100 kuni &lt; 1/10), aeg-ajalt ( 1/1000 kuni &lt; 1/100), harv ( 1/10 000 kuni &lt; 1/1000), väga harv ( &lt; 1/10 000), teadmata (ei saa hinnata olemasolevate andmete alusel).