natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Furthermore, the PK of Risperdal Consta in the elderly population was adequately described, and it was shown that the pharmacokinetics in the population &gt; 65 years are comparable to the population &lt; 65 years.
See kajastus ka ravimi omaduste kokkuvõtte ühtlustatud sõnastuses märkusena „12,5 mg annuse tõhusust ei ole kliinilistes uuringutes uuritud.” Risperdal Consta farmakokineetikat eakatel patsientidel oli asjakohaselt kirjeldatud ning tõendati, et ravimi farmakokineetika &gt; 65aastaste patsientide puhul on võrreldav farmakokineetikaga alla 65 aasta vanustel patsientidel.. Risperidooni teadaoleva tõhususe ja ohutusprofiili tõttu võib täiendava annuse ilma selle tõhususandmeteta ja ainult farmakokineetika alastele andmetele toetudes heaks kiita.
On 10 November 2016, the CHMP adopted a positive opinion recommending an extension to this indication: http://www.ema.europa.eu/ema/index.jsp?curl=pages/medicines/human/medicines/001131/smops/Positive/human_smop_ 001049.jsp &amp; mid=WC0b01ac058001d127
1 10. novembril 2016 esitas inimravimite komitee positiivse arvamuse, milles soovitas seda näidustust laiendada: http://www.ema.europa.eu/ema/index.jsp?curl=pages/medicines/human/medicines/001131/smops/Positive/human_smop_ 001049.jsp &amp; mid=WC0b01ac058001d127
Prolia is not recommended in paediatric patients (age &lt; 18) as the safety and efficacy of Prolia in these patients have not been established.
Prolia't ei soovitata lastele (vanuses &lt; 18 aasta), sest Prolia efektiivsus ja ohutus nendel patsientidel ei ole kindlaks tehtud.
0-3 years *p &lt; 0.0001, **p &lt; 0.0001 - exploratory analysis
*p &lt; 0,0001; **p &lt; 0,0001 - selgitav analüüs
The following convention has been used for the classification of the adverse reactions (see table 1): very common (≥ 1/10), common (≥ 1/100 to &lt; 1/10), uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; 1/100), rare (≥ 1/10,000 to &lt; 1/1,000), very rare ( &lt; 1/10,000) and not known (cannot be estimated from the available data).
Kõrvaltoimed (vt tabel 1) on kokkuleppeliselt klassifitseeritud alljärgnevalt: väga sage (≥ 1/10), sage (≥ 1/100 kuni &lt; 1/10), aeg-ajalt (≥ 1/1000 kuni &lt; 1/100), harv (≥ 1/10 000 kuni &lt; 1/1000), väga harv ( &lt; 1/10 000) ja teadmata (ei saa hinnata olemasolevate andmete alusel).
Two subpopulations were studied: glucocorticoid-continuing (≥ 7.5 mg daily prednisone or its equivalent for ≥ 3 months prior to study enrolment; n = 505) and glucocorticoid-initiating (≥ 7.5 mg daily prednisone or its equivalent for &lt; 3 months prior to study enrolment; n = 290).
Uuriti kahte alampopulatsiooni: glükokortikoidravi jätkavat (≥ 7,5 mg prednisooni või sellega võrdväärset ravimit päevas ≥ 3 kuud enne uuringusse kaasamist; n = 505) ja glükokortikoidravi alustavat (≥ 7,5 mg prednisooni või sellega võrdväärset ravimit päevas &lt; 3 kuud enne uuringusse kaasamist; n = 290).
Using a sensitive immunoassay &lt; 1% of patients treated with denosumab for up to 5 years tested positive for non neutralising binding antibodies with no evidence of altered pharmacokinetics, toxicity, or clinical response.
Tundliku immuunanalüüsiga leiti mitteneutraliseerivad antikehad &lt; 1% patsientidest, keda raviti denosumabiga kuni 5 aastat, ilma tõenditeta farmakokineetika, toksilisuse või kliinilise ravivastuse muutumisest.
No data is available in patients with long-term systemic glucocorticoid therapy and severe renal impairment (GFR &lt; 30 ml/min).
Pikaajalist süsteemset glükokortikoidravi saavate ja raske neerukahjustusega (GFR &lt; 30 ml/min) patsientide kohta andmed puuduvad.
Prolia significantly reduced the risk of new vertebral fractures at 1, 2 and 3 years (p &lt; 0.0001) (see table 2).
Prolia vähendas olulisel määral uute lülisambamurdude tekkeriski 1., 2. ja 3. aastal (p &lt; 0,0001), vt tabel 2.
Patients with severe renal impairment (creatinine clearance &lt; 30 mL/min) or receiving dialysis are at greater risk of developing hypocalcaemia.
Raske neerukahjustusega patsientidel (kreatiniini kliirens &lt; 30 ml/min) või dialüüsravi saavatel patsientidel on suurem oht hüpokaltseemia tekkeks.
Open-label extension study in the treatment of postmenopausal osteoporosis A total of 4,550 women (2,343 Prolia &amp; 2,207 placebo) who missed no more than one dose of investigational product in the pivotal study described above and completed the month 36 study visit agreed to enrol in a 7-year, multinational, multicentre, open-label, single-arm extension study to evaluate the long-term safety and efficacy of Prolia.
Menopausijärgse osteoporoosi ravi avatud jätku-uuring Kokku 4550 naist (2343 patsienti Prolia rühmas ja 2207 platseeborühmas), kellele ülalkirjeldatud olulise tähtsusega uuringus jäi manustamata maksimaalselt üks annus uuringuravimit ja kes osalesid 36. kuu uuringuvisiidil, nõustusid osalema 7-aastases, rahvusvahelises, mitmekeskuselises, avatud, ühe uuringurühmaga jätku-uuringus, et hinnata Prolia ohutust ja efektiivsust pikaajalisel ravil.
In clinical studies, patients with severe renal impairment (creatinine clearance &lt; 30 mL/min) or receiving dialysis were at greater risk of developing hypocalcaemia in the absence of calcium supplementation.
Kliinilistes uuringutes oli tõsise neerupuudulikkusega (kreatiniini kliirens &lt; 30 ml/min) või dialüüsravi saavatel patsientidel suurem oht hüpokaltseemia tekkeks, kui neile ei manustatud täiendavalt kaltsiumi.
Prolia demonstrated a significant relative risk reduction of new vertebral fractures: 85% (1.6% absolute risk reduction) at 1 year, 69% (2.2% absolute risk reduction) at 2 years and 62% (2.4% absolute risk reduction) at 3 years (all p &lt; 0.01).
Prolia vähendas uute lülisambamurdude suhtelist riski: 1. aastal 85% (absoluutse riski vähenemine 1,6%), 2. aastal 69% (absoluutse riski vähenemine 2,2%) ja 3. aastal 62% (absoluutse riski vähenemine 2,4%; kõik p &lt; 0,01).
In a post-hoc analysis in women &gt; 75 years, a 62% relative risk reduction was observed with Prolia (1.4% absolute risk reduction, p &lt; 0.01).
Post-hoc analüüsis üle 75-aastaste naiste kohta täheldati Prolia'ga suhtelise riski vähenemist 62% (absoluutse riski vähenemine 1,4%, p &lt; 0,01).
Significant increases in BMD at lumbar spine, total hip, femoral neck and hip trochanter were observed by 6 months (p &lt; 0.0001).
LMT olulist tõusu selgroo nimmeosas, kogu puusapiirkonnas, reieluu kaelas ja reieluu pöörlis täheldati 6 kuu möödudes (p &lt; 0,0001).
In women with baseline femoral neck BMD ≤ -2.5, Prolia reduced the risk of non-vertebral fracture (35% relative risk reduction, 4.1% absolute risk reduction, p &lt; 0.001, exploratory analysis).
Naistel reieluukaela LMT lähteväärtusega ≤ -2,5 vähendas Prolia mitte-lülisambamurdude riski (suhtelise riski vähenemine 35%, absoluutse riski vähenemine 4,1%, p &lt; 0,001, uuriv analüüs).
Subjects with an eGFR &lt; 30 mL/min/1.73 m2 were excluded from the study.
Uuringusse ei kaasatud patsiente, kelle hinnanguline glomerulaarfiltratsioon (eGFR) oli &lt; 30 ml/min/1,73 m2.
Prolia demonstrated a 40% relative reduction (0.5% absolute risk reduction) in the risk of hip fracture over 3 years (p &lt; 0.05).
Puusapiirkonna murdude suhteline risk vähenes Prolia'ga 40% (absoluutse riski vähenemine 0,5%) 3 aasta vältel (p &lt; 0,05).
Efficacy and safety of Prolia once every 6 months for 3 years were investigated in men with histologically confirmed non-metastatic prostate cancer receiving ADT (1,468 men aged 48-97 years) who were at increased risk of fracture (defined as &gt; 70 years, or &lt; 70 years with a BMD T-score at the lumbar spine, total hip, or femoral neck &lt; -1.0 or a history of an osteoporotic fracture.)
Prolia efektiivsust ja ohutust, manustatuna iga 6 kuu järel 3 aasta vältel, uuriti histoloogiliselt kinnitatud metastaseerumata eesnäärmevähi tõttu androgeensupressioonravi saavatel meestel (1468 meest vanuses 48...97 aastat), kelle luumurrurisk oli suurenenud (järgneva määratluse alusel: vanus &gt; 70 a või &lt; 70 a koos LMT T-skooriga selgroo nimmeosas, kogu puusapiirkonnas või reieluu kaelas &lt; -1,0 või varasem osteoporootiline murd).
In the glucocorticoid-initiating subpopulation, Prolia demonstrated a greater increase in lumbar spine BMD compared to risedronate at 1 year (Prolia 3.1%, risedronate 0.8%; p &lt; 0.001) and 2 years (Prolia 4.6%, risedronate 1.5%; p &lt; 0.001)
Glükokortikoidravi alustavas alampopulatsioonis andis Prolia lülisamba nimmeosa LMT suurendamisel parema tulemuse kui risedronaat nii esimesel aastal (Prolia 3,1%, risedronaat 0,8%; p &lt; 0,001) kui ka teisel aastal (Prolia 4,6%, risedronaat 1,5%; p &lt; 0,001).
In the glucocorticoid-continuing subpopulation, Prolia demonstrated a greater increase in lumbar spine BMD compared to risedronate at 1 year (Prolia 3.6%, risedronate 2.0%; p &lt; 0.001) and 2 years (Prolia 4.5%, risedronate 2.2%; p &lt; 0.001).
Glükokortikoidravi jätkavas alampopulatsioonis andis Prolia lülisamba nimmeosa LMT suurendamisel parema tulemuse kui risedronaat nii esimesel aastal (Prolia 3,6%, risedronaat 2,0%; p &lt; 0,001) kui ka teisel aastal (Prolia 4,5%, risedronaat 2,2%; p &lt; 0,001).
Prolia significantly increased BMD at all clinical sites measured, relative to placebo at 12 months: 4.8% at lumbar spine, 2.0% at total hip, 2.2% at femoral neck, 2.3% at hip trochanter, and 0.9% at distal 1/3 radius (all p &lt; 0.05).
Prolia suurendas LMT-d 12. kuuks platseeboga võrreldes olulisel määral kõikides kliinilistes mõõtepaikmetes: 4,8% selgroo nimmeosas, 2,0% kogu puusapiirkonnas, 2,2% reieluu kaelas, 2,3% reieluu pöörlis ja 0,9% kodarluu distaalses kolmandikus (p &lt; 0,05).
Prolia increased BMD by 9.2% at the lumbar spine, 6.0% at the total hip, 4.8% at the femoral neck, 7.9% at the hip trochanter, 3.5% at the distal 1/3 radius and 4.1% at the total body over 3 years (all p &lt; 0.0001).
Prolia suurendas LMT-d 3 aasta vältel selgroo nimmeosas 9,2%, kogu puusapiirkonna kohta 6,0%, reieluu kaelas 4,8%, reieluu pöörlas 7,9%, kodarluu distaalses kolmandikus 3,5% ja kogu kehas 4,1% (kõik p &lt; 0,0001).
Prolia significantly increased BMD at all clinical sites measured, relative to treatment with placebo at 3 years: 7.9% at the lumbar spine, 5.7% at the total hip, 4.9% at the femoral neck, 6.9% at the hip trochanter, 6.9% at the distal 1/3 radius and 4.7% at the total body (all p &lt; 0.0001).
Prolia suurendas 3. aastaks platseeboga võrreldes oluliselt LMT-d kõigis mõõtekohtades: selgroo nimmeosas 7,9%, kogu puusapiirkonnas 5,7%, reieluu kaelas 4,9%, reieluu pöörlas 6,9%, kodarluu distaalses kolmandikus 6,9% ja kogu kehas 4,7% (kõik p &lt; 0,0001).
Prolia significantly increased BMD at all clinical sites measured, relative to treatment with placebo at 2 years: 7.6% at lumbar spine, 4.7% at total hip, 3.6% at femoral neck, 5.9% at hip trochanter, 6.1% at distal 1/3 radius and 4.2% at total body (all p &lt; 0.0001).
Prolia suurendas platseeboga võrreldes olulisel määral LMT-d kõigis kliinilistes mõõtekohtades 2. aastal: selgroo nimmeosas 7,6%, kogu puusapiirkonnas 4,7%, reieluu kaelas 3,6%, reieluu pöörlas 5,9%, kodarluu distaalses kolmandikus 6,1% ja kogu kehas 4,2% (kõik p &lt; 0,0001).
Regarding the treatment of acute ovine mastitis associated with Staphylococcus aureus and Mycoplasma agalactiae, the pathogens Staphylococcus aureus and Mycoplasma agalactiae appear to be sensitive for tilmicosin according to the measured MIC values (S. aureus MIC &lt; 0.25-1 µg/ml, M. agalactiae MIC=0.5 µg/ml).
Seoses Staphylococcus aureus'e ja Mycoplasma agalactiae'ga seotud lammaste ägeda mastiidi raviga näib, et Staphylococcus aureus'e ja Mycoplasma agalactiae patogeenid on tundlikud tilmikosiini suhtes vastavalt mõõdetud MIC-väärtustele (S. aureus MIC &lt; 0,25-1 µg/ml, M. agalactiae MIC = 0,5 µg/ml).
Regarding treatment of interdigital necrobacillosis in cattle, the in vitro studies demonstrated that the MIC values (MIC50 &lt; 0.25-0.5 µg/ml) of most major pathogens strains causing interdigital necrobacillosis in cattle, with the exception of treponeme infections, can be reached in the subcutaneous fat after a single subcutaneous injection with tilmicosin at a dose of 10 mg/kg body weight.
Veiste sõravahe nekrobatsilloosi ravi in vitro uuringud näitasid, et v.a treponeemide tekitatud infektsioonid, on nimetatud veiste sõravahe nekrobatsilloosi põhjustavate enamiku patogeenide tüvede MIC-väärtused (MIK50 &lt; 0,25-0,5 µg/ml) saavutatavad subkutaanses rasvkoes pärast tilmikosiini üht subkutaanset süsti annuses 10 mg/kg kehamassi kohta.
Regarding treatment of foot rot in sheep associated with Dichelobacter nodosus and Fusobacterium necrophorum, the in vitro studies demonstrated that the MIC values (MIC50 &lt; 0.25-0.5 µg/ml) of several bacteria, causing foot rot in sheep, indicate sensitivity for tilmicosin, however some strains were resistant.
Seega leidis veterinaarravimite komitee olemasolevate andmete alusel, et vastuvõetav respiratoorne näidustus lammastel soovitatavas annuses 10 mg/kg kehamassi kohta on järgmine: „Mannheimia haemolytica ja Pasteurella multocida põhjustatud hingamisteede infektsioonide ravi.” Seoses Dichelobacter nodosus'e ja Fusobacterium necrophorum'iga seotud sõramädaniku raviga lammastel näitasid in vitro uuringud, et lammastel sõramädanikku põhjustavate paljude bakterite MIC-väärtused (MIC50 &lt; 0,25-0,5 µg/ml) viitavad nende tundlikkusele tilmikosiini suhtes.
The safety and efficacy of prophylactic doses in obese patients (BMI &gt; 30 kg/m2) has not been fully determined and there is no consensus for dose adjustment.
Rasvunud patsientide (KMI &gt; 30 kg/m prfülaktiliste annuste ohutus ja efektiivsus ei ole täielikult kindlaks määratud ja annuse kohandamise osas puudub konsensus.
History of HIT ( &gt; 100 days)
Hepariinist tingitud trombotsütopeenia ( &gt; 100 päeva)
Frequencies are defined as follows: very common (≥ 1/10); common (≥ 1/100 to &lt; 1/10); uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; 1/100); rare (≥ 1/10,000 to &lt; 1/1,000); and very rare ( &lt; 1/10,000) or not known (cannot be estimated from available data).
Esinemissagedused on defineeritud järgmiselt: väga sage (≥ 1/10); sage (≥ 1/100 kuni &lt; 1/10); aegajalt (≥ 1/1000 kuni &lt; 1/100); harv (≥ 1/10 000 kuni &lt; 1/1000); väga harv ( &lt; 1/10 000) või teadmata (ei saa hinnata olemasolevate andmete alusel).
Enoxaparin sodium is to be used with extreme caution in patients with a history ( &gt; 100 days) of heparin-induced thrombocytopenia without circulating antibodies.
Naatriumenoksapariini tuleb äärmise ettevaatusega kasutada patsientidel, kellel on olnud ( &gt; 100 päeva) hepariinist tingitud trombotsütopeenia ilma antikehadeta vereringes.
30 mL of solution should be withdrawn from the infusion bag with a syringe and discarded.
Infusioonikotist tuleb sÃ¼stlasse tÃµmmata 30 ml lahust ja see vÃ¤ljutada.
When non-weight adjusted dosing was administered, it was found after a single-subcutaneous 4,000 IU (40 mg) dose, that anti-Xa exposure is 52% higher in low-weight women ( &lt; 45 kg) and 27% higher in low-weight men ( &lt; 57 kg) when compared to normal weight control subjects (see section 4.4).
Kui manustati kehakaalule mittekohandatud annust, leiti, et pärast 4000 RÜ (40 mg) ühekordset manustamist subkutaanselt oli anti-Xa süsteemne saadvus väikesekaalulistel naistel ( &lt; 45 kg) 52% suurem ja väikesekaalulistel meestel ( &lt; 57 kg) 27% suurem kui normaalse kehakaaluga kontrollisikutel (vt lõik 4.4).
• Enoxaparin sodium is not recommended for patients with end stage renal disease (creatinine clearance &lt; 15 mL/min) due to lack of data in this population outside the prevention of thrombus formation in extra corporeal circulation during haemodialysis.
• Andmete ebapiisavuse tõttu neil patsientidel ei ole naatriumenoksapariini soovitatav kasutada lõppstaadiumis neeruhaigusega patsientidel (kreatiniini kliirens &lt; 15 ml/min), v.a trombide tekke ennetamine kehavälises vereringes hemodialüüsi ajal.
Treatment of acute STEMI (patients under 75) 1 x 3,000 IU (30 mg) intravenous bolus plus 100 IU/kg (1 mg/kg) body weight subcutaneously and then 100 IU/kg (1 mg/kg) body weight subcutaneously every 24 hours
Ägeda STEMI ravi ( &lt; 75-aastased patsiendid) 1 x 3000 RÜ (30 mg) intravenoosse boolusena pluss 100 RÜ/kg (1 mg/kg) kehakaalu kohta subkutaanselt ja seejärel 100 RÜ/kg (1 mg/kg) kehakaalu kohta subkutaanselt iga 24 tunni järel.
In a double blind multicentre, parallel group study, enoxaparin sodium 2,000 IU (20 mg) or 4,000 IU (40 mg) once a day subcutaneously was compared to placebo in the prophylaxis of DVT in medical patients with severely restricted mobility during acute illness (defined as walking distance of &lt; 10 meters for ≤3 days).
Topeltpimemeetodil, mitmekeskuselises, paralleelrühmadega uuringus võrreldi naatriumeneksapariini 2000 RÜ (20 mg) või 4000 RÜ (40 mg) üks kord ööpäevas subkutuunselt platseeboga süvaveeni tromboosi profülaktikas mittetekirurgilistel patsientidel, kelle liikuvus oli ägeda haiguse tõttu tõsiselt piiratud.
Treatment of acute STEMI (patients over 75) No intravenous initial bolus, 100 IU/kg (1 mg/kg) body weight subcutaneously and then 100 IU/kg (1 mg/kg) body weight subcutaneously every 24 hours
Ägeda STEMI ravi ( &gt; 75-aastased patsiendid) Intravenoosse booluseta 100 RÜ/kg (1 mg/kg) kehakaalu kohta subkutaanselt ja seejärel
In patients with severe renal impairment (creatinine clearance &lt; 30 mL/min), the AUC at steady state is significantly increased on average by 65% after repeated subcutaneous 4,000 IU (40 mg) once daily doses (see sections 4.2 and 4.4).
Raske neerukahjustusega (kreatiniini kliirens &lt; 30 ml/min) patsientidel suureneb püsikontsentratsiooni AUC pärast 4000 RÜ (40 mg) korduvat manustamist subkutaanselt üks kord ööpäevas märkimisväärselt, keskmiselt 65% võrra (vt lõik 4.4).
Frequencies are defined as common ( &gt; 1/100, &lt; 1/10); uncommon ( &gt; 1/1,000, &lt; 1/100); rare ( &gt; 1/10,000, &lt; 1/1,000); very rare ( &lt; 1/10,000).
Sagedused on näidatud järgmiselt: sageli ( &gt; 1/100, &lt; 1/10); aeg-ajalt ( &gt; 1/1000, &lt; 1/100); harva ( &gt; 1/10 000, &lt; 1/1000); väga harva ( &lt; 1/10 000).
The manufacturer is: &lt; {Name and address} &gt; &lt; {tel} &gt; &lt; {fax} &gt; &lt; {e-mail} &gt;
Tootja on: &lt; {Nimi ja aadress} &gt; &lt; {tel} &gt; &lt; {faks} &gt; &lt; {e-post} &gt;
&lt; Read all of this leaflet carefully because it contains important information for you.
&lt; Lugege kogu infoleht hoolikalt läbi, sest see sisaldab teile olulist informatsiooni.
&lt; For countries with OTC use and prescription use &gt;
&lt; Riikides, kus ravimit saab OTC või retseptiga &gt;
While the results for the two doses of lansoprazole and for misoprostol are very similar, all three treatments were markedly better than placebo and this is confirmed by statistical analysis (p &lt; 0.001 for each active vs. placebo comparison).
Kuigi lansoprasooli kahe annusega ja misoprostooliga saadi väga sarnaseid tulemusi, olid kõik kolm ravi platseebost tunduvalt efektiivsemad, mida kinnitab ka statistiline analüüs (p &lt; 0,001 iga aktiivse ravi võrdlemisel platseeboga).
The marketing authorisation holder is: &lt; {Name and address} &gt; &lt; {tel} &gt; &lt; {fax} &gt; &lt; {e-mail} &gt;
Müügiloa hoidja on: &lt; {Nimi ja aadress} &gt; &lt; {tel} &gt; &lt; {faks} &gt; &lt; {e-post} &gt;
&lt; For countries with prescription use only &gt;
&lt; Riikides, kus ravimit saab vaid retseptiga &gt;
&lt; Prescription &gt;
&lt; Ordineerimine &gt;
The factor that would influence the bioavailability the most would be if the granules were mixed with a vehicle of pH &gt; 7.
Biosaadavust kõige rohkem mõjutav tegur on graanulite segamine vehiikuliga, mille pH &gt; 7.
Each single dose sachet contains &lt; fine pink granules containing white to off-white pellets &gt; .
Iga ühekordse annuse kotike sisaldab &lt; peeneid roosasid graanuleid, milles on valged kuni tuhmvalged pelletid &gt; .
&lt; The packaging has been printed with the days of the week to help you keep track of the medicines you have already taken. &gt;
&lt; Pakendile on juba trükitud nädalapäevad, et teil oleks kergem jälgida, kas olete ravimit juba võtnud. &gt; [Lisatakse eraldi igas riigis, kui on kohaldatav]
&lt; As Agopton contains sucrose, patients with rare hereditary problems of fructose intolerance, glucosegalactose malabsorption or sucrase-isomaltase insufficiency should not take this medicine. &gt;
&lt; Kuna Agopton sisaldab sukroosi, ei tohiks seda tarvitada patsiendid, kellel on haruldane pärilik fruktoositalumatus, glükoosi-galaktoosi malabsorptsioonisündroom või sukraas-isomaltaasi puudulikkus. &gt;
Each capsule contains &lt; white to pale brownish white entericcoated granules &gt; .
Iga kapsel sisaldab &lt; valgeid kuni kahvatupruune valge enterokattega graanuleid &gt; .
&lt; As Agopton contains lactose, patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, the Lapp lactase deficiency or glucose-galactose malabsorption should not take this medicine. &gt;
&lt; Kuna Agopton sisaldab sukroosi, ei tohiks seda tarvitada patsiendid, kellel on haruldane pärilik galaktoosi talumatus, Lappi laktaasipuudulikkus või glükoosi-galaktoosi malabsorptsioonisündroom. &gt;
Prophylaxis of NSAID associated gastric and duodenal ulcers in patients at risk (such as age &gt; 65 or history of gastric or duodenal ulcer) requiring prolonged NSAID treatment:
MSPVA-dega seotud mao- ja kaksteistsõrmikuhaavandite ravi riskigrupi patsiendid (nt üle 65-aastased patsiendid või patsiendid, kellel on anamneesis mao- või kaksteistsõrmikuhaavand), kes vajavad pikaajalist ravikuuri MSPVA-dega:
Agopton 30 mg: &lt; colour &gt; capsules.
Agopton 30 mg: &lt; värvi &gt; kapslid.
Agopton 15 mg: &lt; colour &gt; capsules.
Agopton 15 mg: &lt; värvi &gt; kapslid.
If you take more Agopton than you have been told to, seek medical advice quickly &lt; or quickly consult the Toxicological Information Service. &gt;
Kui olete võtnud Agoptoni rohkem kui ette nähtud, pöörduge kiiresti arsti poole.
Agopton 15 mg: &lt; colour &gt; oro-dispersible tablet.
Agopton 15 mg: &lt; värvi &gt; suus lahustuv tablett.
Agopton 30 mg: &lt; colour &gt; oro-dispersible tablet.
Agopton 30 mg: &lt; värvi &gt; suus lahustuv tablett.
Each oro-dispersible tablet contains &lt; white to pale brownish white enteric-coated granules &gt; .
Iga suus lahustuv tablett sisaldab &lt; oranže kuni tumepruune mikrograanuleid &gt; .
The frequency of adverse reactions is defined as follows: very common (≥ 1/10); common (≥ 1/100 to &lt; 1/10); uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; 1/100); rare (≥ 1/10,000 to &lt; 1/1,000); very rare ( &lt; 1/10,000), not known (cannot be estimated from the available data).
Kõrvaltoimete esinemissagedused on defineeritud järgnevalt: väga sage (≥ 1/10), sage (≥ 1/100 kuni &lt; 1/10), aeg-ajalt (≥ 1/1000 kuni &lt; 1/100), harv (≥ 1/10 000 kuni &lt; 1/1000), väga harv ( &lt; 1/10 000), teadmata (ei saa hinnata olemasolevate andmete alusel).
Infected with 027 ribotype n = Number of patients within subgroup that met the criteria for endpoint m = Number of patients within subgroup
Infitseeritud 027 ribotÃ¼Ã¼biga n = Patsientide arv, kes alarÃ¼hmast vastasid tulemusnÃ¤itaja tingimusele m = AlarÃ¼hma kuuluvate patsientide arv
Infected with a hypervirulent strain
Infitseeritud hÃ¼pervirulentse tÃ¼vega
Infusion specific adverse reactions reported in â¥ 0.5 % of subjects receiving ZINPLAVA and at a frequency greater than placebo were nausea (3 %), fatigue (1 %), pyrexia (1 %), dizziness (1 %), headache (2 %), dyspnoea (1 %) and hypertension (1 %).
Infusioonispetsiifilistest kÃµrvaltoimetest teatati â¥ 0,5%-l ZINPLAVAt saanud isikutest ja platseebost suurema esinemissagedusega teatati iiveldusest (3%), vÃ¤simusest (1%), pÃ¼reksiast (1%), pearinglusest (1%), peavalust (2%), dÃ¼spnoest (1%) ja hÃ¼pertensioonist (1%).
Solution for infusion: Chemical and physical in-use stability has been demonstrated for 24 hours at 2°C - 8°C or 16 hours at room temperature (at or below 25°C).
Infusioonilahus: ravimi kasutusaegne keemilis-fÃ¼Ã¼sikaline stabiilsus on tÃµestatud 24 tunni jooksul temperatuuril 2Â°C...8Â°C vÃµi 16 tunni jooksul toatemperatuuril (kuni 25Â°C).