natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Very rare ( &lt; 1/10,000), Not known (cannot be estimated from the available data).
Teadmata (ei saa hinnata olemasolevate andmete alusel).
Very common (≥1/10), Common (≥1/100 to &lt; 1/10), Uncommon (≥1/1,000 to &lt; 1/100), Rare (≥1/10,000 to &lt; 1/1,000),
Aeg-ajalt (≥ 1/1000 kuni &lt; 1/100) Harv (≥ 1/10 000 kuni &lt; 1/1000) Väga harv ( &lt; 1/10 000)
You should inform your doctor if you have recently changed or intend to change your diet substantially (e.g. from normal diet to strict vegetarian diet), as your doctor may need to adjust the dose of your medicine.
Informeerige oma arsti sellest, kui te olete hiljuti teinud vÃµi kavatsete teha olulisi muutusi oma dieedis (nÃ¤iteks tavaliselt toidult rangele taimetoidule Ã¼leminek).
Adverse reactions are ranked according to system organ class, using the following convention: very common (≥ 1/10), common (≥1/100 to &lt; 1/10), uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; 1/100), rare (≥1/10,000 to &lt; 1/1,000), very rare ( &lt; 1/10,000), not known (cannot be estimated from the available data).
Kõrvaltoimed on jaotatud organsüsteemi klasside kaupa, kasutades esinemissageduse tähistamiseks järgmist konventsiooni: väga sage (≥ 1/10), sage (≥1/100 kuni &lt; 1/10), aeg-ajalt (≥ 1/1,000 kuni &lt; 1/100), harv (≥1/10,000 kuni &lt; 1/1,000), väga harv ( &lt; 1/10,000), ei ole teada ( olemasolevate andmete põhjal ei ole võimalik hinnata).
A meta-analysis of patients with moderate to severe Alzheimer's disease (MMSE total scores &lt; 20) from the six phase III, placebo-controlled, 6-month studies (including monotherapy studies and studies with patients on a stable dose of acetylcholinesterase inhibitors) showed that there was a statistically significant effect in favour of memantine treatment for the cognitive, global, and functional domains.
Kuue III-faasi, platseebokontrolliga, 6-kuulistes kliinilistes uuringutes (kaasa arvatud monoteraapia ja atsetüülkoliinesteraasi inhibiitorite püsiva annusega uuringud) osalenud mõõduka kuni raske Alzheimeri tõvega (st MMSE algskoor alla 20) patsientide metaanalüüs näitas memantiinravi statistiliselt olulist eelist kognitiivsete, üldiste ja funktsionaalsete parameetrite osas.
MARKETING AUTHORISATION NUMBER(S) EU/1/10/661/002 &lt; - 10 sprayers &gt;
MÜÜGILOA NUMBER (NUMBRID) EU/1/10/661/002 &lt; 10 spreiprits &gt;
Adverse reaction frequencies are reported as: Very common (≥ 1/10) Common (≥ 1/100 to &lt; 1/10) Uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; 1/100) Very rare ( &lt; 1/10,000)
Aeg-ajalt (≥ 1/1000 kuni &lt; 1/100) Väga harv ( &lt; 1/10 000)
GlaxoSmithKline (Ireland) Limited Stonemasons Way Rathfarnham
GlaxoSmithKline (Ireland) Limited (trading as: Allen &amp; Hanburys) Stonemasons Way Rathfarnham
GlaxoSmithKline GmbH &amp; Co KG Theresienhoehe 11
GlaxoSmithKline GmbH &amp; Co KG, Theresienhoehe 11, D-80339 Muenchen
Viani is indicated for the symptomatic treatment of patients with severe COPD (FEV1 &lt; 50% predicted normal) and a history of repeated exacerbations, who have significant symptoms despite regular bronchodilator therapy.
Raske kroonilise obstruktiivse kopsuhaigusega (FEV1 &lt; 50% normist) ja korduvate ägenemiste anamneesiga patsientide sümptomaatiline ravi, kui väljendunud haigussümptomid püsivad vaatamata bronhodilataatori regulaarsele kasutamisele.
No ICS (SABA alone) Low dose ICS ( ≤500mcg BDP or equivalent/day) Medium dose ICS ( &gt; 500-1000mcg BDP or equivalent/day) Pooled results across the 3 treatment levels *Well controlled asthma; occasional symptoms or SABA use or less than 80% predicted lung function plus no night-time awakenings, no exacerbations and no side effects enforcing a change in therapy **Total control of asthma; no symptoms, no SABA use, greater than or equal to 80% predicted lung function, no night-time awakenings, no exacerbations and no side effects enforcing a change in therapy
*Hea kontroll: haigusnähtude esinemine või lühitoimeliste β-adrenomimeetikumide (SABA) kasutamine aeg-ajalt või kopsufunktsioon &lt; 80% normist pluss öiste ärkamiste, ägenemiste ja kõrvaltoimete, mis vajaksid ravi muutmist, puudumine.
All 61 patients had HBsAg loss post-transplantation, and 2 of these later became HBsAg positive despite maintaining undetectable HBV DNA ( &lt; 6 IU/ml).
Kõigil 61 patsiendil esines siirdamisjärgselt HBsAg kadumine, kuid kaks neist muutusid HbsAg-positiivseks vaatamata mittemääratava HBV DNA ( &lt; 6 IU/ml) säilumisele.
HBV DNA &lt; 50 IU/mL and HBeAg seroconversiona HBV DNA &lt; 50 IU/mLa HBeAg seroconversiona ALT normalisationa HBV DNA &lt; 50 IU/mLa
HBV DNA &lt; 50 IU/ml ja HBeAg serokonversioona HBV DNA &lt; 50 IU/mla HBeAg serokonversioona ALAT normaliseeruminea HBV DNA &lt; 50 IU/mla
The randomization was stratified by age group (2 to 6 years; &gt; 6 to 12 years; and &gt; 12 to &lt; 18 years).
Randomiseerimine oli stratifitseeritud vanuserühmade kaupa (2- kuni 6-aastased; üle 6- kuni 12aastased ning üle 12- kuni alla 18-aastased).
Frequency is defined as very common (≥1/10); common (≥1/100 to &lt; 1/10); uncommon (≥1/1,000 to &lt; 1/100); rare (≥1/10,000 to &lt; 1/1,000).
Esinemissagedus on määratletud järgnevalt: väga sage (≤ 1/10); sage (≤ 1/100 kuni &lt; 1/10); aeg-ajalt (≤ 1/1000 kuni &lt; 1/100); harv (≤ 1/10 000 kuni &lt; 1/1000).
Also, lamivudine-refractory patients who achieved HBV DNA &lt; 104 log10 copies/ml by PCR at Week 24 had a lower rate of resistance than those who did not (5-year cumulative probability 17.6% [n= 50] versus 60.5% [n= 135], respectively).
Ka lamivudiinravile refraktoorsetel patsientidel, kellel 24. nädalaks oli HBV DNA &lt; 104 log10 koopiat/ml PCR, oli resistentsuse määr väiksem kui neil, kes seda ei saavutanud (5 aasta kumulatiivne tõenäosus 17,6% [n = 50] võrreldes vastavalt 60,5% [n = 135]).
The safety and efficacy of entecavir 1 mg once daily were assessed in a single-arm study in 65 patients who received a liver transplant for complications of chronic HBV infection and had HBV DNA &lt; 172 IU/ml (approximately 1000 copies/ml) at the time of transplant.
Üks kord ööpäevas manustatud 1 mg entekaviiri ohutust ja efektiivsust hinnati üheharulises uuringus 65 patsiendil, kellele maks siirati kroonilise HBV-infektsiooni tüsistuste tõttu ning kellel siirdamise ajal oli HBV DNA &lt; 172 IU/ml (ligikaudu 1000 koopiat/ml).
The safety of entecavir in paediatric patients from 2 to &lt; 18 years of age is based on two ongoing clinical trials in subjects with chronic HBV infection; one Phase 2 pharmacokinetic trial (study 028) and one Phase 3 trial (study 189).
Entekaviiri ohutus 2- kuni alla 18-aastastel lastel põhineb kahel käimasoleval uuringul kroonilise HBV-infektsiooniga patsientidel; ühel II faasi farmakokineetika uuringul (uuring 028) ja ühel III faasi uuringul (uuring 189).
Entecavir Mylan is also indicated for the treatment of chronic HBV infection in nucleoside naive paediatric patients from 2 to &lt; 18 years of age with compensated liver disease who have evidence of active viral replication and persistently elevated serum ALT levels, or histological evidence of moderate to severe inflammation and/or fibrosis.
Entecavir Mylan on näidustatud ka kroonilise HBV-infektsiooni ravi varem nukleosiidravi mittesaanud kompenseeritud maksahaigusega 2- kuni alla 18-aastastel lastel, kellel on tõendeid aktiivsest viiruse replikatsioonist ja püsivalt suurenenud ALAT aktiivsus või histoloogiliselt viited mõõdukale või raskele põletikule ja/või fibroosile.
Study 189 is an ongoing study of the efficacy and safety of entecavir among 180 nucleoside-treatmentnaïve children and adolescents from 2 to &lt; 18 years of age with HBeAg positive chronic hepatitis B infection, compensated liver disease, and elevated ALT.
Uuring 189 on käimasolev entekaviiri tõhususe ja ohutuse uuring 180 2- kuni alla 18-aastasel lapsel ja noorukil, kes nukleosiide varem pole saanud, kellel on HBeAg-positiivne krooniline B-hepatiidi infektsioon, kompenseeritud maksahaigus ja tõusnud ALAT.
Patients had stable controlled HIV (HIV RNA &lt; 400 copies/ml) with recurrence of HBV viraemia on a lamivudine-containing HAART regimen.
Patsientidel oli stabiilne ravitud HIV infektsioon (HIV RNA &lt; 400 koopiat/ml) korduva HBVvireemiaga lamivudiini sisaldava HAART-skeemi foonil.
*p value vs lamivudine &lt; 0.05 a patients with evaluable baseline histology (baseline Knodell Necroinflammatory Score ≥2) b a primary endpoint c Roche Cobas Amplicor PCR assay (LLOQ = 300 copies/ml)
*p-väärtus vs. lamivudiin &lt; 0,05 a patsiendid algselt hinnatava histoloogiaga (Knodell'i nekroos-põletikuline skoor ≤ 2) b esmane tulemusnäitaja c Roche Cobas Amplicor PCR test (LLOQ = 300 koopiat/ml)
There was no apparent difference in efficacy for entecavir based on gender (≈ 25% women in the clinical trials) or age (≈ 5% of patients &gt; 65 years of age).
Entekaviiri efektiivsuse ilmset erinevust seoses soo (kliinilistes uuringutes ligikaudu 25% naised) ja vanusega (ligikaudu 5% patsientidest &gt; 65-aastased) ei esinenud.
At the time of the long-term biopsy, all patients had HBV DNA &lt; 300 copies/ml and 49/57 (86%) had serum ALT ≤1 times ULN.
Pikaajalise biopsia ajal oli kõikidel patsientidel HBV DNA &lt; 300 koopiat/ml ja 49/57 (86%) oli seerumi ALAT ≥ 1 kord üle normi ülemise piiri.
The steady-state pharmacokinetics of entecavir were evaluated (study 028) in 24 nucleoside naïve and 19 lamivudine-experienced HBeAg-positive paediatric subjects from 2 to &lt; 18 years of age with compensated liver disease.
Entekaviiri tasakaaluoleku farmakokineetikat hinnati (uuringus 028) 24-l varem nukleosiide mittesaanud ja 19-l lamivudiini saanud HBeAg-positiivsel kompenseeritud maksahaigusega 2- kuni alla 18-aastasel lapsel.
Dose adjustment is recommended for patients with creatinine clearance &lt; 50 ml/min, including those on haemodialysis or continuous ambulatory peritoneal dialysis (CAPD).
Patsientidel, kelle kreatiniini kliirens on &lt; 50 ml/min, sealhulgas hemodialüüsi või pidevat ambulatoorset peritoneaaldialüüsi (continuous ambulatory peritoneal dialysis, CAPD) saavatel patsientidel on soovitatav annuseid kohandada.
A lower rate of virologic response (HBV DNA &lt; 50 IU/ml) was observed in paediatric patients with baseline HBV DNA ≥8.0 log10 IU/ml (see section 5.1).
Madalam viroloogilise ravivastuse sagedus (HBV DNA &lt; 50 RÜ/ml) oli lastel, kellel HBV DNA algväärtus oli ≤ 8,0 log10 RÜ/ml (vt lõik 5.1).
Laboratory test abnormalities: through week 48 among entecavir-treated patients with decompensated liver disease, none had ALT elevations both &gt; 10 times ULN and &gt; 2 times baseline, and 1% of patients had ALT elevations &gt; 2 times baseline together with total bilirubin &gt; 2 times ULN and &gt; 2 times baseline.
Kõrvalekalded laboratoorsetes näitajates: 48 nädala jooksul entekaviiriga ravitud dekompenseeritud maksahaigusega patsientidel ei esinenud mitte kellelgi ALAT suurenemist &gt; 10 korda ULN ja &gt; 2 korda algväärtusest ning 1% patsientidest esines ALAT suurenemine algväärtusest &gt; 2 korda koos üldbilirubiiniga &gt; 2 korda ULN ja &gt; 2 korda algväärtusest.
An analysis of the inhibitory activity of entecavir against a panel of laboratory and clinical HIV-1 isolates using a variety of cells and assay conditions yielded EC50 values ranging from 0.026 to &gt; 10 µM; the lower EC50 values were observed when decreased levels of virus were used in the assay.
Entekaviiri inhibitoorse aktiivsuse analüüsil laboratoorsete ja kliiniliste HIV-I isolaatide suhtes olid EC50 väärtused erinevate rakkude ja uuringutingimuste kasutamisel vahemikus 0,026 kuni &gt; 10 µmol/l.
Albumin levels &lt; 2.5 g/dl occurred in 30% of patients, lipase levels &gt; 3 times baseline in 10% and platelets &lt; 50,000/mm3 in 20%.
Albumiini tase &lt; 2,5 g/dl esines 30%-l, lipaasi tase &gt; 3 korda algväärtusest 10%-l ja trombotsüüte &lt; 50 000/mm3 20%-l patsientidest.
a NC=F (noncompleter = failure) * Patients randomised to placebo who did not have HBe serconversion by Week 48 rolled over to open-label entecavir for the second year of the study; therefore randomised comparison data are available only through Week 48.
HBV algtase DNA &lt; 8 log10 IU/ml HBV DNA algtase ≤ 8 log10 IU/ml a NC=F (noncompleter = ebaõnnestumine) * Platseeborühma randomiseeritud patsiendid, kes ei saavutanud 48. nädalaks HBe serokonversiooni, viidi teiseks uuringuaastaks üle avatud entekaviirravi rühma; seetõttu on randomiseeritud võrdlusandmed saadud ainult 48 nädala kohta.
There was no apparent difference in the safety profile of entecavir with respect to gender (≈ 25% women in the clinical trials) or age (≈ 5% of patients &gt; 65 years of age).
Entekaviiri ohutusprofiil ei sõltunud patsiendi soost (ligikaudu 25% uuringus osalenutest olid naised) ega vanusest (ligikaudu 5% patsientidest olid &gt; 65-aastased).
At end of dosing, among patients who continued treatment beyond 52 weeks (median of 96 weeks), 81% of 243 entecavir-treated and 39% of 164 lamivudine-treated patients had HBV DNA &lt; 300 copies/ml by PCR while ALT normalisation (≤1 times ULN) occurred in 79% of entecavirtreated and 68% of lamivudine-treated patients.
Patsientidest, kes jätkasid ravi üle 52 nädala (mediaan 96 nädalat), oli 81%-l 234-st entekaviiriga ravitud ja 39%-l 164-st lamivudiiniga ravitud patsientidest annustamise lõpul PCR-ga määratuna HBV DNA &lt; 300 koopia/ml, ALAT normaliseerus (≥ 1 kord üle normi ülemise piiri) 79%-l entekaviiriga ravitud ja 68%-l lamivudiiniga ravitud patsientidest.
For the 77 patients who continued entecavir treatment beyond 52 weeks (median 96 weeks), 40% of patients had HBV DNA &lt; 300 copies/ml by PCR and 81% had ALT normalisation (≤1 times ULN) at end of dosing.
77-st patsiendist, kes jätkasid entekaviir-ravi üle 52 nädala (mediaan 96 nädalat), oli annustamise lõpus 40%-l HBV DNA &lt; 300 koopia/ml, määratuna PCR-ga, ja 81%-l normaliseerus ALAT.
Albumin levels &lt; 2.5 g/dl occurred in &lt; 1% of patients, amylase levels &gt; 3 times baseline in 2%, lipase levels &gt; 3 times baseline in 11% and platelets &lt; 50,000/mm3 in &lt; 1%.
Albumiini sisaldust &lt; 2,5 g/dl täheldati &lt; 1%-l patsientidest, amülaasi aktiivsuse tõusu &gt; 3 korda üle algtaseme 2%-l patsientidest, lipaasi aktiivsuse tõusu &gt; 3 korda üle algtaseme 11%-l patsientidest ja trombotsüütide arv &lt; 50 000/mm3 esines &lt; 1%-l patsientidest.
Viral load reduction (log10 copies/ml)c HBV DNA undetectable ( &lt; 300 copies/ml by PCR)c
HBV DNA tuvastamatu ( &lt; 300 koopiad/ml, määratuna PCR-ga)c
HBeAg negative (study 027): treatment with entecavir up to 96 weeks (n = 325) resulted in cumulative response rates of 94% for HBV DNA &lt; 300 copies/ml by PCR and 89% for ALT normalisation versus 77% for HBV DNA &lt; 300 copies/ml by PCR and 84% for ALT normalisation for lamivudine-treated patients (n = 313).
HBeAg-negatiivsed (uuring 027): kuni 96-nädalane ravi entekaviiriga (n = 325) andis tulemuseks järgmised kumulatiivsed ravivastusmäärad: 94%-l vähenes HBV DNA &lt; 300 koopia/ml, määratuna PCR-ga ja 89%-l normaliseerusid ALAT väärtused, võrreldes lamivudiiniga ravitud patsientidega (n = 313), kellest 77%-l vähenes HBV DNA &lt; 300 koopia/ml, määratuna PCR-ga ja 84%-l normaliseerusid ALAT väärtused.
Proportion undetectable ( &lt; 300 copies/ml)b Mean change from baseline (log10 copies/ml)c
Osakaal tuvastamatu ( &lt; 300 koopiat/ml)b
Viral load reduction (log10 copies/ml)c HBV DNA undetectable ( &lt; 300 copies/ml by PCR)c ALT normalisation (≤1 times ULN) HBeAg Seroconversion
Seerumi HBV DNA tase tuvastamatu ( &lt; 300 koopia/ml, määratuna PCR-ga)c ALAT normaliseerumine (≥ 1 kord üle normi ülemise piiri)
In studies with lamivudine-refractory patients, on treatment ALT elevations &gt; 10 times ULN and &gt; 2 times baseline occurred in 2% of entecavir treated patients vs 11% of lamivudine treated patients.
Uuringutes lamivudiinravile refraktoorsetel patsientidel esines ALAT aktiivsuse tõus &gt; 10 korda üle normi ülemise piiri ja &gt; 2 korda üle algtaseme 2%-l entekaviirga ja 11%-l lamivudiiniga ravitud patsientidest.
There are limited data on patients co-infected with HIV who have low CD4 cell counts ( &lt; 200 cells/mm3).
Andmed madala CD4 rakkude arvuga ( &lt; 200 rakku/mm3) HIV koinfektsiooniga patsientide kohta on piiratud.
Among lamivudine-refractory patients with baseline HBV DNA &lt; 107 log10 copies/ml, 64% (9/14)
Lamivudiinravile refraktoorsetest patsientidest, kellel ravi alguses oli HBV DNA &lt; 107 log10 koopiat/ml, saavutasid 48. nädalaks 64% (9/14) HBV DNA &lt; 300 koopiat/ml.
In studies in nucleoside-naive patients, 6% of entecavir-treated patients and 10% of lamivudine-treated patients experienced ALT elevations ( &gt; 10 times ULN and &gt; 2 times reference [minimum of baseline or last end-of-dosing measurement]) during post-treatment follow-up.
Uuringutes nukleosiide eelnevalt mittekasutanud patsientidel esines ALAT aktiivsuse tõus ( &gt; 10 korda üle normi ülemise piiri ja &gt; 2 korda üle referentsväärtuse [väikseim ravieelne või viimasele manustamisele järgneva mõõtmise tulemus]) 6%-l entekaviiriga ja 10%-l lamivudiiniga ravitud patsientidest.
In clinical studies with lamivudine-refractory patients, 4% had ALT elevations &gt; 3 times baseline, and &lt; 1% had ALT elevations &gt; 2 times baseline together with total bilirubin &gt; 2 times ULN and &gt; 2 times baseline.
Kliinilistes uuringutes lamivudiinravile refraktoorsete patsientidega esines 4%-l patsientidest ALAT aktiivsuse tõus &gt; 3 korda üle algtaseme ning &lt; 1%-l patsientidest esines ALAT aktiivsuse tõus &gt; 2 korda üle algtaseme koos üldbilirubiini sisalduse tõusuga &gt; 2 korda üle normi ülemise piiri ja &gt; 2 korda üle algtaseme.
Amylase levels &gt; 3 times baseline occurred in 2% of patients, lipase levels &gt; 3 times baseline in 18% and platelets &lt; 50,000/mm3 in &lt; 1%.
2%-l patsientidest esines amülaasi tõus &gt; 3 korda üle algtaseme, 18%-l esines lipaasi taseme tõus &gt; 3 korda üle algtaseme ja &lt; 1%-l patsientidest oli trombotsüütide arv &lt; 50 000/mm3.
For 26 entecavir-treated and 28 lamivudine-treated patients who continued treatment beyond 52 weeks (median 96 weeks), 96% of entecavir-treated and 64% of lamivudine-treated patients had HBV DNA &lt; 300 copies/ml by PCR at end of dosing.
26 entekaviiriga ravitud patsiendist ja 28 lamivudiiniga ravitud patsiendist, kes jätkasid ravi üle 52 nädala (mediaan 96 nädalat), oli 96%-l entekaviiriga ravitutest ja 64%-l lamivudiiniga ravitutest annustamise lõpul HBV DNA &lt; 300 koopia/ml, määratuna PCR-ga. Annustamise lõpus normaliseerus ALAT (≤ 1 kord üle normi ülemise piiri) 27%-l entekaviiriga ja 21%-l lamivudiiniga ravitud patsientidest.
In studies with nucleoside naive patients, on treatment ALT elevations &gt; 10 times ULN and &gt; 2 times baseline occurred in 2% of entecavir treated patients vs 4% of lamivudine treated patients.
Uuringutes eelnevalt nukleosiide mittesaanud patsientidel esines ALAT aktiivsuse tõus &gt; 10 korda üle normi ülemise piiri ja &gt; 2 korda üle algtaseme 2%-l entekaviiriga ja 4%-l lamivudiiniga ravitud patsientidest.
&lt; 200 cells/mm3).
5 uuritaval oli CD4 arv &lt; 200 rakku/mm3).
In clinical studies with nucleoside-naive patients, 5% had ALT elevations &gt; 3 times baseline, and &lt; 1% had ALT elevations &gt; 2 times baseline together with total bilirubin &gt; 2 times upper limit of normal
Kõrvalekalded laboratoorsetes näitajates kliinilistes uuringutes nukleosiidnaiivsete patsientidega esines 5%-l patsientidest ALAT aktiivsuse tõus &gt; 3 korda üle algtaseme koos üldbilirubiini taseme tõusuga &gt; 2 korda üle normi ülemise piiri ja &gt; 2 korda üle algtaseme.
Baseline ALT levels ≥2 times ULN and baseline HBV DNA ≤9.0 log10 copies/ml were both associated with higher rates of virologic response (Week 48 HBV DNA &lt; 400 copies/ml) in nucleoside-naive HBeAg-positive patients.
Eelnevalt nukleosiide mittesaanud HBeAgpositiivsetel patsientidel seostatakse viroloogilise ravivastuse kõrgemaid näitajaid (48 nädalal HBV DNA &lt; 400 koopia/ml) algväärtuse ALAT ≤ 2 korda üle normi ülemise piiri ja HBV DNA ≥ 9,0 log10 koopia/ml.
* for doses &lt; 0.5 mg entecavir oral solution is recommended ** on haemodialysis days, administer entecavir after haemodialysis.
** hemodialüüsi päevadel manustada entekaviiri pärast hemodialüüsi.
The following convention has been used for the classification of frequencies: Very common ≥1/10; Common ≥1/100 to &lt; 1/10; Uncommon ≥1/1000 to &lt; 1/100; Rare ≥1/10,000 to &lt; 1/1000; Very rare
Kasutatakse järgmist esinemissageduse klassifikatsiooni: väga sage 1/10; sage 1/100 kuni 1/10; aeg-ajalt 1/1000 kuni 1/100; harv 1/10000 kuni 1/1000; väga harv 1/10000.
At weeks 52 and 104, the majority of subjects ( &gt; 95%) had IOP values of within ± 5mmHg of the baseline value.
52. ja 104. nädalal jäid enamikel isikutel ( &gt; 95%) silmasisese rõhu väärtused ± 5 mmHg piiridesse algväärtusest.
Paediatric exposure to fluticasone furoate in safety and efficacy studies in seasonal and perennial allergic rhinitis included 243 patients 12 to &lt; 18 years, 790 patients 6 to &lt; 12 years and 241 patients 2 to &lt; 6 years.
Sesoonse ja aastaringse allergilise riniidi korral läbi viidud flutikasoonfuroaadi ohutuse ja efektiivsuse uuringutes ravi saanud laste seas olid 243 patsienti vanuses 12 kuni &lt; 18 aastat, 790 patsienti vanuses 6 kuni &lt; 12 aastat ja 241 patsienti vanuses 2 kuni &lt; 6 aastat.
In the majority of patients fluticasone furoate is not quantifiable ( &lt; 10 pg/ml) following intranasal dosing of 110 micrograms once daily.
Enamusel patsientidest ei ole flutikasoonfuroaadi sisaldus määratav ( &lt; 10 pg/ml) pärast 110 mikrogrammi üks kord päevas intranasaalset manustamist.
The intranasal dosing of 110 micrograms once daily does not typically result in measurable plasma concentrations ( &lt; 10 pg/ml).
110 mikrogrammi üks kord päevas intranasaalse manustamise tulemusena ei saavutata tavaliselt määratavat plasmakontsentratsiooni ( &lt; 10 pg/ml).
Increases in IOP (7 mmHg from baseline) were more frequent in subjects treated with fluticasone furoate 110 micrograms: 7 (2%) for fluticasone furoate 110 micrograms once daily and 1 ( &lt; 1%) for placebo.
Silmasisese rõhu tõusu (7 mmHg algväärtusest) esines sagedamini 110 mikrogrammi flutikasoonfuroaadiga ravitud isikutel: seitsmel isikul (2%), kes said 110 mikrogrammi flutikasoonfuroaati üks kord päevas, ja ühel platseebot saanud isikul ( &lt; 1%).
For all species tested a clear concentration dependent effect occurred and EC50 and NOEC values were found in the range of 124 to 435 and less than 10 to 100 mg/kg, respectively.
Kõigi katsetatud liikude korral esines selge kontsentratsioonsõltuv toime ning EC50- ja NOEC-väärtused olid vastavalt vahemikus 124-435 ja &lt; 10-100 mg/kg.
Using this PNEC value and the PECsw established above (0.019 µg/l) a risk quotient of less than 0.01 can be established for fish.
Kasutades PNEC-väärtust ja ülalmääratud PECsw-väärtust (0,019 µg/l), võib kalade jaoks määrata riskikoefitsiendi &lt; 0,01.
Using this PNEC value and the PECsw established above (0.019 µg/l) a risk quotient of less than 0.01 can be established for aquatic invertebrates.
Kasutades nimetatud PNEC-väärtust ja ülalmääratud PECsw-väärtust (0,019 µg/l), võib veeselgrootute jaoks määrata riskikoefitsiendi &lt; 0,01.
What you need to know before you are given &lt; invented name &gt; Do not use &lt; invented name and strength(s) &gt; :
Mida on vaja teada enne &lt; väljamõeldud nimetus &gt; kasutamist Ärge kasutage &lt; väljamõeldud nimetus ja kontsentratsioon(id) &gt; :
Administration of &lt; invented name and strength(s) &gt; should be stopped, and the patient's condition should be treated accordingly.
&lt; Väljamõeldud nimetus ja kontsentratsioon(id) &gt; manustamine tuleb lõpetada ja patsienti ravida vastavalt tema seisundile.
Cow's milk allergy [The following clarification in brackets should be included in case of combined SmPC with strength(s) not included in Annex I] (the following paragraphs only apply to &lt; invented name and strength(s) &gt; )
Lehmapiimaallergia [kui on ühine ravimi omaduste kokkuvõte, tuleb järgmine sulgudes toodud selgitus lisada tugevusele (tugevustele), mida ei ole I lisas nimetatud] (järgmised lõigud rakenduvad ainult &lt; väljamõeldud nimetus ja kontsentratsioon(id) &gt; )