natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In general, canagliflozin produced clinically and statistically significant (p &lt; 0.001) results relative to placebo in glycaemic control, including HbA1c, the percentage of patients achieving HbA1c &lt; 7%, change from baseline fasting plasma glucose (FPG), and 2-hour postprandial glucose (PPG).
Üldiselt põhjustas kanagliflosiin võrreldes platseeboga kliiniliselt ja statistiliselt olulisi (p &lt; 0,001) tulemusi glükeemilises kontrollis, sealhulgas HbA1c, patsientide protsent, kes saavutas HbA1c &lt; 7%, tühja kõhu plasma glükoosisisalduse (FPG) muutus võrreldes esialgsega ja glükoosisisaldus 2 tundi pärast sööki (PPG).
Johnson &amp; Johnson România SRL Str. Tipografilor nr. 11-15 Clădirea S-Park, Corp A2, Etaj 5 013714 Bucureşti, ROMÂNIA Tel: +40 21 207 1800
Johnson &amp; Johnson România SRL Str. Tipografilor nr. 11-15, Clădirea S-Park, corp A2, Etaj 5
In a pre- and postnatal development study, canagliflozin administered to female rats from gestation day 6 to lactation day 20 resulted in decreased body weights in male and female offspring at maternally toxic doses &gt; 30 mg/kg/day (exposures ≥ 5.9 times the human exposure to canagliflozin at the MHRD).
Pre- ja postnataalse arengu uuringus põhjustas emasloomadele manustatud kanagliflosiin (manustatuna 6. gestatsioonipäevast kuni 20. laktatsioonipäevani) väiksemaid kehakaale isastel ja emastel järglastel emasloomale toksiliste annuste ( &gt; 30 mg/kg päevas) juures (plasmakontsentratsioonid ületasid ≥ 5,9 korda plasmakontsentratsioonid inimestel maksimaalse soovitatava annuse korral).
Male and female patients with a history of genital mycotic infections were more likely to develop an infection.
Infektsiooni teke oli tÃµenÃ¤olisem neil mees- ja naispatsientidel, kellel oli anamneesis suguelundite seeninfektsioonid.
In the clinical development programme, 1,085 patients with a baseline eGFR 30 mL/min/1.73 m2 to &lt; 60 mL/min/1.73 m2 were evaluated.
Kliinilises arendusprogrammis hinnati 1085 patsienti, kelle esialgne eGFR oli 30 kuni &lt; 60 ml/min/1,73 m2.
Patients with renal impairment (eGFR &lt; 60 mL/min/1.73 m2 or CrCl &lt; 60 mL/min) Patients with a baseline eGFR &lt; 60 mL/min/1.73 m2 or CrCl &lt; 60 mL/min had a higher incidence of adverse reactions associated with volume depletion (e.g., postural dizziness, orthostatic hypotension, hypotension) with incidences of 4.7%, 8.1%, and 1.5% on canagliflozin 100 mg, canagliflozin 300 mg, and placebo, respectively (see sections 4.2 and 4.4).
Neerukahjustusega patsiendid (eGFR &lt; 60 ml/min/1,73 m2 või CrCl &lt; 60 ml/min) Patsientidel, kelle esialgne eGFR oli &lt; 60 ml/min/1,73 m2 või CrCl &lt; 60 ml/min, esines vähenenud vedelikumahuga seotud kõrvaltoimete (nt posturaalne pearinglus, ortostaatiline hüpotensioon, hüpotensioon) suurem esinemissagedus: 4,7% kanagliflosiin 100 mg, 8,1% kanagliflosiin 300 mg ja 1,5% platseeboga (vt lõigud 4.2 ja 4.4).
In a study comparing canagliflozin 300 mg to sitagliptin 100 mg in triple therapy with metformin and a sulphonylurea, canagliflozin demonstrated non-inferior (p &lt; 0.05) and superior (p &lt; 0.05) reduction in HbA1c relative to sitagliptin.
Uuringus, mis võrdles kanagliflosiini 300 mg sitagliptiini 100 mg-ga kolmikravis koos metformiini ja sulfonüüluureaga, näitas kanagliflosiin mittehalvemust (p &lt; 0,05) ja paremust (p &lt; 0,05) HbA1c vähenemise osas võrreldes sitagliptiiniga.
The majority of patients with a baseline eGFR 45 mL/min/1.73 m2 to &lt; 60 mL/min/1.73 m2 were on insulin and/or a sulphonylurea (85% [614/721]).
Enamik patsiente, kelle esialgne eGFR oli 45 kuni &lt; 60 ml/min/1,73 m2, said insuliini ja/või sulfonüüluureat [85% (614/721)].
The proportion of patients with larger decreases in eGFR ( &gt; 30%) at any time during treatment was 9.3%, 12.2%, and 4.9% with canagliflozin 100 mg, canagliflozin 300 mg, and placebo, respectively.
Patsientide osakaal, kellel ükskõik millal ravi ajal esines eGFR-i suur vähenemine ( &gt; 30%), oli 9,3% kanagliflosiin 100 mg rühmas, 12,2% kanagliflosiin 300 mg rühmas ja 4,9% platseeborühmas.
Canagliflozin 100 mg as dual therapy with metformin produced similar reductions in HbA1c from baseline and 300 mg produced superior (p &lt; 0.05) reductions in HbA1c compared to glimepiride, thus demonstrating non-inferiority.
Kanagliflosiin 100 mg kaksikravina koos metformiiniga põhjustas sarnase HbA1c vähenemise võrreldes algse väärtusega ja 300 mg põhjustas parema (p &lt; 0,05) HbA1c vähenemise võrreldes glimepiriidiga, näidates sellega mittehalvemust.
In patients tolerating canagliflozin whose eGFR falls persistently below 60 mL/min/1.73 m2 or CrCl 60 mL/min, the dose of canagliflozin should be adjusted to or maintained at 100 mg once daily.
Patsientidel, kes taluvad kanagliflosiini, kuid kelle eGFR langeb püsivalt alla &lt; 60 ml/min/1,73 m2 või CrCl &lt; 60 ml/min, tuleb kanagliflosiini annust kohandada või säilitada
Patients (%) achieving HbA1c &lt; 7% 45.5b
Patsiendid (%), kes saavutasid HbA1c
In patients with an eGFR 45 mL/min/1.73 m2 to &lt; 60 mL/min/1.73 m2 or CrCl 45 mL/min to
Patsientidel, kelle eGFR on 45 kuni &lt; 60 ml/min/1,73 m2 või CrCl 45
If renal function falls persistently below eGFR 45 mL/min/1.73 m2 or CrCl &lt; 45 mL/min,
Kui eGFR või CrCl langeb püsivalt vastavalt &lt; 45 ml/min/1,73 m2 või
&lt; 60 mL/min/1.73 m2, and patients ≥ 75 years of age had generally higher incidences of these adverse reactions.
Ühendatud analüüsis esines lingudiureetikume saavatel patsientidel, algse eGFR-iga 30 kuni &lt; 60 ml/min/1,73 m2 patsientidel ja ≥ 75 aasta vanustel patsientidel üldiselt nende kõrvaltoimete suurem esinemissagedus.
Statistically significant (p &lt; 0.001) changes from baseline HbA1c relative to placebo of -0.57% and -0.70% were observed for 100 mg and 300 mg, respectively (see sections 4.2 and 4.8).
Statistiliselt olulisi (p &lt; 0,001) muutusi võrreldes algse HbA1c väärtusega -0,57% ja -0,70% võrreldes platseeboga täheldati vastavalt 100 mg ja 300 mg annuse puhul.
A substudy of patients with baseline HbA1c &gt; 10% to ≤ 12% with canagliflozin as monotherapy resulted in reductions from baseline in HbA1c (not placebo-adjusted) of -2.13% and -2.56% for canagliflozin 100 mg and 300 mg, respectively.
Patsiendid, kelle esialgne HbA1c oli &gt; 10 kuni ≤ 12% Esialgse HbA1c näitajatega &gt; 10 kuni ≤ 12% patsientide alluuring kanagliflosiini monoteraapiaga andis tulemuseks HbA1c vähenemise (ei ole kohandatud platseebo suhtes) võrreldes esialgse väärtusega
In this pooled analysis, patients on loop diuretics, patients with a baseline eGFR 30 mL/min/1.73 m2 to
Ühendatud analüüsis esines lingudiureetikume saavatel patsientidel, algse eGFR-iga 30 kuni &lt; 60 ml/min/1,73 m2
For patients with a baseline eGFR 30 mL/min/1.73 m2 to &lt; 60 mL/min/1.73 m2, the incidences were 4.8% on canagliflozin 100 mg and 8.1% on canagliflozin 300 mg compared to 2.6% in the control group.
Patsientidel esialgse eGFR-iga 45 kuni &lt; 60 ml/min/1,73 m2, keda raviti kanagliflosiin 100 mg ja 300 mg-ga, esines keskmine protsentuaalne kehakaalu muutus võrreldes platseeboga vastavalt -1,8% ja -2,0%
&lt; 60 mL/min/1.73 m2, canagliflozin provided clinically meaningful reduction in HbA1c compared to placebo, with -0.47% for canagliflozin 100 mg and -0.52% for canagliflozin 300 mg.
Nende patsientide ühendatud analüüsis (N = 721), kelle esialgne eGFR oli 45 kuni &lt; 60 ml/min/1,73 m2, põhjustas kanagliflosiin kliiniliselt olulist HbA1c vähenemist võrreldes platseeboga: -0,47% kanagliflosiin 100 mg puhul ja -0,52% kanagliflosiin 300 mg puhul.
In patients with an eGFR &lt; 60 mL/min/1.73 m2 or CrCl &lt; 60 mL/min, a higher incidence of adverse reactions associated with volume depletion (e.g., postural dizziness, orthostatic hypotension, hypotension) was reported, particularly with the 300 mg dose.
Patsientidel, kelle eGFR on &lt; 60 ml/min/1,73 m2 või CrCl &lt; 60 ml/min, teatati suuremast vedelikumahu vähenemisest tingitud kõrvaltoimete (nt posturaalne pearinglus, ortostaatiline hüpotensioon, hüpotensioon) esinemisest, eriti annusega 300 mg. Veel teatati sellistel patsientidel rohkematest suurenenud kaaliumisisalduse juhtudest ja seerumi kreatiniini ning vere uurealämmastiku (BUN-i) ulatuslikumast suurenemisest (vt lõik 4.8).
Patients with renal impairment For patients with an eGFR 60 mL/min/1.73 m2 to &lt; 90 mL/min/1.73 m2 or CrCl 60 mL/min to
Neerukahjustusega patsiendid Patsientidel, kelle eGFR on 60 kuni &lt; 90 ml/min/1,73 m2 või CrCl 60 kuni &lt; 90 ml/min, ei ole annuse kohandamine vajalik.
&lt; This medicinal product does not require any special storage conditions &gt;
&lt; See ravimpreparaat ei vaja säilitamisel eritingimusi &gt;
&lt; Store in a refrigerator (2(C - 8(C) &gt;
&lt; Hoida külmkapis (2(C...8(C) &gt;
&lt; This medicinal product does not require any special temperature storage conditions &gt; *****
&lt; See ravimpreparaat ei vaja säilitamisel temperatuuri eritingimusi &gt; *****
&lt; Store in a refrigerator &gt;
&lt; Hoida külmkapis &gt;
&lt; Store and transport refrigerated (2(C - 8(C) &gt; *
&lt; Hoida ja transportida külmas (2(C...8(C) &gt; *
&lt; Store and transport frozen {temperature range} &gt; **
&lt; Hoida ja transportida sügavkülmas {temperatuuri vahemik} &gt; **
&lt; Store and transport refrigerated &gt; *
&lt; Hoida ja transportida külmas &gt; *
&lt; Store in a freezer {temperature range} &gt;
&lt; Hoida sügavkülmas {temperatuuri vahemik} &gt;
&lt; Store and transport frozen &gt; **
&lt; Hoida ja transportida sügavkülmas &gt; **
The current review confirmed the previous understanding that the level of VTE risk with CHCs containing low dose of ethinylestradiol (ethinylestradiol &lt; 50µg) is small, but differences in the VTE risk were observed between most products depending on the type of progestogen they contain.
Käesolev hindamine kinnitas varasemat seisukohta, et venoosse trombemboolia risk väikeses annuses etinüülöstradiooli (alla 50 µg etinüülöstradiooli) sisaldavate kombineeritud hormonaalsete kontratseptiivide korral on väike, samas leiti enamiku toodete puhul sõltuvalt neis kasutatavast progestogeeni tüübist erinevusi venoosse trombemboolia riski osas.
The infection was considered to have responded to treatment if the viral load in the patient's blood was less than 50 of HIV-1 RNA copies/ml.
Infektsiooni ravivastus oli mÃ¤Ã¤ratletud kui tulemus, mil viiruskoormus patsiendi veres oli alla 50 HIV-1 RNA koopia/ml.
Exposure to anastrozole is not increased in subjects with severe renal impairment (GRF &lt; 30ml/min, see section 5.2); in patients with severe renal impairment, administration of Arimidex should be performed with caution (see section 4.2).
Raske neerupuudulikkusega (GFR &lt; 30 ml/min) patsientidel ei ole anastrosooli ekspositsioon suurem (vt lõik 5.2); Arimidexi manustamisel raske neerupuudulikkusega patsientidele tuleb olla ettevaatlik (vt lõik 4.2).
The apparent clearance (CL/F) of anastrozole, following oral administration, was not altered in volunteers with severe renal impairment (GFR &lt; 30ml/min) in study 1033IL/0018, consistent with the fact that anastrozole is eliminated primarily by metabolism.
Uuringus 1033IL/0018 ei olnud raske neerupuudulikkusega (GFR &lt; 30 ml/min) vabatahtlikel anastrosooli näiv kliirens (CL/F) suukaudse manustamise järel muutunud.
&gt; 2.5-5 kg &gt; 5-10 kg selamectin/sarolaner
≤ 2,5 kg &gt; 2,5-5 kg &gt; 5-10 kg selamectin/sarolaner
Cats ≤2.5 kg Cats &gt; 2.5-5 kg Cats &gt; 5-10 kg
≤ 2,5 kg kassid &gt; 2,5-5 kg kassid &gt; 5-10 kg kassid
Felisecto Plus &gt; 2.5-5 kg
Felisecto Plus ≤ 2,5 kg Felisecto Plus &gt; 2,5-5 kg Felisecto Plus &gt; 5-10 kg
NAME OF THE VETERINARY MEDICINAL PRODUCT Felisecto Plus 15 mg/2.5 mg spot-on solution for cats ≤2.5 kg Felisecto Plus 30 mg/5 mg spot-on solution for cats &gt; 2.5-5 kg Felisecto Plus 60 mg/10 mg spot-on solution for cats &gt; 5-10 kg Selamectin/sarolaner
VETERINAARRAVIMI NIMETUS Felisecto Plus 15 mg/2,5 mg täpilahus kassidele ≤ 2,5 kg Felisecto Plus 30 mg/5 mg täpilahus kassidele &gt; 2,5-5 kg Felisecto Plus 60 mg/10 mg täpilahus kassidele &gt; 5-10 kg Selamektiin/sarolaner
PACKAGE LEAFLET: Felisecto Plus 15 mg/2.5 mg spot-on solution for cats ≤2.5 kg Felisecto Plus 30 mg/5 mg spot-on solution for cats &gt; 2.5-5 kg Felisecto Plus 60 mg/10 mg spot-on solution for cats &gt; 5-10 kg
PAKENDI INFOLEHT Felisecto Plus, 15 mg/2,5 mg täpilahus kassidele ≤ 2,5 kg Felisecto Plus, 30 mg/5 mg täpilahus kassidele &gt; 2,5-5 kg Felisecto Plus, 60 mg/10 mg täpilahus kassidele &gt; 5-10 kg
NAME OF THE VETERINARY MEDICINAL PRODUCT Felisecto Plus 15 mg/2.5 mg spot-on solution for cats ≤2.5 kg Felisecto Plus 30 mg/5 mg spot-on solution for cats &gt; 2.5-5 kg Felisecto Plus 60 mg/10 mg spot-on solution for cats &gt; 5-10 kg
VETERINAARRAVIMI NIMETUS Felisecto Plus, 15 mg/2,5 mg täpilahus kassidele ≤ 2,5 kg Felisecto Plus, 30 mg/5 mg täpilahus kassidele &gt; 2,5-5 kg Felisecto Plus, 60 mg/10 mg täpilahus kassidele &gt; 5-10 kg
The safety data from this study in patients aged 6 to &lt; 18 years appeared generally similar to that observed in adults.
Sellest uuringust saadud ohutusandmed 6- kuni &lt; 18-aastastel patsientidel näisid olevat üldiselt sarnased täiskasvanuil täheldatule.
Telmisartan is largely bound to plasma protein ( &gt; 99.5 %), mainly albumin and alpha-1 acid glycoprotein.
Telmisartaan seondub tugevalt plasmavalkudega ( &gt; 99,5%), peamiselt albumiini ja alfa-1 happelise glükoproteiiniga.
&lt; 1/1,000); very rare ( &lt; 1/10,000).
&lt; 1/1000); väga harv ( &lt; 1/10000).
Telmisartan is characterised by biexponential decay pharmacokinetics with a terminal elimination half-life of &gt; 20 hours.
Telmisartaani iseloomustab bieksponentsiaalse langusega farmakokineetika, lõplik eliminatsiooni poolväärtusaeg on &gt; 20 tundi.
very common (≥1/10); common (≥1/100 to &lt; 1/10); uncommon (≥1/1,000 to &lt; 1/100); rare (≥1/10,000 to
väga sage (≥1/10); sage (≥1/100 kuni &lt; 1/10); aeg-ajalt (≥1/1000 kuni &lt; 1/100); harv (≥1/10000 kuni
The concomitant use of Telmisartan Teva with aliskiren-containing products is contraindicated in patients with diabetes mellitus or renal impairment (GFR &lt; 60 ml/min/1.73 m2) (see sections 4.5 and 5.1).
Telmisartan Teva samaaegne kasutamine aliskireeni sisaldavate ravimitega on vastunäidustatud patsientidele, kellel on suhkurdiabeet või neerukahjustus (GFR &lt; 60 ml/min/1,73m2) (vt lõigud 4.5 ja
Cumulative urinary excretion is &lt; 1 % of dose.
Uriiniga eritub &lt; 1% annusest.
The main risk factors for hyperkalaemia to be considered are: - Diabetes mellitus, renal impairment, age ( &gt; 70 years) - Combination with one or more other medicinal products that affect the renin-angiotensin aldosteronesystem and/or potassium supplements.
Tuleb arvesse võtta hüperkaleemia järgmisi peamisi riskitegureid: - Suhkurtõbi, neerukahjustus, vanus ( &gt; 70 aasta) - Kombinatsioon ühe või enama ravimiga, mis mõjutavad reniin-angiotensiin-aldosterooni süsteemi, ja/või kaaliumi sisaldavate toidulisanditega.
The pharmacokinetics of two doses of telmisartan were assessed as a secondary objective in hypertensive patients (n = 57) aged 6 to &lt; 18 years after taking telmisartan 1 mg/kg or 2 mg/kg over a four-week treatment period.
Telmisartaani kahe annuse farmakokineetikat hinnati sekundaarse eesmärgina hüpertensiivsetel patsientidel (n = 57) vanuses 6 kuni &lt; 18 aastat pärast telmisartaani annuste 1 mg/kg või 2 mg/kg võtmist neljanädalase raviperioodi jooksul.
The blood pressure lowering effects of two doses of telmisartan were assessed in 76 hypertensive, largely overweight patients aged 6 to &lt; 18 years (body weight ≥ 20 kg and ≤ 120 kg, mean 74.6 kg), after taking telmisartan 1 mg/kg (n = 29 treated) or 2 mg/kg (n = 31 treated) over a four-week treatment period.
Neljanädalase raviperioodi jooksul hinnati telmisartaani kahe annuse vererõhku langetavaid toimeid 76-l hüpertensiivsetel, suurel määral ülekaalulistel patsientidel, kes olid vanuses 6 kuni &lt; 18 aastat (kehakaalt I 20 kg ja O 120 kg, keskmine 74,6 kg), pärast telmisartaani annuse 1 mg/kg (n = 29 ravitud) või 2 mg/kg (n = 31 ravitud) võtmist.
Serious adverse drug reactions include anaphylactic reaction and angioedema which may occur rarely (≥1/10,000 to &lt; 1/1,000), and acute renal failure.
Rasketeks kõrvaltoimeteks on anafülaktiline reaktsioon ja angioödeem, mis võivad esineda harva (≥1/10 000 kuni &lt; 1/1 000),ja äge neerupuudulikkus.
Very rare ( &lt; 1/10,000)
Väga harv ( &lt; 1/10,000)
Rare ( &gt; 1/10,000 and &lt; 1/1,000) Body as a whole - General disorders: Prolonged or abnormal crying.
Harv ( &gt; 1/10,000 ja &lt; 1/1,000) Üldnähud: pikaajaline või ebatavaline nutt.
This leaflet was last approved on:
Infoleht on viimati kooskÃµlastatud:
The rate of fever equal to or greater than 40 °C increased after booster immunisation but remained &lt; 1 %.
40 °C või kõrgema palaviku sagedus kasvas pärast korduvimmuniseerimist, kuid jäi &lt; 1%.
Less commonly, fever equal to or greater than 40 °C, tenderness at the injection site, prolonged inconsolable crying and redness and/or induration &gt; 7 cm at the injection site or swelling of the entire limb have been reported.
Harvemad kõrvaltoimed olid 40 °C või kõrgem palavik, süstekoha valulikkus, pikaajaline lohutamatu nutt ning punetus ja/või induratsioon &gt; 7 cm süstekohas või kogu jäseme turse.
For Hepatitis B surface antigen: Merck &amp; Co. Inc.
Merck &amp; Co., Inc.
Redness and/or induration &gt; 7 cm at the injection site increased after booster immunisation but remained &lt; 1 %.
Punetuse ja/või induratsioonide tekkimine &gt; 7 cm süstekohal sagenes pärast revaktsineerimist, kuid esineb harvem kui 1% juhtudest.
Platelets, bleeding &amp; clotting disorders: Petechiae / Purpura / Purpura thrombocytopenic / Thrombocytopenia.
Vereliistakute, veritsus- ja hüübimishäired: täppverevalumid / purpur / trombotsütopeeniline purpur / trombotsütopeenia.
Frequency estimate: Very common (≥1/10); common (≥1/100 to &lt; 1/10); uncommon (≥1/1 000 to &lt; 1/100); rare (≥1/10 000 to &lt; 1/1 000); very rare ( &lt; 1/10 000), not known (frequency cannot be estimated from the available data).
Esinemissageduse hinnang: väga sage (≥1/10); sage (≥1/100 kuni &lt; 1/10); aeg-ajalt (≥1/1 000 kuni &lt; 1/100); harv (≥1/10 000 kuni &lt; 1/1 000); väga harv ( &lt; 1/10 000), teadmata (esinemissagedust ei saa hinnata olemasolevate andmete alusel).
The target haemoglobin concentration in two studies was &gt; 13 g/dl; in the remaining three studies it was 12-14 g/dl.
Eesmärgiks seatud hemoglobiini kontsentratsioon oli kahes uuringus &gt; 13 g/dl: ülejäänud kolmes uuringus oli see 12…14 g/dl.
You should inform the doctor or nurse immediately if you think too much Silapo has been injected.
Informeerige oma arsti vÃµi pÃµetajat koheselt kui arvate, et olete saanud liiga palju Silapo't.
Decreasing the dose by one dosing step should be considered if there is a rapid increase in haemoglobin ( &gt; 2g/dlover 4weeks).
Annuse vähendamist ühe astme võrra tuleb kaaluda juhul, kui hemoglobiinisisaldus suureneb kiiresti ( &gt; 2 g/dl 4 nädala jooksul).
Patients were stratified according to their baseline haemoglobin (≤ 10 g/dl, &gt; 10 to ≤ 13 g/dl and &gt; 13 g/dl).
Patsiendid stratifitseeriti vastavalt nende hemoglobiinisisalduse algväärtusele (≤ 10 g/dl, &gt; 10 kuni ≤ 13 g/dl ja &gt; 13 g/dl).
Epoetin alfa 300 IU/kg significantly reduced the risk of allogeneic transfusion in patients with a pretreatment haemoglobin of &gt; 10 to ≤ 13 g/dl.
Alfaepoetiin 300 RÜ/kg vähendas allogeense ülekande riski märkimisväärselt patsientidel, kelle ravieelne hemoglobiinisisaldus oli &gt; 10 kuni ≤ 13 g/dl.
Once the haemoglobin level is &lt; 11 g/dl the dose can be restarted on the same dosing step or one dosing step down based on physician judgement.
Kui hemoglobiinisisaldus on taas &lt; 11 g/dl, võib jätkata ravimi manustamist samas annuses või ühe astme võrra väiksemas annuses, vastavalt arsti otsusele.
Silapo can be used to increase haemoglobin concentration in symptomatic anaemia (haemoglobin concentration of ≤10 g/dl) in adults with low- or intermediate-1-risk primary myelodysplastic syndromes (MDS) who have low serum erythropoietin ( &lt; 200 mU/ml).
Silapo't võib kasutada hemoglobiini kontsentratsiooni suurendamiseks sümptomaatilise aneemia korral (hemoglobiini kontsentratsioon ≤ 10 g/dl) täiskasvanutel, kellel on madala või 1. keskastme riskiga esmane müelodüsplastiline sündroom (MDS) ning kelle erütropoetiinisisaldus seerumis on madal ( &lt; 200 mÜ/ml).
Screening sEPO &lt; 200 mU/ml (N) Haemoglobin (g/l)
Kokku (N) sEPO sõeluuringul: &lt; 200 mÜ/ml (N) Hemoglobiin (g/l)
Reticulocyte count increase &lt; 40 000/μl and Hb increase &lt; 1 g/dl
Retikulotsüütide arvu suurenemine &lt; 40 000/μl ja Hb sisalduse suurenemine &lt; 1 g/dl
Erythroid response during the first 24 weeks of the study was demonstrated by 27/85 (31.8%) of the subjects in the epoetin alfa group compared to 2/45 (4.4%) of the subjects in the placebo group (p &lt; 0.001).
Uuringu esimesel 24 nädalal tekkis alfaepoetiinirühmas erütroidvastus 27/85 (31,8%) uuritaval vs. 2/45 (4,4%) uuritaval platseeborühmas (p &lt; 0,001).
However, if the haemoglobin has increased &lt; 1 g/dl ( &lt; 0.62 mmol/l) and the reticulocyte count has increased &lt; 40 000 cells/µl above baseline, response is unlikely and treatment should be discontinued.
Siiski, kui hemoglobiin on suurenenud &lt; 1 g/dl ( &lt; 0,62 mmol/l) ja retikulotsüüdide arv on suurenenud &lt; 40 000 rakku/µl üle baasjoone, on toime ebatõenäoline ja ravi tuleb katkestada.
Treatment of adult patients scheduled for major elective orthopaedic surgery In patients scheduled for major elective orthopaedic surgery with a pretreatment haemoglobin of &gt; 10 to ≤ 13 g/dl, epoetin alfa has been shown to decrease the risk of receiving allogeneic transfusions and hasten erythroid recovery (increased haemoglobin levels, haematocrit levels, and reticulocyte counts).
Mahukat plaanilist ortopeedilist operatsiooni ootavate täiskasvanud patsientide ravi Mahukat plaanilist ortopeedilist operatsiooni ootavatel patsientidel, kelle ravieelne hemoglobiinisisaldus oli &gt; 10 kuni ≤ 13 g/dl, vähendas alfaepoetiin allogeensete ülekannete riski ja kiirendas erütroidrakkude taastumist (hemoglobiinisisalduse ja hematokriti tõus ning retikulotsüütide arvu suurenemine).
The clinical data available suggest that those patients whose initial haemoglobin is very low ( &lt; 6.8 g/dl or &lt; 4.25 mmol/l) may require higher maintenance doses than those whose initial haemoglobin is higher &gt; 6.8 g/dl or &gt; 4.25 mmol/l).
Olemasolevate kliiniliste andmete alusel võivad patsiendid, kelle algne hemoglobiinitase on väga madal, ( &lt; 6,8 g/dl või &lt; 4,25 mmol/l), vajada suuremaid säilitusravi annuseid kui patsiendid, kelle algne hemoglobiinitase on kõrgem &gt; 6,8 g/dl või &gt; 4,25 mmol/l).
In patients with a baseline haemoglobin of &gt; 13 g/dl, the possibility that Silapo treatment may be associated with an increased risk of postoperative thrombotic/vascular events cannot be excluded.
Patsientidel, kellel on ravieelne hemoglobiin &gt; 13 g/dl, ei saa välistada võimalust, et Silapo-raviga võib kaasneda suurenenud risk postoperatiivsete trombootiliste/vaskulaarsete tüsistuste tekkeks.
≤2 RBC Units ˃2 and ≤4 RBC Units ˃4 RBC Units No one subject did not have sEPO data in the ≥200 mU/ml stratum there were 13 subjects in the epoetin alfa group and 6 subjects in the placebo group
Jah ≤ 2 ühikut erütrotsüüte ˃ 2 ja ≤ 4 ühikut erütrotsüüte &gt; 4 ühikut erütrotsüüte Ei ühel uuritaval puudusid sEPO andmed &lt; 200 mÜ/ml valimis oli alfaepoetiini rühmas 13 uuritavat ja platseeborühmas 6 uuritavat.
The clinical data available suggest that those patients whose initial haemoglobin is very low ( &lt; 6 g/dl or &lt; 3.75 mmol/l) may require higher maintenance doses than those whose initial anaemia is less severe (Hb &gt; 8 g/dl or &gt; 5 mmol/l).
Vastavalt kliinilistele andmetele võivad patsiendid, kelle algne hemoglobiini tase on väga madal ( &lt; 6 g/dl või &lt; 3,75 mmol/l), vajada suuremat säilitusravi doosi kui patsiendid, kelle algne hemoglobiini tase on kõrgem (Hb &gt; 8 g/dl või &gt; 5 mmol/l).
At a rate of rise in haemoglobin of &gt; 2 g/dl ( &gt; 1.25 mmol/l) per month the Silapo dose should be reduced by about 25-50%.
Juhul, kui hemoglobiin tõuseb &gt; 2 g/dl ( &gt; 1,25 mmol/l) kuu jooksul, peab alandama Silapo doosi ligikaudu 25...50%.