natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Abbreviations: QD: once daily; BID: twice daily Metformin ≥ 1500 mg/day; Sitagliptin 100 mg/day LOCF: Last observation (prior to rescue for rescued subjects) carried forward Placebo-controlled 16-week study All randomised subjects who took at least one dose of double-blind study medicinal product during the short-term double-blind period Least squares mean adjusted for baseline value p-value &lt; 0.0001 versus placebo + oral glucose-lowering medicinal product p-value &lt; 0.05 versus placebo + oral glucose-lowering medicinal product The percent change in body weight was analysed as a key secondary endpoint (p &lt; 0.0001); absolute body weight change (in kg) was analysed with a nominal p-value (p &lt; 0.0001).
2Sitagliptiin 100 mg/ööpäevas LOCF: Viimane ülekantud tähelepanek (ingl k Last observation carried forward) (enne kiiretoimelise ravi saamist erakorralistel juhtudel) Platseebo-kontrolliga 16-nädalane uuring Kõik randomiseeritud patsiendid, kes võtsid lühiajalise topeltpimeda perioodi jooksul vähemalt ühe annuse topeltpimeda uuringuravimit Vähim algväärtusega korrigeeritud ruutkeskmine p-väärtus &lt; 0,0001 võrreldes platseebo + suukaudne glükoositaset langetav ravim p-väärtus &lt; 0,05 võrreldes platseebo + suukaudne glükoositaset langetav ravim
Combination therapy of dapagliflozin 10 mg and prolonged-release exenatide resulted in a significantly greater reduction in systolic blood pressure at Week 28 (-4.3 mmHg) compared to dapagliflozin alone (-1.8 mmHg, p &lt; 0.05) and prolonged-release exenatide alone (-1.2 mmHg, p &lt; 0.01).
Kombineeritud ravi 10 mg dapagliflosiini ja prolongeeritult vabastatava eksenatiidiga langetas oluliselt süstoolset vererõhku 28. nädalal (-4,3 mm Hg) võrreldes dapagliflosiini monoteraapia (-1,8 mm Hg; p &lt; 0,05) ja eksenatiidi monoteraapia tulemusega (-1,2 mm Hg; p &lt; 0,01).
Factors that may increase the risk of lactic acidosis (see section 4.4) should be reviewed before considering initiation of metformin in patients with GFR &lt; 60 mL/min.
Patsientidel, kellel on GFR &lt; 60 ml/min, tuleb enne metformiinravi alustamist hinnata laktatsidoosi riski suurendavaid tegureid.
Metformin (immediate- or extended-release formulations) ≥ 1500 mg/day plus maximum tolerated dose, which must be at least half maximum dose, of a sulphonylurea for at least 8 weeks prior to enrolment.
Metformiin (toimeainet koheselt või prolongeeritult vabastavad tabletid) ≥1500 mg/ööpäevas pluss maksimaalne talutav annus, mis peab olema vähemalt pool sulfonüüluurea maksimumannusest vähemalt 8 nädalat enne uuringusse kaasamist Randomiseeritud ja ravitud patsiendid, kelle algväärtus ja vähemalt üks algväärtusele järgnev efektiivsuse mõõtmise tulemus on teada HbA1c analüüsimisel kasutatud LRM (ingl k Longitudinal repeated measures analysis) (longitudinaalne korduvmõõtmiste analüüs) Vähim algväärtusega korrigeeritud ruutkeskmine p-väärtus &lt; 0,0001 võrreldes platseebo + suukaudne(sed) glükoositaset langetav(ad) ravim(id)
The main measure of effectiveness, called ‘combined remission', was the closing of abnormal external openings together with lack of fluid collections of more than 2 cm associated with internal passages (since these are likely to re-open the fistula).
Efektiivsuse põhinäitaja - nn kombineeritud remissioon - oli ebanormaalsete välimiste avade sulgumine koos vedelikuga täitunud &gt; 2 cm sisemiste kanalite puudumisega (kuna need võivad fistuli uuesti avada).
Educational measures are necessary in order to ensure that healthcare professionals and patients are informed about the risks associated with valproate in http://www.ema.europa.eu/ema/index.jsp?curl=pages/medicines/human/referrals/Valproate_and_related_substa nces/human_referral_prac_000032.jsp &amp; mid=WC0b01ac05805c516f pregnant women and women of childbearing potential and on the measures necessary to minimise the risk of exposure on valproate in pregnancy.
Teavitamine on vajalik, et tagada tervishoiutöötajate ja patsientide informeeritus valproaadiga seotud riskidest rasedatel ja viljastumisvõimelistel naistel ning meetmetest, mis on vajalikud valproaadi ekspositsiooniriski minimeerimiseks raseduse ajal.
In table 2 below all adverse reactions, which occurred at an incidence greater than placebo and in more than one patient, are listed by class and frequency: very common (≥ 1/10); common (≥ 1/100 to &lt; 1/10); uncommon (≥ 1/1,000 to &lt; 1/100); rare (≥ 1/10,000 to &lt; 1/1,000); very rare ( &lt; 1/10,000), not known (cannot be estimated from the available data).
Alltoodud tabelis 2 on loetletud kõik kõrvaltoimed, mis tekkisid sagedamini kui platseeborühmas ja rohkem kui ühel patsiendil, organsüsteemi klasside ja esinemissageduse järgi: väga sage (≥ 1/10); sage (≥ 1/100 kuni &lt; 1/10); aeg-ajalt (≥ 1/1000 kuni &lt; 1/100); harv (≥ 1/10 000 kuni &lt; 1/1000); väga harv ( &lt; 1/10 000), teadmata (ei saa hinnata olemasolevate andmete alusel).
The pregabalin safety profile observed in four paediatric studies in patients with partial seizures with or without secondary generalisation (12-week efficacy and safety study in patients 4 to 16 years of age, n = 295; 14-day efficacy and safety study in patients 1 month to younger than 4 years of age, n = 175; pharmacokinetic and tolerability study, n = 65; and 1 year open label follow on safety study, n = 54) was similar to that observed in the adult studies of patients with epilepsy.
Pregabaliini ohutusprofiil, mida täheldati neljas uuringus lastega, kellel olid partsiaalsed hood sekundaarse generaliseerumisega või ilma (12-nädalane efektiivsuse ja ohutuse uuring 4...16-aastastel patsientidel, n = 295; 14-päevane efektiivsuse ja ohutuse uuring 1 kuu kuni &lt; 4 aasta vanustel patsientidel, n = 175; farmakokineetika ja talutavuse uuring, n = 65, ning üheaastane avatud ohutuse järelkontrolli uuring, n = 54) oli sarnane epilepsiat põdevate täiskasvanute uuringutes täheldatud profiiliga.
In prenatal/postnatal toxicity studies, pregabalin induced offspring developmental toxicity in rats at exposures &gt; 2 times the maximum recommended human exposure.
Pre- ja postnataalse toksilisuse uuringutes tekitas pregabaliin järglastele arengukahjustusi ekspositsioonide korral, mis ületasid maksimaalse soovitatud ekspositsiooni inimesel &gt; 2 korda.
Results of a 12-week placebo controlled study of 295 paediatric patients aged 4 to 16 years and a 14-day placebo-controlled study of 175 paediatric patients aged 1 month to younger than 4 years of age performed to evaluate the efficacy and safety of pregabalin as adjunctive therapy for the treatment of partial onset seizures and a 1 year open label safety study in 54 paediatric patients from 3 months to 16 years of age with epilepsy indicate that the adverse events of pyrexia and upper respiratory infections were observed more frequently than in adult studies of patients with epilepsy (see sections 4.2, 4.8 and 5.2).
Partsiaalsete hoogude ravis lisaravimina kasutatava pregabaliini efektiivsuse ja ohutuse hindamiseks 295 lapsel vanuses 4 kuni 16 aastat läbi viidud 12-nädalase platseebokontrolliga uuringu ja 175 lapsel vanuses 1 kuu kuni &lt; 4 aastat läbi viidud 14-päevase platseebokontrolliga uuringu tulemused ning 54 lapsel vanuses 3 kuud kuni 16 aastat läbi viidud üheaastase avatud ohutusuuringu tulemused näitasid, et palavikku ja ülemiste hingamisteede infektsioone täheldati kõrvaltoimetena sagedamini kui epilepsiaga täiskasvanute uuringutes (vt lõigud 4.2, 4.8 ja 5.2).
Reduced acoustic startle response was observed in juvenile rats 1 - 2 weeks after exposure at &gt; 2 times the human therapeutic exposure.
Noortel rottidel leiti vähenenud akustiline ehmatusvastus 1...2 nädalat pärast kokkupuudet annustega, mis üle kahe korra ületasid inimese terapeutilist ekspositsiooni.
Since pregabalin is predominantly excreted unchanged in the urine, undergoes negligible metabolism in humans ( &lt; 2% of a dose recovered in urine as metabolites), does not inhibit drug metabolism in vitro, and is not bound to plasma proteins, it is unlikely to produce, or be subject to, pharmacokinetic interactions.
Pregabaliini farmakokineetilised koostoimed ei ole tõenäolised, sest pregabaliin eritub peamiselt muutumatul kujul uriiniga; pregabaliini metabolism on inimesel peaaegu olematu ( &lt; 2% annusest leidub uriinis metaboliitidena), see ei pärsi in vitro ravimite metabolismi ja ei seondu plasmavalkudega.
P values: 1 = &lt; 0.001, 2 = 0.037, 3= &lt; 0.002, 4 = &lt; 0.006.
P väärtused: 1 = &lt; 0,001, 2 = 0,037, 3= &lt; 0,002, 4 = &lt; 0,006.
A PBAC &gt; 100 within the first 8 days of menses is considered to represent excessive menstrual blood loss.
PBAC &gt; 100 menstruatsiooni esimese 8 päeva jooksul peetakse ülemääraseks menstruaalvere kaoks.
Frequencies are defined as very common (1/10), common (1/100 to &lt; 1/10), uncommon (1/1,000 to &lt; 1/100), rare (1/10,000 to &lt; 1/1,000), very rare ( &lt; 1/10,000) and not known (cannot be estimated from available data).
Sagedused on jaotatud kui väga sage ( 1/10), sage ( 1/100 kuni &lt; 1/10), aeg-ajalt ( 1/1000 kuni &lt; 1/100), harv ( 1/10 000 kuni &lt; 1/1000), väga harv ( &lt; 1/10 000) ja teadmata (ei saa hinnata olemasolevate andmete alusel).
The educational material shall contain the following key elements:
Infomaterjal peab sisaldama jÃ¤rgmiseid peamiseid elemente.
Tell your doctor or pharmacist if you are taking any of the medicines listed below, as these medicines can affect Esmya or be affected by Esmya: - Certain medicines which are used to treat the heart (e.g. digoxin).
Informeerige oma arsti vÃµi apteekrit, kui vÃµtate Ã¼kskÃµik millist allpool nimetatud ravimitest, sest need ravimid vÃµivad mÃµjutada Esmya toimet ja Esmya vÃµib mÃµjutada nende toimet: - Teatud ravimid, mida kasutatakse sÃ¼dame ravis (nt digoksiin).
Ulipristal acetate is highly bound ( &gt; 98%) to plasma proteins, including albumin, alpha-l-acid glycoprotein, high density lipoprotein and low density lipoprotein.
Ulipristaalatsetaat on suures ulatuses ( &gt; 98%) seotud plasmavalkudega, sealhulgas albumiini, alfa-lhappe glükoproteiini, kõrge tihedusega lipoproteiini ja madala tihedusega lipoproteiiniga.
Patients in this study were required to be anaemic at Study entry (Hb &lt; 10.2 g/dl) and all patients were to receive oral iron 80 mg Fe++ in addition to study medicinal product.
Sellest uuringust osa võtvad patsiendid pidid olema uuringu alustamisel aneemilised (Hb &lt; 10,2 g/dl) ja kõik patsiendid said lisaks uuringuravimile suukaudseid rauatablette 80 mg Fe++.
Patients who develop transaminase levels (ALT or AST) &gt; 3 times the upper limit of normal during treatment should stop treatment and be closely monitored.
Patsientidel, kellel ravi ajal suureneb transaminaaside (ALAT või ASAT) sisaldus &gt; 3 korda üle normivahemiku ülempiiri, tuleb ravi lõpetada ja neid hoolikalt jälgida.
In study 3, treatment efficacy has been shown over &gt; 18 months of repeated intermittent treatment (4 courses of 10 mg once daily), 89.7% of patients were in amenorrhea at the end of the treatment course 4.
3. uuringus täheldati ravi efektiivsust pärast üle &gt; 18-kuulist korduvat vahelduvat ravi (4 ravikuuri 10 mg annusega üks kord päevas), 89,7%-l patsientidest lõppes veritsus 4. ravikuuri lõpul.
Treatment must not be initiated if transaminases (alanine transaminase (ALT) or aspartate aminotransferase (AST)) exceed 2 x ULN (isolated or in combination with bilirubin &gt; 2 x ULN).
Ravi ei tohi alustada, kui transaminaaside [alaniini transaminaas (ALAT) või aspartaadi aminotransferaas (ASAT)] sisaldus on rohkem kui 2 x üle normi ülemise piirväärtuse (kas eraldi või kombinatsioonis bilirubiiniga &gt; 2 x üle normi ülemise piirväärtuse).
In about 10-15% of patients treated with ulipristal acetate the endometrium may thicken ( &gt; 16 mm) during the first 3-month treatment course.
Ligikaudu 10...15% ulipristaalatsetaadiga ravitud patsientidest võib endomeetrium esimese kolmekuulise ravikuuri ajal pakseneda ( &gt; 16 mm).
• patients with alanine transaminase (ALT) or aspartate aminotransferase (AST) &gt; 2 x ULN (isolated or in combination with bilirubin &gt; 2 x ULN) must not be treated.
• Ravida ei tohi patsiente, kellel alaniini transaminaasi (ALAT) või aspartaadi aminotransferaasi (ASAT) sisaldus on &gt; 2 x üle normivahemiku ülemise piiri (kas isoleeritult või kombinatsioonis &gt; 2 x üle normivahemiku ülemise piiri ulatuva bilirubiini sisaldusega).
The educational material shall consist of the following:
Infomaterjal peab sisaldama jÃ¤rgmist.
In 10-15% of patients, thickening of the endometrium ( &gt; 16 mm by ultrasound or MRI at end of treatment) was observed with ulipristal acetate by the end of the first 3-month treatment course.
10...15% patsientidest täheldati ulipristaalatsetaadi manustamisel esimese kolmekuulise ravikuuri lõpul endomeetriumi paksenemist ( &gt; 16 mm mõõdetuna ultraheli või MRT abil ravi lõpul).
Patients whose menstrual bleeding became normal (PBAC &lt; 75) at week 13 Median change in myoma volume from baseline to week 13
Keskmine muutus 13. nädalal Amenorröaga patsiendid 13. nädalal Patsiendid, kelle menstruaalveritsus normaliseerus (PBAC &lt; 75) 13. nädalal Keskmine müoomi mahu muutus algsest kuni 13. nädalani a a 1. uuringus mõõdeti müoomi kogumahu muutust võrreldes baasväärtusega MRT abil.
• treatment must be stopped if the patient develops ALT or AST &gt; 3 x ULN.
• Kui patsiendil on ALAT või ASAT &gt; 3 x üle normivahemiku ülemise piiri, peab ravi lõpetama.
Table 2 lists the adverse reactions according to MedDRA system organ class and frequency using the following convention: very common (≥1/10); common (≥1/100 to &lt; 1/10); uncommon (≥1/1,000 to &lt; 1/100); rare (≥1/10,000 to &lt; 1/1,000); very rare ( &lt; 1/10,000); not known (cannot be estimated from the available data).
Tabelis 2 on loetletud kõrvaltoimed MedDRA organsüsteemi klasside ja esinemissageduste järgi, kasutades järgmist klassifikatsiooni: väga sage (≥1/10); sage (≥1/100 kuni &lt; 1/10); aeg-ajalt (≥1/1000 kuni &lt; 1/100); harv (≥1/10 000 kuni &lt; 1/1000); väga harv ( &lt; 1/10 000); teadmata (ei saa hinnata olemasolevate andmete alusel).
300 copies/ml to &lt; 3 log10 copies/ml ≥ 3 log10 copies/ml 82/190 (43) 54/190 (28) 23/188 (12) 106/184 (58) 90/190 (47)
300 koopiat/ml kuni &lt; 3 log10 koopiat/ml ≥3 log10 koopiat/ml 82/190 (43) 54/190 (28) 23/188 (12) 106/184 (58) 90/190 (47)
• The mean Ishak score of 2.2 (SD 1.1) at baseline improved (p &lt; 0.0001) to 0.9 (SD 1.0) with a mean change of -1.3 (SD 1.3).
• Keskmine Ishaki skoor 2,2 (SD 1,1) algtasemel paranes (p &lt; 0,0001) kuni 0,9 (SD 1,0) koos keskmise muutusega -1,3 (SD 1,3).
Telbivudine is eliminated primarily by renal excretion, therefore dose interval adjustment is recommended in patients with creatinine clearance &lt; 50 ml/min, including patients on haemodialysis.
Telbivudiin eritub peamiselt neerude kaudu, mistõttu soovitatakse manustamisintervalli kohandada patsientidel kreatiniini kliirensiga &lt; 50 ml/min, sealhulgas hemodialüüsi saavatel patsientidel.
The incidence of on treatment alanine aminotransferase (ALT) flares in the two treatment arms according to AASLD (American Association for the Study of Liver Diseases) definition (ALT elevation &gt; 2x baseline and &gt; 10x ULN) are further described in Table 3 below.
Raviaegse alaniinaminotransferaasi (ALAT) aktiivsuse suurenemise esinemissagedus kahes ravigrupis vastavalt AASLD (American Association for the Study of Liver Diseases) definitsioonile (ALAT aktiivsus &gt; 2 korda kõrgem algväärtusest ja &gt; 10 korda kõrgem normivahemiku ülempiirist) on täpsemalt esitatud tabelis 3.
• The mean Knodell necroinflammatory score of 7.6 (SD 2.9) at baseline improved (p &lt; 0.0001)
• Keskmine Knodelli nekroos-põletikuline skoor algtasemel 7,6 (SD 2,9) paranes (p &lt; 0,0001)
These patients had completed ≥ 52 weeks of telbivudine treatment, and had exhibited HBeAg loss for ≥ 24 weeks with HBV DNA &lt; 5 log10 copies/ml at the last on-treatment visit.
Need patsiendid olid lõpetanud ≥52 nädalat telbivudiin-ravi ja neil esines HBeAg kadu ≥24 nädalat koos HBV DNA tasemega &lt; 5 log10 koopiat/ml viimasel raviaegsel visiidil.
Severe ( &lt; 30) (n = 6) 200 mg
Raske ( &lt; 30) (n = 6) 200 mg
Based on the results shown in Table 9, adjustment of the dose interval for telbivudine is recommended in patients with creatinine clearance of  50 ml/min (see sections 4.2 and
Tabelis 9 toodud tulemuste põhjal on soovitatav kohandada manustamisintervalli patsientidel kreatiniini kliirensiga &lt; 50 ml/min (vt lõigud 4.2 ja 4.4).
Patients with ≥ one dose of study drug with evaluable baseline liver biopsies and baseline Knodell Histological Activity Index (HAI) score &gt; 3.
Patsiendid, kes olid saanud ≥ ühe uuringuravimi annuse ning kellel oli olemas hinnatav ravieelne maksabiopsia ja ravieelne Knodelli histoloogilise aktiivsuse indeksi (Histological Activity Index, HAI) skoor &gt; 3.
Baseline ALT levels &gt; 2x ULN and baseline HBV DNA &lt; 9 log10 copies/ml were associated with higher rates of HBeAg seroconversion in HBeAg-positive patients.
Ravieelset ALAT aktiivsust &gt; 2x ULN ja ravieelset HBV DNA taset &lt; 9 log10 koopiat/ml seostati HBeAg serokonversiooni suurema sagedusega HBeAg-positiivsete patsientide seas.
300 copies/ml to &lt; 3 log10 copies/ml
300 koopiat/ml kuni &lt; 3 log10 koopiat/ml
Maintained undetectable HBV DNA ( &lt; 300 copies/ml) with undetectable HBV DNA at week 24
Püsiv mittemääratav HBV DNA tase ( &lt; 300 koopiat/ml) koos mittemääratava HBV DNA tasemega 24. nädalal
Patients with sustained HBeAg seroconversion had a mean HBV DNA of 3.3 log10 copies/ml; and 73.7% had HBV DNA &lt; 4 log10 copies/ml.
Püsiva HBeAg serokonversiooniga patsientidel esines keskmine HBV DNA tase 3.3 log10 koopiat/ml ja 73.7% patsientidest HBV DNA tase &lt; 4 log10 koopiat/ml.
HBeAg-positive &lt; 300 copies/ml
HBeAg-positiivsed &lt; 300 koopiat/ml
When considering patients with viral breakthrough by 104 weeks in NV-02B-007 (GLOBE), the rate of resistance was lower in patients with HBV DNA &lt; 300 copies/ml at week 24 than in patients with HBV DNA ≥ 300 copies/ml at week 24.
Kui võtta arvesse patsiendid, kellel oli viirus taaspuhkenud 104. nädalal uuringus NV-02B-007 (GLOBE), oli resistentsuse määr madalam patsientidel, kellel oli 24. nädalal HBV DNA tase &lt; 300 koopiat/ml kui patsientidel, kellel oli 24. nädalal HBV DNA tase ≥300 koopiat/ml.
ALT normalisation assessed only in patients with ALT &gt; ULN at baseline.
ALAT normaliseerumist hinnati ainult patsientidel, kellel ALAT oli ravieelselt kõrgem normivahemiku ülempiirist (ULN).
Maintained undetectable HBV DNA ( &lt; 300 copies/ml)
Püsiv mittemääratav HBV DNA tase ( &lt; 300 koopiat/ml)
ALT elevation &gt; 2x baseline and &gt; 10x ULN
ALAT väärtused &gt; 2x kõrgemad algväärtusest ja &gt; 10x normivahemiku ülempiirist
The primary endpoint of therapeutic response was a composite serological endpoint requiring suppression of HBV DNA to &lt; 5 log10 copies/ml in conjunction with either loss of serum HBeAg or ALT normalised.
Ravivastuse esmane tulemusnäitaja kombineeriti seroloogilise tulemusnäitajaga, mis eeldas HBV DNA supressiooni kuni &lt; 5 log10 koopiat/ml koos seerumi HBeAg kadumise või ALAT aktiivsuse normaliseerumisega.
In HBeAg-positive patients with HBV DNA &lt; 300 copies/ml at week 24, resistance was 1% (3/203) at 48 weeks and 9% (18/203) at week 104, whilst in patients with HBV DNA ≥ 300 copies/ml resistance was 8% (20/247) at 48 weeks and 39% (97/247) at week 104.
HBeAgpositiivsetel patsientidel, kellel oli 24. nädalal HBV DNA tase &lt; 300 koopiat/ml, esines 48. nädalal resistentsust 1%-l (3/203) ja 104. nädalal 9%-l (18/203), samal ajal kui patsientidel, kellel oli HBV DNA tase ≥300 koopiat/ml, esines 48. nädalal resistentsust 8%-l (20/247) ja 104. nädalal 39%-l (97/247).
On-treatment response parameters at week 24 that predicted emergence of drug resistant virus by week 104 were HBV DNA &gt; 300 copies/ml and elevation of serum ALT.
Raviaegsed näitajad 24. nädalal, mis ennustasid 104. nädalaks ravimresistentse viiruse tekkimist, olid HBV DNA tase &gt; 300 koopiat/ml ja seerumi ALAT tõus.
In HBeAg-negative patients with HBV DNA &lt; 300 copies/ml at week 24, resistance was 0% (0/177) at 48 weeks and 5% (9/177) at week 104, whilst in patients with HBV DNA ≥ 300 copies/ml resistance was 11% (5/44) at 48 weeks and 34% (15/44) at week 104.
HBeAg-negatiivsetel patsientidel, kellel oli 24. nädalal HBV DNA tase &lt; 300 koopiat/ml, esines 48. nädalal resistentsust 0%-l (0/177) ja 104. nädalal 5%-l (9/177), samal ajal kui patsientidel, kellel oli HBV DNA tase ≥300 koopiat/ml, esines resistentsust 48. nädalal 11%-l (5/44) ja 104. nädalal 34%-l (15/44).
In the pooled analysis from NV-02B-007 (GLOBE) and NV-02B-015, by 104 weeks of treatment grade 3 or4 CK elevations ( &gt; 7x ULN) occurred in 12.6% of telbivudine-treated patients (n = 847) and 4.0% of lamivudine-treated patients (n = 846).
NV-02B-007 (GLOBE) ja NV-02B-015 ühendatud analüüsis esines 104. ravinädalaks 3. või 4. raskusastme ( &gt; 7x ULN) CK aktiivsuse suurenemist 12,6% telbivudiiniga ravitud (n = 847) ja 4,0% lamivudiiniga ravitud (n = 846) patsientidest.
Adjustment of the dose is required in patients with creatinine clearance &lt; 50 ml/min, including those with end-stage renal disease (ESRD) on haemodialysis.
Patsientidel kreatiniini kliirensiga &lt; 50 ml/min, sealhulgas hemodialüüsi saavatel lõppstaadiumis neeruhaigusega patsientidel, tuleb kohandada manustamist.
Among HBeAg-positive patients, therapeutic response (63% vs 48%; p &lt; 0.0001) and key secondary endpoints (mean log10 HBV DNA reduction: -5.74 vs -4.42; p &lt; 0.0001, HBV DNA undetectability: 56% vs 39%; p &lt; 0.0001 and ALT normalisation of 70% vs 62%) demonstrated a widening difference at week 104 between telbivudine and lamivudine, respectively.
HBeAg-positiivsetel patsientidel ilmnes 104. nädalal erinevuse suurenemine telbivudiini ja lamivudiini vahel ravile vastanute suhtarvu (63% vs 48%; p &lt; 0,001) ja peamiste teiseste tulemusnäitajate (keskmine log10 HBV DNA vähenemine: -5,74 vs -4,42; p &lt; 0,0001, mittemääratava HBV DNA tasemega patsientide osakaal: 56% vs 39%; p &lt; 0,0001 ja ALAT normaliseerumine 70% vs 62%) osas.
Among HBeAg-negative patients, differences in therapeutic response (78% vs 66%) and key secondary endpoints (mean log10 HBV DNA reduction: -5.00 vs -4.17, and HBV DNA undetectability: 82% vs 57%; p &lt; 0.0001) were higher for telbivudine up to week 104.
HBeAg-negatiivsetel patsientidel olid kuni 104. nädalani erinevused telbivudiini kasuks suured ravile vastanute suhtarvu (78% vs 66%) ja peamiste teiseste tulemusnäitajate (keskmine log10 HBV DNA vähenemine: -5,00 vs -4,17 ja mittemääratava HBA DNA tasemega patsientide osakaal: 82% vs 57%; p &lt; 0,0001) osas.
Patients who achieve HBV DNA levels &lt; 3 log10 copies/ml by week 24 had optimal responses to treatment; conversely patients with HBV DNA levels &gt; 4 log10 copies/ml at 24 weeks had less favourable outcomes at week 52.
Optimaalse ravivastusega patsiendid saavutasid nädalaks 24 HBV DNA taseme &lt; 3 log10 koopiat/ml; vastupidiselt vähemsoodsale tulemusele 52 nädalal neil patsientidel, kelle HBV DNA tase 24 nädalal oli &gt; 4 log10 koopiat/ml.
HBeAg-negative &lt; 300 copies/ml
HBeAgnegatiivsed &lt; 300 koopiat/ml
Following administration of 14C-rivastigmine, renal elimination was rapid and essentially complete ( &gt; 90%) within 24 hours.
C-rivastigmiini manustamise järgselt oli renaalne eliminatsioon kiire ja 24 tunni jooksul praktiliselt täielik ( &gt; 90%).
At least 4 points improvement on ADASCog with no worsening on CIBIC-Plus and PDS *p &lt; 0.05, **p &lt; 0.01, ***p &lt; 0.001
Vähemalt 4-punktiline paranemine ADAS-Cog osas, mille juures CIBICPlus ja PDS ei halvenenud *p &lt; 0.05, **p &lt; 0.01, ***p &lt; 0.001
Frequency categories are defined using the following convention: very common (≥1/10); common (≥1/100 to &lt; 1/10); uncommon (≥1/1,000 to &lt; 1/100); rare (≥1/10,000 to &lt; 1/1,000); very rare ( &lt; 1/10,000); not known (cannot be estimated from the available data).
Esinemissageduse kategooriad on määratletud järgmiselt: väga sage (1/10); sage (1/100 kuni &lt; 1/10); aeg-ajalt (1/1000 kuni &lt; 1/100); harv (1/10 000 kuni &lt; 1/1000); väga harv ( &lt; 1/10 000); teadmata (ei saa hinnata olemasolevate andmete alusel).