natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Looking at our prior cooperation in the Baltic Sea region with the Baltic and Nordic countries, we come to the conclusion that we need to unify new and existing policy areas and ideas and make them more consistent. 
Meie senine viljakas koostöö Läänemere piirkonnas ning Balti- ja Põhjamaadega kutsub järeldama: vaja on ühendada uued ja olemasolevad poliitikavaldkonnad ja ideed ning muuta need järjepidevamaks.
Even more so because we currently have a historical chance to advance regional cooperation. 
Seda enam, et meie käsutuses on praegu ajalooline võimalus piirkonna koostöö edendamiseks.
Exactly a week ago, my Swedish colleague Carl Bildt, giving a similar foreign policy speech in parliament, stated, “Co-operation in our region has not been this close and extensive at least since the Kalmar Union.” 
Täpselt nädal tagasi ütles minu Rootsi kolleeg Carl Bildt parlamendis samalaadset välispoliitika ettekannet pidades järgmist: „Meie regioonis pole koostöö vähemalt pärast Kalmari uniooni aegu kunagi olnud nii lähedane ja tihe.”
The Kalmar Union among the Nordic countries – which I probably don’t have to explain to my current audience – was signed in the year 1397. 
Kalmari unioon Põhjamaade vahel – seda pole mul vist tänasele publikule vaja meelde tuletada – sõlmiti 1397. aastal.
Therefore, we have an opportunity today that only comes by every several centuries. 
Seega on meil praegu võimalus, mis tuleb ette kord pikkade sajandite jooksul.
Co-operation with the European Union within the framework of the Baltic Sea Strategy would be an optimal way to utilise this opportunity. 
Koostöö Euroopa Liidu Läänemere strateegia raames oleks selle võimaluse kasutamine parimal viisil.
The Baltic Sea Strategy, initiated by the European Parliament, including Estonian representatives, is a value contribution to the evolution of the region. 
Euroopa Parlamendi, sealhulgas Eesti saadikute algatatud Läänemere strateegia on hinnaline panus piirkonna arengusse.
In this respect, the Baltic Sea region could be considered a pattern for the rest of the EU to copy. 
Nii et selles mõttes võib Läänemere regiooni nimetada Euroopa Liidu musterpiirkonnaks.
The Baltic Sea region also has some of the greatest economic potential of any region in the EU, but just as before, the opportunities are not being optimally used. 
Läänemere piirkond on ka üks suurima majanduspotentsiaaliga regioone EL-is, mille maksimaalsed võimalused on endiselt kasutamata.
Since the Baltic Sea region is far-reaching but with a fairly small total population, it is especially important that the distances be diminished by good infrastructure. 
Arvestades Läänemere piirkonna suurt ulatust ja suhteliselt väikest rahvaarvu, on eriti oluline, et vahemaid lühendaks hea infrastruktuur.
One successful example is the Baltic and Nordic countries’ unified stock market. 
Eduka näitena võib tuua Põhjamaade ja Balti riikide ühendatud börsi.
There is also still untapped potential in trade, where there are many trade barriers, particularly non-tariff ones. 
Suur kasutamata potentsiaal on endiselt kaubanduses, kus eksisteerib mitmeid, eelkõige mittetariifseid kaubandusbarjääre.
Russia’s accession to the WTO will increase the region’s trade potential even more. 
Venemaa saamisega WTO liikmeks kasvab piirkonna kaubanduspotentsiaal aga veelgi.
According to various estimates, the elimination of these barriers could increase goods exchange by up to 10%. 
Erinevatel hinnangutel on nende barjääride kõrvaldamisel võimalus kaubavahetust suurendada kuni 10%.
Another highly important topic that should be included in the Baltic Sea Strategy is the protection of the Baltic Sea environment. 
Teine ülimalt oluline teema, mis väljatöötatavas Läänemere strateegias peaks kajastatud saama, on Läänemere keskkonna kaitse.
East-west oil shipments are increasing all the time, which create a risk of contamination for the environment of the Baltic Sea and the Gulf of Finland. 
Teatavasti mõjutab Läänemere, sealhulgas Soome lahe reostust tugevasti ida-lääne suunaline naftavedu, mis kasvab kiiresti ja kätkeb endas ohtu keskkonnale.
Assuming that the transport of oil and petroleum products by tankers in the Gulf of Finland could double to 250 million tonnes by the year 2015, it is crucial to cooperate within the European Union and, as necessary, on the international level, in order to prevent accidents and preserve the Baltic Sea environment. 
Eeldades, et nafta- ja naftatoodete transport tankeritega võib Soome lahel 2015. aastaks kahekordistuda kuni 250 miljoni tonnini, siis on õnnetuste vältimiseks ja Läänemere keskkonna hoidmiseks vaja teha väga tõsist koostööd nii Euroopa Liidus kui ka vajaduse korral laiemal rahvusvahelisel tasandil.
Estonia is also seeking to tighten navigation safety rules for the Baltic Sea. 
Eesti taotleb ka meresõiduohutuse reeglite karmistamist Läänemerel.
The government believes that in order to decrease risk to the environment, additional navigational measures, as well as additional qualification requirements for tanker qualification and tanker stability should be enacted for the Baltic Sea. 
Valitsuse hinnangul tuleb keskkonnariskide vähendamiseks kehtestada Läänemerel täiendavad navigatsioonimeetmed, nõuded tankerite laevapersonali kvalifikatsioonile ja tankerite püstivusele.
The third co-operation trend is connecting the energy markets of the Baltic and Nordic countries with energy transmission infrastructure. 
Kolmas koostöösuund on Baltimaade ja Põhjamaade energiaturgude ühendamine füüsiliste ülekandesüsteemide abil.
What is most important is the fact that the Baltic states currently rely on Estonian oil shale, Latvian water power, and Lithuanian nuclear energy for electricity. 
Aga mis kõige olulisem, praegu toetuvad Balti riigid elektritoodangus põhiliselt Eesti põlevkivile, Läti hüdroressurssidele ja Leedu tuumaenergiale.
These are supplemented by imported natural gas and petroleum products, and increasingly also by local renewable energy sources. 
Neid täiendavad imporditavad maagaas ja naftasaadused ning üha rohkem kohalikud taastuvad energiaallikad.
However, we need to keep many important factors in mind, for example, the continuous increase in oil and gas prices globally. 
Peame aga arvestama mitmete oluliste faktoritega, nagu näiteks nafta- ja gaasihindade jätkuv tõus maailmas.
Overdependence on one source is dangerous. 
Ohuks on liigne sõltuvus ühest tarnijast.
All of this forces us and gives us the opportunity to advance a common energy policy. 
Kõik see sunnib ja annab meile võimaluse edendada ühist energeetikapoliitikat.
To conclude this topic – obviously energy issues are strongly tied to security issues. 
Ja lõpetuseks – energeetikal on kahtlemata ka tugev julgeolekuaspekt.
So as not to burden you with numerous well-known arguments, I would like to focus right now on just one important point in our international cooperation. 
Et mitte koormata teid arvukate ja tuntud argumentidega, piirduksin siinkohal vaid ühe olulise pidepunktiga meie rahvusvahelises koostöös.
As we well know, this topic is on NATO’s agenda as well, and NATO’s role in the field of energy security will become better defined at the NATO summit in Bucharest. 
Nagu me hästi teame, on see teema päevakorral ka NATO-s ja Bukaresti tippkohtumisel defineeritakse senisest täpsemalt NATO roll energiajulgeoleku alal.
Considering the alliance’s authority, NATO’s role would be to help analyse energy security risks and development tendencies and ensure the security of critical infrastructures, including as a part of anti-terrorism efforts. 
Arvestades alliansi kompetentsi, seisneks NATO loodav lisaväärtus eelkõige energiajulgeoleku riskide ja arengutendentside analüüsis ning kriitilise infrastruktuuri julgeoleku tagamises, sealhulgas osana terrorismivastasest võitlusest.
The solidarity of partners in crisis situations is vital. 
Oluline on siinkohal partnerite solidaarsus kriisiolukordades.
Respected members of the Riigikogu! 
Lugupeetud Riigikogu liikmed!
In 1918, the first Estonian diplomats set off in the bitter cold to go from Tallinn to Helsinki in order to ensure Europe’s recognition of our independence and to initiate ties with the Western world. 
1918. aasta krõbeda pakasega asusid Tallinnast Helsingi poole teele esimesed Eesti diplomaadid, et kindlustada meie riigi iseseisvusele Euroopa tunnustus ja tagada side läänemaailmaga.
They were each sent off with 9000 roubles and heartfelt handshakes. 
Neile anti igaühele kaasa 9000 tsaarirubla ja südamlikud käepigistused.
In 1990, the Foreign Ministry, helping to re-establish our independence, communicated with the outside world by asking trustworthy acquaintances to “smuggle” letters to Finland or Sweden. 
1990. aastal suhtles meie iseseisvust taastav välisministeerium vaba maailmaga nii, et kirjad „sokutati” kaasa usaldusväärsetele tuttavatele, kes olid teel Soome või Rootsi.
The hefty mobile telephone on the windowsill at Toompea Castle was optimistically connected to the Finnish network, its antenna pointed towards the sea. 
Toompea lossi aknalaual paiknev raske mobiiltelefon lülitati aga lootusrikkalt Soome võrku, antenn mere poole suunatud.
During the August coup, when one of the Foreign Ministry’s most important tasks became initiating contact with the world, all the most valuable technology – mobile phone, fax machine, computer and printer – was evacuated to an apartment in Lasnamäe, just in case. 
Augustiputši ajal, kui välisministeeriumi üheks kõige tähtsamaks ülesandeks sai kommunikatsiooni tagamine maailmaga, evakueeriti kõige väärtuslikum tehnika – mobiiltelefon, faksiaparaat, arvuti ja printer – igaks juhuks ühte Lasnamäe korterisse.
And so it was. 
Nii oli see siis.
But what ensures our vitally important contact with the world today? 
Aga mis tagab täna meile selle eluliselt nii tähtsa kontakti välismaailmaga?
Is it our foreign representations and media? 
Kas meie välisesindused ja meedia?
Or is it our attitude, our openness? 
Või meie hoiak – Eesti avatus?
“He who is born to see and observe must move, in order to see as much as possible. 
„Kes nägijaks loodud, see peab ju liikuma, et võimalikult palju näha saada.
He must always be engaged in dialogue with everything: his environment, the whole world, and finally – with himself,” Hanno Runnel memorably wrote. 
Peab pidevalt olema kahekõnes kõigega: oma ümbrusega, terve maailmaga, lõpus – iseendagagi,” nagu Hando Runnel on meeldejäävalt kirjutanud.
New technology gives new opportunities for interaction. 
Uus tehnoloogia loob suhtlemiseks uusi võimalusi.
Estonians like new information technology. 
Eestlastele meeldib uus infotehnoloogia.
It’s a fact that within the past ten-fifteen years, we have become intimate with all sorts of information technology. 
Fakt on see, et meile on kümne-viieteist aastaga igasugune infotehnoloogia lähedaseks saanud.
It’s no wonder that anything with the prefix IT-, internet-, or cyber- grabs our attention in international communications, and yes, even in Estonia’s foreign policy. 
Kas peab siis imestama, et kõik, millel eesliide IT-, Interneti-, küber-, pälvib meie tähelepanu ka rahvusvahelises suhtlemises ja ka Eesti välispoliitikas.
Internet communication has become a human right. 
Interneti-suhtlusest on saanud inimõigus.
Disruption of communication channels is now practically equivalent to a restriction of rights, and in a worst-case scenario to an attack. 
Igasugune sidekanali häirimine võrdub praegu juba sisuliselt vabaduse piiramisega, halvemal juhul kallaletungiga.
Information technology has literally made freedom a tangible thing for us – for example, free movement in the Schengen area is made possible by the advancement of information technology. 
Infotehnoloogia on teinud vabaduse meile sõna otseses mõttes käegakatsutavaks – näiteks Schengeni viisaruumis saame me liikuda just tänu infotehnoloogia progressile.
This is also why we support the development of information technology through our development cooperation. 
Siit ka need põhjused, miks me ka arengukoostöö kaudu infotehnoloogia arengut toetame.
Of course, Estonia was also one of the first nations to establish an embassy in the virtual environment Second Life. 
Loomulik oli Eesti jaoks ka avada esimeste riikide hulgas saatkond virtuaalkeskkonnas Second Life.
I am sure that we will gain wonderful experience in how to communicate with the new, “second generation” digital world, and the people who dwell there – young, educated, citizens of the world. 
Olen kindel, et nii saame suurepärast kogemust edukaks suhtlemiseks uue, niinimetatud II põlvkonna digitaalmaailma ja seal tegutsejatega – noorte, haritud maailmakodanikega.
At the same time, there is the unfortunate truth that the global network spreads not only unlimited information, but also misinformation and other pollution. 
Samal ajal on ülemaailmses võrgustikus paratamatu tõsiasi, et lisaks informatsioonile levib seal sama piiramatult ka desinformatsioon ja muu saaste.
In order to keep away all manner of cyber pollution, one of our basic ideas is the implementation of a cyber culture, so that people can learn to protect themselves and their computers in the internet environment. 
Et ära hoida kõikvõimalikku küberreostust, on meie üheks põhimõtteks üleilmse küberkultuuri juurutamine, nii et inimesed õpiksid ennast ja enda arvuteid Interneti-keskkonnas kaitsma.
This can be done by increasing society’s internet awareness, and also by agreeing on model laws. 
Seda saab teha näiteks tõstes ühiskonna Interneti-teadlikkust, aga ka näiteks mudelseadusi kokku leppides.
Secondly, there are security questions. 
Teiseks, turvalisuse küsimused.
With the general development of information technology, crime in network environments has increased as well, and cyber security has become an international problem. 
Infotehnoloogia üldise arenguga on võrgukeskkonnas kasvanud ka kuritegevus ja küberjulgeolekust on saanud rahvusvaheline probleem.
Cyber attacks are no longer just assaults on computer systems, but essentially attacks against an entire way of life. 
Küberründed ei ole oma olemuselt mitte ainult ründed arvutisüsteemide vastu, vaid sisuliselt ka eluviisi vastu laiemalt.
Since the vulnerability of cyberspace is a security risk to all nations, these issues should also be actively addressed on a global level. 
Et küberruumi haavatavus puudutab suure julgeolekuohuna kõiki riike, siis peab nende küsimustega aktiivselt tegelema ka üleilmsel tasandil.
We could say that the development of international laws on cyber security still stands ahead of us. 
Võime öelda, et rahvusvahelise õiguse väljaarendamine küberjulgeoleku küsimustes seisab veel ees.
At the moment, the most important document aimed at preventing and resolving cybercrime is the Council of Europe’s Convention on Cybercrime, which came into effect in 2004 and has been joined by almost fifty nations. 
Hetkel on olulisim küberkuritegude ennetamisele ja lahendamisele suunatud dokument Euroopa Nõukogu küberkuritegevuse vastane konventsioon, mis jõustus 2004. aastal ja millega on ühinenud ligi viiskümmend riiki.
We call upon all countries to join this convention, which creates a basis for legal cooperation among nations. 
Me kutsume kõiki riike ratifitseerima seda konventsiooni, mis loob aluse õiguskoostööks riikide vahel.
Estonia also financially supports the Council of Europe’s initiative, which helps nations join the convention and find a greater audience for its principles. 
Lisaks toetab Eesti rahaliselt ka Euroopa Nõukogu algatust, mis aitab riike konventsiooniga ühineda ja leida sellele maailmas laiemat kõlapinda.
We also encourage nations to come together to compile an international model law for ensuring cyber security, which could be free of legal politics and would draw together the most valuable experiences of all the participants. 
Samuti kutsume me riike üles koostama küberturvalisuse tagamisele suunatud rahvusvahelist mudelseadust, mis võiks olla õiguspoliitiliselt pingevaba ja koondada kõigi osavõtjate kõige parema kogemuse sellel alal.
Currently in the European Union, the conclusions of the Justice and Internal Affairs Council from November 2007 are the basis for a uniform political framework for the fight against cybercrime. 
Euroopa Liidus on praeguseks 2007. aasta novembrikuu justiits- ja siseasjade nõukogu järeldustega pandud alus küberkuritegevuse vastase võitluse ühtsele poliitilisele raamistikule.
I emphasise that the European Union’s cyber cooperation must be coherent and wide-ranging. 
Kriipsutan alla, et Euroopa Liidu küberkoostöö peab olema sidus ja laiaulatuslik.
It must include all areas that could be affected by cybercrime, including competitiveness. 
See peab hõlmama kõiki valdkondi, mida küberkuritegevus võib mõjutada, sealhulgas ka konkurentsivõimet.
The current strategic concept in NATO also puts cyber security-related tasks before the alliance. 
NATO-s paneb praegune strateegiline kontseptsioon alliansile muu hulgas ka küberjulgeolekut puudutavad ülesanded.
We would like for the heads of states and governments to give concrete directives and deadlines for the implementation of cyber security policy at the summit in Bucharest. 
Soovime, et Bukaresti tippkohtumisel annaksid riigi- ja valitsusjuhid küberkaitsepoliitika rakendamiseks konkreetsed juhised ja tähtajad.
We should create a situation in which allies would be ready and able to come to each other’s aid in warding off cyber attacks if the situation arises. 
Peaksime saavutama olukorra, kus liitlased oleksid võimelised ja valmis vajaduse korral teineteisele küberrünnakute tõrjumisel abi osutama.
To conclude the topic of information wars, I’d like to say a few words about foreign propaganda. 
Infosõdade teema lõpetuseks mõni sõna ka välispropagandast.
Every once in a while you hear accusations that it is as if Estonia lacks the power and means to combat hostile propaganda. 
Aeg-ajalt võib kuulda etteheiteid, justkui puuduksid Eestil jõud ja vahendid võitluseks vaenuliku propagandaga.
And that, because of this, something is seriously out of joint with our reputation. 
Ja et meie mainega on seetõttu midagi tõsiselt korrast ära.
Naturally, representing Estonia is the important daily task of the Foreign Ministry. 
Mõistagi on Eesti tutvustamine välisministeeriumi ülioluline igapäevatöö.
To do this, we create communication networks and co-operate within Estonia. 
Selleks loome me suhtlusvõrgustikke, teeme koostööd Eesti sees.
From year to year, we see the fruits of valuable cooperation with the Estonian Institute, Enterprise Estonia, and other authorities. 
Aasta-aastalt küpseb väärtuslik koostöö Eesti Instituudi, EAS-i ja teiste ametkondadega Eesti tutvustamisel.
This year our foreign representations are organising hundreds of cultural and otherwise Estonia-related events in order to celebrate the 90th anniversary of the Republic of Estonia. 
Sel aastal korraldavad meie välisesindused sadu kultuuri- ja teisi Eestit tutvustavaid üritusi seoses Eesti Vabariigi 90. sünnipäeva tähistamisega.
I am confident that we must dedicate our time and energy first and foremost to Estonia’s well-being and to forming our own narratives. 
Olen veendunud, et peame oma aja ja jõu pühendama eeskätt just Eesti heale käekäigule ja oma narratiivide loomisele.
We choose to offer positive solutions and examples to the outside world. 
Meie valik on pakkuda ise välismaailmale positiivseid lahendusi ja eeskuju.
Through promotion of democracy, energy security, nature preservation, conflict resolution, and ensuring peace, we attempt to do unquestionably more good and create a far better reputation than even the most powerful propaganda campaign. 
Demokraatia edendamise, energiajulgeoleku, loodushoiu, konfliktide lahendamise ja rahutagamisega suudame me vaieldamatult rohkem head teha ja soodsat mainet luua kui ükskõik kui jõuka propagandakampaaniaga.
In order to maintain Estonia’s positive image abroad, it is important to coordinate our cultural exports within Estonia. 
Välismaal Eesti maine kõrgel hoidmiseks on tähtis koordineerida meie kultuurieksporti Eesti sees.
Just as we do with all other policy realms, from environmental policy all the way to our standpoints on energy issues. 
Nagu ka kõiki teisi poliitikavaldkondi, alates keskkonnapoliitikast ja lõpetades seisukohtadega energiaküsimustes.
Of course a harsh word can ruin a whole day and a wrong note can ruin a whole symphony. 
Muidugi võib üks sõna rikkuda kogu päeva ja üks valesti mängitud noot rikkuda sümfoonia.
But nobody remembers better than us that propaganda has short legs. 
Aga kes siis veel kui mitte meie ise peaks mäletama, kui töntsid on propaganda jalad.
And knows, as we know, how insignificant the weight of anti-Estonian propaganda is in free media today. 
Ja teadma, kui kaduvväike on tegelikult vabas meedias Eesti-vastase propaganda kaal praegu.
The best weapon against written propaganda is, as before, freedom of speech and media. 
Kõige paremaks relvaks lauspropaganda vastu jääb endiselt sõna- ja meediavabadus.
The fact that Estonia ranked among the top three nations in the world for freedom of media is a significant achievement. 
Eesti jõudmine ajakirjandusvabaduselt maailma kolme esimese riigi sekka on väga oluline saavutus.
Honourable Riigikogu! 
Austatud Riigikogu!
Present-day foreign relations are extensive and layered – questions are no longer answered at summits alone, since the knowledge and qualified understanding of experts is becoming increasingly important. 
Nüüdisaegne välissuhtlus on tihe ja kihiline – ammu enam ei otsustata küsimusi üksnes tippkohtumistel, aina tähtsam on spetsialistide ekspertiis, kvalifitseeritud arukus.
Work in European Union and NATO institutions has become our clear priority and everyday work. 
Tööst Euroopa Liidu ja NATO institutsioonides on saanud meie selge prioriteet ja argipäev.
The Foreign Ministry is not the only one involved in foreign interactions; all the ministries and experts contribute. 
Välissuhtluses ei osale mitte välisministeerium üksi, vaid kõik meie ministeeriumid ja asjatundjad.
Our foreign interactions and foreign policy can be successful only with positive and harmonious cooperation. 
Meie välissuhtlus ja välispoliitika saab olla edukas vaid heas ja üksmeelses koostöös.
In this anniversary year, it feels appropriate to think with profound gratitude about the first diplomats who ensured the recognition of Estonia, and all those who came after them. 
Sel juubeliaastal on kohane mõelda sügava tänutundega meie esimestele, Eestile tunnustuse taganud diplomaatidele, ja kõikidele, kes on tulnud nende järel.
Member of the first Parliament Karl Ast has said about Jaan Poska and other great figures: “Though their brilliance is not like a lighthouse, visible all over the world, just as Estonia itself, due to its size, will never be first in the world, among their own people they are just as great as a great figure would be to a great people.” 
Esimese Riigikogu liige Karl Ast on kunagi Jaan Poska ja meie suurmeeste kohta öelnud: „Nende hiilgus ei paista küll tormitulena üle maakera, samuti kui Eesti isegi oma väiksuse tõttu kunagi maailmas esimesele kohale ei või tõusta, kuid oma rahva keskel on nad niisama suured kui suured suurte rahvaste keskel.”
What more can we do, other than know the accomplishments of our predecessors and thank them for their work? 
Mida saaksime me paremat teha, kui teada oma eelkäijate tegusid ja selle eest neid tänada?
We can continue to move forward, keeping our spirits open and fresh. 
Eks ikka edasi minna, hoides oma vaimu avatud ja värskena.
Today, 28 March, Foreign Minister Sven Mikser will take part of the meeting of Baltic Foreign Ministers and the US Secretary of State Rex Tillerson. 
Teisipäeval, 28. märtsil osaleb Mikser Balti riikide välisministrite kohtumisel USA välisministri Rex Tillersoniga.
Topics discussed will include transatlantic cooperation, the security situation in Europe, the future of NATO, fight against terrorism and cyber cooperation. 
Kohtumisel arutatakse transatlantilise koostöö edendamist, julgeolekuolukorda Euroopas, NATO tulevikku ja võitlust terrorismiga ning küberkoostööd.