natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the longer perspective, it is crucial to build up Afghanistan’s own security forces, since this will also be one of the foundation blocks of the eventual exit strategy. 
Pikemas perspektiivis on väga oluline Afganistani enda julgeolekujõudude ülesehitamine, see on ka väljumisstrateegia üks alustalasid.
During my recent visit to Afghanistan, I was happy to see our blue-black-and-white flag flying over several important stabilisation points in Afghanistan. 
Hiljuti Afganistani külastades oli mul rõõm näha sinimustvalget lippu lehvimas mitmes olulises Afganistani stabiliseerimise sõlmkohas.
Our development aid has redoubled, with most of our donations going to the medical sector. 
Meie arenguabi on mitmekordistunud, peamiselt panustame meditsiinisektorisse.
This year, we are also deploying a police expert to Kabul, and a health care expert to Helmand. 
Lisaks lähetame sellel aastal Kabuli ka politseieksperdi ning Helmandisse meditsiinieksperdi.
Now, looking back upon it, it is apparent that international civilian aid to this very impoverished land could have been much greater already in the 1990s. 
Kui nüüd tagantjärele vaadata, siis oleks rahvusvaheline tsiviilabi võinud sellel sügavalt vaesel maal olla tunduvalt suurem juba 1990-ndatel aastatel.
But, as we all know, it is an old truth that difficult missions, such as this one, are just like looking into the sun – thinking about it later, is always less painful and clearer. 
Aga eks see ole vana tõde, et nii rasked missioonid on justkui vastu päikest vaatamine – tagasivaade on alati valutum ja selgem.
And, quite understandably, Afghanistan must also devote itself with an ever greater sense of responsibility to the development of its civil society, which, among other things, also encompasses ensuring of the freedom of the press. 
Ja mõistagi peab Afganistan ka ise järjest suurema vastutustundega ehitama tsiviilühiskonda, mis tähendab muu hulgas ka ajakirjandusvabaduse tagamist.
In Afghanistan, more is expected of the international community. 
Afganistanis oodatakse rohkem tähelepanu rahvusvaheliselt üldsuselt.
We hope that an internationally influential individual will be assigned to be the United Nations’ special representative to Afghanistan, and we support the expanding of UN activities to the country’s southern provinces, where the situation is the most delicate. 
Loodame, et ÜRO eriesindajaks Afganistani määratakse rahvusvaheliselt kaalukas isik, ja toetame ÜRO tegevuse laiendamist edasi lõunaprovintsidesse, kus olukord on kõige hapram.
The European Union’s role in the spheres of civilian aid and the building up of the police system should also increase significantly. 
Euroopa Liidu roll tsiviilabis ja politseisüsteemi ülesehitamisel peaks samuti tunduvalt kasvama.
Within the European Union, Estonia has begun to actively promote increasing of the EU’s role in Afghanistan, and sensing Afghanistan’s needs much more keenly. 
Eesti on asunud Euroopa Liidus aktiivselt tegutsema selle nimel, et ka EL-i roll Afganistanis kasvaks ja et Afganistani vajadusi Euroopa Liidus teravamalt tunnetataks.
In Iraq, the increase in the number of U.S. troops there from the spring of 2007 on, along with serious U.S. diplomatic efforts, has brought about noteworthy progress. 
Iraagis on USA väekontingendi suurendamine alates 2007. aasta kevadest koos USA tõsiste diplomaatiliste pingutustega toonud märkimisväärset edu.
In half of Iraq’s provinces, the security situation has already stabilised to such an extent that the international coalition forces have handed control over to Iraqi units. 
Pooltes Iraagi provintsides on julgeolekuolukord juba sedavõrd stabiliseerunud, et rahvusvahelised koalitsiooniväed on andnud kontrolli üle Iraagi jõududele.
The atmosphere of national reconciliation is encouraging. 
Lootust annab rahvusliku leppimise atmosfäär.
It is possible that due to the improving security situation, the legal basis for international presence in Iraq could be altered, and several countries have started to discuss how Iraq might be helped in the future. 
Võimalik, et paranenud julgeolekuolukorrast tulenevalt võib rahvusvahelise kohaloleku juriidiline alus Iraagis teiseneda, ja mitmed riigid on asunud aru pidama, kuidas Iraaki edaspidi abistada.
Our clear position is that the international coalition should continue to assist Iraq. 
Meie selge seisukoht on, et rahvusvaheline koalitsioon peaks jätkama Iraagi abistamist.
Otherwise, Iraq could be threatened with the possibility of a large-scale civil war which might spread beyond its borders. 
Vastasel korral võib Iraaki ähvardada laiema kodusõja oht, mis võib väljuda riigi piiridest.
Before the summer, I plan to visit Iraq and meet with the country’s politicians, so as to determine what their expectations are. 
Kavatsen enne suve Iraaki külastada ja kohtuda sealsete poliitikutega, et selgitada, millised on nende ootused.
Iraq will for some time yet remain the focus of international attention, and I believe that Estonia should continue to extend its aid until stability returns to Iraq, and for as long as Iraq wants our help. 
Iraak jääb veel kauaks rahvusvahelise tähelepanu keskmesse ning ma arvan, et ka Eesti peaks jätkama oma abi nii kaua, kuni Iraaki saabub stabiilsus ja kuni Iraak ise meie abi soovib.
The situation in the Middle East is always complicated. 
Lähis-Idas on olukord alati keeruline.
At the initiative of the U.S., and at the discreet direction of a whole row of Arab states, the Palestinian National Authority and Israel are presently making efforts to achieve an agreement concerning those essential differences that have, up until now, not really been dealt with. 
USA algatusel ja rea Araabia riikide diskreetsel suunamisel teevad Palestiina Omavalitsus ja Iisrael praegu jõupingutusi, et kokkuleppele jõuda nendes olulistes erimeelsustes, millest seni õieti räägitud pole.
These topics are the status of Jerusalem, the right of Palestinian refugees to return to Israel, and the determining of the borders of Palestine and Israel. 
Need on Jeruusalemma staatus, Palestiina põgenike õigus naasta Iisraeli ning Palestiina ja Iisraeli piiride kindlaksmääramine.
Estonia is, for its part, helping to promote the creation of a Palestinian state, and to prevent future armed actions against the residents of Israel. 
Eesti aitab omalt poolt kaasa Palestiina riigi tekkimisele ja edasiste relvaaktsioonide ära hoidmisele Iisraeli elanike vastu.
That is why we are donating almost 11 million EEKs in the course of three years to support the Palestinian-Israeli peace process, which is, our biggest contribution to the solving of world-wide conflicts to date. 
Selleks annetame Palestiina–Iisraeli rahuprotsessi toetamiseks kolme aasta jooksul ligi 11 miljonit krooni, mis on seni meie suurim panus üleilmsete konfliktide lahendamisel.
I am glad that our opportunities for voicing our opinions in the colourful Middle-East political arena have, over the years, markedly improved, and especially now, when we have our own diplomatic representatives, and soon embassies in Tel Aviv and Cairo. 
Mul on heameel, et meie võimalused Lähis-Ida kirjul poliitikamaastikul kaasa rääkida on aastaga tunduvalt paranenud, eriti aga nüüd, mil meil on oma diplomaatilised esindajad ning peagi saatkonnad Tel Avivis ja Kairos.
Europe and the world still have reason to be worried about Africa. 
Maailma ja Euroopa murelaps on endiselt Aafrika.
Let us just take a look at the latest events – the attempted coup in Chad, the falsifying of election results in Kenya, and the disturbances that followed these events show how delicate the situation there is. 
Peatugem korraks viimastel sündmustel: valitsuse kukutamise katse Tšaadis ja valimistulemuste võltsimine Keenias ning neile järgnenud rahutused näitavad, kui habras on sealne olukord.
Long-term religious and ethnic conflicts in Somalia, as well as genocide in Sudan, have hindered the normal development of these countries, and have created a great flow of refugees. 
Pikaajalised usulised ja etnilised konfliktid Somaalias ning genotsiid Sudaanis on pärssinud nende riikide normaalset arengut ja põhjustanud tohutuid põgenikevoolusid.
The Sudanese government has made promises to co-operate with the international community. 
Sudaani valitsus on andnud lubadusi koostööks rahvusvahelise üldsusega.
If these promises are not fulfilled, Estonia will support the harshening of the European Union and UN sanctions that have, till now, been implemented against Sudan. 
Juhul kui antud lubadusi ellu ei viida, toetab Eesti seniste Sudaani vastu suunatud Euroopa Liidu ja ÜRO sanktsioonide karmistamist.
What has Estonia done to aid Africa? 
Mida on teinud Eesti Aafrika toetuseks?
Las year we have participated in the European Union’s election observation missions. 
Osalesime eelmisel aastal Euroopa Liidu valimisvaatlusmissioonidel.
We aided Sudan with a million EEK to relieve the situation of the internally displaced persons and refugees in that country. 
Aitasime Sudaani miljoni krooniga, et leevendada seal sisepagulaste ja põgenike olukorda.
We have also extended aid to Kenya’s internally displaced persons. 
Oleme osutanud abi ka Keenia sisepagulastele.
Europe will, in the future, definitely be co-operating very extensively with Africa, if for no other reason than the fact that Europe and Africa are very close – only 14 km separate us. 
Euroopal seisab Aafrikaga ees kindlasti väga palju koostööd juba ainuüksi seepärast, et eraldab ju Euroopat Aafrikast kõigest 14 km.
Returning to Europe – to frozen conflicts and the Western Balkans – let us first of all take a look at how things stand in relation to Kosovo. 
Tulles tagasi Euroopasse – külmutatud konfliktide ja Lääne-Balkani juurde – vaatame kõigepealt asjade seisu Kosovo küsimuses.
At this point I am glad to announce that the Government has just decided to recognise the Republic of Kosovo. 
Siinkohal on kõigepealt hea meel teatada, et just äsja otsustas valitsus tunnustada Kosovo Vabariiki.
We have considered that the best plan for Kosovo is the status settlement and time schedule proposed by UN Special Envoy of the Secretary General Martti Ahtisaari. 
Me oleme pidanud kõige paremaks plaaniks pean ÜRO peasekretäri eriesindaja Martti Ahtisaari esitatud staatuseettepanekut ja ajakava.
It is noteworthy that in its declaration of independence the Kosovo Assembly confirms its readiness to implement the Ahtisaari plan, including everything that deals with minorities and the protection of their cultural heritage. 
On märkimisväärne, et oma iseseisvusdeklaratsioonis kinnitab Kosovo Assamblee valmisolekut Ahtisaari plaan ellu viia, sealhulgas kõike, mis puudutab vähemuste ning nende ajaloolise ja kultuuripärandi kaitset.
Based upon the discussions at Monday’s European Union foreign ministers’ meeting, Estonia has recognised Kosovo’s independence. 
Lähtudes ka esmaspäevasel Euroopa Liidu välisministrite kohtumisel arutatust tunnustas Eesti Kosovo iseseisvust.
Also, we are supporting the European Security and Defence Policy (ESDP) civilian mission in Kosovo, to which we are contributing with our experts. 
Ühtlasi toetame me Euroopa julgeoleku- ja kaitsepoliitika (ESDP) tsiviilmissiooni Kosovos, kuhu panustame oma ekspertidega.
It is strategically essential that Serbia’s participation be ensured in the region’s long-term development solutions. 
Strateegiliselt oluline on Serbia osaluse tagamine piirkonna pikaajalise arengu lahendustes.
As we know, 70% of Serbians would like to integrate with Europe. 
Teatavasti soovib 70% serblastest Euroopaga lõimuda.
There is no doubt that Serbia needs Europe’s, and thus also Estonia’s attention. 
Pole mingit kahtlust, et Serbia vajab Euroopa ja seega ka Eesti tähelepanu.
True partnership with Europe is what guarantees progress of the whole Western Balkan region. 
Tõeline partnerlus Euroopaga on kogu Lääne-Balkani edu tagatis.
And now, a few words also about so-called frozen conflicts, Europe’s actual hot-beds of tension. 
Edasi mõni sõna ka nõndanimetatud külmutatud konfliktidest – Euroopa reaalsetest pingekolletest.
Unfortunately, after 15 years of efforts to find a solution to the questions plaguing Trans-Dniestria, South Ossetia, Abkhazia, and Nagorno-Karabakh, nothing more than the issuing of proclamations and good-will declarations has been achieved. 
Peab tunnistama, et 15 aastat kestnud jõupingutused Transnistria, Lõuna-Osseetia, Abhaasia ja Mägi-Karabahhi küsimustele lahenduse leidmiseks pole paraku üleskutsetest ja hea tahte avaldustest kaugemale jõudnud.
Even the peacekeeping formats that have been implemented there do not meet the known requirements and do not bring solutions any closer. 
Ka sealsed rahuvalveformaadid ei vasta esitatud nõuetele ega too lahendust lähemale.
But the situation is, nevertheless, not hopeless, since the local people’s desire to live in peace increases with each day. 
Olukord ei ole ometi täiesti lootusetu, sest iga päevaga kasvab kohalike elanike soov elada rahus.
This is especially noticeable on the Trans-Dniestria line of demarcation, which, from the Trans-Dniestria side, is crossed, every day, by thousands of people, so as to go to work, or to visit, in other parts of Moldova. 
Kõige selgemalt on seda märgata Transnistria kontrolljoonel, mida Transnistria poolelt ületab iga päev tuhandeid inimesi, et teistesse Moldova piirkondadesse tööle või külla minna.
Hundreds of Trans-Dniestria companies have registered themselves in Moldova, thereby choosing to get closer to the European Union market, which is made possible by Moldova’s Neighbourhood Policy Roadmap. 
Sajad Transnistria ettevõtted on ennast Moldovas registreerinud, valides sellega ligipääsu Euroopa Liidu turule, mida võimaldab Moldova Euroopa Liidu naabruspoliitika tegevuskava.
In addition to promoting the Neighbourhood Policy, we should, in the European Union, also formulate measures for increasing trust and security, or consider increasing the political and financial support being given to previously presented measures. 
Lisaks naabruspoliitika edendamisele peaksime Euroopa Liidus välja töötama ka usaldust ja julgeolekut suurendavad meetmed või kaaluma juba esitatud meetmete tugevamat poliitilist ja rahalist toetamist.
For instance, those that increase Trans-Dniestria’s economic integration with the rest of Moldova and promote communication among people. 
Näiteks neid, mis tugevdavad Transnistria majanduslikku integratsiooni ülejäänud Moldovaga ja inimestevahelist suhtlemist.
In South Ossetia, where, at present, a realistic alternative exists to the de facto government in the form of a pro-Georgian temporary administrative unit, people are also seeking opportunities to live in peace. 
Ka Lõuna-Osseetias, kus praegu on Gruusia-meelse ajutise administratiivse üksuse näol tekkinud de facto valitsuse kõrvale reaalne alternatiiv, otsivad inimesed võimalusi elada rahus.
In essence, there is a choice – whether to follow Georgia’s invitation to approach Europe together, or to let the status quo remain. 
Sisuliselt on valida, kas eelistada juhinduda Gruusia kutsest läheneda koos Euroopale või jääb status quo püsima.
But, in Abkhazia’s case, we should think about how to ensure Abkhazia’s greater openness, as well as the greater transparency of the peace process. 
Abhaasia puhul tuleks aga mõelda sellele, kuidas tagada Abhaasia suurem avatus ja rahuprotsessi läbipaistvus.
We could, together with the Riigikogu, consider getting involved with various parliamentary institutions, for instance the ENPA and others, in order to increase openness. 
Võiksime koos Riigikoguga kaaluda erinevate parlamentaarsete institutsioonide, näiteks ENPA ja teiste kaasamist, et avatust suurendada.
Estonia supports the creation of trust and the freedom of movement, as well as the creation of a direct dialogue between Tbilsi and Sukhum. 
Eesti toetab usalduse loomist ja liikumisvabadust, nagu ka otsedialoogi loomist Thbilisi ja Suhhumi vahel.
This would help to increase trust between the people of Abkhazia and Georgia’s central authorities, as well as promote the economic development of the region. 
See aitaks kaasa usalduse suurenemisele Abhaasia elanike ja Gruusia keskvõimu vahel ning piirkonna majanduslikule arengule.
And finally, I reiterate that Estonia sees a clear added value in the European Union’s greater participation in the resolving of frozen conflicts, primarily by making use of the European Union’s Neighbourhood Policy and special representatives. 
Ja lõpetuseks, kordan taas üle, et Eesti näeb selget lisaväärtust Euroopa Liidu suuremal kaasatusel külmutatud konfliktide lahendamisse, ennekõike Euroopa Liidu naabruspoliitika ja eriesindajate kaudu.
To ensure world-wide and regional security, it is necessary to bring the new democracies and the Western Balkan states closer to NATO. 
Üleilmse ja piirkondliku julgeoleku kindlustamiseks on vaja tuua uued demokraatiad ja Lääne-Balkani riigid NATO-le lähemale.
Questions concerning enlargement are also on the agenda of the upcoming NATO Summit. 
Laienemise küsimused on ka eelseisva NATO tippkohtumise kavas.
Assuming that the candidate countries of Croatia, Macedonia, and Albania continue to implement the necessary reforms and preparations for accession at their present pace, Estonia supports the issuing of an invitation to accede to all three of these states at the Bucharest conference. 
Eeldades, et kandidaatriigid Horvaatia, Makedoonia ja Albaania jätkavad vajalikke reforme ja liitumisettevalmistusi praeguses tempos, pooldab Eesti kõigile neile kolmele riigile liitumiskutse esitamist Bukaresti kohtumisel.
We also support the further Euro-Atlantic integration of Georgia and Ukraine, and find that both partners could be given a Membership Action Plan (MAP) in the course of the year 2008. 
Samuti toetame me Gruusia ja Ukraina edasist euroatlantilist integratsiooni ja leiame, et mõlemale partnerile võiks anda liikmesuse tegevuskava (MAP-i) 2008. aasta jooksul.
The first opportunity for doing this will arise at the Bucharest summit in April. 
Esimene võimalus selleks avaneb Bukarest tippkohtumisel aprillis.
One rather unique and essential point of juncture in the realm of security is NATO and European Union cooperation. 
Omaette väga oluline julgeolekuline ühenduskoht on NATO ja Euroopa Liidu koostöö.
By this, we mean both the coordinated activities involved in actual operations, as well as the intensifying of political dialogue. 
Me mõtleme selle all nii koordineeritud tegevust operatsioonidel kui ka poliitilise dialoogi süvendamist.
It would be natural and necessary to cooperate in the preventing of crises, not to even mention then the solving of crises. 
Loomulik ja vajalik oleks teha koostööd kriiside ärahoidmisel, rääkimata siis kriiside lahendamisest.
Thus, we could make the best use of existing opportunities, and prevent the endangering of human lives in the course of missions. 
Nii saaksime olemasolevaid võimalusi kõige paremini ära kasutada ja vältida inimelude ohtu sattumist missioonidel.
One main element in the ensuring of Europe’s stability and security continues to be the Treaty for Conventional Forces in Europe (CFE). 
Euroopa stabiilsuse ja julgeoleku tagamise üheks peamiseks elemendiks on jätkuvalt Euroopa tavarelvastuse piiramise leping (CFE).
We support the NATO Allies’ efforts to preserve the Treaty with Russia’s participation. 
Toetame NATO liitlaste jõupingutusi leping Venemaa osavõtul säilitada.
Estonia, for its part, is prepared to start discussions for acceding to an adapted Treaty, as soon as it has come into force and is open to new members. 
Eesti on omalt poolt valmis alustama kõnelusi kohandatud lepinguga liitumiseks niipea, kui see on jõustunud ja avatud uutele liitujatele.
From a security point of view, Russia’s role and development is, without a doubt, also essential. 
Kahtlemata on julgeoleku seisukohast oluline ka Venemaa roll ja areng.
Regardless of the outcome of the presidential election, I find it to be very important that an active dialogue be maintained between the European Union and Russia. 
Sõltumata presidendivalimiste tulemustest pean väga oluliseks aktiivse dialoogi jätkumist Euroopa Liidu ja Venemaa vahel.
I’m sure that if its good will existed, Russia would not have found it at all difficult to co-operate with, for instance, the ODIHR in connection with election monitoring. 
Olen kindel, et hea tahte korral poleks Venemaal olnud sugugi raske teha koostööd ka näiteks ODIHR-iga valimiste vaatlemisel.
It is regrettable that this opportunity for cooperation was left unused. 
Kahju, et see koostöövõimalus jäi kasutamata.
Let us hope that Russia will use the presidential elections, and the assuming of office by the new president, as a good opportunity for improving relations with the West, primarily with the EU and NATO. 
Loodame, et Venemaa kasutab presidendivalimisi ja uue presidendi ametisse asumist kui head võimalust suhete parandamiseks Läänega, eelkõige EL-i ja NATO-ga.
This would also create a positive atmosphere for launching negotiations for a new Partnership and Cooperation Agreement (PCA). 
See looks ka positiivse atmosfääri uue partnerlus- ja koostööleppe (PCA) läbirääkimiste alustamiseks.
But, for Estonia, I believe that it is essential to continue a pragmatic dialogue with Russia. 
Eesti jaoks pean aga oluliseks pragmaatilise dialoogi jätkamist Venemaaga.
We are moving ahead, one small step at a time, keeping open various communication channels and developing agreements that will bring practical benefits to the people of both countries, like the cultural cooperation agreement which was recently concluded by the ministers of culture. 
Me liigume edasi väikeste sammude haaval, hoides lahti erinevad suhtluskanalid ning töötades kokkulepetega, mis tooksid praktilist kasu meie mõlema riigi elanikele, nagu näiteks äsja kultuuriministrite poolt sõlmitud kultuurikoostöö lepe.
The positive progress of democratic values can be regarded as one of the most praiseworthy achievements of contemporary history, or, perhaps, of the whole history of human society. 
Nüüdisaja, aga võib-olla ka kogu ühiskonna ajaloo üheks kõige hinnatavamaks saavutuseks võib pidada demokraatlike väärtuste võidukäiku.
Estonia has employed two such well thought-out political fields of activity, development cooperation and the European Union’s Neighbourhood Policy, for the furthering of democracy and freedom. 
Eestil on demokraatia ja vabaduse edendamise teenistuses kaks sellist hästi läbimõeldud poliitikavaldkonda nagu arengukoostöö ja Euroopa Liidu naabruspoliitika.
When talking about practical cooperation, it must be noted that neighbourhood cooperation has been practiced for some time now on the basis of action plans encompassing several years. 
Kui rääkida praktilisest koostööst, siis naabruskoostööd on juba pikemat aega tehtud mitmeaastaste tegevuskavade kaupa.
But this cooperation with the European Union is very varied – for instance, the first action plans with Moldova, Ukraine, and Israel are already coming to an end. 
See koostöö Euroopa Liiduga on aga väga erinev: näiteks Moldova, Ukraina ja Iisraeliga on esimesed tegevuskavad juba lõppemas.
There are plans for concluding new framework agreements with some countries. 
Mõnede riikidega kavatsetakse sõlmida uued raamlepingud.
Others, for instance Morocco, are interested in having tighter relations with the EU. 
Teised, nagu näiteks Maroko, soovivad EL-iga senisest tihedamaid suhteid.
Therefore, Estonia favours a differentiated approach towards partner states. 
Seetõttu pooldab Eesti diferentseeritud lähenemist partnerriikidele.
I think that in addition to other reforms, upcoming agreements could also encompass elements of the four basic freedoms – the free movement of capital, goods, services, and persons – in accordance, of course, with the development of each concrete partner state. 
Arvan, et muude uuenduste seas võiksid tulevased lepingud sisaldada ka nelja põhivabaduse: kapitali, kaupade, teenuste ja isikute vaba liikumise elemente, muidugi järgides iga konkreetse partnerriigi arengut.