natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Box 4 – Good practices – projects relevant for desertification An ERDF co-funded project in Sicily, Italy, was aimed at combating desertification by stabilising slopes, enriching the soil, and ensuring better drainage. 
Head tavad: kõrbestumise seisukohalt asjakohased projektid Itaalias (Sitsiilias) läbi viidud ERFist kaasrahastatud projekti eesmärk oli kõrbestumise tõkestamine nõlvade stabiliseerimise, mulla rikastamise ja vee tõhusama äravoolu tagamise teel.
It also contributed to the growth of vegetation adapted to local climatic conditions. 
See aitas kaasa ka kohalikele ilmastikutingimustele vastava taimestiku kasvule.
The project contributed to mitigating surface erosion, increasing biodiversity and improving the condition of land. 
Projekt aitas vähendada pinnase erosiooni, suurendada elurikkust ja parandada maa seisundit.
Improvement of soil condition in Italy (Sicily) Source: ECA. 
Mulla seisundi parandamine Itaalias (Sitsiilias) Allikas: Euroopa Kontrollikoda.
An EAFRD co-funded project in Portugal allowed economic benefits to be obtained from previously non-productive soil. 
Üks EAFRDst kaasrahastatud projekt Portugalis võimaldas saada varem mittetootlikust mullast majanduslikku kasu.
The soil was enriched with organic matter, and irrigation and vegetation control methods that did not involve ploughing 74 The visited Member States found it challenging to produce a list of desertification-related projects for our audit, as there was no specific policy linking them. 
Liivase pinnasega alale istutati männimets. Mulda rikastati orgaanilise ainega ning kasutati niisutus-ja umbrohutõrje meetodeid, mis ei hõlmanud kündmist.
Afforestation in Portugal Source: ECA. 
Metsastamine Portugalis Allikas: Euroopa Kontrollikoda.
But there are concerns about their long-term sustainability 61. 
Kirjeldatud projektide pikaajaline kestlikkus on aga küsitav 61.
Investment in irrigation was the most common type of project in our sample (10 of 25, 9 of which were co-financed by EAFRD). 
Kontrollikoja valimis oli kõige levinum projektitüüp investeeringud niisutusse (25 projektist 10, millest 9 kaasrahastati EAFRDst).
Studies show that such projects can have mixed impacts on desertification and land degradation75. 
Uuringud näitavad, et sellised projektid võivad avaldada kõrbestumisele ja mulla degradeerumisele mitmesugust mõju75.
On the one hand, irrigation can increase the land’s profitability: it can increase crop yields – especially in the short term, make more land available for farming, and can also increase drought resistance. 
Ühest küljest saab niisutamine suurendada maa kasumlikkust: see võib suurendada saagikust, eriti lühiajaliselt, muuta rohkem maad põllumajanduslikult haritavaks ja suurendada vastupanuvõimet põudadele.
We observed all these positive effects in the projects in our sample. 
Kontrollikoda täheldas oma valimisse kuulunud projektide puhul kõiki neid positiivseid mõjusid.
On the other hand, irrigation can lead to sustainability problems: depleted water resources, contaminated groundwater, increased soil erosion or risk of salinisation76 and Podimata, M. V. and Yannopoulos, P. C., “Evolution of Game Theory Application in Irrigation Systems”, Agriculture and Agricultural Science Procedia 4, 2015, pp. 271-281; Muñoz, P., Antón, A., Nuñez, M., Paranjpe, A., Ariño, J., Castells, X., Montero, J.I., Rieradevall, J., “International Symposium on High Technology for Greenhouse System Management”, ISHS Acta Horticulturae801, Greensys,2007;Kattakulov,F.,Špoljar,M.,Razakov,R.,“Advantagesand disadvantages of irrigation: focus on semi-arid regions. 
Veearved esitati niisutatud hektarite arvu, mitte tegeliku veekulu põhjal. See praktika ei soodusta veeressursside tõhusat kasutamist. Podimata, M. V. ja Yannopoulos, P. C., „Evolution of Game Theory Application in Irrigation Systems“, Agriculture and Agricultural Science Procedia 4, 2015, lk 271–281; Muñoz, P., Antón, A., Nuñez, M., Paranjpe, A., Ariño, J., Castells, X., Montero, J.I., Rieradevall, J., „International Symposium on High Technology for Greenhouse System Management“, ISHS Acta Horticulturae 801, Greensys, 2007; Kattakulov, F., Špoljar, M., Razakov, R., „Advantages and disadvantages of irrigation: focus on semi-arid regions.
The Holistic Approach to Environment”, 2017, pp.29-38. 
The Holistic Approach to Environment“, 2017, lk 29–38.
EEA estimates that 25 % of irrigated agricultural land in the Mediterranean region is affected by salinisation (2015 State of the Environment Report). 75 76 
EEA hinnangul mõjutab sooldumine 25% Vahemere piirkonna niisutatavast põllumajandusmaast („2015 State of the Environment Report“ (2015. aasta aruanne keskkonna seisundi kohta)).
We considered one of the four forestry projects in our sample to be an example of good SeeArticle46ofRegulation(EU)No1305/2013. 
Vt määruse (EL) nr 1305/2013 artikkel 46.
Forexample,theenvironmentalanalysismust show that the investment will have no negative environmental impact. 
Näiteks peab keskkonnamõju analüüs kinnitama, et investeeringul ei ole negatiivset keskkonnamõju.
This practice does not encourage the efficient use of water resources. This issue has been addressed in the current programming period (2014-2020), whenitisrequiredthatwatermeteringsystemsbeinplaceinallnewirrigation investments. 
Praegusel programmitöö perioodil (2014–2020) see probleem lahendati – nüüd kehtib nõue, et kõigi uute niisutusinvesteeringute puhul tuleb kasutada veearvestisüsteeme.
In Portugal, a 2014-2020 EAFRD irrigation project covered an area that was mostly cultivated with rice – a very water-intensive crop. 
Portugalis hõlmas programmitöö perioodil 2014–2020 EAFRDst kaasrahastatud niisutusprojekt ala, kus kasvatati peamiselt riisi, mis vajab palju vett.
Because of the salinity levels of the local soil, the competent authorities considered that rice was the only suitable crop. 
Kohaliku mulla soolsustaseme tõttu leidsid pädevad asutused, et riis on ainus sobiv põllukultuur.
However, the project was in an area where water was scarce. 
Projekt viidi aga läbi piirkonnas, kus oli veepuudus.
There was no assurance that the irrigation infrastructure would provide enough water to sustainably support the production of rice. 
Ei ole kindel, et niisutustaristu tagab riisi tootmiseks kestlikult piisaval hulgal vett.
The authorities had not carried out a cost-benefit analysis on alternative options such as desalination, or the use of a more distant existing irrigation system. 
Ametiasutused ei olnud teinud tasuvusanalüüsi alternatiivsete võimaluste kohta, nagu maa soolsuse vähendamine või kaugemal asuva olemasoleva niisutussüsteemi kasutamine.
However, forestry projects are less successful if vegetation cover is less adapted to the local climatic conditions (see Box 6). 
Metsandusprojektid on aga vähem edukad, kui taimkate ei sobi kohalikesse ilmastikutingimustesse (vt 6. selgitus).
Box 6 – Sustainability concerns of a forestry project in addressing desertification For an EAFRD co-financed afforestation project in Cyprus, we saw that about 20 % of the trees which had been planted had not survived for at least five years after the project ended, as some species were not well adapted to the climatic conditions. 
6. selgitus. Kõrbestumist tõkestavate metsandusprojektide kestlikkusega seotud probleemid EAFRDst kaasrahastatava metsastamisprojekti puhul Küprosel täheldas kontrollikoda, et umbes 20% istutatud puudest polnud pärast projekti lõppu vähemalt viieks aastaks püsima jäänud, kuna mõned liigid ei sobinud sealsetesse ilmastikutingimustesse.
Source: ECA. 
41 Allikas: Euroopa Kontrollikoda.
Limited use and scope of cost-benefit analysis 65. 
Tasuvusanalüüsi piiratud kasutamine ja ulatus 65.
Cost-benefit analyses and assessments of environmental sustainability are essential for desertification-related projects. 
Tasuvusanalüüs ja keskkonnahoidlikkuse hindamine on kõrbestumisega seotud projektide puhul väga vajalikud.
The most common EU co-financing source in our sample was the EAFRD (17 of 25 projects). 
Kontrollikoja valimis oli kõige levinum ELi kaasrahastamise allikas EAFRD (25-st projektist 17).
The EAFRD Regulation does not require a cost-benefit analysis to be performed. 
EAFRD määrusega ei ole tasuvusanalüüsi tegemine ette nähtud.
Some Member States made it mandatory for specific irrigation projects, including Cyprus and Romania. 
Mõned liikmesriigid, sh Küpros ja Rumeenia, tegid selle teatud niisutusprojektide puhul kohustuslikuks.
For six of the nine EAFRD irrigation projects in our sample, a cost-benefit analysis had been performed. 
Kontrollikoja valimisse kuulunud üheksast EAFRD niisutusprojektist kuues oli tehtud tasuvusanalüüs.
In these cases, the analysis sought to demonstrate that the project had financial benefits compared to a ‘do-nothing’ scenario. 
Neil juhtudel püüti analüüsiga näidata, et projektil oli võrreldes tegevusetuse stsenaariumiga rahalisi eeliseid.
However, it did not consider the cost of measures for correcting the potentially negative environmental impact (although various permits from environmental authorities were required) as part of the project’s investment costs. 
Neis ei võetud aga projekti investeerimiskulude kalkuleerimisel arvesse potentsiaalselt negatiivse keskkonnamõju leevendamise meetmete kulusid (ehkki keskkonnaametkondadelt oli vaja mitu luba taotleda).
Member States are not required to collect data on, or evaluate, the impact of EU projects on desertification and land degradation79. 
Liikmesriigid ei ole kohustatud koguma andmeid kõrbestumise ja mulla degradeerumise probleemiga tegelevate ELi projektide kohta ega hindama nende mõju79.
None of the authorities of the Member States we visited had assessed how effective such projects had been in addressing desertification. 
liikmesriikide ametiasutused ei olnud hinnanud, kui tõhusad olid sellised projektid kõrbestumise vastu võitlemisel.
The Commission has not assessed progress towards meeting the commitment to land degradation neutrality by 2030 67. 
Komisjon ei ole hinnanud, millised on olnud edusammud selles suunas, et täita ELi võetud kohustus saavutada aastaks 2030 mulla degradeerumise neutraalsus 67.
We examined whether the EU commitment to land degradation neutrality by 2030 is likely to be met. 
Kontrollikoda uuris, kas on tõenäoline, et EL suudab täita võetud kohustuse saavutada 2030. aastaks mulla degradeerumise neutraalsus.
To achieve this goal at EU level, there needs to be a regular assessment of land degradation; cooperation and coordination across national boundaries and implementation of relevant actions; and relevant guidance to Member States on steps to achieve land degradation neutrality. 
Selle eesmärgi saavutamiseks ELi tasandil tuleb mulla degradeerumist regulaarselt hinnata, peab toimuma piiriülene koostöö ja koordineerimine, asjakohased meetmed tuleb ellu viia ja liikmesriikidele tuleb anda suuniseid tegevuse kohta, mis on vajalik degradeerumise neutraalsuse saavutamiseks.
Such guidance should include dissemination of good practices, and techniques for evaluating the impact of irrigation investments on land and for assessing biodiversity loss. 
Need suunised peaksid hõlmama heade tavade levitamist ja meetodeid, mille alusel hinnata niisutusinvesteeringute mõju maale ja elurikkuse vähenemise ulatust.
The EU and Member States endorsed the United Nations’ commitment to achieving land degradation neutrality by 2030 (see paragraphs 13 and 14). 
EL ja liikmesriigid kiitsid heaks Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni võetud kohustuse saavutada aastaks 2030 mulla degradeerumise neutraalsus (vt punktid 13 ja 14).
DG ESTAT publishes annually a report on progress towards the SDGs in an EU context, including indicators covering two aspects concerning land degradation: artificial cover and soil erosion by water (see paragraph 40 and Table 2). 
Eurostat avaldab igal aastal aruande kestliku arengu eesmärkide elluviimise edenemise kohta ELi kontekstis, käsitledes muu hulgas mulla degradeerumise kahe aspekti: tehislikku maakatet ja mulla vee-erosiooni (vt punkt 40 ja tabel 2).
DG ESTAT – on behalf of the Commission – only analyses the changes in these indicators, and does not draw a conclusion on the status of land degradation neutrality in the EU80. 
Eurostat analüüsib komisjoni nimel üksnes nende näitajate muutusi ega tee järeldusi mulla degradeerumise neutraalsuse olukorra kohta ELis80.
Land degradation has a transboundary impact: soil is not static and the drivers of its degradation are often global. 
Mulla degradeerumisel on piiriülene mõju: muld ei ole staatiline ja selle degradeerumise põhjused on sageli üleilmsed.
Land degradation is often considered a local phenomenon but soil particles move. 
Mulla degradeerumist peetakse sageli kohalikuks nähtuseks, kuid mullaosakesed liiguvad.
Studies show that water and wind erosion processes, dust storms 81 or human activities such as pesticide pollution, are relevant in terms of a transboundary impact of soil degradation and have economic, social and environmental consequences 82, such as climate change, health problems and food shortage. 
Uuringud näitavad, et vee-ja tuuleerosiooni protsessid, tolmutormid81 ja inimtegevus, nagu pestitsiidisaaste, mõjutavad mulla degradeerumist ELi kestliku arengu eesmärkide 2018. aasta seirearuandes kinnitab Eurostat, et keskendub eesmärgi nr 15.3 analüüsis ainult kahele aspektile: tehislikule maakattele ja mulla erosioonile.
Despite the transboundary nature of the problem, Member States and the Commission do not coordinate efforts to achieve the EU’s goal of achieving land degradation neutrality. 
Hoolimata probleemi piiriülesusest ei koordineeri liikmesriigid ega komisjon jõupingutusi, et täita ELi eesmärk saavutada mulla degradeerumise neutraalsus.
The Commission has not assessed progress towards meeting the commitment to achieving land degradation neutrality by 2030. 
Komisjon ei ole hinnanud, millised on olnud edusammud selles suunas, et täita ELi võetud kohustus saavutada aastaks 2030 mulla degradeerumise neutraalsus.
This is supported by studies such as one made on behalf of Germany’s Environment Agency, which states that “the discussion on the implementation of the SDGs in general and land degradation neutrality in particular are still at an early stage” and that “the EU was a major player in the process of developing the SDGs, however implementation of the SDGs in the EU has been slow.”83 There is still no clear, shared vision in the EU about how land degradation neutrality will be achieved by 2030. 
Seda kinnitavad uuringud, nt Saksa keskkonnaameti nimel tehtud uuring, kus leiti, et „üldisemalt kestliku arengu eesmärkide elluviimise ja konkreetsemalt mulla degradeerumise neutraalsuse teemalised arutelud on alles varajases etapis“ ning et „EL oli kestliku arengu eesmärkide väljatöötamise protsessis oluline osaleja, kuid nende eesmärkide elluviimine on ELis olnud aeglane.“83 ELis ei ole veel selget ja ühist visiooni, kuidas saavutada aastaks 2030 mulla degradeerumise neutraalsus.
The UNCCD has established a voluntary programme to support countries with their land degradation neutrality commitments, for example in defining national baselines, targets or associated measures. 
UNCCD on võtnud kasutusele vabatahtliku programmi, et toetada riike mulla degradeerumise neutraalsuse tagamise kohustuste täitmisel, näiteks algse olukorra, eesmärkide ja seonduvate meetmete määratlemisel.
As of November 2018, 119 countries were participating in this programme. 
2018. aasta novembri seisuga osales programmis 119 riiki.
Italy is the only participating EU Member State. 
ELi liikmesriikidest osaleb ainsana Itaalia.
The Commission does not provide guidance to the Member States on practical aspects on achieving land degradation neutrality. 
Komisjon ei anna liikmesriikidele suuniseid mulla degradeerumise neutraalsuse saavutamise praktiliste aspektide kohta.
See e.g. Hagemann, N., SOILS4EU, “Transboundary effects of soil degradation in the EU”, Helmholtz Centre for Environmental Research, 2018 and http://ec.europa.eu/environment/soil/index_en.htm. 
Selle Vt nt Hagemann, N., SOILS4EU, „Transboundary effects of soil degradation in the EU“, Helmholtz Centre for Environmental Research (Helmholtzi keskkonnauuringute keskus), 2018, ja http://ec.europa.eu/environment/soil/index_en.htm.
Wunder, S., Kaphengst, T., Frelih-Larsen, Dr. A., McFarland, K., Albrecht, S., “Implementing SDG target 15.3 on “Land Degradation Neutrality” – Development of an indicator based on land use changes and soil values”, Ecologic Institute, Berlin on behalf of the German Environment Agency; 2018, pp. 12 and 38. 
Wunder, S., Kaphengst, T., Frelih-Larsen, Dr. A., McFarland, K., Albrecht, S., „Implementing SDG target 15.3 on „Land Degradation Neutrality“ – Development of an indicator based on land use changes and soil values“, Berliini ökoloogiainstituut Saksa keskkonnaameti nimel, 2018, lk 12 ja 38.
42 81 82 83 
43 82 83
Its effects will be particularly acute in southern Portugal, a large part of Spain, southern Italy, south-eastern Greece, Cyprus, and the Bulgarian and Romanian coasts (see paragraphs 1 to 24). 
mõju avaldub tulevikus eriti tugevalt Lõuna-Portugalis, suures osas Hispaaniast, Lõuna-Itaalias, Kreeka kaguosas, Küprosel ning Bulgaaria ja Rumeenia rannikualadel (vt punktid 1– 24).
While desertification and land degradation are current and growing threats in the EU, the Commission does not have a clear picture of these challenges, and the steps taken to combat desertification lack coherence. 
Ehkki kõrbestumine ja mulla degradeerumine on ELis aktuaalsed ja suurenevad ohud, puudub komisjonil nendest probleemidest selge ülevaade ning kõrbestumise tõkestamiseks võetavad meetmed ei ole sidusad.
We found that there is no agreed methodology for assessing desertification and land degradation within the EU. 
Kontrollikoda leidis, et ELis puudub kokkulepitud metoodika kõrbestumise ja mulla degradeerumise hindamiseks.
Although the Commission and the Member States collect data about various factors with an impact on desertification and land degradation, the Commission does not analyse it to come up with a conclusive assessment on desertification and land degradation in the EU (see paragraphs 28 to 40). 
Ehkki komisjon ja liikmesriigid koguvad andmeid mitmesuguste tegurite kohta, mis mõjutavad kõrbestumist ja mulla degradeerumist, ei analüüsi komisjon neid andmeid, et kõrbestumise ja mulla degradeerumise ulatust ELis veenvalt hinnata (vt punktid 28–40).
43 Recommendation 1 – Understanding land degradation and desertification in the EU The Commission, in cooperation with the Member States, should: (a) establish a methodology and relevant indicators – starting with the UNCCD’s three indicators – to assess the extent of desertification and land degradation in the EU; Target implementation date: 31 December 2020. (b) based on agreed methodology, collate and analyse relevant data on desertification and land degradation,muchofwhichisalreadybeingcollected,andregularlypresentitinaclear,user-friendly way for public use, preferably in the form of interactive maps for use in the EU. 
44 1. soovitus: jõuda parema arusaamani mulla degradeerumisest ja kõrbestumisest ELis Komisjon peaks koostöös liikmesriikidega a) looma metoodika ja asjakohased näitajad (alustades UNCCD kolmest näitajast), et hinnata kõrbestumise ja mulla degradeerumise ulatust ELis; Soovituse elluviimise tähtaeg: 31. detsember 2020. b) kokkulepitud metoodika alusel võrdlema ja analüüsima asjakohaseid andmeid kõrbestumise ja mulla degradeerumise kohta (millest suurt osa kogutakse juba praegu) ning esitama neid avalikkusele regulaarselt, selgelt ja kasutajasõbralikult, eelistatavalt ELis kasutamiseks mõeldud interaktiivsete kaartide kujul.
Target implementation date: 31 December 2021. 
Soovituse elluviimise tähtaeg: 31. detsember 2021.
The EU does not have legislation in place to deal specifically with desertification. 
Liidul ei ole konkreetselt kõrbestumist käsitlevaid õigusakte.
While other vital environmental resources such as air or water are governed under various EU directives and regulations, there is no similar integrated EU legislation on soil. 
Kuigi teisi olulisi keskkonnaressursse, nagu õhk ja vesi, reguleeritakse mitme ELi direktiivi ja määrusega, puuduvad mulla kohta samalaadsed integreeritud ELi õigusaktid.
Rather, there is a range of strategies, action plans and spending programmes at EU level, such as the Common Agricultural Policy or the EU strategy on adaptation to climate change, which are relevant for combating desertification, but which do not focus on it. 
Seevastu on liidu tasandil mitmesuguseid strateegiaid, tegevuskavasid ja rahastamisprogramme, nagu ühine põllumajanduspoliitika ja ELi kliimamuutustega kohanemise strateegia, mis on küll kõrbestumise tõkestamise seisukohalt asjakohased, kuid ei keskendu otseselt sellele.
Addressing desertification and land degradation is not well coordinated in practice (see paragraphs 41 to 56). 
Kõrbestumise ja mulla degradeerumise tõkestamist ei kooskõlastata tegelikkuses hästi (vt punktid 41–56).
44 Recommendation 2 – Assessing the need to enhance the EU legal framework for soil The Commission should assess the appropriateness of the current legal framework for the sustainable use of soil across the EU, including addressing desertification and land degradation. 
45 2. soovitus: hinnata ELi mulda käsitleva õigusraamistiku täiustamise vajadust Komisjon peaks hindama, kui asjakohane on praegune säästvat mullakasutust kogu ELis reguleeriv õigusraamistik, sh selle kõrbestumist ja mulla degradeerumist käsitlevad sätted.
Target implementation date: 30 June 2021. 
Soovituse elluviimise tähtaeg: 30. juuni 2021.
We found that EU projects can have a positive impact on desertification. 
Kontrollikoda leidis, et ELi projektidel võib olla kõrbestumise tõkestamise seisukohalt positiivne mõju.
Desertification-related projects are spread across different EU policy areas – mainly rural development, but also environment and climate, research or regional policy. 
Kõrbestumisega seotud projektid on jaotunud ELi eri poliitikavaldkondade vahel (nt maaelu areng, aga ka keskkond ja kliima, teadustegevus ja regionaalpoliitika).
However, there are some concerns about their long-term sustainability. 
Nende projektide pikaajaline kestlikkus on aga mõneti küsitav.
Member States made limited use use of cost-benefit analyses, and did not assess the impact of EU-funded projects related to desertification, since desertification was not their primary objective (see paragraphs 57 to 66). 
Liikmesriigid ei kasutanud tasuvusanalüüse piisavalt ega hinnanud ELi rahastatavate kõrbestumisega seotud projektide mõju, kuna kõrbestumine polnud nende prioriteet (vt punktid 57–66).
The Commission has not assessed progress towards meeting the commitment to strive to achieve land degradation neutrality by 2030. 
Komisjon ei ole hinnanud, millised on olnud edusammud selles suunas, et täita ELi võetud kohustus saavutada aastaks 2030 mulla degradeerumise neutraalsus.
There has not been an assessment of land degradation at the level of the EU. 
ELi tasandil ei ole mulla degradeerumist hinnatud.
The Commission did not provide practical guidance to Member States on how to achieve land degradation neutrality. 
Komisjon ei andnud liikmesriikidele praktilisi suuniseid mulla degradeerumise neutraalsuse saavutamiseks.
There is not yet a clear, shared vision in the EU about how land degradation neutrality will be achieved by 2030 (see paragraphs 67 to 71). 
ELis ei ole veel selget ja ühist visiooni, kuidas saavutada aastaks 2030 mulla degradeerumise neutraalsus (vt punktid 67–71).