natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The CAP represents just under 40 % of the EU budget (over €50 billion for 2014), and through it the EU seeks to influence agricultural practices affecting water. 
ÜPP moodustas 2014. aastal enam kui 50 miljar‐ dit eurot ehk veidi alla 40% ELi eelarvest ning selle kaudu soovib EL suunata ka veele mõju avaldavat põllumajandustegevust.
Our activities 23 • Has the Commission effectively managed the integration of coupled support into the Single Payment Scheme? (8/2014) — assessed how well the Commission managed the integration of EU support coupled to specific quantities of agri‐ cultural production (e.g. land cultivated or num‐ ber of animals) into the Single Payment Scheme (SPS) after the 2008 health check of the CAP. 
Kontrollikoja tegevus 23 • Aruandes „Kas komisjon on mõjusalt halla‐ nud tootmiskohustusega seotud toetuste integreerimist ühtsesse otsemaksete kavva?” (nr 8/2014) hinnati, kui mõjusalt on komisjon hal­ lanud tootmiskohustusega seotud toetuste (nt ha­ ritud maa või loomade arv pealt antavad toetu­ sed) integreerimist ühtsesse otsemaksete kavva pärast 2008. aastal toimunud ÜPP läbivaatamist.
The audit found that the Commission, in the period 2010–12, did not adequately supervise Member States for the calculation of farmers’ pay‐ ment entitlements to EU farm support under the SPS. 
Auditiga leiti, et ajavahemikus 2010–2012 ei tei­ nud komisjon liikmesriikide üle piisavat järele­ valvet ühtse otsemaksete kava raames antava ELi toetuse toetustoetusõiguste arvutamise küsimu­ ses.
Although Member States had, for their most part, correctly used the reference data of farmers, there were significant weaknesses in the correct application of the calculation rules and princi‐ ples. 
Liikmesriikides oli põllumajandustootjate võrdlusandmeid küll enamasti õigesti kasutatud, kuid arvutuseeskirjade ja ­põhimõtete rakenda­ misel esines siiski märkimisväärseid puudusi.
The Commission did not use its mandate to ensure that the criteria applied for the distribu‐ tion of the available support were always consist‐ ent with EU principles, whether they followed the principles of sound financial management or potentially affected market conditions. 
Ko­ misjon ei suutnud tagada, et liikmesriikides toetu­ se jagamiseks määratletud kriteeriumid oleksid alati kooskõlas ELi põhimõtetega. Ei hinnatud ka seda, kas liikmesriigid järgisid usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtteid või võisid mõjutada turutingimusi.
The framework set up by the Commission did not suf‐ ficiently clarify which checks Member States have to carry out, while Member State control systems varied in quality. 
Komisjoni kehtestatud raamistik ei selgitanud piisavalt seda, milliseid kontrolle peavad liikmesriigid tegema, ning liikmesriikide kontrollisüsteemide kvaliteet ei olnud ühtlane.
The main objective of the SPS was to shift policy ori‐ entation from market support to decoupled income support to farmers, thus giving farmers the freedom to produce according to market demands and give them a more stable income. 
Ühtse otsemaksete kava peamine eesmärk oli asendada turutoetuse otsemaksed tootmisest lahti seotud toetusega, mis annab põllumajandustoot‐ jatele võimaluse toota vastavalt turunõudlusele ning tagab neile varasemast stabiilsema sissetuleku.
The SPS has so far been introduced in 18 Member States and accounts for 54 % of the entire EU budget for agriculture and rural development. • Is the EU investment and promotion support to the wine sector well managed and are its results on the competitiveness of EU wines demonstrated? (9/2014) — assessed whether the investment and promotion measures were appropriately designed and examined the avail‐ able monitoring and evaluation data to assess whether the Commission and the Member States achieved the expected results efficiently. 
Ühtse otsemaksete kava on praeguseks kasutusele võetud 18 liikmesriiki ning see moodustab 54% ELi põllumajanduse ja maaelu arengu kogueelarvest. • Aruandes „Kas veinisektorile eraldatavat ELi investeerimis‐ ja müügiedenduse alast toetust hallatakse hästi ning kas selle mõju ELi veini‐ de konkurentsivõimele on näha?” (nr 9/2014) hinnati, kas investeerimis­ ja müügiedendusmeet­ med olid asjakohaselt üles ehitatud, ning uuriti kättesaadavat järelevalve­ ja hindamisteavet, et hinnata, kas komisjon ja liikmesriigid saavutasid kavandatud tulemused tõhusalt.
The audit found that the management of invest‐ ment and promotion support to the wine sec‐ tor was affected by design and implementation weaknesses and the impact on the competitive‐ ness of EU wines was not always demonstrable. 
Auditiga jõuti järeldusele, et veinisektorile eral­ datud investeerimis­ ja müügiedendustoetuse haldamist mõjutasid negatiivselt ülesehitus­ ja rakenduspuudused ning mõju ELi veinide konku­ rentsivõimele ei olnud alati näha.
The specific investment measure for the wine sector is not justified, because support already exists under the EU rural development policy. 
Spetsiifiliselt veinisektorile suunatud täiendav investeerimis­ meede ei ole põhjendatud, kuna maaelu arengu poliitika raames juba anti sellist toetust.
The EU grants for the promotion of wines were often used for consolidating existing markets, rather than winning new markets or recovering old markets. 
Müügi edendamiseks eraldatud ELi toetust kasutati tihti olemasolevate turgude kindlustamiseks, mitte uute turgude leidmiseks või vanade tagasivõit­ miseks.
The effects of the investment measure cannot be separated easily from rural develop‐ ment investments. 
Investeerimismeetmest saadavat kasu on keeruline eristada maaelu arengu investeeringute mõjust.
The EU is the world’s biggest wine producer. 
Euroopa Liit on maailma suurim veinitootja.
EU support is intended to enhance competitiveness and better balance between supply and demand. 
ELi toe‐ tuse eesmärk on tugevdada konkurentsivõimet ning tagada pakkumise ja nõudluse parem tasakaal.
Member States spent €522 million in EU funds under the promotion measure and €518 million under the investment measure between 2009 and 2013. 
Liik‐ mesriigid kasutasid aastail 2009–2013 müügieden‐ dusmeetme raames 522 miljonit ning investeerimis‐ meetme raames 518 miljonit eurot ELi vahendeid.
For 2014–18, there has been a large increase in funds allocated to the Member States for this measure. 
Perioodiks 2014–2018 suurendatakse liikmesriikidele meetme tarbeks eraldatavaid vahendeid tunduvalt.
Our activities 24 • The effectiveness of European Fisheries Fund (EFF) support for aquaculture (10/2014) — assessed whether measures to support aquacul‐ ture were well designed and implemented at EU and Member State levels, and whether the EFF delivered value for money and supported the sustainable development of aquaculture. 
Kontrollikoja tegevus 24 • Aruandes „Kalandusfondist vesiviljelusele eraldatud toetuse mõjusus” (nr 10/2014) hin­ nati, kas vesiviljeluse säästvat arengut toetavad meetmed olid liikmesriikide ja ELi tasandil ots­ tarbekalt kavandatud ja rakendatud, ning kas EKF andis kuludele vastavat tulu ja toetas vesiviljeluse säästvat arengut.
The audit found that measures to support aqua‐ culture up to 2013 were not well designed and implemented at EU and Member State levels, and that the EFF failed to deliver value for money and effective support for the sustainable develop‐ ment of aquaculture. 
Auditiga kontrolliti, kas vesiviljeluse säästvat arengut toetavad meetmed olid liikmesriikide ja ELi tasandil otstarbekalt kavandatud ja raken­ datud ning kas EKF andis kuludele vastavat tulu ning toetas vesiviljeluse säästvat arengut.
There was an inadequate framework to translate the EU’s objectives for the sustainable development of aquaculture into reality and the results were insufficient. 
Vesi­ viljeluse säästva arengu alaste ELi eesmärkide elluviimiseks loodud raamistik oli ebapiisav ja tulemused ebaküllaldased.
Measures in Member States to support the sustainable de‐ velopment of aquaculture were not well designed and implemented. 
Liikmesriigid ei ole vesiviljeluse säästvat arengut toetavaid meet­ meid otstarbekalt kavandatud ega ellu viinud.
Member States’ national strategic plans and operational programmes were insufficiently clear and they lacked a coherent strategy for the sector. 
Liikmesriikide strateegiakavad ja rakenduskavad ei olnud piisavalt selge alus toetuste eraldami­ seks vesiviljelusele ning sektoril puudus terviklik strateegia.
The targeting of EFF fund‐ ing on aquaculture projects was often poor and the audit found that these projects usually failed to achieve the planned results or give good value for money. 
Kalandusfondi projektid olid tihti halvasti suunatud ning auditiga leiti, et tavaliselt ei saavutanud projektid kavandatud tulemusi ega toonud kuludele vastavat tulu.
Each year the EU produces about 1.3 million tonnes of fish from aquaculture, with a turnover of €4 bil‐ lion. 
Igal aastal toodetakse ELi vesiviljelussektoris ligi 1,3 miljonit tonni kala ning sektori käive on 4 mil‐ jardit eurot.
One of the aims of the CFP in the period up to 2013 was to encourage the sustainable development of aquaculture. 
Ühise kalanduspoliitika üks eesmärke perioodil kuni 2013. aastani oli soodustada vesi‐ viljeluse säästvat arengut.
By May 2013, the EFF had provided over €400 million to fund measures for productive investments, environmental and health measures in aquaculture. • Achieving economy: keeping the costs of EU‐financed rural development project grants under control (22/2014) — examined whether the approaches followed by the Commission and Member States were the most effective for keep‐ ing the costs of rural development grants under control. 
2013. aasta mai seisuga oli EKF eraldanud 400 miljonit eurot, et rahastada meetmeid tootlikeks investeeringuteks vesiviljelusse ning keskkonna‐ ja tervishoiumeetmeid. • Aruandes „Säästlikkuse saavutamine: ELi rahastatud maaelu arengu projektitoetuste kulude ohjamine” (nr 22/2014) uuriti, kas komis­ joni ja liikmesriikide kasutatavad lähenemisviisid olid maaelu arengu kulude kontrolli all hoidmisel mõjusad.
The audit revealed that EU Member States could make significant savings in rural development project grants while ensuring better value for money. 
Auditiga leiti, et ELi liikmesriigid saaksid maaelu arengu projektitoetuste kulutusi oluliselt vä­ hendada ja neist seejuures rohkem kasu saada.
The auditors identified workable, cost‐ effective approaches for Member States to control the costs of rural development grants that could be more widely applied. 
Audiitorid leidsid, et maaelu arengu kulutuste vähendamiseks on olemas toimivaid ja kulutõhu­ said lähenemisviise, mida peaks lihtsalt rohkem kasutama.
Member States’ control systems were geared towards check‐ ing the prices of the items or works in the grant applications, without paying equal attention to whether the items themselves were appropriate. 
Liikmesriikide kontrollisüsteemid keskendusid toetustaotlustes loetletud toodete või tööde hindadele, vähem pöörati tähelepanu sellele, kas need artiklid olid üldse asjakohased.
Some types of price checks were time consuming or gave little assurance that the costs approved were reasonable. 
Mõnda liiki kontrollid olid aeganõudvad või ei andnud kindlust heaks kiidetud kulude põhjen­ datuse kohta.
At the start of the programming period the Commission did not offer enough guidance or spread good practice. 
Programmitöö perioodi 2007–2013 alguses ei koostanud komisjon suuniseid ega le­ vitanud head tava.
It did not en‐ sure that Member States’ systems were effective before approving large volumes of grants. 
Komisjon ei kontrollinud enne suuremahuliste toetuste heakskiitmist seda, kas liikmesriikide süsteemid olid mõjusad.
Around half of the €100 billion EU rural develop‐ ment expenditure programmed for 2007–13 was awarded in the form of grants towards the costs of investments and other projects undertaken by farmers, rural businesses, associations and local authorities. 
Ligikaudu pool perioodiks 2007–2013 kavandatud ELi maaelu arengu 100 miljardi euro suurusest eel‐ arvest eraldati toetustena põllumajandusettevõtja‐ te, maapiirkondade ettevõtete, maapiirkondade or‐ ganisatsioonide ja kohalike omavalitsuste teostatud investeeringutele ning muudele projektidele.
Our activities 25 • Errors in rural development spending: what are the causes, and how are they being ad‐ dressed? (23/2014) — examined the compliance of rural development implementation with the applicable laws and regulations and identified the main causes of the high error rate for rural development. 
Kontrollikoja tegevus 25 • Aruandes „Vead maaelu arengu kulutustes: mis on nende põhjused ja mida tehakse nende pa‐ randamiseks?” (nr 23/2014) uuriti maaelu aren­ gu poliitika rakendamise vastavust kohaldatava­ tele õigus­ ja haldusnormidele, ning otsiti arengu valdkonna kõrge veamäära peamisi põhjuseid.
The audit found that most of the errors in rural development policy are due to breaches of conditions set by Member States. 
Auditiga leiti, et suurem osa maaelu arengu valdkonna veamäärast tuleneb liikmesriikide tasandil kehtestatud tingimuste mittetäitmisest.
Their control authorities could and should have detected and corrected most of the errors affecting investment measures in rural development. 
Liikmesriikide kontrolliasutused oleksid võinud ja pidanud avastama ja kõrvaldama enamiku maa­ elu arengu valdkonna investeerimismeetmeid mõjutanud vigadest.
Their control systems are deficient because checks are not exhaustive and are based on insufficient informa‐ tion. 
Kontrollisüsteemid sisalda­ vad puudusi, kuna kontrollid ei ole kõikehõlma­ vad ja põhinevad ebapiisaval teabel.
The average error rate for rural development spending in the last 3 years was 8.2 %. 
Maaelu aren­ gu kulutuste keskmine veamäär kolmel viimasel aastal oli 8,2%.
Only 16 % of the error rate resulted from non‐compliance with direct provisions of EU regulations, while the largest proportion — 84 % — was due to breaches of conditions set at Member State level. 
Vaid 16% veamäärast tulenes ELi määrustes sätestatud tingimustele mittevastamisest, suurem osa veamäärast (84%) tuleneb aga liikmesriikide tasandil kehtestatud tingimuste mittetäitmisest.
The EU and Member States allocated more than €150 billion to rural development policy during the 2007–13 programming period, almost equally divid‐ ed between investment measures and area‐related aid. 
EL ja selle liikmesriigid eraldasid programmitöö pe‐ rioodil 2007–2013 maaelu arengu poliitikale enam kui 150 miljardit eurot, mis omakorda jagunes inves‐ teerimismeetmete ja pindalatoetuse vahel peaaegu täpselt pooleks.
This spending is particularly prone to error. • Is EU support for preventing and restoring damage to forests caused by fire and natural disasters well managed? (24/2014) — assessed whether EAFRD support (Measure 226) for restor‐ ing forestry potential and introducing preventive actions has been well managed and whether the Commission and the Member States can dem‐ onstrate that the support achieved its intended objectives in a cost‐effective way. 
Tegu on eriti palju vigu sisaldava kuluvaldkonnaga. • Aruandes „Kas ELi toetust tulekahjude ja loo‐ dusõnnetuste poolt metsadele tekitatava kah‐ ju ärahoidmiseks ja metsade taastamiseks on hästi hallatud?” (nr 24/2014) hinnati, kas EAFRD toetusmeedet metsade potentsiaali taastamiseks ja ennetustegevuseks (meede 226) hallati hästi ning kas komisjonil ja liikmesriikidel on võimalik tõendada, et toetuse kavandatud eesmärgid saa­ vutati kulutõhusal viisil.
The audit found that EU funding for preventing forest fires and restoring forests damaged by natural disasters and fire was not sufficiently well managed. 
Auditiga leiti, et tulekahjude ja loodusõnnetuste poolt metsadele tekitatava kahju ärahoidmiseks ja metsade taastamiseks antud ELi toetust ei hal­ latud piisavalt hästi.
The Commission and Member States cannot demonstrate that the intended results of the funding were achieved in a cost‐effective way. 
Komisjon ja liikmesriigid ei suuda näidata, et toetuse kavandatud tulemused oleksid saavutatud kulutõhusal viisil.
In the last 30 years, fires burned on average 480 000 hectares of forest area in the EU every year. 
Viimase 30 aasta vältel põles ELis igal aastal keskmiselt 480 000 hektarit metsaala.
Preventive actions accounted for more than 80 % of the €1.5 billion of EU funding for the 2007–13 period. 
ELi toe‐ tuse kogusumma perioodiks 2007–2013 oli 1,5 miljardit eurot, millest enam kui 80% kasutati ennetustegevuseks.
Our activities 26 Security and citizenship This policy field was created to ensure the free movement of persons and to offer a high level of protection to citizens. 
Kontrollikoja tegevus 26 Julgeolek ja kodakondsus Julgeoleku ja kodakondsuse poliitikavaldkond loodi selleks, et tagada isikute vaba liikumine ning kaitsta hästi liidu kodanikke.
It ranges from the management of the EU’s external borders to judicial cooperation in civil and criminal matters, and includes asylum and immigration policies, police cooperation and the fight against crime. 
Valdkond ulatub ELi välispiiride haldamisest kuni õigusalase koostööni kriminaalasjades, ning hõlmab varjupaiga­ ja sisserändepoliitikat, politseikoostööd ja kuritegevusevastast võitlust.
Spend‐ ing for this area over the 2014–20 period — at current prices — should amount to €18 billion or below 2 % of the total budget. 
Kuluvaldkonna kavandatud eelarve ajavahemikuks 2014–2020 on 18 miljardit eurot (jooksevhindades), mis moodustab 2% ELi kogueelarvest.
During 2014, the ECA produced the following special reports in this area. • Lessons from the European Commission’s development of the second generation Schengen information system (SIS II) (3/2014) — examined why the Commission delivered SIS II over 6 years later than planned and at eight times the initial budget estimates. 
2014. aastal võttis kontrollikoda selles valdkonnas vastu järgmised eriaruanded: • Aruandes „Teise põlvkonna Schengeni infosüs‐ teemi (SIS II) Euroopa Komisjoni poolsest aren‐ damisest saadud kogemused” (nr 3/2014) uuriti, miks sai komisjon SIS II süsteemi valmis kuus aastat kavandatust hiljem, ning miks osutus selle maksumus algselt planeeritust kaheksa korda suu­ remaks.
It examined whether there was a robust business case for SIS II throughout the project, which took into account major changes to the costs and expected benefits. 
Samuti uuriti seda, kas SIS II jaoks oli kogu projekti elluviimise vältel olemas usaldusväärne projektikirjeldus, milles võeti arvesse maksumust ja oodatavat kasu puudutavaid olulisi muutusi.
The audit found that the delays and overspend‐ ing occurred because of weaknesses in the Commission’s management. 
Auditiga leiti, et viibinud valmimise ja ülekulude põhjusteks olid puudused projekti komisjoni­ poolses juhtimises.
The initial deadline was unrealistic and the Commission was not able to manage the main development contract effectively before 2009. 
Algne valmimistähtaeg oli ebarealistlik ja komisjon ei suutnud peamist aren­ duslepingut kuni 2009. aastani tõhusalt juhtida.
The initial estimates of the costs significantly underestimated the true scale of the investment necessary. 
Algsetes kuluprognoosides alahinnati oluliselt vajalike investeeringute tegelikku mahtu.
The Commis‐ sion did not fully demonstrate that SIS II provided the best value for money for the organisation. 
Komisjoni ei suutnud täielikult näidata, et SIS II näol oli tegu organisat­ siooni jaoks parima rahakasutusega.
It did however learn lessons during the first part of the project and has already applied some of them in preparing other large‐scale IT projects. 
Mõningaid projekti esimese osa käigus saadud kogemusi on komisjon juba rakendanud teiste suuremahuliste IT­projektide ettevalmistamisel.
The Schengen information system is used by border guards, police, customs, visa and judicial authorities throughout the Schengen area. 
Schengeni infosüsteemi kasutavad kogu Schengeni ala riikide piirivalveasutused, politsei, toll ning vii‐ sade väljastamisega tegelevad asutused ja kohtud.
It contains infor‐ mation (alerts) on persons who may have been involved in a serious crime or may not have the right to enter or stay in the EU. 
Süsteem sisaldab teavet (hoiatusteateid) isikute kohta, kes võivad olla seotud raske kuritegevusega või kellel ei ole õigust ELi siseneda või liidu territoo‐ riumil viibida.
It also contains alerts on missing persons and lost or stolen property. • The External Borders Fund (EBF) has fos‐ tered financial solidarity but requires better measurement of results and needs to provide further EU added value (15/2014) — assessed the EBF’s effectiveness and EU added value and to what extent the objectives of its co‐financed projects and programmes were achieved. 
Lisaks sisaldab see ka hoiatusteated kadunud isikute ja kadunud või varastatud vara kohta. • Aruandes „Välispiirifond on edendanud finantssolidaarsust, kuid fondi tulemuste mõõtmist tuleb parandada ning ELi lisand‐ väärtust suurendada” (nr 15/2014) hinnati Välispiirifondi mõjusust ja ELi lisandväärtust, ning seda, mil määral saavutati fondi raames ellu viidud programmide ja projektide eesmärgid.
The audit found that the EBF has contributed to the management of the EU’s external borders and fostered financial solidarity among Member States. 
Auditiga leiti, et Välispiirifond parandas ELi välis­ piiride haldamist ja edendas liikmesriikidevahelist finantssolidaarsust.
But further EU added value was limited and the overall result could not be measured owing to weaknesses in monitoring by the re‐ sponsible authorities and serious deficiencies by the Commission and the Member States in their evaluations. 
Fondi täiendav ELi lisand­ väärtus oli aga piiratud ning üldiseid tulemusi ei olnud võimalik mõõta, sest vastutavate asutuste järelevalve oli nõrk ning komisjoni­ ja liikmes­ riikidepoolses hindamistegevuses esines tõsiseid puudusi.
Member States’ programmes were not embedded in national strategies for border control and visas and lacked SMART objectives and measurable indicators. 
Liikmesriikide programmid ei olnud lülitatud riiklikesse piirivalve­ ja viisastrateegia­ tesse ning neil puudusid SMART­eesmärgid ja mõõdetavad näitajad.
Project selection procedures did not ensure that Member States’ actual needs were met. 
Projektide valikumenetlu­ sed ei taganud liikmesriikide tegelike vajaduste katmist.
Inadequate procurement procedures in Member States put sound financial management at risk. 
Puudulikud hankemenetlused liikmes­ riikides ohustasid usaldusväärset finantsjuhtimist.
There were serious weak‐ nesses in management of the fund in key Mem‐ ber States — Greece, Spain, Italy and, for the early funding years, Malta. 
Fondi juhtimises leiti tõsiseid puudusi peamistes liikmesriikides (Kreeka, Hispaania, Itaalia ning rahastamise algusaastatel Malta).
As the main EU financial instrument in support of external border management, the EBF delivered €1.9 billion over the 2007–13 period. 
Välispiirifond on ELi välispiiride haldamist toetav peamine rahastamisvahend, mille eelarve perioodil 2007–2013 oli 1,9 miljardit eurot.
Its overall aim was to help current and prospective Schengen states ensure uniform, effective and efficient controls at their common external borders. 
Fondi peamine eesmärk oli aidata praegustel ja tulevastel Schenge‐ ni riikidel tagada ühiste välispiiride ühtne, mõjus ja tõhus kontroll.
Our activities 27 Global Europe The EU’s activities in the field of external relations focus on enlargement, enhancing the stability, security and prosperity of its neighbourhood, working actively to support sustainable development at the international level and measures to promote global political governance and ensure strategic and civilian security. 
Kontrollikoja tegevus 27 ELi ülemaailmne roll ELi tegevus selles välissuhete valdkonnas hõlmab laienemist, oma naabruses stabiilsuse, turvalisuse ja heaolu tagamist, aktiivset tööd säästva arengu heaks rahvusvahelisel tasandil; meetmeid ülemaailmse poliitilise valitse­ mistava edendamiseks ning strateegilise ja tsiviiljulgeoleku tagamiseks.
The EU earmarked €66 billion — at current prices — for spending on these objectives for the 2014–20 period, representing 6 % of the total budget. 
Nende eesmärkide täitmiseks eraldas EL ajavahemikuks 2014–2020 kokku 66 miljardit eurot (jooksevhindades), mis moodustab 6% liidu kogueelarvest.