natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The EU recognised that, given the significant proportion of production capacity loss, this commitment represented an exceptional burden for the countries concerned. 
EL tunnistas, et võetud kohustusega kaasnev tootmisvõimsuste oluline vähenemine on neile riikidele suureks koormaks.
Therefore, in order to help them meet this commitment, the EU decided to provide a financial contribution with the twofold objective of: (a) supporting recipient countries’ efforts to decommission their closed nuclear reactors (‘decommissioning meas-ures’); and (b) contributing towards addressing the consequences of the early closure (‘mitigation measures’). 
Aitamaks võetud kohustust täita, otsustas EL seetõttu eraldada rahalist toetust, millel on kaks eesmärki: a) aidata toetust saavatel riikidel oma suletud tuumareakto-reid dekomisjoneerida (dekomisjoneerimismeetmed); b) aidata lahendada reaktorite kavandatust varasema sulgemisega kaasnevaid probleeme (leevendavad meetmed).
Funding was to be available as a general allocation, based on beneficiary countries’ actual payment needs and absorption capacity. 
Rahastamise näol oli tegu üldise eraldisega, mis põhines riikide tegelikel rahalistel vajadustel ja vastuvõtuvõi-mel.
The programmes were set to support broadly defined priorities: decommissioning, environmental upgrading, modernisation and replacement of conventional generating capacity, other consequential measures contributing to modernisation of energy production, transmission and distribution and to securing energy supply and improving energy efficiency. 
Programmide koostamisel lähtuti üldiselt määratletud prioriteetidest, milleks olid: dekomisjoneerimine, keskkonnaalane moderniseerimine, tavatootmisvõimsuste moderniseerimine ja asendamine, muud meetmed eesmärgiga toetada energiatoot-mise, ülekande ja jaotuse moderniseerimist, energiavarustuse kindlust ja suurendada energiatõhusust.
The total cost and the relative importance of these priorities, the EU‘s share of it and time limits for EU intervention were not defined. 
Määratlemata jäid nii prioriteetide maksumus ja suhteline tähtsus kui ka ELi osakaal nende rahastamisel ning ajakava.
Ceilings on funding available were set for each financial framework7. 
Iga finantsraamistiku jaoks pandi paika maksimaalne olemasolev summa7.
6 It is an EU legal requirement that the mobilisation of EU resources must be preceded by an evaluation to ensure that the resultant benefits are in proportion to the resources applied (see Council Regulation (EC, Euratom, ECSC) No 2333/95 of 18 September 1995 amending the Financial Regulation of 21 December 1977 applicable to the general budget of the European Communities (OJ L 240, 7.10.1995, p. 1); see also Article 27(4) of Council Regulation (EC, Euratom) No 1605/2002 of 25 June 2002 on the Financial Regulation applicable to the general budget of the European Communities (OJ L 248, 16.9.2002, p. 1). 
6 ELi õigusaktide kohaselt peab ELi vahendite kasutamisele eelnema hinnang, mis peaks tagama kasutatud vahenditele vastava kasu (vt nõukogu 18. septembri 1995. aasta määrus (EÜ, Euratom, ESTÜ) nr 2333/95, millega muudetakse Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat 21. detsembri 1977. aasta finantsmäärust (EÜT L 240, 7.10.1995, lk 1); vt ka nõukogu 25. juuni 2002. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust, artikli 27 lõige 4 (EÜT L 248, 16.9.2002, lk 1).
7 In its document ‘A Budget For Europe 2020’, Part I, COM(2011) 500 final of 29 June 2011, the Commission proposes the continuation of the EU financial support for decommissioning for the period 2014–20 (Heading — Smart and inclusive growth). 
7 2011. aasta 29. juuni dokumendis „Euroopa eelarve 2020“, I osa, KOM(2011) 500 (lõplik), teeb komisjon ettepaneku jätkata dekomisjoneerimisele eraldatavat ELi rahalist toetust perioodil 2014–2020 (rubriik „Arukas ja kaasav kasv“).
11 Special Report No 16/2011 – EU Financial assistance for the decommissioning of nuclear plants in Bulgaria, Lithuania and Slovakia: Achievements and Future Challenges 
11 Eriaruanne nr 16/2011 – ELi finantsabi Bulgaaria, Leedu ja Slovakkia tuumaelektrijaamade dekomisjoneerimiseks: saavutused ja tulevased probleemid
FIGURE 3 BREAKDOWN OF EU SUPPORT BY PROGRAMME UTILISATION AND MANAGEMENT OF EU FINANCIAL ASSISTANCE 9. 
JOONIS 3 ELi TOETUSE JAOTUS PROGRAMMIDE KAUPA ELI FINANTSABI KASUTAMINE JA HALDAMINE 9.
As shown in Figure 3, total EU funding amounts to 2 850 million euro for the 1999–2013 period. 
Nagu esitatud joonisel 3, on ELi rahaline toetus perioodil 1999– 2013 kokku 2850 miljonit eurot.
At 31 December 2010, the Commission had committed over 70 % of the EU financial contribution (or 2 066 million euro). 
31. detsembri 2010. aasta seisuga oli komisjon kulukohustustega sidunud üle 70% ELi rahalisest toetusest (2066 miljonit eurot).
Payments to contractors stood at 1 030 million euro, representing almost half of committed amounts8. 
Töövõtjatele oli tehtud makseid summas 1030 miljonit eurot, mis moodustab umbes poole kulukohustustega seotud summast8.
Out of this amount, some 60 % and 40 % respectively went to decommissioning and mitigation measures. 
Nimetatud summast umbes 60% kulutati dekomisjoneerimisele ja 40% leevendavatele meetmetele.
An overview of the programmes’ financial flows is presented in Annex II. 
Programmide rahaliste vahendite liikumine on esitatud II lisas.
In line with the relevant provisions9, the Commission delegated the management of most (83 %) of the EU financial assistance for the country programmes to the European Bank for Reconstruction and Development (EBRD) which had managed nuclear safety projects and decommissioning facilities since the early 1990s. 
Kooskõlas asjakohaste sätetega9 delegeeris komisjon enamiku riigiprogrammide rahalise abi (83%) haldamise Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupangale (EBRD), mis oli tuumaohutuse projekte ja rajatiste dekomisjoneerimist hallanud juba 1990. aastate algusest saati.
To this end, together with some European countries, three International Decommissioning Support Funds were set up in 200110. 
Koos mõne Euroopa riigiga loodi 2001. aastal kolm rahvusvahelist dekomisjoneerimise toetusfondi10.
A Framework Agreement was signed between the recipient countries, the EBRD and the fund donors (see footnote 10). 
Abisaaja-maade, EBRD ja rahastavate riikide (vt 10. joonealune märkus) vahel sõlmiti raamleping.
8 The Commission earmarks appropriations to the specific agreements signed with the intermediary bodies (or, in some cases, with the beneficiaries) through the authorisation of individual commitments. 
8 Individuaalsete kulukohustuste kinnitamise teel reserveerib komisjon eraldised vahendusasutustega (või mõnel juhul ka toetusesaajatega) sõlmitud konkreetsete lepingute jaoks.
Payments are subsequently authorised on this basis to intermediary bodies, which then allocate these resources to specific projects and contracts. Ultimately, the resources are disbursed by the intermediary bodies to the contractors. 
Nende alusel kinnitatakse seejärel maksed vahendusasutustele, kes omakorda eraldavad vahendid konkreetsetele projektidele ja lepingutele. Lõpuks teevad vahendusasutused väljamaksed töövõtjatele.
9 The Financial Regulation No 1605/2002 (see Articles 53 to 57) provides that subject to certain conditions, the Commission may delegate its implementation tasks. 
9 Finantsmääruses nr 1605/2002 (vt punktid 53–57) sätestatakse, et teatud tingimustel võib komisjon oma rakendamisülesandeid delegeerida.
Moreover, the Accession Treaties and the relevant Council Regulations provide specifically that the Commission could do this. 
Lisaks on see võimalus selgelt sätestatud ühinemislepingutes ja vastavates nõukogu määrustes.
10 TheEUisthemaincontributor to the three International Decommissioning Support Funds (96 % of the total). 
10 ELonkolmerahvusvahelise dekomisjoneerimise toetusfondi põhirahastaja (96% fondide kogumahust).
Other European donors have contributed 60 million euro. 
Teised Euroopa rahastajad on teinud makseid summas 60 miljonit eurot.
These are: Belgium, Denmark, Germany, Ireland, Greece, Spain, France, Luxembourg, the Netherlands, Austria, Poland, Finland, Sweden, the United Kingdom, Norway and Switzerland. 
Nendeks on Belgia, Taani, Saksamaa, Iirimaa, Kreeka, Hispaania, Prantsusmaa, Luksemburg, Madalmaad, Austria, Poola, Soome, Rootsi, Ühendkuningriik, Norra ja Šveits.
Since 2004, the EU is the only contributor. 
Alates 2004. aastast on ainukeseks rahastajaks EL.
12 Programme EU contribution (million euro) Percentage of the total Kozloduy 870 30,5 % Ignalina 1 367 48,0 % Bohunice 613 21,5 % Total 2 850 100 % Source: Legal bases and Commission’s accounting. Special Report No 16/2011 – EU Financial assistance for the decommissioning of nuclear plants in Bulgaria, Lithuania and Slovakia: Achievements and Future Challenges 
12 Programm ELi toetus (miljonit eurot) % kogusummast Kozloduy 870 30,5 % Ignalina 1 367 48,0 % Bohunice 613 21,5 % Kokku 2 850 100 % Allikas: Õigusaktid ja komisjoni raamatupidamisarvestus. Eriaruanne nr 16/2011 – ELi finantsabi Bulgaaria, Leedu ja Slovakkia tuumaelektrijaamade dekomisjoneerimiseks: saavutused ja tulevased probleemid
Under the framework of the Council Regulations, the EBRD is required to manage the public funds allocated to the programmes for decommissioning nuclear power plants and monitoring the financial management of these programmes so as to optimise the use of public money. 
Nõukogu määruste raames on EBRD kohustatud haldama tuumaelektrijaamade dekomisjoneerimise programmidele ja nende finantsjuhtimise järelevalveks eraldatud avaliku sektori vahendeid viisil, mis tagab avaliku sektori rahaliste vahendite optimaalse kasutamise.
In addition, the EBRD should carry out the budget tasks entrusted to it by the Commission in line with the requirements of the Financial Regulation11. 
Lisaks täidab EBRD eelarvelisi ülesandeid, mida komisjon talle on usaldanud kooskõlas finantsmäärusega11.
In addition, for Lithuania, the Commission delegated part of the assistance to a parallel structure, the Central Project Management Agency12 (CPMA). 
Leedus delegeeris komisjon osa abi haldamisest projektide haldamise keskameti12 (CPMA) nimelisele paralleelstruktuurile.
The agency’s management responsibilities are similar to those of the EBRD. 
Keskametil on EBRDga sarnased ülesanded.
The three recipient countries propose projects for assistance in consultation with the EBRD or the CPMA. 
Kolm abisaajariiki pakuvad EBRD ja CPMAga konsulteerides välja toetatavaid projekte.
In the case of the three support funds, the assemblies of donors (where the Commission is represented) approve the projects. 
Kolme toetusfondi puhul kiidavad projektid heaks rahastajate üldkogud, kus on esindatud ka komisjon.
In the case of the CPMA channel, the Commission directly approves the projects. 
CPMA hallatavad projektid kiidab heaks otse komisjon.
In 2007, a Member States’ Management Committee was put in place to assist the Commission in the implementation of the assistance programmes. 
2007. aastal loodi liikmesriikide juhtkomitee, mille eesmärk oli aidata komisjonil toetusprogramme ellu viia.
The contribution may amount up to 100 % of project costs. 
Maksimaalne toetuse määr võib olla kuni 100% projektikuludest.
External contractors under the responsibility of the grant recipients usually execute projects14. 
Projektide elluviijateks on toetusesaajate vastutusel tavaliselt välised töövõtjad14.
The relevant national authorities, the EBRD or the CPMA monitor the project execution. 
Projektide elluviimist kontrollivad vastavad riiklikud ametiasutused, EBRD või CPMA.
On the basis of their reports, the assemblies of donors and the Commission, respectively, supervise the implementation of the projects. 
Nende aruannete põhjal vastutavad projektide teostamise järelevalve eest vastavalt rahastajate üldkogud ja komisjon.
The Commission is ultimately responsible for the use of EU funds, which are managed by its Directorate-General for Energy. 
Komisjonil lasub lõplik vastutus energeetika peadirektoraadi poolt hallatavate ELi vahendite kasutamise eest.
11 See Council Regulation No 647/2010 of 13 July 2010 (Bulgaria), Council Regulation No 1990/2006 of 21 December 2006 (Lithuania) and Council Regulation No 549/2007 of 14 May 2007 (Slovakia). 
11 Vt nõukogu 13. juuli 2010. aasta määrus nr 647/2010 (Bulgaaria), nõukogu 21. detsembri 2006. aasta määrus nr 1990/2006 (Leedu) ja nõukogu 14. mai 2007. aasta määrus nr 549/2007 (Slovakkia).
The EBRD manages EU funds under the ‘joint management’ mode of budget implementation, which involves the delegation of management functions to international organisations. 
EBRD haldab vahendeid ühise eelarve täitmise raames, mis tähendab täitmisülesannete delegeerimist rahvusvahelistele organisatsioonidele.
Delegation is subject to application of standards for accounting, audit, internal control and procurement procedures that offer guarantees equivalent to internationally accepted standards (Article 53d of Regulation No 1605/2002). 
Delegeerimise tingimuseks on, et organisatsioonid kohaldavad oma raamatupidamis-, auditi-, järelevalve-ja hankemenetlustes standardeid, mis loovad rahvusvaheliselt tunnustatud standarditest tulenevatega võrdväärsed tagatised (määruse nr 1605/2002 artikkel 53d).
Delegation is subject to application of standards for accounting, audit, internal control and procurement procedures which offer guarantees equivalent to internationally accepted standards (Articles 53a, 54 to 57 of Regulation No 1605/2002). 
Delegeerimise tingimuseks on, et organisatsioonid kohaldavad oma raamatupidamis-, auditi-, järelevalve-ja hankemenetlustes standardeid, mis loovad rahvusvaheliselt tunnustatud standarditest tulenevatega võrdväärsed tagatised (määruse nr 1605/2002 artiklid 53a, 54–57).
The CPMA manages 332 million euro, or 16 % of the total support committed to three countries until the end of 2010. 
CPMA hallatavate vahendite maht on 332 miljonit eurot ehk 16% kolmele riigile 2010. aasta lõpuni eraldatud vahenditest.
13 The Council Regulations adopted in 2006, 2007 and 2010 envisage this possibility (see footnote 11). 
13 Sellisevõimalusenäevad ette nõukogu 2006., 2007. ja 2010. aasta määrused (vt joonealune märkus 11).
13 14 The plant operators are the main grant recipients of the decommissioning projects. 
13 14 Dekomisjoneerimisprojektidetoetusesaajateksonenamastielektrijaamadeoperaatorid.Leevendavateprojektidetoetusesaajateks on põhiliselt avalik-õiguslikud isikud või erafirmad.
Special Report No 16/2011 – EU Financial assistance for the decommissioning of nuclear plants in Bulgaria, Lithuania and Slovakia: Achievements and Future Challenges 14 AUDIT SCOPE AND APPROACH 16. 
Eriaruanne nr 16/2011 – ELi finantsabi Bulgaaria, Leedu ja Slovakkia tuumaelektrijaamade dekomisjoneerimiseks: saavutused ja tulevased probleemid 14 AUDITI ULATUS JA LÄHENEMISVIIS 16.
The Court’s audit covered the implementation of the three decommissioning programmes from 1999 until the end of 2010. 
Kontrollikoda auditeeris kolme dekomisjoneerimisprogrammi täitmist (ajavahemik 1999 kuni 2010. aasta lõpp).
The main objective was to assess the effectiveness of the EU-funded nuclear decommissioning programmes against their twofold objectives (see paragraph 7). 
Põhieesmärk oli hinnata ELi rahastatud dekomisjoneerimisprogrammide mõjusust võrreldes neile seatud kahe eesmärgiga (vt punkt 7).
The audit sought to answer three questions: (a) Have programme actions for decommissioning been designed in accordance with identified needs and have they been carried out as planned so far? (b) Have programme actions to mitigate the consequences of the early closure of the reactors been designed in accordance with identified needs and have they been carried out as planned so far? (c) Have the accountability and governance arrangements been adequate to ensure an effective use of EU funds? 
Auditiga püüti vastata kolmele küsimusele: a) Kas programmide raames teostatud dekomisjoneerimine oli kavandatud vastavalt väljaselgitatud vajadustele ja kas seda on senini kavakohaselt läbi viidud? b) Kas programmide tegevus, mis on suunatud reaktorite kavandatust varasemast sulgemisest tulenevate probleemide lahendamisele, oli kavandatud vastavalt väljaselgitatud vajadustele ja kas seda on senini kavakohaselt ellu viidud? c) Kas vastutuse ja haldamisega seotud süsteemid on olnud piisavad, et tagada ELi rahaliste vahendite mõjus kasu-tamine?
The audit work included: ο a review of preparatory and legislative documentation related to the programmes and an analysis of relevant technical and financial information; ο interviews at the Commission, EBRD and CPMA, the relevant ministries of the recipient countries and the nuclear power plants; ο the review of international standards and best practice cases, in particular the decommissioning process of the Greifswald Nuclear Power Plant15; ο consultation with experts in the field of decommissioning projects; ο the review of the scope and timing of the 149 projects in the current portfolios against identified needs and overall programme objectives; and ο the assessment of the results of a judgmental sample of 22 projects (16 for ‘decommissioning’ and 6 for ‘mitigation’) with visits in all three recipient countries16. 
Audit koosnes alljärgnevast: ο programmidega seotud kavandavate ja õiguslike dokumentide läbivaatamine ning asjakohase tehnilise ja finantsteabe analüüs; ο intervjuud komisjonis, EBRD-s, CPMA-s, abisaavate riikide asjaomastes ministeeriumides ja tuumaelektrijaamades; ο rahvusvaheliste standardite ja parimate tavade läbivaatamine, eelkõige Greifswaldi tuumaelektrijaama dekomisjo-neerimisega tutvumine15; ο konsulteerimine dekomisjoneerimise valdkonna projektide ekspertidega; ο 149 käimasoleva projekti ulatuse ja ajakava võrdlemine väljaselgitatud vajaduste ning programmide üldiste eesmärkidega; ο 22 projektist (16 dekomisjoneerimise ja 6 leevendavate meetmete projekti) koosneva valimi tulemuste hindamine koos kõigisse kolme abisaajariiki tehtud auditikäikudega16.
15 Decommissioning of the Greifswald plant (Germany) is regarded as best practice by a number of international organisations (the International Atomic Energy Agency, the Nuclear Energy Agency and the Commission). 
15 Greifswaldi (Saksamaa) tuumaelektrijaama dekomisjoneerimist peavad parimaks tavaks mitu rahvusvahelist organisatsiooni (Rahvusvaheline Aatomienergiaagentuur, Tuumaenergia Agentuur ja komisjon).
16 Procurement procedures were subject to a limited review on the basis of the implementing bodies’ own procedures. 
16 Hankemenetlusi uuriti vaid piiratud määral ja seda tehti rakendusasutuste endi menetluste põhjal.
Contracts financed via the International Decommissioning Support Funds managed by the EBRD are put out to tender by the grant recipients. 
EBRD hallatavate rahvusvaheliste dekomisjoneerimise toetusfondide kaudu rahastatud lepingute hankeid teostavad toetuse saajad.
Firms are selected according to EBRD procurement rules. 
Ettevõtted valitakse EBRD hanke-eeskirjade alusel.
Acting as a Fund administrator, the EBRD monitors the procedure. 
Fondi haldajana vastutab EBRD menetluse järelevalve eest.
CPMA conducts procurements according to national public procurement rules. Special Report No 16/2011 – EU Financial assistance for the decommissioning of nuclear plants in Bulgaria, Lithuania and Slovakia: Achievements and Future Challenges 
CPMA viib hankeid läbi vastavalt riiklikele hanke-eeskirjadele. Eriaruanne nr 16/2011 – ELi finantsabi Bulgaaria, Leedu ja Slovakkia tuumaelektrijaamade dekomisjoneerimiseks: saavutused ja tulevased probleemid
15 OBSERVATIONS PROGRESS ACHIEVED IN THE DECOMMISSIONING OF THE REACTORS 18. 
15 TÄHELEPANEKUD REAKTORITE DEKOMISJONEERIMISE EDENEMINE 18.
As indicated in paragraph 6, the aim of improving nuclear safety was to be achieved through the early closure of the eight non-upgradeable reactors and their subsequent decommissioning. 
Eesmärk oli parandada tuumaohutust ning selle saavutamiseks pidi kavandatust varem suletama ja seejärel dekomisjoneeri-tama kaheksa mittemoderniseeritavat tuumareaktorit (vt punkt 6).
Bulgaria, Lithuania and Slovakia have closed these reactors in line with their commitment. 
Bulgaaria, Leedu ja Slovakkia on võetud kohustuse täitnud ja tuumareaktorid sulgenud.
Concerning decommissioning, important milestones have been reached, but the main process is still ahead of us. 
Dekomisjoneerimise käigus on saavutatud küll tähtsaid vahe-eesmärke, ent suurem osa tööst seisab veel ees.
The detailed planning and management of all activities to be undertaken in the decommissioning process is a key factor for its success. 
Dekomisjoneerimise alla kuuluvate tegevuste üksikasjalik kavandamine ja haldamine on kogu protsessi õnnestumise jaoks võtmetähtsusega.
International standards provide that prior to the implementation phase of decommissioning activities, a decommissioning plan must establish how the project will be managed. 
Vastavalt rahvusvahelistele standarditele peab enne tegeliku dekomisjoneerimise algust koostama projekti haldamist kirjeldava dekomisjoneerimiskava.
The plan should be based on a decommissioning strategy and identify the subsequent actions to be undertaken, from reactors shutdown until the final disposal or storage of waste17. 
Kava peab põhinema dekomisjoneerimisstrateegial ja määratlema kõik teostatavad sammud alates reaktori sulgemisest kuni jäätmete lõpliku kõrvaldamise või ladustamiseni17.
An assessment of the decommissioning planning documents for the three plants is summarised in Figure 4. 
Kolme elektrijaama dekomisjoneerimise kavandamisdokumentide hindamine on kokkuvõtlikult esitatud joonisel 4.
Several weaknesses were noted: (a) A classification and quantification of waste to be treated must be prepared to serve as basis for the adequate identification of decommissioning activities. 
Dokumentides täheldati mitut puudust: a) Dekomisjoneerimise tegevuste asjakohaseks määratlemiseks tuleb käitlemisele kuuluvad jäätmed liigitada ja kvantifitseerida.
In the case of the Bohunice V1 plant, a waste inventory was completed in July 2010. 
Bohunice V1 jaama puhul lõpetati jäätmete inventuur 2010. aasta juulis.
In the case of Ignalina and Kozloduy plants, however, radioactive waste inventories were not complete as the concrete quantities of each type of radioactive material to be processed were not yet known (the radiological characterisation of the plants was not finished). 
Ignalina ja Kozloduy jaamade radioaktiivsete jäätmete loendid ei olnud aga täielikud, kuna kõigi käitlemisele kuuluvate radioaktiivsete materjalide kogused ei ole teada (jaamade radioloogiline inventuur ei olnud veel lõpetatud).
The planning documents being used by the plant operators were still based on provisional data on radioactive waste. 
Jaamade operaatorite kasutatavad kavandamisdokumendid põhinesid endiselt radioaktiivsete jäätmete esialgsetel andmetel.