natgillin/translations-raw huggingface dataset:
12 In general, the Commission has no say in approving projects, except in the case of major projects co-financed by the EU, for which the Member States must submit proposals to the Commission22. 
12 Üldiselt ei ole komisjonil projektide heakskiitmisel sõnaõigust, välja arvatud ELi kaasrahastatud suurprojektid, mille puhul peab liikmesriik komisjonile taotluse esitama22.
Major projects are usually large-scale infrastructure projects related to transport, the environment and other fields such as culture, education, energy, etc. 
Suurprojektid on enamasti suuremahulised taristuprojektid, mis on seotud transpordi, keskkonna ja muude valdkondadega, nagu kultuur, haridus, energeetika jne.
Where the total costs of such projects supported through European Regional Development Fund (ERDF) and/or Cohesion Fund (CF) aid during the 2007-2013 programming period was more than 25 million euro (for environmental projects) and 50 million euro (for other fields), they were subject to an assessment and a specific decision by the European Commission. 
Kui sellised projektid said programmitöö perioodil 2007–2013 ERFist ja/või Ühtekuuluvusfondist kokku enam kui 25 miljonit eurot (keskkonnaprojektid) ja 50 miljonit eurot (muud valdkonnad), hindas Euroopa Komisjon projekte ja tegi nende kohta eriotsuse.
Before major projects can be approved, their consistency with other EU policies, including Natura 2000, needs to be examined. 
Enne suurprojektide heakskiitmist tuleb kontrollida, kas need on kooskõlas muude ELi poliitikavaldkondadega, sh Natura 2000-ga.
The Commission also assesses the specific measures included in the project to mitigate or offset negative effects on the Natura 2000 sites. 
Komisjon hindab ka projektile lisatud erimeetmeid, mille eesmärk on leevendada või ära hoida negatiivset mõju Natura 2000 aladele.
The Commission may conduct follow-up checks on the implementation of the mitigation measures. 
Komisjon võib teha leevendavate meetmete rakendamise üle järelkontrolle.
Proposals must include an analysis of the major project’s environmental impact, including aspects relating to Natura 2000. 
Taotlused peavad sisaldama suurprojekti keskkonnamõju analüüsi, mis hõlmab ka Natura 2000 võrgustikuga seotud aspekte.
The Commission appraises the major project in terms of its consistency with the priorities of the Operational Programme (OP) concerned, its contribution to achieving the goals of those priorities and its consistency with other EU policies. 
Komisjon hindab seda, kas suurprojekt on kooskõlas asjaomase rakenduskava prioriteetidega ning milline on selle panus nimetatud prioriteetide eesmärkide saavutamisse ja kas projekt on kooskõlas muude liidu poliitikatega.
Funding 13 The EU’s approach to financing the implementation of the Natura 2000 network has consistently23 been to use existing EU funds (mainly from the Common Agricultural Policy (CAP) and the structural and cohesion funds24) rather than to develop specific financing instruments (see also Table 5 in the Annex). 
Rahastamine 13 ELi lähenemisviis Natura 2000 võrgustiku rahastamisele on olnud järjepidev23 olemasolevate ELi vahendite (peamiselt ühtse põllumajanduspoliitika (ÜPP) ning struktuuri-ja ühtekuuluvusfondide24 vahendid) kasutamisel spetsiaalsete rahastamisvahendite väljatöötamise asemel (vt ka tabel 5 lisas).
Funds are not earmarked for Natura 2000 within the various sectoral funding programmes, but instead opportunities for supporting Natura 2000, in the context of support for biodiversity, exist under each of the relevant EU funds25. 
Natura 2000 meetmetele ei eraldata vahendeid erinevatest valdkondlikest rahastamiskavadest, kuid võimalus toetada Natura 2000 võrgustikku bioloogilise mitmekesisuse toetamise kontekstis on olemas iga asjaomase ELi fondi all25.
A notable exception is the LIFE26 financial instrument (dating back to 1993) which, although small, includes funds earmarked specifically for a range of Natura 2000 actions. 
Märkimisväärne erand on LIFE’i26 rahastamisvahend (loodud aastal 1993), mis on küll väikesemahuline, kuid hõlmab spetsiaalselt mitmesugustele Natura 2000 meetmetele mõeldud vahendeid.
This instrument is managed directly by the Commission. 
Seda vahendit haldab komisjon otse.
The Natura 2000 sites are also financed directly by the Member States, by international donors and by private funds. 
Natura 2000 alasid rahastavad liikmesriigid ka otse, rahvusvaheliste rahastajate ja erafondide kaudu.
In 201027, a report drawn up on behalf of the Commission assessed the total annual cost of managing the Natura 2000 network at 5.8 billion euro. 
2010. aastal27 hinnati komisjoni tellimusel koostatud aruandes Natura 2000 võrgustiku haldamise aasta kogukulude suuruseks 5,8 miljardit eurot.
Less than 20 %28 of this amount was financed by the EU during the 2007-2013 programming period. 
Programmitöö perioodil 2007–2013 kaasrahastas EL vähem kui 20%28 sellest summast.
22 For ERDF and CF, on the basis of Articles 39 and 40 of Council Regulation (EC) No 1083/2006 of 11 July 2006 laying down general provisions on the ERDF, the ESF and the CF and repealing Regulation (EC) No 1260/1999 (OJ L 210, 31.7.2006, p. 25) for the period 2007-2013 and on the basis of Articles 100 to 103 of Regulation (EC) No 1303/2013 of the European Parliament and of the Council of 17 December 2013 laying down common provisions on the ERDF, the ESF, the CF, the EAFRD and the EMFF and laying down general provisions on the ERDF, the ESF, the CF and the EMFF and repealing Council Regulation (EC) No 1083/2006 (OJ L 347, 20.12.2013, p. 
22 ERF ja Ühtekuuluvusfond: nõukogu 11. juuli 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1083/2006, millega nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1260/1999 (ELT L 210, 31.7.2010, lk 25), artiklite 39 ja 40 alusel perioodiks 2007–2013, ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määruse (EÜ) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ja Euroopa Merendus-ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L347, 20.12.2013, lk 320), artiklite 100–103 alusel 2014–2020.
23 COM(2004) 431 final of 15 July 2004 ‘Financing Natura 2000’ and SEC(2011) 1573 final. 
23 KOM(2004) 431 (lõplik), 15.7.2004, „Natura 2000 rahastamine”, ja SEK(2011) 1573 (lõplik).
25 ‘Agriculture funding under the second pillar of the CAP is the most important source of support for Natura 2000 in the majority of countries’ SEC(2011) 1573 final, p. 6. 
25 „Põllumajanduse rahastamine ÜPP teisest sambast on enamikus riikides üks olulisemaid Natura 2000 rahastamisallikaid.” SEK(2011) 1573 (lõplik), lk 6.
26 LIFE is the EU’s financial instrument supporting environmental, nature conservation and climate action projects throughout the EU. 
26 LIFE’i programm on ELi rahastamisvahend, millega toetatakse keskkonna-, loodushoiu ja kliimameetmetega seotud projekte kogu ELis.
27 Costs and socioeconomic benefits associated with the Natura 2000 network, Institute for European Environmental Policy, p. 1. 
27 „Costs and Socio-Economic Benefits associated with the Natura 2000 Network”, Euroopa Keskkonnapoliitika Instituut, lk1.
28 Kettunen, M., Baldock, D., Gantioler, S., Carter, O., Torkler, P., Arroyo Schnell, A., Baumueller, A., Gerritsen, E., Rayment, M., Daly, E. and Pieterse, M., Assessment of the Natura 2000 co-financing arrangements of the EU financing instrument. 
28 Kettunen, M., Baldock, D., Gantioler, S., Carter, O., Torkler, P., Arroyo Schnell, A., Baumuel-ler, A., Gerritsen, E., Rayment, M., Daly, E., ja Pieterse, M., 2011. „Assessment of the Natura 2000 co-financing arrangements of the EU financing instrument.
A project for the European Commission – final report, Institute of European Environmental Policy, Brussels, Belgium, 2011, p. 5. 
A project for the European Commission – final report” (Euroopa Keskkonnapoliitika Instituut, Brüssel, Belgia), lk 5.
Introduction 19 14 Prioritised action frameworks (PAFs) have been developed by Member States with the support of the Commission as a strategic planning tool in order to define Natura 2000 funding needs and priorities at national or regional level and facilitate their integration into different EU funding instruments. 
Sissejuhatus 19 14 Liikmesriigid valmistasid komisjoni toel ette tähtsusjärjestatud tegevuskavad, mis on strateegiliseks kavandamisvahendiks, et määratleda riiklikul ja piirkondlikul tasandil Natura 2000 rahastamisvajadused ja prioriteedid ning lihtsustada nende integreerimist ELi eri rahastamisvahenditesse.
PAFs were aimed at assisting Member States in drawing up their strategic/programming documents (e.g. partnership agreements, rural development programmes (RDPs) and operational programmes (OPs)) and help to make them consistent with Natura 2000 funding. 
Tähtsusjärjestatud tegevuskavade eesmärk on aidata liikmesriikidel koostada strateegilisi/kavandamisdokumente (nagu partnerluslepingud, maaelu arengukavad ja rakenduskavad) ning lihtsustada ka nende kooskõlla viimist Natura 2000 rahastamisega.
15 The first PAF exercise took place in 2012. 
15 Esmakordselt koostati tähtsusjärjestatud tegevuskavad aastal 2012.
The Commission provided the Member States with the template for the PAFs, partially filled in based on available data, and asked Member States to verify and complete the data. 
Komisjon esitas liikmesriikidele olemasolevate andmete alusel osaliselt täidetud tähtsusjärjestatud tegevuskava vormi ning palus liikmesriikidel andmed üle kontrollida ja neid täiendada.
The agreed template for the PAF included a general description of the network at regional or national level in Member States, a description of the status of habitats and species and a description of the administrative arrangements for managing the network. 
Tähtsusjärjestatud tegevuskavade kokkulepitud vorm hõlmas võrgustiku üldist kirjeldust liikmesriigi piirkondlikul või riiklikul tasandil, elupaikade ja liikide seisundi kirjeldust ning võrgustiku halduskorra kirjeldust.
One important part of the PAF related to the Member States’ current experience with the use of EU funds in order to obtain an overview of the significance of these funds for investments in Natura 2000 over the 2007-2013 programming period. 
Oluline osa tähtsusjärjestatud tegevuskavadest puudutas ELi vahendite haldamise kogemust, et saada ülevaade nende vahendite olulisusest perioodil 2007–2013 Natura 2000 võrgustikku tehtud investeeringute jaoks.
The Member States also had to set out their strategic conservation priorities for the 2014-2020 programming period and the corresponding key measures for achieving these priorities, together with their planned monitoring and evaluation arrangements. 
Koos kavandatava järelevalve-ja hinda-miskorraga pidid liikmesriigid programmitöö perioodiks 2014–2020 koostama ka strateegilised kaitseprioriteedid ja vastavad põhimeetmed nende saavutamiseks.
Audit scope and approach 20 16 In determining the audit scope and approach, we considered the actions established under Target 1 of the EU 2020 biodiversity strategy to implement the Nature Directives (see paragraph 2). 
Auditi ulatus ja 20 lähenemisviis 16 Auditi ulatuse ja lähenemisviisi määratlemisel võttis kontrollikoda arvesse loodusvaldkonna direktiivide rakendamiseks ette nähtud ELi 2020. aasta bioloogilise mitmekesisuse strateegia 1. eesmärgi raames kehtestatud meetmeid (vt punkt 2).
The objective of the audit was to answer the question ‘Has the Natura 2000 network been appropriately implemented?’ 
Kontrollikoja auditi eesmärk oli vastata auditiküsimusele, kas Natura 2000 võrgustikku on asjakohaselt rakendatud.
The main audit question was further broken down into the following subquestions: (a) Has the Natura 2000 network been appropriately managed? 
Auditi põhiküsimus jaotati järgmisteks alaküsimusteks: a) Kas Natura 2000 võrgustikku hallati asjakohaselt?
In order to answer this question, we assessed whether the Member States had taken the necessary conservation measures and whether appropriate procedures were in place to avoid or compensate for the deterioration of the sites. 
Sellele küsimusele vastamiseks hindas kontrollikoda, kas liikmesriik oli võtnud vajalikud kaitsemeetmed ning kas kohaldati asjakohaseid menetlusi, et vältida või kompenseerida alade halvenemist.
At Commission level, we reviewed the guidance provided by the Commission, the appraisal procedures for major projects with an impact on Natura 2000 sites and the procedures for handling complaints. (b) Has Natura 2000 been appropriately financed? 
Komisjoni tasandil vaatas kontrollikoda läbi komisjoni koostatud suunised, Natura 2000 alasid mõjutavate suurprojektide hindamismenetlused ning kaebustega tegelemise menetlused. b) Kas Natura 2000 võrgustikku rahastati asjakohaselt?
We looked at the design and the use of the available EU funding for Natura 2000 sites over the 2007-2013 programming period, as well as the planned allocation for the 2014-2020 period linked to the PAFs. 
Kontrollikoda kontrollis Natura 2000 jaoks mõeldud olemasolevate ELi vahendite kavandamist ja kasutamist programmitöö perioodil 2007–2013 ning tähtsusjärjestatud tegevuskavadega seotud kavandatud eraldisi perioodiks 2014–2020.
We focused on how Natura 2000 had been integrated into other policy instruments and how well the funded measures had been coordinated and adapted to the network’s needs. (c) Has Natura 2000 been appropriately monitored? 
Kontrollikoda keskendus sellele, kuidas oli Natura 2000 integreeritud teistesse poliitika-instrumentidesse ning kui hästi olid rahastatud meetmed koordineeritud ja võrgustiku vajadustega kohandatud. c) Kas Natura 2000 võrgustiku üle tehti asjakohast järelevalvet?
We examined the various monitoring tools at the disposal of the Member States and the Commission and how these had been used. 
Kontrollikoda uuris mitmesuguseid liikmesriikide ja komisjoni kasutuses olevaid järelevalvevahendeid ning nende kasutust.
We assessed the performance indicator systems, the site monitoring arrangements and the system for reporting on habitats and species. 
Hinnati tulemusnäitajate süsteeme, alade järelevalvekorda ning elupaikade ja liikide kohta aru andmise süsteeme.
17 We focused on the overall implementation framework rather than on the conservation results achieved for individual sites. 
17 Kontrollikoda keskendus üldisele rakendusraamistikule, mitte konkreetsetel aladel saavutatud kaitsetulemustele.
We obtained evidence from five Member States (France29, Germany30, Spain31, Poland and Romania), covering eight of the EU’s nine biogeographical regions32. 
Auditi tõendusmaterjali koguti viiest liikmesriigist (Prant-susmaa29, Saksamaa30, Hispaania31, Poola ja Rumeenia), mis hõlmavad ELi üheksast biogeograafilisest piirkonnast kaheksat32.
We visited authorities in these Member States and 24 Natura 2000 sites. 
Kontrollikoda külastas nende liikmesriikide ametiasutusi ja 24 Natura 2000 ala.
We also met with representatives from various stakeholder groups, in particular farmers’ organisations and environmental non-governmental organisations (NGOs). 
Kohtuti ka mitme sidusrühma esindajatega, eelkõige põllumajandusettevõtjate organisatsioonide ja valitsusväliste keskkonnaorganisatsioonidega.
18 In addition, we sent a survey to all the other (23) Member States in order to obtain information on their management systems and the public funding used for their Natura 2000 sites. 
18 Lisaks saatis kontrollikoda küsimustiku ülejäänud 23 liikmesriigile, et saada teavet nende Natura 2000 alade jaoks kasutatavate juhtimissüsteemide ja avaliku sektori vahendite kohta.
29 Haute-Normandie, Basse-Normandie and Languedoc-Roussillon. 
29 Ülem-Normandia, Alam-Normandia, Languedoc-Roussillon.
30 Schleswig-Holstein and Bavaria. 
30 Schleswig-Holstein ja Baierimaa.
31 Asturias, Madrid, Valencia and Canary Islands. 
31 Astuuria, Madrid, Valencia ja Kanaari saared.
32 Our audit included Member States with territories in the Alpine region, the Atlantic region, the Black Sea region, the Continental region, the Macaronesian region, the Mediterranean region, the Pannonian region and the Steppic region. 
32 Kontrollikoja audit hõlmas riike, mille alad asusid Alpi, Atlandi ookeani, Musta mere, kontinentaalses, Makaroneesia, Vahemere, Pannoonia või stepipiirkonnas.
We did not visit a Member State with territory in the Boreal region. 
Kontrollikoda ei külastanud liikmesriiki, mille territoorium asus boreaalses piirkonnas.
Observations 21 Member States did not manage the Natura 2000 network sufficiently well 19 Implementing Natura 2000 requires strong coordination among a Member State’s various competent authorities and with numerous stakeholders. 
Tähelepanekud 21 Liikmesriigid ei hallanud Natura 2000 võrgustikku piisavalt hästi 19 Natura 2000 rakendamiseks on vaja tihedat koostööd liikmesriigi mitmesuguste pädevate asutuste ja arvukate sidusrühmade vahel.
The conservation measures necessary to maintain or restore habitats and their flora and fauna need to be taken in time and be specific enough in order to be implemented effectively. 
Kaitsemeetmed looduslike elupaikade ja nende looma-ja taimeliikide säilitamiseks või taastamiseks tuleb võtta õigeaegselt ning need peavad olema piisavalt üksikasjalikud, et neid mõjusalt rakendada.
Planned projects that are likely to have a significant impact on an established Natura 2000 site need to be assessed carefully33 in light of the site’s conservation objectives. 
Natura 2000 alale tõenäoliselt olulist mõju avaldavaid kavandatud projekte tuleb põhjalikult hinnata33, võttes arvesse ala kaitse-eesmärke.
Where a project needs to go ahead on a Natura 2000 site despite potentially having an adverse impact, appropriate compensatory measures must be taken. 
Kui projekt tuleb Natura 2000 alal rakendada vaatamata selle võimalikule negatiivsele mõjule, tuleb võtta asjakohased asendusmeetmed.
At EU level, the Commission’s role is to support Member States to implement the directives effectively through guidance, and, where necessary, through enforcement action. 
ELi tasandil on komisjoni ülesanne toetada liikmesriike direktiivide mõjusal rakendamisel, seda nii suuniste kui vajaduse korral ka jõustamise kaudu.
Coordination between authorities and stakeholders in the Member States was not sufficiently developed 20 A wide range of sectors are involved in managing the Natura 2000 network. 
Koordineerimine liikmesriikide asjaomaste ametiasutuste ja sidusrühmade vahel ei olnud piisavalt välja arendatud 20 Natura 2000 võrgustiku haldamisega on seotud mitmesugused valdkonnad.
These include, in particular, the environmental, agricultural, urban planning, industrial development and tourism sectors. 
Need hõlmavad muu hulgas keskkonna-, põllumajandus-, linnaplaneerimis-, tööstuse arengu ja turismisektoreid.
The successful implementation of Natura 2000 requires effective coordination between sectors. 
Natura 2000 edukaks rakendamiseks on vaja mõjusat valdkondadevahelist koordineerimist.
We found that all of the Member States we visited had established a structure for managing the Natura 2000 network. 
Kontrollikoda leidis, et kõikidel külastatud liikmesriikidel oli olemas struktuur Natura 2000 võrgustiku haldamiseks.
In most Member States we visited, however, there were examples of insufficient coordination between the responsible authorities, as illustrated in Box 2. 
Siiski leiti enamikus külastatud liikmesriikides näiteid liikmesriikide vastutavate ametiasutuste vahelisest ebapiisavast koordineerimisest (vt 2. selgitus).
33 These are the ‘appropriate assessments’ required by the Habitats Directive. 
33 Elupaikade direktiivis nõutud asjakohane hinnang.
Insufficient coordination of authorities in the audited Member States In Romania, while the planning and funding of Natura 2000 are sufficiently coordinated at national level, cooperation and communication at regional and local level between site managers, authorities and other stakeholders (e.g. land owners) need to be improved to ensure the effective implementation of Natura 2000. 
Ametiasutuste ebapiisav koordineerimine auditeeritud liikmesriikides Rumeenias oli Natura 2000 kavandamine ja rahastamine riiklikul tasandil piisavalt koordineeritud, kuid Natura 2000 mõjusaks rakendamiseks tuleb parandada piirkondliku ja kohaliku tasandi koostööd ning teabevahetust ala haldajate, ametiasutuste ja muude sidusrühmade (nagu maaomanikud) vahel.
For example, several sites still miss a management body, there was a lack of procedures for considering Natura 2000 in urban planning; there were also overlaps between the supervisory responsibilities of local authorities. 
Mitmel alal puudus näiteks korraldusasutus, ei olnud menetlusi Natura 2000 alade arvessevõtmiseks linnaplaneerimisel ning kohalike ametiasutuste järelevalvekohustuste puhul esines kattumisi.
In France, there were coordination problems between the environmental authorities, which are in charge of Natura 2000, and the agricultural authorities, which were responsible for providing the most significant share of the EU funding used to support Natura 2000 sites. 
Prantsusmaal esines koordineerimisprobleeme Natura 2000 eest vastutavate keskkonnaasutuste ja põllumajandusasutuste vahel, mis vastutasid Natura 2000 alade toetuseks kasutatava ELi toetuse kõige suurema osa jaotamise eest.
The environmental authorities had limited information regarding the implementation of agri-environmental measures by the agricultural authorities, such as the number of farmers and areas concerned, the types of measures and the amount of public money being spent on the Natura 2000 sites. Box 2 
Keskkonnaasutused ei saanud piisavalt teavet põllumajanduse keskkonnameetmete rakendamise kohta põllumajandusasutuste poolt, nagu asjaomaste põllumajandusettevõtjate ja alade arv, meetmete liik ja Natura 2000 aladele eraldatud avaliku sektori vahendite määr. 2. selgitus
Observations 22 21 It is important that key stakeholders, and in particular land users and landowners, are involved in the planning and implementation of conservation measures in Natura 2000 sites so that they can understand and support the corresponding conservation objectives. 
Tähelepanekud 22 21 Peamiste sidusrühmade, eriti maakasutajate ja maaomanike kaasamine Natura 2000 alade kaitsemeetmete kavandamisse ja rakendamisse on väga oluline: see aitab neil mõista ja toetada kaasnevaid kaitse-eesmärke.
The Member States organised capacity-building activities, mainly in the form of training courses, at national and local level. 
Liikmesriigid korraldasid suutlikkuse arendamiseks peamiselt koolitusi riiklikul ja kohalikul tasandil.
We found an example of good practice in France where the local population was consulted (see Box 3). 
Kontrollikoda leidis Prantsusmaal hea tava näite kohalike elanikega konsulteerimise näol (vt 3. selgitus).
However, the other Member States34 we visited had not established effective channels involving regular consultations to facilitate communication with key stakeholders. 
Teised kontrollikoja külastatud liikmesriigid34 ei olnud aga loonud mõjusaid kanaleid regulaarseks konsulteerimiseks, et edendada teabevahetust peamiste sidusrühmadega.
Example of good practice where local land users and populations were consulted In France, each Natura 2000 site was managed by a steering committee involving representatives from the public sector, regional authorities, community and trade associations, conservation organisations, land user organisations, etc. 
Näide heast tavast kohalike maaomanike ja elanikkonnaga konsulteerimisel Prantsusmaal haldas iga Natura 2000 ala juhtkomitee, mis koosnes avaliku sektori, piirkondlike ametiasutuste, kogukonna ja kutseorganisatsioonide, maakasutajate organisatsoonide jms esindajatest.
Being involved in the consultation in the steering committees gave stakeholders a sense of ownership of the Natura 2000 objectives. 
Juhtkomitee konsultatsioonides osalemine andis sidusrühmadele isevastutuse tunde seoses Natura 2000 eesmärkidega.