natgillin/translations-raw huggingface dataset:
More than half of Member States reported investigations into network attacks7. 
Rohkem kui pooled liikmesriigid teatasid, et uurisid võrguründeid7.
Perhaps the most nefarious of threat types are advanced persistent threats (APTs). 
Kõige salakavalamat liiki ohud võivad aga olla kinnisründeohud.
These are sophisticated attackers engaged in long-term monitoring and stealing of data, and sometimes harbouring destructive goals as well. 
Need on professionaalsed ründajad, kes jälgivad oma ohvreid pikka aega, varastavad andmeid ja võivad kohati ka hävitustööd teha.
The aim here is to stay under the radar without detection for as long as possible. 
Sellise ründe puhul on eesmärk võimalikult pikaks ajaks märkamatuks jääda.
APTs are often state-linked and targeted at especially sensitive sectors like technology, defence, and critical infrastructure. 
Kinnisründeohud on sageli seotud riiklike struktuuridega ja nende sihtmärkideks on eriti tundlikud sektorid, nagu tehnoloogia, kaitsevaldkond ja elutähtis taristu.
Cyberespionage is said to account for at least one-quarter of all cyber incidents and the majority of costs 8. 
Küberspionaaž moodustab hinnanguliselt vähemalt neljandiku kõigist küberintsidentidest ja enamiku nende põhjustatud kuludest8.
07 Capturing the impact of being poorly prepared for a cyberattack is difficult due to the lack of reliable data. 
07 Halba ettevalmistust küberründe vastu on raske kvantifitseerida, sest puuduvad usaldusväärsed andmed.
The economic impact of cybercrime rose fivefold between 2013 and 20179, hitting governments and companies, large and small alike. 
Küberkuritegevuse tekitatud majanduslik kahju kasvas aastatel 2013–2017 viis korda9, tabades nii suuri kui ka väikseid valitsusi ja ettevõtteid.
The forecast growth in cyber insurance premiums from €3 billion in 2018 to €8.9 billion in 2020 reflects this trend. 
Nimetatud suundumust kajastab ka prognoos, mille kohaselt suurenevad kübervaldkonna kindlustuspreemiad 2018. aasta 3 miljardilt eurolt 2020. aastaks 8,9 miljardi euroni.
08 While the financial impact of cyberattacks continues to grow, there is an alarming disparity between the cost of launching an attack and the cost of prevention, investigation and reparation. 
08 Kuigi küberrünnetest tingitud rahaline kahju üha kasvab, erineb ründe käivitamise maksumus kardinaalselt selle ennetamise, uurimise ja heastamise kuludest.
For example, a DDoS attack can cost as little as €15 a month to carry out, yet the losses suffered by the targeted business, including reputational damage, are considerably higher10. 
Näiteks võib hajus teenusetõkestusrünne (DDoS) maksta vaid 15 eurot kuus, kuid sihtmärgiks olevale ettevõttele tekitatud kahju, sealhulgas mainekahju, on oluliselt suurem10.
09 Although 80 % of EU businesses having experienced at least one cybersecurity incident in 201611, acknowledgement of the risks is still alarmingly low. 
09 Kuigi 80% ELi ettevõtetest puutus 2016. aastal kokku vähemalt ühe küberturvalisuse intsidendiga11, tunnistatakse riske endiselt murettekitavalt vähe.
Among companies in the EU, 69 % have no, or only a basic understanding, of their exposure to cyber threats 12, and 60 % have never estimated the potential financial losses 13. 
69%-l ELi ettevõtetest on küberohtudest vaid väga algeline arusaam või puudub see üldse12, ning 60% neist ei ole kunagi hinnanud küberohtudest tulenevat võimalikku
Furthermore, according to a global survey, one-third of organisations would rather pay the hacker’s ransom than invest in information security14. 
10 organisatsioonidest pigem häkkereile lunaraha kui investeeriks infoturbesse14.
10 The global Wannacry ransomware and NotPetya wiper malware attacks in 2017 together affected more than 320 000 victims in around 150 countries15. 
10 2017. aastal toimunud ülemaailmsel Wannacry lunavararündel ja kõvakettaid tühjendava NotPetya ründel oli umbes 150 riigis rohkem kui 320 000 ohvrit15.
In addition, 86 % of EU citizens now believe the risk of falling victim to cybercrime is increasing16. 
Lisaks usub 86% ELi kodanikest nüüd, et küberkuritegevuse ohvriks langemise oht suureneb16.
The EU’s action on cybersecurity 11 The EU became an observer organisation to the Council of Europe’s Convention on Cybercrime Committee in 200117 (the Budapest Convention). 
ELi tegevus küberturvalisuse valdkonnas 11 2001. aastal sai EL vaatleja staatuse Euroopa Nõukogu küberkuritegevuse konventsioonis17 (Budapesti konventsioon).
Since then, the EU has used policy, legislation and spending to improve its cyber resilience. 
Sellest ajast alates on EL kasutanud oma kübervastupidavusvõime parandamiseks nii poliitikameetmeid, õigusakte kui ka liidu finantsvahendeid.
Against a background of an increasing number of major cyberattacks and incidents, activity has accelerated since 2013, as Figure 2 shows. 
Suuremate küberrünnete ja intsidentide sagenemise tõttu on see tegevus alates 2013. aastast kiirenenud (vt joonis 2).
In parallel, Member States have adopted (and in some cases already updated) their first national cybersecurity strategies. 
Samal ajal on liikmesriigid vastu võtnud (ja mõnel juhul ka juba ajakohastanud) oma esimesed riiklikud küberturvalisuse strateegiad.
12 The main EU actors with responsibility for cybersecurity are described in Box 2 and Annex I. 9 
12 Küberturvalisuse alaste ülesannetega ELi peamisi osalejaid kirjeldatakse I lisa 2. selgituses. finantskahju13.
10 Box2 Who is involved? The European Commission aims to increase cybersecurity capabilities and cooperation, strengthen the EU as a cybersecurity player, and mainstream it into other EU policies. 
Euroopa Komisjoni eesmärk on suurendada küberturvalisuse alast suutlikkust ja koostööd, tugevdada ELi positsiooni küberturvalisuse vallas ning integreerida see teistesse ELi poliitikavaldkondadesse.
The main Directorates-General (DG) responsible for cybersecurity policy are DGs CNECT (cybersecurity) and HOME (cybercrime), responsible for the Digital Single Market and the Security Union respectively. 
Peamised küberturvalisuse poliitika eest vastutavad peadirektoraadid on sidevõrkude, sisu ja tehnoloogia peadirektoraat (CNECT) (küberturvalisus) ja siseasjade peadirektoraat (HOME) (küberkuritegevus), kes vastutavad vastavalt digitaalse ühtse turu ja julgeolekuliidu eest.
DG DIGIT is responsible for the IT security of the Commission’s own systems. 
Komisjoni enda süsteemide IT-turvalisuse eest vastutab informaatika peadirektoraat (DIGIT).
A host of EU agencies support the Commission, notably ENISA (European Union Agency for Network and Information Security), the EU’s cybersecurity agency – a mainly advisory body that supports policy development, capacity-building and awareness-raising. 
Komisjoni toetab mitu ELi asutust, eelkõige Euroopa Liidu Võrgu-ja Infoturbeamet (ENISA) – ELi küberturvalisusega tegelev asutus, mis on peamiselt nõuandev organ ning aitab poliitikat välja töötada, suutlikkust arendada ja teadlikkust tõsta.
Europol’s European Cybercrime Centre (EC3) was established to strengthen the EU’s law enforcement response to cybercrime. 
ELi küberkuritegevuse vastase võitluse tugevdamiseks loodi Europoli küberkuritegevuse vastase võitluse Euroopa keskus (EC3).
The European External Action Service (EEAS) leads on cyber defence, cyber diplomacy and strategic communication, and hosts intelligence and analysis centres. 
11 Küberkaitse, küberdiplomaatia ja strateegilise teabevahetuse esirinnas on Euroopa välisteenistus (EEAS), mille struktuuris on teabe-ja analüüsikeskused.
The European Defence Agency (EDA) aims to develop cyber defence capabilities. 
Küberkaitsevõimekuse arendamisega tegeleb Euroopa Kaitseagentuur (EDA).
Member States are primarily responsible for their own cybersecurity and, at the EU level, act through the Council, which has numerous coordination and information-sharing bodies (amongst them the Horizontal Working Party on Cyber Issues). 
Liikmesriigid vastutavad peamiselt enda küberturvalisuse eest ja tegutsevad ELi tasandil nõukogu kaudu, kellel on palju koordineerimis-ja teabeasutusi (nende seas ka horisontaalne küberküsimuste töörühm).
The European Parliament acts as co-legislator. 
Euroopa Parlamendil on kaasseadusandja roll.
Private sector organisations, including industry, internet governance bodies, and academia, are both partners and contributors to policy development and implementation – including through a contractual public-private partnership (cPPP). 
Erasektori organisatsioonid, sealhulgas valdkonna ettevõtted, interneti haldamisega tegelevad asutused ja akadeemilised ringkonnad, panustavad nii poliitika väljatöötamisse kui ka rakendamisse, sealhulgas avaliku ja erasektori lepingulise partnerluse kaudu.
Policy 13 The EU’s cyber ecosystem is complex and multi-layered, cuts across an array of internal policy areas, like justice and home affairs, the digital single market and research policies. 
Poliitika 13 ELi kübervaldkonna ülesehitus on keeruline ja mitmekihiline ning hõlmab mitut sisepoliitika valdkonda (nt justiits-ja siseküsimused), digitaalset ühtset turgu ja teaduspoliitikat.
In external policy, cybersecurity features in diplomacy, and is increasingly part of the EU’s emerging defence policy. 
Välispoliitikas on küberturvalisusest saanud diplomaatia osa ning see mängib ka üha enam rolli ELi kujunevas kaitsepoliitikas.
14 The cornerstone of the EU’s policy is the 2013 Cybersecurity Strategy18. 
14 ELi poliitika nurgakivi on 2013. aasta küberturvalisuse strateegia18.
The Strategy aims to make the EU’s digital environment the safest in the world, while defending fundamental values and freedoms. 
Strateegia eesmärk on muuta ELi digitaalne keskkond kõige turvalisemaks maailmas, kaitstes samal ajal põhiväärtusi ja -vabadusi.
It has five core objectives: (i) increasing cyber resilience; (ii) reducing cybercrime; (iii) developing cyber defence policies and capabilities; (iv) developing industrial and technological cybersecurity resources; and (v) establishing an international cyberspace policy aligned with core EU values. 
Sellel on viis järgmist põhieesmärki: i) suurendada kübervastupidavusvõimet; ii) vähendada küberkuritegevust; iii) arendada küberkaitsepoliitikat ja küberkaitsevõimet; iv) arendada tööstuslikke ja tehnoloogilisi küberturvalisuse ressursse; v) luua rahvusvaheline küberruumipoliitika, mis on kooskõlas ELi põhiväärtustega.
15 The Cybersecurity Strategy interlinks with three subsequently adopted strategies: — The European Agenda on Security’s (2015) objective is to improve law enforcement and the judicial response to cybercrime, mainly by renewing updating existing policies and legislation19. 
15 Küberjulgeoleku strateegia on seotud kolme hiljem vastu võetud strateegiaga: — Euroopa julgeoleku tegevuskava (2015) eesmärk on parandada õiguskaitset ja õiguslikku reageerimist küberkuritegevusele, uuendades peamiselt olemasolevat poliitikat ja õigusakte19.
It also sets out to identify obstacles to criminal investigations on cybercrime and enhance cyber capacity-building. — The Digital Single Market Strategy20 (2015) aims to create better access to digital goods and services by creating the right conditions in which to maximise the digital economy’s growth potential. 
Samuti seati selles eesmärgiks küberkuritegevust käsitlevate kriminaaluurimiste takistuste tuvastamine ja kübersuutlikkuse suurendamise tõhustamine; — Euroopa digitaalse ühtse turu strateegia20 (2015) eesmärk on luua parem juurdepääs digitaalsetele kaupadele ja teenustele, luues õiged tingimused digitaalmajanduse kasvupotentsiaali maksimeerimiseks.
Strengthening online security, trust and inclusion is essential to this end. — The 2016 Global Strategy21 aims to boost the EU’s role in the world. 
Selleks on oluline suurendada võrguturvalisust, usaldust ja kaasatust; — 2016. aasta üldine strateegia21, mille eesmärk on suurendada ELi rolli maailmas.
Cybersecurity forms a core pillar through a renewed commitment to cyber issues, cooperation with key partners, and a resolve to address cyber issues across all policy areas, including the rebuttal of disinformation through strategic communication. 
Küberturvalisus on selle üks põhisammas, mille aluseks on uuendatud pühendumine küberküsimustele, koostöö peamiste partneritega ja otsus tegeleda küberprobleemidega kõigis poliitikavaldkondades, sealhulgas väärinfo ümberlükkamine strateegilise kommunikatsiooni kaudu.
16 In recent years, as cyberspace has become increasingly militarised22 and weaponised23, it has come to be seen as the fifth domain of warfare24. 
16 Viimastel aastatel on küberruum muutunud üha enam militariseerituks22 ja relvastatuks23 ning seda on hakatud käsitlema kui sõjapidamise viiendat relvaliiki24.
Cyber defence shields cyberspace systems, networks and critical infrastructure against attack by military and other means. 
Küberkaitsega turvatakse küberruumis olevaid süsteeme, võrke ja elutähtsat taristut sõjaliste ja muude vahendite abil ründe vastu.
A Cyber Defence Policy Framework was adopted in 2014 and updated in 201825. 
Küberkaitsepoliitika raamistik võeti vastu 2014. ja ajakohastati 2018. aastal25.
The 2018 updates identifies six priorities, including the development of cyber defence capabilities, as well as the protection of the EU Common Security and Defence Policy (CSDP) communication and information 12 networks. 
2018. aasta ajakohastatud versioonis määratleti kuus prioriteeti, sealhulgas küberkaitsevõime arendamine ning ELi ühise 13 julgeoleku-ja kaitsepoliitika (ÜJKP) side-ja teabevõrkude kaitse.
Cyber defence also forms part of the Permanent Structured Cooperation Framework (PESCO) and EU-NATO cooperation. 
Küberkaitse on osa alalisest struktureeritud koostöö raamistikust (PESCO) ning ELi ja NATO koostööst.
17 The EU’s Joint Framework on countering hybrid threats (2016) tackles cyber threats to both critical infrastructure and private users, highlighting that cyberattacks can be carried out through disinformation campaigns on social media26. 
17 ELi hübriidohtudega võitlemise ühine raamistik (2016) tegeleb küberohtudega nii elutähtsa taristu kui ka erasektori kasutajate jaoks, rõhutades, et küberrünnakuid on võimalik ellu viia ka sotsiaalmeedia väärinfo levitamise kampaaniate kaudu26.
It also notes the need to improve awareness and enhance cooperation between the EU and NATO, which was given substance in the Joint EU-NATO Declarations of 2016 and 201827. 
Samuti juhitakse selles tähelepanu vajadusele suurendada teadlikkust ning tõhustada ELi ja NATO koostööd, mis on sätestatud ELi ja NATO 2016. ja 2018. aasta ühisdeklaratsioonides27.
18 In 2017 the Commission presented a new cybersecurity package, reflecting the growing urgency of digital protection. 
18 2017. aastal esitas komisjon uue küberjulgeoleku paketi, mis kajastab digitaalse kaitse kasvavat kiireloomulisust.
This included a new Commission communication updating the 2013 cybersecurity strategy28, a blueprint for a quick and coordinated response to a major attack, and for the swift implementation of the Directive on Security of Network and Information Systems (NIS Directive)29. 
See hõlmas komisjoni uut teatist, millega ajakohastatakse 2013. aasta küberjulgeoleku strateegiat28, tegevuskava kiire ja kooskõlastatud reageerimise kohta suurele ründele ning võrgu-ja infosüsteemide turvalisuse direktiivi (küberturvalisuse direktiivi) kiiret rakendamist29.
Furthermore, the package included a number of legislative proposals (see paragraph 22). 
Lisaks sisaldas pakett mitut seadusandlikku ettepanekut (vt punkt 22).
Legislation 19 Since 2002 legislation with varying degrees of relevance to cybersecurity has been adopted. 
Õigusaktid 19 Alates 2002. aastast on vastu võetud õigusakte, mis puudutavad erineval määral ka küberturvalisust.
20 As the main pillar of the 2013 cybersecurity strategy, the legal centrepiece is the 2016 Network and Information Security (NIS) Directive30, the first EU-wide legislation on cybersecurity. 
20 2013. aasta küberjulgeoleku strateegia üheks peamiseks tugisambaks on 2016. aasta võrgu-ja infoturbe direktiiv30, mis on esimene kogu ELi hõlmav küberturvalisust käsitlev õigusakt.
The directive, which was to be transposed by May 2018, aims to achieve a minimum level of harmonised capabilities by obliging Member States to adopt national NIS strategies and create single points of contact and computer security incident response teams (CSIRTs)31. 
Direktiiviga, mis tuli üle võtta maiks 2018, soovitakse saavutada ühtlustatud suutlikkuse miinimumtase, kohustades liikmesriike võtma vastu riiklikud võrgu-ja infoturbestrateegiad ning looma ühtsed kontaktpunktid ja arvutiturbe intsidentide lahendamise üksused (CSIRTid)31.
It also sets security and notification requirements for operators of essential services in critical sectors and digital service providers. 
Direktiivis sätestatakse ka turva-ja teatamisnõuded oluliste teenuste operaatorite jaoks elutähtsates sektorites ja digitaalse teenuse osutajate jaoks.
21 In parallel, the General Data Protection Regulation32 (GDPR) came into force in 2016 and applied from May 2018. 
21 Samal ajal jõustus 2016. aastal isikuandmete kaitse üldmäärus32, mida kohaldatakse alates maist 2018.
Its objective is to protect European citizens’ personal data by setting rules on its processing and dissemination. 
Selle eesmärk on kaitsta Euroopa kodanike isikuandmeid, kehtestades nende töötlemise ja levitamise eeskirjad.
It grants data subjects certain rights and places obligations on data controllers (digital service providers) regarding the use and transfer of information. 
Määrusega antakse andmesubjektidele teatavad õigused ja vastutavatele töötlejatele (digitaalse teenuse osutajatele) kohustused teabe kasutamise ja edastamise kohta.
It also imposes notification requirements in case of breach and, in some cases, can levy fines. 
Määrusega kehtestatakse ka teavitamisnõuded rikkumise korral ning mõnel juhul trahvid.
Figure 3 illustrates how the NIS Directive and the GDPR they complement each other in their aims to strengthen cybersecurity and safeguard data protection. 
Joonisel 3 näitlikustatakse, kuidas võrgu-ja infoturbe direktiivi ning isikuandmete 14
13 22 Draft legislation currently under discussion includes the proposed Cybersecurity Act to strengthen ENISA and establish an EU-wide certification mechanism33, the proposed regulation on production and preservation orders for e-evidence34, and the proposed directive on e-evidence35. 
22 Praegu on arutlusel näiteks küberturvalisust käsitlev õigusakt (et tugevdada ENISAt ja kehtestada kogu ELi hõlmav sertifitseerimismehhanism33), elektroonilisi tõendeid puudutavate andmete esitamist ja säilitamist käsitleva määruse ettepanek34 ning elektroonilisi tõendeid käsitleva direktiivi ettepanek35.
The 2018 proposal for a European Cybersecurity Industrial, Technology and Research Competence Centre and the Network of National Coordination Centres (hereafter referred to as ‘network of cybersecurity competence centres and a research competence centre’) forms part of the 2017 cybersecurity package36. 
Euroopa küberturvalisuse tööstusliku, tehnoloogilise ja teadusliku pädevuse keskuse ning riiklike koordineerimiskeskuste võrgustik (edaspidi „küberturvalisuse pädevuskeskuste võrgustik ning uurimis-ja pädevuskeskus“) on osa 2017. aasta küberturvalisuse paketist36.
23 It can be difficult to get a sense of the breadth of the policy and legislative framework that touches on cybersecurity and how it affects our daily lives. 
23 Raske võib olla mõista küberturvalisust puudutava poliitika-ja õigusraamistiku ulatust ja seda, kuidas see mõjutab meie igapäevaelu.
24 Figure 4 attempts to chart the intersection of different legislative acts and other activities with the life of a fictitious European citizen. 14 
24 Joonisel 4 püütakse kaardistada eri õigusaktide ja muu tegevuse kokkupuuteid tavalise Euroopa kodaniku eluga. 15
Figure 3 – How the GDPR and the NIS Directive complement each other 15 Personal data security Protection of natural persons with regard to the processing of personal data and rules relating to the free movement of personal data Applies to any person or entity processing personal data related to the offering of goods and services or to the monitoring of their behaviour Scope Target Highlights Notification Requirements Penalties Network security Achievement of high level of security of network and information systems within the Union so as to improve the functioning of the internal market General Data Protection Regulation (GDPR) Rights of the data subject Obligations of data controllers Rules for transferring personal data Report breaches to supervisory authority without delay In some cases the data subjects (individuals) need to be informed too Security and notification requirements apply to operators of essential services and digital service providers Obligation for Member States to define: a national strategy and to designate competent authorities, single points of contact and CSIRTs Establishment of Cooperation Group and CSIRTs Network Incident reporting to the Competent Authority by Operators of essential services (energy, transport, banking, health, water, digital infrastructure) Providers of digital services (online market places, online search engines, cloud computing services) Member States shall set penalties that are effective, proportionate and dissuasive NIS Directive Source: ECA. 
Joonis 3. Kuidas isikuandmete kaitse üldmäärus ja võrgu-ja infoturbe direktiiv üksteist täiendavad Kuidas isikuandmete kaitse üldmäärus ja võrgu-ja infoturbe direktiiv üksteist täiendavad Isikuandmete turvalisus Füüsiliste isikute kaitse isikuandmete töötlemisel ja eeskirjad isikuandmete vaba liikumise kohta Ulatus Eesmärk Olulised aspektid Teavitamis-nõuded Karistused Võrguturve Võrgu-ja infosüsteemide turvalisuse kõrge taseme saavutamine 16 Isikuandmete kaitse üldmäärus Kehtib kõigi isikute ja üksuse suhtes, kes töötlevad isikuandmeid, mis on seotud kaupade ja teenuste pakkumisega või inimeste käitumise seirega Andmesubjekti õigused Vastutavate töötlejate kohustused Isikuandmete edastamise eeskirjad Teavitada järelevalveasutust viivitamata rikkumistest Mõnel juhul tuleb teavitada ka andmesubjekte (üksikisikuid) liidus, parandades seeläbi siseturu toimimist.
Up to €20 million or 4 % of annual global turnover Operators of essential services processing information about individuals are subject to both laws 
Kuni 20 miljonit eurot või 4% ülemaailmsest aastakäibest Isikuandmeid töötlevaile oluliste teenuste operaatoreile kehtivad mõlemad õigusaktid
Figure 4 – How the EU’s approach to cybersecurity fits into citizens’ daily lives 16 Directive 2016/1148 on Network and Information Security (NIS Directive) The ‘NIS Directive’ lays down measures to achieve a high common level of security of network and information systems within the Union, in particularinkeysectorsandamongdigitalservice providers where the maintenance of services are vital for critical societal and economic activities. 
Joonis 4. Kuidas ELi küberjulgeoleku strateegia haakub kodanike igapäevaeluga 17 Kuidas ELi küberjulgeoleku strateegia haakub kodanike igapäevaeluga Võrgu-ja infoturbe direktiiv 2016/1148 (küberturvalisuse direktiiv) Küberturvalisuse direktiivis on sätestatud meetmed, et saavutada liidus võrgu-ja infosüsteemide turvalisuse ühtlaselt kõrge tase, eelkõigepeamistessektoritesjadigitaalseteenuse osutajate hulgas, kus teenuste säilitamine on otsustavatähtsusegaühiskondlikujamajandusliku tegevuse jaoks.
The General Data Protection Regulation (GDPR) GDPR’s aim (and that of the proposed ePrivacy Regulation) istoprovidestandardiseddataprotection laws across the EU. This should make it easier for Maria to understand how her data is being used and how she can opt out or raise complaints. 
Isikuandmete kaitse üldmäärus Määruse (ja e-privaatsuse määruse ettepaneku) eesmärk on tagada kogu ELis standarditud andmekaitseseadused.SeepeaksaitamaMarialaru saada, kuidas tema andmeid kasutatakse ja kuidas ta saab seda keelata või kaebusi esitada.