natgillin/translations-raw huggingface dataset:
They set out the scope of possible State intervention for broadband in relation to speeds of 30 Mbps, by defining different areas as black, grey or white, depending on the extent of competition to provide coverage39. 
Nendes määratletakse riigi võimaliku sekkumise ulatus seoses lairibaühendusega, mille kiirus on 30 Mbit/s, liigitades eri piirkonnad mustaks, halliks või valgeks, olenevalt sellest, kui suur on teenuse pakkumise konkurents piirkonnas39.
The white areas are in principle eligible for State aid. 
Valged alad on põhimõtteliselt riigiabikõlblikud.
In grey areas the Commission must carry out a more detailed analysis in order to The Transparency Regulation of June 2017 aims to address this issue as it will require fixed and mobile providers to provide more information about, among other things, the actual data transfer rate. 
Hallidel aladel peab komisjon tegema üksikasjalikuma analüüsi, et välja selgitada, kas riigi sekkumine on vajalik.
verify whether State intervention is needed. In black areas broadband services are provided under competitive conditions and State aid is permitted only under certain conditions, including whether or not a ‘step change’ in service provision is delivered. 
Mustadel aladel pakutakse lairibateenuseid konkurentsitingimustel ja riigiabi on lubatud ainult teatud tingimustel, arvestades muu hulgas seda, kas teenuse osutamises on toimunud põhjalik muutus.
The Commission’s position is that, while these guidelines refer to the Digital Agenda which mentions specifically to 30 Mbps, they are also relevant for the 100 Mbps and the Gigabit Society targets. 
Komisjoni seisukoht on, et kuigi need suunised viitavad digitaalarengu tegevuskavale, milles mainitakse konkreetselt kiirust 30 Mbit/s, on need asjakohased ka 100 Mbit/s ja gigabitiühiskonna eesmärkide jaoks.
However, some Member States interpret the State aid guidelines differently: they take the view that public funding is prohibited when the intervention increases the speed beyond 30 Mbps in black and grey areas. 
Mõned liikmesriigid tõlgendavad riigiabi suuniseid aga erinevalt: nad on seisukohal, et rahastamine riiklikest vahenditest on keelatud, kui sekkumise tulemusel suureneb kiirus üle 30 Mbit/s mustadel ja hallidel aladel.
This difference of interpretation has led to Member States choosing not to use public investment to support operators in black and grey areas. 
Tõlgendamise erinevuse tõttu on liikmesriigid otsustanud mitte kasutada avaliku sektori investeeringuid, et toetada operaatoreid mustadel ja hallidel aladel.
Crowding out of public investment 69. 
Avaliku sektori investeeringute väljatõrjumine 69.
There is currently no legal obligation for the operators to implement their deployment plans made during the mapping process. 
Operaatorid ei ole praegu juriidiliselt kohustatud täitma kaardistamise käigus koostatud arenduskava.
An operator can decide not to deploy broadband in an area it had previously planned to invest in. 
Operaator võib otsustada mitte rajada lairibaühendust piirkonda, kuhu ta oli varem kavatsenud investeerida.
Conversely, an operator can also decide to deploy broadband in an area where it previously planned not to invest, potentially crowding out public investments (see Box 8). 
Samuti võib operaator otsustada rajada lairibaühenduse piirkonnas, kuhu ta varem ei plaaninud investeerida, mis võib avaliku sektori investeeringud välja tõrjuda (vt 8. selgitus).
Both cases lead to a delay in broadband coverage in market failure areas. 
Mõlemad juhud toovad kaasa viivituse lairibaühenduse tagamisel turutõrkega piirkondades.
40 Box 8 - Crowding out of public infrastructure by private investments in under-served areas After the identification of the market failure areas was completed, some Member States tried to ensure private financing in commercially viable areas through agreements with the operators. 
41 8. selgitus. Avaliku taristu väljatõrjumine erasektori investeeringute poolt alateenindatud piirkondades Pärast turutõrkega piirkondade kindlakstegemist püüdsid mõned liikmesriigid kaasata erasektori investeeringuid majanduslikult tasuvates piirkondades, sõlmides operaatoritega lepingud.
However the mapping results are not binding in all Member States and the public consultation on the white and grey areas is very time-consuming. 
Kaardistamise tulemused ei ole aga kõigis liikmesriikides siduvad ning avalikud arutelud valgete ja hallide alade üle on väga aeganõudvad.
In a case in Germany, the incumbent operator decided to invest in areas previously categorized as “market failure areas” once public investment was planned or had started. 
Ühe juhtumi puhul Saksamaal otsustas turgu valitsev operaator investeerida varem turutõrkega piirkonnaks liigitatud piirkondadesse, kui avaliku sektori investeering oli kavandamisel või käivitatud.
The incumbent chose to connect the most profitable premises – an example of ‘cherry-picking’. 
Turgu valitsev operaator otsustas võrku ühendada kõige kasumlikumad kliendid ehk n-ö noppis välja parimad palad.
As a result, the public funded project was left with the most difficult and most costly premises to connect, increasing the cost of the public support. 
Sellest tingituna jäeti avalikest vahenditest rahastatavale projektile kõige keerulisemate ja kulukamate klientide ühendamine, mis suurendas avaliku sektori toetuse kulusid.
Some Member States improved the process of coordinating broadband investments but we found a lack of coordination across programme periods in one examined Member State 70. 
Mõned liikmesriigid parandasid lairibaühenduse investeeringute kooskõlastamise protsessi, kuid kontrollikoda leidis, et ühes liikmesriigis puudus kooskõlastamine eri programmitöö perioodide vahel 70.
We checked whether the Member States managed and coordinated the broadband projects at the right level and ensured economies of scale, together with appropriate technical and administrative capacity. 
Kontrollikoda kontrollis, kas liikmesriigid haldasid ja koordineerisid lairibaühenduse projekte nõuetekohasel tasandil ning tagasid mastaabisäästu koos asjakohase tehnilise ja haldussuutlikkusega.
We also verified whether the Member States coordinated their measures across programme periods in order to contribute best to the Member States’ strategy. 
Samuti kontrollis kontrollikoda, kas liikmesriigid kooskõlastasid oma meetmed programmitöö perioodide vahel, et liikmesriigi strateegiale kõige paremini kaasa aidata.
Broadband investment process coordination 71. 
Lairibaühendusse investeerimise protsessi kooskõlastamine 71.
In three of the examined Member States, Ireland, Italy and Hungary, we found that the appropriate level of coordination supported broadband deployment and ensured economies of scales. 
Kolmes kontrollitud liikmesriigis – Iirimaal, Itaalias ja Ungaris – leidis kontrollikoda, et kooskõlastamine asjakohasel tasemel toetas lairibaühenduse kasutuselevõttu ja tagas mastaabisäästu.
For example, in Ireland, the implementation of the National Broadband Plan is supervised by the Department of Communications, Climate Action and Environment (DCCAE). 
Näiteks Iirimaal teeb riikliku lairibaühenduse kava rakendamise üle järelevalvet kommunikatsiooni-, kliimameetmete ja keskkonnaministeerium.
The DCCAE ensures that the broadband strategy is implemented with public subsidies (ERDF and national budget), and it manages the related tendering process at national level. 
Ministeerium tagab lairibaühenduse strateegia elluviimise riiklikest toetustest (ERF ja riigieelarve) ja haldab sellega seotud hankemenetlusi riigi tasandil.
In Italy, in the 2007-2013 programme period, the funding sources for broadband were not coordinated across the ERDF, EAFRD and national funds in the early years. 
Itaalias ei kooskõlastatud programmitöö perioodi 2007–2013 esimestel aastatel lairibaühenduse rahastamisallikaid ERFi, EAFRD ja riiklike fondide vahel.
In the 2014-2020 programme period, the implementation of the national broadband plan is under the responsibility of a single entity, Infratel, a company wholly-owned by the Economic Development Ministry. 
Programmitöö perioodil 2014–2020 vastutab riikliku lairibaühenduse kava rakendamise eest üksainus üksus, ettevõte nimega Infratel, mis kuulub täielikult majandusarengu ministeeriumile.
Infratel is in charge of implementing and monitoring the national broadband plan and this includes managing the tendering process. 
Infrateli ülesanne on riiklikku lairibaühenduse kava rakendada ja selle üle seiret teha, mis hõlmab ka hankemenetluse juhtimist.
Infratel is also coordinating the funding from the national and, regional sources, and from ERDF and EAFRD. 
Infratel koordineerib ka riigi, piirkonna, ERFi ja EAFRD eraldatavaid vahendeid.
The different sources of financial support are thus contributing in a coordinated manner to achieving the broadband targets. 
Rahalise toetuse eri allikad aitavad seega koordineeritud viisil kaasa lairibaühendusega seotud eesmärkide täitmisele.
In Hungary, the government issued its national broadband plan in 2014 (National Infocommunication Strategy) and the Superfast Internet Programme (SZIP) was launched in 2015 to ensure fast broadband deployment. 
Ungaris avaldas valitsus riikliku lairibaühenduse kava 2014. aastal (riigi infokommunikatsiooni strateegia) ja ülikiire interneti kava (SZIP) käivitati 2015. aastal, et tagada kiire lairibaühenduse kasutuselevõtt.
For the broadband infrastructure deployment, the ERDF and national funding are centrally managed for the 2014-2020 programme period. 41 
Lairibataristu kasutuselevõtu eesmärgil hallatakse ERFi ja riiklikke vahendeid programmitöö perioodil 2014–2020 tsentraliseeritult.
In Poland, we found that the coordination of funding sources improved. 
Poolas leidis kontrollikoda, et rahastamisallikate koordineerimine oli paranenud.
The ERDF was used together with national funding in the 2007-2013 programme period. 
Programmitöö perioodil 2007–2013 kasutati ERFi koos riiklike vahenditega.
While demarcation lines were clearly set-up between national and regional OPs, there were delays in notifying the aid scheme for backbone infrastructure in each regional OP, delaying in turn the implementation of the ‘last mile’. 
Ehkki riiklike ja piirkondlike rakenduskavade ulatus oli selgelt piiritletud, esines iga piirkondliku rakenduskava puhul viivitusi seoses magistraaltaristu toetuskavast teavitamisega, mis omakorda põhjustas viivitusi nn viimase miili rakendamisel.
In 2014-2020, since the support is channelled under single ERDF OP, we did not find overlapping problems. 
Perioodil 2014–2020, mil toetust eraldatakse üheainsa ERFi rakenduskava kaudu, ei leidnud kontrollikoda toetuse kattumisega seotud probleeme.
In Germany, we found a lack of coordination in the use of the various funding sources. 
Saksamaal leidis kontrollikoda puudulikku koordineerimist erinevate rahastamisallikate kasutamisel.
Responsibility for implementation of broadband deployment is at regional (Länder) and municipal level, while the financing support is at national and regional level, resulting in a fragmented broadband infrastructure. 
Lairibaühenduse kasutuselevõtu eest vastutab piirkondlik (liidumaa) ja kohalik tasand, toetuse eraldamine toimub aga riiklikul ja piirkondlikul tasandil, mis põhjustab 42
In addition to the EU funds made available through two EAFRD programmes and eight ERDF programmes, and federal funding from the Digital Agenda 2014-2017 national plan, 16 Länder and the federal investment bank40 have their own funding programmes (paragraph 56). 
Lisaks kahe EAFRD kava ja kaheksa ERFi kava kaudu kättesaadavaks tehtud ELi vahenditele ning riiklikele vahenditele digitaalarengu tegevuskava aastate 2014– 2017 riiklikust kavast on 16 liidumaal ja föderaalsel investeerimispangal40 eraldi rahastamiskavad (punkt 56).
At the end of December 2017, although more than 3 billion euro had been allocated to regional governments, no projects had been finalized. 
2017. aasta detsembri lõpus ei olnud ühtki projekti lõpule viidud, ehkki piirkondlikud valitsused olid eraldanud üle 3 miljardi euro.
Coordination across programme periods in Poland 76. 
Programmitöö perioodide vaheline kooskõlastamine Poolas 76.
In Poland, we found that the authorities failed to ensure a coordinated use of funds in the previous and current programme period. 
Poolas leidis kontrollikoda, et ametiasutused ei olnud suutnud tagada rahaliste vahendite koordineeritud kasutamist eelmise ja praeguse programmitöö perioodi jooksul.
In the 2007-2013 programme period, 240 million euro of EU funding was used to build broadband infrastructure in under-served areas in five different regions in eastern Poland, with a total project cost of 347 million euro. 
Programmitöö perioodil kasutati 240 miljonit eurot ELi vahendeid lairibataristu ehitamiseks alateenindatud piirkondades Ida-Poola viies piirkonnas; projektide kogumaksumus oli 347 miljonit eurot.
The projects were treated as major projects and approved directly by the Commission. 
Projekte käsitleti suurprojektidena ja need kiideti heaks komisjoni poolt otse.
They were also subject to a State aid decision by the Commission. 
Nende suhtes kohaldati ka komisjoni riigiabi otsust.
The national and regional authorities expected that the last mile connections would be carried out by private operators directly, or that private operators would be supported by funding from the Digital Poland OP in the 2014-2020 programme period. 
Riiklikud ja piirkondlikud ametiasutused eeldasid, et viimase miili ühenduse tagavad eraoperaatorid otse või et eraoperaatoreid toetatakse programmitöö perioodil 2014–2020 Digitaalse Poola rakenduskavast.
However, the calls for proposals of the Digital Poland OP did not incentivize bidders to connect to the backbone infrastructure financed in the 2007-2013 period. 
Digitaalse Poola rakenduskava projektikonkursid ei motiveerinud aga pakkujaid ühinema perioodil 2007–2013 rahastatud magistraaltaristuga.
At the time of the audit in June 2017, less than 1 % of backbone capacity was being used. 
Auditi ajal (2017. aasta juunis) oli magistraali võimsusest kasutusel alla 1%.
CONCLUSION AND RECOMMENDATIONS 79. 
JÄRELDUS JA SOOVITUSED 79.
We conclude that, despite progress, not all broadband targets will be achieved by 2020. 
Kontrollikoda jõudis järeldusele, et hoolimata edusammudest ei suudeta 2020. aastaks kõiki lairibaühenduse eesmärke täita.
All Member States achieved the basic broadband coverage target by 2016. 
Kõik liikmesriigid saavutasid 2016. aastaks lairibaühenduse baasteenuse eesmärgi.
Two of the five examined Member States may achieve the 30 Mbps coverage target by 2020 but rural areas remain problematic in most Member States. 
Kaks viiest uuritud liikmesriigist võivad saavutada 2020. aastaks eesmärgi tagada lairibaühendus kiirusega vähemalt 30 Mbit/s, kuid enamikus liikmesriikides on endiselt probleemiks maapiirkonnad.
Finally, while none of the examined Member States is likely to achieve the take-up target by 2020, three of the examined Member States may, based on their current plans, be in a good position to achieve the 2025 targets. 
Ehkki ükski läbivaadatud liikmesriikidest ei saavuta tõenäoliselt 2020. aastaks liitumisele seatud eesmärki, võib kolmel 43 40 Kreditanstalt für Wiederaufbau (KfW). kontrollitud liikmesriigil olla praeguste kavade kohaselt hea võimalus saavutada 2025. aastaks seatud eesmärgid.
The support provided by the Commission was assessed as positive by Member States, but its monitoring is uncoordinated across Directorates-General (paragraphs 16 to 34). 
Liikmesriigid hindasid komisjoni antud toetust positiivselt, kuid selle järelevalve ei ole peadirektoraatide vahel koordineeritud (punktid 16–34).
Although all Member States developed broadband strategies, some were published later than the 2012 deadline and there were weaknesses in the Member State strategies we examined. 
Kõik liikmesriigid töötasid välja lairibaühenduse strateegiad, kuid mõned neist avaldati ettenähtud tähtajast (2012) hiljem ja kontrollikoja uuritud strateegiates esines puudusi.
Strategies were not always consistent with the EU 2020 targets: while some set targets that were more demanding than those in the EU 2020 strategy, none of the Member States we examined included in their strategy a national target relating to Target 3, take-up by 50 % of households to ultra-fast broadband (paragraphs 36 to 40). 
Strateegiad ei olnud alati kooskõlas strateegia „Euroopa 2020“ eesmärkidega: mõned seadsid eesmärke, mis olid ambitsioonikamad kui strateegia „Euroopa 2020“ omad, kuid ükski uuritud liikmesriik ei lisanud oma strateegiasse eesmärgiga 3 (50% kodumajapidamiste liitumine ülikiire lairibaühendusega) seotud riiklikku eesmärki (punktid 36–40).
Under the ex ante conditionality arrangements governing the ESI Funds for 2014-2020, Member States are required to have national or regional plans in place with details on planned investments. 
Vastavalt eeltingimustele, mis kehtivad Euroopa struktuuri-ja investeerimisfondidele perioodil 2014– 2020, peavad liikmesriigid koostama riiklikud või piirkondlikud kavad, mis sisaldavad üksikasju kavandatud investeeringute kohta.
The Commission assessed that these conditions had been fulfilled for all of the Member States examined, but we found an example where a key element was missing: Germany had not developed data of sufficient quality to form the basis of a comprehensive investment plan, although the quality of mapping data has improved in recent years (paragraph 41). 
Komisjon hindas tingimused kõigis kontrollitud liikmesriikides täidetuks, kuid kontrollikoda leidis näite ühe põhielemendi puudumise kohta: Saksamaal puudusid piisava kvaliteediga andmed, mis oleksid üksikasjaliku investeerimiskava aluseks, ehkki kaardistamise andmed on viimastel aastatel paranenud (punkt 41).
Member States’ decisions on broadband investments are affected by their existing legacy infrastructure. 
Liikmesriikide otsuseid lairibaühenduse investeeringute kohta mõjutab nende olemasolev pärandtaristu.
Unlike Poland and Hungary, the legacy of the telephone systems means that Italy, Ireland and Germany had well-developed copper infrastructure. 
Erinevalt Poolast ja Ungarist tähendab telefonisüsteemide pärand Itaalias, Iirimaal ja Poolas hästi väljaarendatud vasepõhist taristut.
Italy and Ireland designed their investments to incentivise bidders to move away from copper to fibre, capable of much faster speeds. 
Itaalia ja Iirimaa kavandasid oma investeeringud eesmärgiga motiveerida pakkujaid minema vaskkaablilt üle kiudoptikale, mis võimaldab tunduvalt suuremat kiirust.
technology. This has the advantage of increasing speed over copper, but it does not offer the future proof speed of fibre and also potentially limits the scope for competition (paragraphs 45 to 48). 
Selle eelis on suurema kiiruse võimaldamine vaskkaabli kaudu, kuid erinevalt kiudoptikast ei paku see tulevikukindlat kiirust ja võib piirata konkurentsi (punktid 45–48).
These related to the financing, competitive and legal environments. 
Need on seotud rahastamis-, konkurentsi-ja õiguskeskkonnaga.
In terms of financing, of the Member States examined, only Germany did not identify the financial support needed from the public sector, the ‘financing gap’. 
Läbivaadatud liikmesriikidest ei selgitanud üksnes Saksamaa välja vajaminevat avaliku sektori toetuse summat ehk nn rahastamispuudujääki.
While Germany has made over 8 billion euro available, from a mix of sources, it is not clear whether this will be sufficient. 
Kuigi Saksamaa on teinud eri allikatest kättesaadavaks üle 8 miljardi euro, ei ole selge, kas sellest piisab.
Of the other four Member States, only Hungary and Italy allocated sufficient public resources to achieve Target 2, fast broadband for all households. 
Ülejäänud neljast liikmesriigist eraldasid üksnes Ungari ja Itaalia piisavalt riiklikke vahendeid, et saavutada 44 eesmärk 2 – kiire lairibaühendus kõigile kodumajapidamistele.
In Poland, for example, two of the financial tools specified in its national plan were not in place, and potential new sources of funding had not been identified (paragraphs 52 to 57). 
Näiteks Poolas ei olnud kaks riiklikus kavas kindlaksmääratud rahastamisvahendit kasutusel, ning võimalikke uusi rahastamisallikaid ei olnud kindlaks tehtud (punktid 52–57).
The EIB has a range of loans and financial instruments, depending on project size and level of risk. 
EIP võib kasutada mitmesuguseid laene ja rahastamisvahendeid, sõltuvalt projektide suurusest ja riskitasemest.
The European Fund for Strategic Investment (EFSI) is designed to finance more risky, larger projects. 
Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fondi (EFSI) eesmärk on rahastada riskantsemaid ja mahukamaid projekte.
We examined a 500 million euro loan made by the EIB from this fund for a broadband project. 
Kontrollikoda uuris 500 miljoni euro suurust laenu, mille EIP sellest fondist ühe lairibaprojekti rahastamiseks andis.
This project did not focus on broadband deployment in white and grey areas and had already benefited from ERDF support of nearly 400 million euro. 
Projekt ei keskendunud lairibaühenduse kasutuselevõtmisele valgetel ja hallidel aladel ning oli ERFist juba ligi 400 miljonit eurot toetust saanud.
The loan was therefore not in line with the objective of financing more risky broadband projects (paragraphs 58 to 60). 
Seega ei vastanud laen eesmärgile rahastada riskantsemaid lairibaühenduse projekte (punktid 58–60).
The legal and competitive environment put in place by Hungary, Italy and Poland was adequate. 
Ungaris, Itaalias ja Poolas kehtestatud õigus-ja konkurentsikeskkond oli asjakohane.
In Ireland, limitations on the power of the national regulatory authority to enforce its decisions might reduce the scope for effective competition, while the competitive environment in Germany was affected by a range of issues. 
Iirimaal võivad riigi reguleeriva asutuse piiratud volitused oma otsuste jõustamiseks vähendada mõjusat konkurentsi, Saksamaal mõjutasid konkurentsikeskkonda aga mitmesugused probleemid.
Germany was also affected by the fact that operators were not legally bound by commitments they had previously given regarding their investment plans, potentially leading to further delays in broadband provision in areas where competition was limited. 
Saksamaad mõjutas ka asjaolu, et operaatorid ei olnud õiguslikult kohustatud täitma kohustusi, mis nad olid eelnevalt oma investeerimiskavade suhtes võtnud, mis võib kaasa tuua lisaviivitusi lairibaühenduse pakkumisel piirkondades, kus konkurents on piiratud.
In 2013 the Commission updated its State aid guidelines on broadband. 
2013. aastal ajakohastas komisjon lairibaühenduse riigiabi suunised.
However, we found that some Member States are interpreting the guidelines in a way which may limit the public funding they make available for broadband in areas where the coverage is already at 30 Mbps (paragraphs 63 to 69). 44 
Sellegipoolest leidis kontrollikoda, et mõned liikmesriigid tõlgendavad suuniseid viisil, mis võib piirata avaliku sektori rahalisi vahendeid, mille nad kättesaadavaks teevad sellistes piirkondades, kus lairibaühenduse kiirus on juba 30 Mbit/s (punktid 63–69).
Given the range of different funding sources available to Member States, and the long time periods involved, effective coordination is key to successful investment in broadband. 
Arvestades liikmesriikidele kättesaadavate rahastamisallikate mitmekesisust ja pikki ajaperioode, on tõhus koordineerimine edukaks lairibaühendusse investeerimiseks keskse tähtsusega.
In Ireland, Italy and Hungary we found that appropriate levels of coordination supported broadband provision and ensured economies of scale. 
Iirimaal, Itaalias ja Ungaris leidis kontrollikoda, et kooskõlastamine asjakohasel tasemel toetas lairibaühenduse pakkumist ja tagas mastaabisäästu.
This was not the case in Germany. 
Saksamaal see nii ei olnud.
Finally, Poland spent some 240 million euro in the 2007-2013 programme period on broadband infrastructure in the east of the country. 
Poola kulutas programmitöö perioodil 2007–2013 lairibataristule riigi idaosas ligikaudu 240 miljonit eurot.