natgillin/translations-raw huggingface dataset:
OLAF does not analyse in sufficient detail which cases have yielded successful recoveries and what are the reasons for DGs not to proceed with recoveries or only recover a much lower amount than recommended by OLAF. 
OLAF ei analüüsi piisavalt üksikasjalikult, millistel juhtudel on raha edukalt tagasi saadud ja millistel põhjustel ei nõua peadirektoraadid raha tagasi või saavad tagasi OLAFi soovitatust palju väiksema summa.
This would help OLAF to better target its investigations. 
Selline analüüs aitaks OLAFil juurdlused sihipärasemaks muuta.
Putting EPPO into operation will require coordinated effort 125 In October 2017, twenty Member States adopted a regulation to enhance cooperation on establishing the European Public Prosecutor's Office (‘the EPPO’)53. 
Euroopa Prokuratuuri toimima saamiseks on vaja kooskõlastatud jõupingutusi 125 2017. aasta oktoobris võtsid kakskümmend liikmesriiki vastu määruse, millega rakendatakse tõhustatud koostööd Euroopa Prokuratuuri asutamisel53.
This will be the EU body with powers to investigate and prosecute crimes against the EU’s financial interests. 
See saab olema ELi institutsioon, millel on õigus uurida ELi finantshuve kahjustavaid kuritegusid ja nendes süüdistus esitada.
126 The EPPO is designed to operate at two levels: one centralised and the other decentralised. 
126 Euroopa Prokuratuuri tegevus on kavandatud toimuma nii tsentraliseeritud kui ka detsentraliseeritud tasandil.
The centralised level consists of an European Chief Prosecutor (ECP), and one European Prosecutor (EP) per Member State (two of which will be Deputy Chief Prosecutors) located at the EPPO’s Central Office in Luxembourg, while the decentralised level consists of European Delegated Prosecutors (EDPs) working in the Member States. 
Tsentraliseeritud tasand hõlmab Euroopa peaprokuröri ja ühte Euroopa prokuröri liikmesriigi kohta (kaks neist on peaprokuröri asetäitjad), kes töötavad Euroopa Prokuratuuri keskasutuses Luksemburgis; detsentraliseeritud tasand hõlmab liikmesriikides tegutsevaid delegaatprokuröre.
The European prosecutors, divided into chambers, will be responsible for supervising the EDPs and, in exceptional cases, will conduct investigations themselves. 
Euroopa prokurörid, kes on jagatud kodadesse, teevad järelevalvet delegaatprokuröride üle ja viivad erandjuhtudel ka ise uurimisi läbi.
The EDPs will be in charge of investigations carried out in the Member States concerned (Figure 16). 
Delegaatprokurörid juhivad asjaomastes liikmesriikides läbiviidavaid uurimisi (joonis 16).
53 The Netherlands and Malta have joined the EPPO in the course of 2018. 
53 Madalmaad ja Malta ühinesid Euroopa Prokuratuuriga 2018. aastal.
Figure 16 – The EPPO’s structure Source: Commission. 
Joonis 16. Euroopa Prokuratuuri struktuur Allikas: Euroopa Komisjon.
127 We have analysed the regulation setting up the EPPO in light of our observations on the current set-up for investigating and prosecuting fraud in EU spending. 
127 Kontrollikoda analüüsis Euroopa Prokuratuuri asutamismäärust, tuginedes oma tähelepanekutele ELi raha kasutamisega seotud pettuste uurimise ja nende eest süüdistuse esitamise praeguse korralduse kohta.
We assessed whether the EPPO will address the following key issues: o the current system, whereby OLAF’s administrative investigation of suspected fraud is followed by a criminal investigation at national level, takes up much time in a considerable number of cases; and o weaknesses in cooperation between OLAF and national authorities. 50 
Kontrollikoda hindas, kas Euroopa Prokuratuur tegeleb järgmiste peamiste probleemidega: o praeguse süsteem, mille kohaselt OLAFi pettusekahtluse juhtumi haldusjuurdlusele järgneb kriminaaluurimine liikmesriikide tasandil, võtab paljudel juhtudel märkimisväärselt kaua aega; ning 49 o puudused OLAFi ja liikmesriikide ametiasutuste vahelises koostöös.
51 128 In general terms, we consider establishing the EPPO to be a step in the right direction. 
128 Üldiselt on kontrollikoda seisukohal, et Euroopa Prokuratuuri asutamine on samm õiges suunas.
However, we would like to highlight several risks that indicate that the EPPO may not address the above-mentioned problems: o The regulation provides that the EPPO chambers will become supervisors of the operational work of the delegated prosecutors. 
Samas juhib kontrollikoda tähelepanu mitmele riskile, mis viitavad sellele, et Euroopa Prokuratuur ei pruugi eespool nimetatud probleeme lahendada: o määruses on sätestatud, et Euroopa Prokuratuuri kojad teevad järelevalvet delegaatprokuröride töö üle.
In order to challenge the opinion of a delegated prosecutor, or even to discuss it with him or her, the chamber will need adequate expertise in national criminal law and procedure in specific cases, not to mention the need for translation. 
Delegaatprokuröri arvamuse vaidlustamiseks või selleks, et temaga konkreetset asja üldse arutada, vajab koda piisavaid ekspertteadmisi liikmesriigi kriminaalõiguse ja -menetluse alal, rääkimata vajadusest tõlkimise järele.
This means that, in order to fulfil its supervisory function, the EPPO’s Central Office needs sufficient staff and resources, including national legal experts54. 
See tähendab, et oma järelevalvefunktsiooni täitmiseks vajab Euroopa Prokuratuuri keskasutus piisavalt personali-ja muid ressursse, sealhulgas liikmesriikide õiguseksperte54.
An extensive internal consultation and translation may end up taking too long for criminal procedures, where time is very often the most limited resource. o Under the EPPO Regulation, investigation will be carried out primarily by Member State investigators under the authority of the EPPO. 
Ulatuslikud sisekonsultatsioonid ja tõlkimine võivad kujuneda kriminaalmenetluse jaoks, kus aeg on sageli kõige piiratum ressurss, liiga pikaks; o Euroopa Prokuratuuri asutamismääruse kohaselt tegelevad uurimisega peamiselt liikmesriikide uurijad Euroopa Prokuratuuri juhtimisel.
The regulation does not put in place any mechanism enabling the EPPO (or any other EU body) to urge Member State authorities to allocate resources to the pro-active work necessary for the investigation of fraud in EU spending, or to the cases handled by the delegated prosecutors. 
Määrus ei näe ette ühtki mehhanismi, mille kaudu Euroopa Prokuratuur (või mis tahes muu ELi organ) saaks nõuda, et liikmesriikide ametiasutused eraldaksid vahendeid proaktiivseks tööks, mis on vajalik ELi raha kasutamisega seotud uurimiseks või delegaatprokuröride juhitavate uurimiste läbiviimiseks.
Since a delegated prosecutor will need the support of its relevant national authority to conduct the investigation necessary for bringing the case to court, their effectiveness will remain heavily dependent on national authorities. o The EPPO Regulation55 allows EU institutions, bodies, offices and agencies (IBOAs) to have OLAF carry out a pre-evaluation of cases to be forwarded to EPPO. 
Kuna delegaatprokurör vajab asja kohtusse viimiseks vajaliku uurimise läbiviimiseks liikmesriikide asjakohaste asutuste tuge, jääb delegaatprokuröride tõhusus suuresti sõltuma liikmesriikide ametiasutustest; o Euroopa Prokuratuuri määruses55 on sätestatud, et ELi institutsioonid, organid ja asutused võivad Euroopa Prokuratuurile edastatavate juhtumite puhul lasta OLAFil viia läbi esialgse hindamise.
Because time is critical to the success of a criminal investigation, excessive use of this option may adversely affect the timeliness of any subsequent action. 
Kuna kriminaaluurimise seisukohalt on aeg määrava tähtsusega, võib selle võimaluse ulatuslik kasutamine takistada järgnevate meetmete õigeaegset rakendamist.
The future arrangements for cooperation between OLAF and EPPO should make it possible to decide quickly whether to initiate a criminal procedure, or forward the case for investigation by the Member State concerned or by a responsible EU institution by means of an administrative procedure. 
OLAFi ja Euroopa Prokuratuuri koostöö tulevane korraldus peaks võimaldama kiirelt otsustada, kas algatada kriminaalmenetlus või edastada asi haldusmenetluse kaudu uurimiseks asjaomasesse liikmesriiki või vastutavale ELi institutsioonile.
54 The Commission estimates the cost of the EPPO, with 115 employees, at €21 million per year. 
54 Komisjoni hinnangul on 115 töötajaga Euroopa Prokuratuuri kulud aastas 21 miljonit eurot.
55 See recital (51) of Council Regulation (EU) 2017/1939 of 12 October 2017 implementing enhanced cooperation on the establishment of the European Public Prosecutor’s Office (‘the EPPO’). 
55 Vt nõukogu 12. oktoobri 2017. aasta määruse (EL) 2017/1939 (millega rakendatakse tõhustatud koostööd Euroopa Prokuratuuri asutamisel) põhjendus 51. 50
Conclusions and recommendations 129 Our audit assessed whether the Commission is properly managing the risk of fraud in EU spending. 
Järeldused ja soovitused 129 Auditiga hinnati, kas komisjon juhib ELi raha kasutamisega seotud pettuseriski nõuetekohaselt.
We examined in particular the measures taken by the Commission to prevent and deter potential fraudsters and to recover funds where fraud has been committed. 
Kontrollikoda uuris eelkõige seda, mida komisjon teeb potentsiaalsete petturite tegevuse ennetamiseks, nende heidutamiseks ning juba toime pandud pettuste puhul raha tagasi saamiseks.
130 Based on our observations, we consider that more drive is needed in the EU to implement an effective strategic framework for managing the risk of fraud based on sound assessments. 
130 Oma tähelepanekute põhjal leiab kontrollikoda, et usaldusväärsel hinnangul põhineva pettusriski juhtimiseks loodud strateegilise raamistiku efektiivseks elluviimiseks on vaja rohkem eestvedamist.
We consider there is a clear need for the Commission to step up its fight against fraud in EU spending by clarifying and reinforcing the responsibilities of the various parties involved in managing the fight against fraud. 
Kontrollikoda on seisukohal, et on olemas selge vajadus, et komisjon hoogustaks võitlust ELi raha kasutamisega seotud pettuste vastu, määratledes selgemalt ja kindlamalt pettustevastase võitluse juhtimises osalejate ülesanded.
The Commission’s insight into the scale, nature and causes of fraud is insufficient 131 The Commission does not have comprehensive and comparable information on the detected fraud level in EU spending. 
Komisjonil puudub küllaldane teave pettuste ulatuse, olemuse ja põhjuste kohta 131 Komisjonil puudub põhjalik ja võrreldav teave avastatud pettuste kohta ELi raha kasutamisel.
The Commission’s own reporting of detected fraud in areas managed directly by it is not complete. 
Komisjoni aruandlus, mis puudutab avastatud pettusi valdkondades, kus eelarvet täidab komisjon ise otseselt, pole täielik.
Within shared management, the methodologies Member States use to prepare their official statistics on detected fraud differ, and the information reported in the Commission’s Irregularity Management System (IMS) is incomplete. 
Jagatud eelarve täitmise puhul on meetodid, mida liikmesriigid kasutavad avastatud pettusi käsitleva ametliku statistika koostamiseks, erinevad ning komisjoni rikkumisjuhtumite haldamise süsteemis (IMS) registreeritud teave pole täielik.
The Commission does not carry out comprehensive checks to ensure the quality of data reported in the IMS; nor does it ask Member State authorities to provide assurance as to the reliability of the data reported. 
Komisjon ei vii läbi põhjalikke kontrolle, et tagada IMSi registreeritud andmete kvaliteeti, samuti ei palu institutsioon liikmesriikide ametiasutustel tagada esitatud andmete usaldusväärsust.
The spending DGs perform partial checks on irregularity reporting systems at national level within the framework of system audits (paragraphs 21 - 32). 
ELi toetuste haldamisega tegelevad peadirektoraadid kontrollivad süsteemiauditite raames osaliselt liikmesriikide tasandil õigusrikkumistest teatamise süsteeme (punktid 21–32).
132 The Commission has not yet established a way of gaining insight into undetected fraud in order to complement the official statistics, even though there are several accepted ways to obtain insight into the scale of fraud (paragraphs 33 - 37). 
132 Komisjon pole veel välja pakkunud viisi, kuidas hankida ametliku statistika täiendamiseks teavet avastamata latentsete pettuste kohta, ehkki pettuste ulatuse kohta teabe kogumiseks on mitmeid aktsepteeritud viise (punktid 33–37).
133 We also consider the available qualitative information on the nature and causes of fraud to be insufficient. 
133 Samuti on kontrollikoda seisukohal, et pettuste olemuse ja põhjuste kohta on ebapiisavalt kvaliteetset teavet.
Some information is available on fraud patterns and schemes used in different sectors, but the information available is not systematically updated. 
Olemas on mõningane teave eri sektorites kasutatud pettusemustrite ja -skeemide kohta, kuid seda ei ajakohastata süstemaatiliselt.
Moreover, we did not find detailed analyses or any study by the Commission to identify what causes some recipients of EU money to commit fraud. 
Samuti ei leidnud kontrollikoda ühtegi komisjoni koostatud üksikasjalikku analüüsi ega uuringut, tuvastamaks põhjusi, mis panevaid mõningaid ELi raha saajaid pettusi toime panema.
134 Studies using objective corruption proxies have also revealed that the risk of corruption may be increased by discretion in spending and excessive bureaucratic controls, 52 53 which act as a barrier to market entry for other suppliers, thereby making corrupt deals easier to sustain (paragraphs 38 - 49). 
52 134 Uuringud, kus on kasutatud objektiivseid korruptsiooninäitajaid, on samuti näidanud, et korruptsiooniriski võivad suurendada nii vaba voli rahaliste vahendite kasutamisel kui ka liigne bürokraatlik kontroll, mis takistab konkurentide turuletulekut ning lihtsustab korruptiivsete tehingute tegemist (punktid 38–49).
Recommendation 1 – Gain better insight into the scale, nature and causes of fraud in EU spending With a view to a properly designed approach to countering fraud against the EU’s financial interests, the Commission should put in place a robust fraud reporting system, providing information to assess the scale, nature and root causes of fraud. 
1. soovitus: koguda rohkem teavet ELi raha kasutamisega seotud pettuste ulatuse, olemuse ja põhjuste kohta Selleks et kujundada sobiv raamistik ELi finantshuve kahjustavate pettuste vastu võitlemiseks, peaks komisjon looma töökindla pettustest teatamise süsteemi, millest saadav teave võimaldaks hinnata pettuste ulatust, olemust ja algpõhjuseid.
In particular, it should: (a) enhance the Irregularity Management System (IMS) so that information on criminal investigations related to fraud affecting the EU's financial interests are reported in a timely manner by all competent authorities. (b) build its capacity to collect information from different sources on the risk of fraud and corruption against the EU budget; measure this risk on a recurring basis using different methods (encounter surveys and indexes based on administrative data); and consider establishing risk indicators by spending area, country and sector. 
Eelkõige peaks komisjon a) arendama rikkumisjuhtumite haldamise süsteemi (IMS) nii, et kõik liikmesriikide pädevad asutused edastaksid õigeaegselt teavet ELi finantshuve kahjustavate pettustega seotud kriminaalmenetluste kohta; b) suurendama oma suutlikkust hankida eri allikatest teavet ELi eelarvet kahjustavate pettuste ja korruptsiooni riski kohta, mõõtma seda riski regulaarselt ja eri meetoditega (kokkupuuteuuringud ja haldusandmetel põhinevad indeksid) ning kaaluma riskinäitajate loomist kuluvaldkondade, riikide ja sektori kaupa.
Timeframe: end of 2022 There are weaknesses in the Commission’s strategic approach to managing the risk of fraud 135 There are weaknesses in anti-fraud strategies of the Commission and reporting on their effectiveness. 
Tähtaeg: 2022. aasta lõpp Puudused komisjoni strateegilises lähenemisviisis pettuseriski juhtimisele 135 Komisjoni pettustevastastes strateegiates ja nende tulemuslikkuse alases aruandluses on puudusi.
While it does have a formal anti-fraud strategy – the Commission Anti-fraud Strategy (CAFS) – the Commission has not updated it since 2011. 
Ehkki komisjonil on olemas formaalne pettustevastase võitluse strateegia, pole komisjon seda 2011. aastast saadik uuendatud.
We note the Commission’s intention to update the CAFS (paragraphs 58 - 64). 
Kontrollikoda märgib, et komisjonil on kavas oma pettustevastase võitluse strateegiat ajakohastada (punktid 58–64).
136 Under the Commission’s governance model, roles and responsibilities for anti-fraud actions are split. 
136 Komisjoni juhtimismudelis on pettustevastaste meetmetega seotud ülesanded ja kohustused killustatud.
The various Commission DGs and services each have their own anti-fraud strategies. 
Kõigil komisjoni peadirektoraatidel ja talitustel on oma pettustevastased strateegiad.
There is no central body in charge of ensuring appropriate corporate oversight of anti-fraud activities. 
Puudub keskne asutus, kes vastutaks nõuetekohase üldise järelevalve eest pettustevastase tegevuse üle.
This could potentially be a role for OLAF (Recommendation 4). 
See võiks olla OLAFi ülesanne (4. soovitus).
Strategic fraud risk management and fraud prevention are not specifically mentioned in the portfolios of any single Commissioner (paragraphs 52 - 57). 
Ühegi voliniku portfellis pole konkreetselt osutatud pettuseriski strateegilisele juhtimisele ega pettuste ennetamisele (punktid 52–57).
Recommendation 2 – Ensure leadership of the Commission’s anti-fraud actions 2.1. 
2. soovitus: tagada, et komisjoni pettustevastasel tegevusel oleks eestvedaja 2.1.
To achieve better coordination in tackling fraud, within the context of collegial responsibility for fraud prevention and detection, the Commission should ensure that strategic fraud risk management and fraud prevention would be clearly referred to in the portfolio of one Commissioner. 
Pettustevastase võitluse paremaks koordineerimiseks pettuste ennetamise ja avastamise kollegiaalse vastutuse kontekstis peaks komisjon tagama, et pettuseriski strateegiline juhtimine ja pettuste ennetamine kuuluks selgelt Euroopa Komisjoni ühe voliniku ülesannete hulka.
The Commission should ensure that, its new anti-fraud strategy: — is preceded by a comprehensive analysis of fraud risks, using a wide range of data from different sources to establish the scale, nature and causes of fraud in EU spending; — contains meaningful objectives and measurable indicators; and — includes reporting based on the achievement of objectives. 
Komisjon peaks tagama, et uus pettustevastase võitluse strateegia — põhineks pettuseriski põhjalikul analüüsil, kus ELi raha kasutamisega seotud pettuste ulatuse, olemuse ja põhjuste väljaselgitamiseks on kasutatud mitmesuguseid eri allikatest saadud andmeid; — omaks sisulisi eesmärke ja mõõdetavaid näitajaid; ning — sisaldaks aruandlust, mis kajastab eesmärkide saavutamist.
Timeframe: end of 2022 Fraud prevention has not received enough attention 137 Although the Commission’s fraud-proofing activities date back to the year 2000, comprehensive anti-fraud provisions were only included for the first time in all top-level regulations for the 2014-2020 period (paragraphs 66 - 70). 
Tähtaeg: 2022. aasta lõpp Pettuste ennetamisele pole pööratud piisavalt tähelepanu 137 Kuigi komisjon alustas õigusaktide pettusekindlaks muutmist juba aastal 2000, lisati põhjalikud pettustevastased sätted olulisematesse määrustesse esmakordselt alles perioodiks 2014–2020 (punktid 66–70).
138 Assessing the risk of fraud before adopting spending schemes and putting in place anti-fraud controls is potentially an effective way to reduce fraud losses. 
138 Pettuseriski hindamine enne rahastamiskavade vastuvõtmist ning pettustevastaste kontrollimehhanismide loomine võib olla tõhus viis vähendada pettustest tingitud kahju.
For the 2014-2020 spending programmes, however, the Commission required such an assessment of the draft rules only late in the process. 
Perioodi 2014–2020 rahastamiskavade puhul nõudis komisjon kavandatavate eeskirjade sellist hindamist alles protsessi hilises etapis.
Thus, these will only be implemented for the next generation of financial programmes after 2021. 
Seepärast rakendatakse neid mehhanisme alles järgmise perioodi rahastamiskavades (pärast 2021. aastat).
In shared management, the Commission did not ask Member States to assess the risk of fraud in their 2014-2020 programmes before adopting them. 
Jagatud eelarve täitmise puhul ei palunud komisjon liikmesriikidel hinnata enne perioodi 2014–2020 kavade vastuvõtmist pettuseriski.
It is, however, in this area that around 70 % of the EU budget is spent (paragraphs 71 - 75). 
Samas kulutatakse just selles valdkonnas umbes 70% ELi eelarvest (punktid 71– 75).
139 Using data for fraud prevention and deterrence can be an effective way either to identify risky economic operators before allocation of funds or to improve future compliance by debarring economic operators and individuals who have been detected committing fraud. 
139 Andmete kasutamine pettuste ennetamiseks ja petturite heidutamiseks võib olla tõhus viis teha riskantsed ettevõtjad kindlaks enne raha eraldamist, samuti saab sel viisil parandada õigusnormide järgimist tulevikus, välistades ettevõtjad ja eraisikud, kes on pettusega vahele jäänud.
Within the Commission, there have been DG-level initiatives to establish such databases, but the use of these tools has been rather limited and not sufficiently coordinated. 
Komisjoni peadirektoraatide tasandil on tehtud algatusi selliste andmebaaside loomiseks, kuid nende rakenduste kasutamine on olnud üsna piiratud ja piisavalt koordineerimata.
In particular, the preventive and deterrent impact of the Commission’s exclusion and sanctioning system 54 
Eelkõige on komisjoni kõrvalejätmise ja sanktsioonide 53
55 is limited, as the DGs in charge of Cohesion policy and Agriculture do not have the power to initiate an exclusion request for fraudulent economic operators supported through these funds. 
54 rakendamise süsteemi ennetav ja tõkestav mõju piiratud, kuna ühtekuuluvus-ja põllumajanduspoliitika eest vastutavad peadirektoraadid ei saa neist fondidest toetatud petturlike ettevõtjate kõrvalejätmist ise algatada.
In addition, Member State authorities are not obliged to take exclusion decisions into account in any financing decision involving EU money. 
Lisaks ei ole liikmesriikide ametiasutused kohustatud kõrvalejätmise otsuseid ELi raha eraldamisel arvesse võtma.
140 Since 2013, DGs EMPL and REGIO have had their own internally developed fraud prevention tool, ARACHNE. 
140 Alates 2013. aastast on sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraat ning regionaal-ja linnapoliitika peadirektoraat lasknud välja töötada oma rakenduse pettuste ennetamiseks – ARACHNE.
Such a tool has the potential to be effective, but currently it still does not contain sufficient data. 
Niisugune vahend on potentsiaalselt tõhus, kuid praegu ei sisalda see ikka veel piisavalt andmeid.
It is the responsibility of Member States to provide such information on fraudulent economic operators and the private individuals linked to them (paragraphs 76 - 88). 
Sellise teabe andmine petturlike ettevõtjate ja nendega seotud eraisikute kohta on liikmesriikide ülesanne (punktid 76–88).
Recommendation 3 – Increase the use of fraud-prevention tools 3.1. 
3. soovitus: suurendada pettuste ennetamiseks mõeldud töövahendite kasutamist 3.1.
In relation to the rules for implementing the spending programmes in the post-2020 period, the Commission should perform a fraud risk assessment and ask Member States to carry out a detailed fraud risk assessment before adopting programmes. 
2020. aasta järgse perioodi rahastamiskavade eeskirjade puhul peaks komisjon pettuseriski hindama ja paluma liikmesriikidel teha üksikasjalik pettuseriski hindamine enne kavade vastuvõtmist.
Target implementation date: 2020 3.2. 
Soovituse täitmise tähtaeg: 2020 3.2.