natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For example, in Baden-Württemberg, the indicator ‘number of holdings introducing new products or new techniques’ is of only limited relevance to the RDP objectives as it has a target of just seven of the 3 000 holdings supported by the measure for modernising agricultural holdings. 
Näiteks oli Baden-Württembergi puhul näitaja„uusi tooteid või uusi meetodeid juurutanud ettevõtjate arv” vaid vähesel määral seotud maaelu arengukava eesmärkidega, sest selle eesmärgiks on toetada vaid seitset 3000 ettevõtjast, keda toetatakse põllumajandusettevõtete moderniseerimise meetme raames.
In this case, the RDP established additional indicators with targets for the measure that were relevant to its objectives, such as a target for the number of farms introducing enhanced-welfare pig stalls. 
Antud juhul pandi maaelu arengukavas paika lisanäitajad, mille sihtmärgid olid meetme eesmärkidega seotud, nagu nende põllumajandusettevõtete arv, kus võeti kasutusele loomade heaolu edendavad sigalaruumid.
However, many RDPs did not use additional indicators in this way. 
Paljudes maaelu arengukavades selliseid lisanäitajaid aga ei kasutatud.
This is illustrated by the Czech Republic RDP, in which the indicator for ‘new products or techniques’ is not considered relevant for the measures ‘modernising agricultural holdings’ and ‘adding value to agricultural products’. 
Näiteks võib tuua Tšehhi Vabariigi maaelu arengukava, milles näitajat „uued tooted ja meetodid” ei peetud asjakohaseks põllumajanduslike majapidamiste moderniseerimise ja põllumajandustoodetele väärtuse lisamise meetmete jaoks.
No alternative indicators have been established for these measures. 
Nendele meetmetele ei ole seatud ka alternatiivseid näitajaid.
The weaknesses in the indicator targets, combined with the lack of specific objectives described above, have the consequence that the RDPs do not clearly set out what they intend to achieve. 
Näitajate sihtväärtuste puudused koos eespool kirjeldatud erieesmärkide puudumisega on põhjuseks, miks maaelu arengukavades ei ole selgelt esile toodud, mida nendega loodetakse saavutada.
With common indicator targets for outputs and results, the Commission should be able to compare the planned efficiency of different RDPs (see paragraph 61 for more on this) and should be able to aggregate the targets at EU level to show the intended results of the rural development policy. 
Väljundite ja tulemuste ühiste näitajate sihtväärtuste abil peaks komisjon suutma võrrelda maaelu arengukavade kavandatud tõhusust (vt lähemalt punkt 61) ning suutma ka koondada ELi tasandil sihtväärtused, mis näitavad maaelu arengu poliitika kavandatud tulemusi.
However, some Member States presented targets in a different way, such as ‘an increase of X %’ or with a different definition to that in the CMEF guidance, which prevents their comparison or aggregation. 
Mõned liikmesriigid esitavad aga sihtväärtused teisiti, nagu „suurendamine x protsenti” või määratledes need teisiti kui ühise seire-ja hindamisraamistiku suunistes, mis takistab väärtuste võrdlemist ja koondamist.
Similarly, where RDP targets are missing, implausible or not comparable, the value of the consolidated targets at EU level is limited. 
Kui maaelu arengukava sihtväärtused puuduvad, ei ole realistlikud või võrreldavad, on konsolideeritud sihtväärtustest ELi tasandil vähe kasu.
The Annex shows the targets that were missing or did not correspond to the CMEF requirements. 
Lisas on esitatud sihtväärtused, mis kas puudusid või ei vastanud ühise seire-ja hindamisraamistiku nõuetele.
19 Special Report No 12/2013 – Can the Commission and Member States show that the EU budget allocated to the rural development policy is well spent? 
19 Eriaruanne nr 12/2013 – Kas komisjon ja liikmesriigid suudavad tõendada, et ELi eelarvest maaelu arengu poliitikale eraldatud vahendeid kasutatakse otstarbekalt?
The key monitoring and evaluation information for demonstrating effectiveness and efficiency is that related to results, as it shows the direct effects of the expenditure. 
Peamine mõjusust ja tõhusust väljendav järelevalve-ja hindamisalane teave on see, mis on seotud tulemustega, sest see näitab kulude otsest mõju.
It must be accurate, consistent to allow ag-gregation, and should show the effects of the expenditure in relation to the EU and RDP objectives. 
Teave peab olema täpne, järjepidev, et võimaldada koondamist, ning näitama kulude mõju ELi ja maaelu arengukava eesmärkide saavutamisele.
The information should be reported to the budgetary authorities and public in a way that allows the success or otherwise of the measures financed to be demonstrated and accounts for the effective and efficient use of the EU budget. 
Teave tuleb edastada eelarvepädevatele institutsioonidele ja üldsusele viisil, mis võimaldab näidata rahastatud meetmete edu või ebaedu ning seda, kas ELi eelarvevahendeid on kasutatud mõjusalt ja tõhusalt.
The Court has examined the quality of monitoring and evaluation information in all its recent audits of rural development. 
Kontrollikoda on kontrollinud järelevalve-ja hindamisalase teabe kvaliteeti kõikides oma viimastes maaelu arengu auditites.
Where relevant, findings have been updated for the 12 selected RDPs. 
Vajaduse korral on maaelu arengukava 12 valitud leidu ajakohastatud.
The Court reviewed the Member States’ Annual Progress Reports and ‘Summary reports’9 and the Commission’s work in checking the quality of the information provided. 
Kontrollikoda vaatas läbi liikmesriikide aasta eduaruanded ja koondaruanded9 ning komisjoni tehtud töö esitatud teabe kvaliteedi kontrollimisel.
The Court also reviewed the reports issued by the Commission (see paragraph 51). 
Kontrollikoda vaatas läbi ka komisjoni esitatud aruanded (vt punkt 51).
COMMON MONITORING INDICATOR DATA ON RESULTS IS NOT SUFFICIENTLY RELIABLE 37. 
ÜHISTE JÄRELEVALVENÄITAJATE TEAVE TULEMUSTE KOHTA EI OLE PIISAVALT USALDUSVÄÄRNE 37.
The CMEF is a valuable tool-set, which is necessary to obtain consistent, comparable information at EU level. 
Ühine seire-ja hindamisraamistik on väärtuslik vahendite kogum, mis on vajalik, et saada ELi tasandil järjepidevat ja võrreldavat teavet.
However, it soon became apparent that the CMEF — newly introduced in 2007 — had not been sufficiently well prepared. 
Peatselt sai aga selgeks, et 2007. aastal kasutusele võetud ühine seire-ja hindamisraamistik ei olnud piisavalt hästi ette valmistatud.
Member States had not all planned in advance how to collect data for the common indicators. 
Kõik liikmesriigid ei olnud eelnevalt kavandanud seda, kuidas ühiste näitajate jaoks andmeid koguda.
Many made ad hoc arrangements in parallel with their administrative systems (the systems for assessing, approving, checking and paying aid applications), leading to additional work for the national and regional authorities as well as the beneficiaries. 
Mitu neist tegid ajutisi ümberkorraldusi paralleelselt haldussüs-teemidega (toetusetaotluste hindamise, heakskiitmise, kontrollimise ja maksesüsteemid), mis tõi kaasa lisatöö riiklikele ja piirkondlikele ametiasutustele ja ka toetusesaajatele.
This also led to a situation where monitoring information was compiled separately, with risks for data integrity. 
Ka tekitas see olukorra, kus järelevalveteave koguti eraldi, mis ohustas andmete terviklikkust.
9 Article 13 of Regulation (EC) No 1698/2005. 
9 Määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikkel 13.
Most commonly, Member States took results data from the beneficiaries’ forecasts of the expected results, which formed part of their aid applications, or in some cases, the payment claim. 
Enamasti said liikmesriigid tulemusi käsitlevad andmed toetusesaajate eeldatavate tulemuste prognoosidest, mis olid osa nende toetusetaotlus-test, või siis maksetaotlusest.
In England and Sweden, the authorities checked the plausibility of this data and adjusted it where necessary. 
Inglismaal ja Rootsis kontrollisid ametiasutused andmete usutavust ning kohandasid seda vajaduse korral.
This allowed them to assess causality: that the job created, the increase in ‘gross value added’, the new product or the increase in tourism really was an effect of the aid and not just coincidental. 
See võimaldas neil hinnata põhjuslikkust: et loodud töökoht, kogulisandväärtuse suurenemine, uus toode või turismikülastuste arvu suurenemine oli tõesti tingitud toetusest, mitte ei olnud juhuslik.
Few other Member States had such arrangements in place to check the data quality. 
Vähestes teistes liikmesriikides olid olemas sellised meetmed andmete kvaliteedi kontrollimiseks.
In Poland, the authorities had accurate information in their administrative systems on jobs created, as beneficiaries had to provide evidence of the new jobs as a condition for payment of the grant. 
Poola ametiasutuste haldussüsteemis oli täpne teave loodud töökohtade kohta, sest toetusesaajad pidid toetuse saamiseks esitama tõendid loodud töökohtadest.
But this information was not used for the CMEF as the authorities used a survey questionnaire to the beneficiaries — an inherently less reliable method, for which no proof was required or checking of reliability done. 
Ühise seire-ja hindamisraamistiku jaoks seda teavet aga ei kasutatud, sest ametiasutused kasutasid toetusesaajatele suunatud küsimustikke, mis on oluliselt vähem usaldusväärne meetod, sest selle raames ei nõutud tõendeid ega tehtud usaldusväärsuse kontrolle.
In the Czech Republic and Hungary, indicator data was also obtained by survey with no checks on data accuracy. 
Ka Tšehhi Vabariigis ja Ungaris koguti näitajatealast teavet küsimustike abil ning andmete täpsust ei kontrollitud.
The Member States audited tended to see the CMEF data collection as an additional task that was necessary to comply with the regulation, but which was of little value for their own management of the measures, and consequently paid little attention to its quality. 
Auditeeritud liikmesriigid pidasid ühise seire-ja hindamisraamistiku andmete kogumist pigem lisaülesandeks, mis oli vajalik määruse nõuete täitmiseks, kuid mille väärtus oli vähene nende endi poolse meetmete haldamise seisukohast, ega pööranud seega tähelepanu andmete kvaliteedile.
Reflecting this attitude, several Member States responded to the Court’s findings of weaknesses in their monitoring and evaluation by explaining that they had done what was necessary to comply with the CMEF requirements. 
Seda suhtumist kajastab ka asjaolu, et kui kontrollikoda leidis liikmesriikide järelevalve-ja hindamisalases tegevuses puudusi, vastasid mitu liikmesriiki, et nad olid teinud kõik vajaliku, et nende tegevus vastaks ühise seire-ja hindamisraamistiku nõuetele.
For example, following the Court’s finding that they had no plans for monitoring or evaluating Leader local development strategies, one Member State replied that it had put in place the CMEF as defined at EU level and if this did not cover Leader, it was not the fault of the Member State. 
Näiteks tegi kontrollikoda tähelepaneku, et liikmesriikidel ei olnud kavatsust Leaderi kohalike arengustrateegiate järelevalvet ja hindamist teha, millele üks liikmesriik vastas, et nad olid võtnud kasutusele ELi tasandil määratletud ühise seire- ja hindamisraamistiku ning kui see ei hõlma Leader-programmi, siis ei ole see liikmesriigi süü.
As a consequence of the weaknesses described above, the Court has found in its recent audits that the CMEF results data frequently does not correspond to the real situation. 
Eeltoodud puuduste tõttu on kontrollikoda leidnud oma hiljutiste auditite käigus, et ühise seire-ja hindamisraamistiku andmed ei vasta sageli tegelikule olukorrale.
Discrepancies stem from misunderstandings of what information is required and the difficulty of predicting at the time of the aid application results such as ‘gross value added’, which depend on many factors, including the state of the economy. 
Erinevused tulenevad arusaamatustest seoses sellega, millist teavet on vaja ning raskustest tulemuste prognoosimisel toetusetaotluste esitamise ajal, sest tulemused (nagu kogulisandväärtus) sõltuvad mitmest asjaolust, sh majanduse seisust.
In some cases, the design of the measure created incentives for the applicants to exaggerate the likely results, such as the number of jobs to be created, to increase their chances of obtaining a grant. 
Mõnel juhul oli meede juba oma olemuselt selline, et tekitas taotlejatel soovi esitada eeldatavad tulemused (näiteks loodavate töökohtade arv) tegelikkusest suuremana, et suurendada toetuse saamise võimalust.
21 Special Report No 12/2013 – Can the Commission and Member States show that the EU budget allocated to the rural development policy is well spent? 
21 Eriaruanne nr 12/2013 – Kas komisjon ja liikmesriigid suudavad tõendada, et ELi eelarvest maaelu arengu poliitikale eraldatud vahendeid kasutatakse otstarbekalt?
The common result indicators, in particular, left too much room for interpretation, data was costly or difficult to collect and some indicators were of limited value, as they did not show the results of the measures, as illustrated in Box 1. 
Eelkõige jätsid ühised tulemusnäitajad liiga palju tõlgendamisruumi, andmete kogumine oli keeruline või kulukas ja mõne näitaja väärtus oli piiratud, sest need ei näidanud meetmete tulemusi, nagu ilmneb 1. selgitusest.
On top of this, as shown in paragraph 32, the common indicators were not always relevant enough or sufficient to show whether the RDP objectives were met. 
Lisaks sellele, nagu märgitud punktis 32, ei olnud ühised näitajad alati küllalt asjakohased ega piisavad, et näidata, kas maaelu arengukava eesmärgid täideti.
The regulation requires mid-term evaluations to examine not only the degree of utilisation of resources but also the effectiveness and efficiency of the programming of the EU budget, the socioeconomic impact and the impact on the Community priorities. 
Määruses nõutakse vahehindamiste tegemist, et hinnata mitte ainult ressursside kasutus-määra, vaid ka ELi eelarve kavandamise mõjusust ja tõhusust, sotsiaalmajanduslikku mõju ning mõju ühenduse prioriteetidele.
For the mid-term evaluations, which were undertaken in 2010, many evaluators simply did not have information available on which to base their evaluation, whether because measures had not been running long enough to generate results, or because the Member States had not collected relevant and reliable data. 
2010. aastal tehtud vahehindamiste puhul ei olnud paljudel hindajatel hinnangu koostamiseks vajalik teave üldse kättesaadav, kas siis selle tõttu, et meetmeid ei olnud kasutatud piisavalt kaua, et tulemusi näha, või kuna liikmesriigid ei olnud kogunud asjakohaseid ja usaldusväärseid andmeid.
The mid-term evaluations focused on financial and output data, with many producing useful analyses of implementation and of weaknesses in the monitoring data. 
Vahehindamised keskendusid finants-ja väljundialastele andmetele, ning mitmel juhul oli tulemuseks kasulik rakendamise ning järelevalveandmete puuduste analüüs.
However, they rarely provided useful information on the achievement of objectives or efficiency. 
Eesmärkide saavutamise või tõhususe kohta oli vahehindamistes aga kasulikku teavet harva.
22 BOX 1 EXAMPLES OF DIFFICULTIES EXPERIENCED WITH RESULT INDICATORS The Commission did not issue guidance on what should be considered as a ‘new product or new technique’ in relation to the measure for modernising farms. 
22 1. SELGITUS NÄITEID PROBLEEMIDEST SEOSES TULEMUSNÄITAJATEGA Komisjon ei andnud põllumajanduslike majapidamiste moderniseerimise meetme jaoks välja suuniseid selle kohta, mida tuleks lugeda „uueks tooteks või uueks meetodiks”.
The Romanian data indicates that 98 % of the investments resulted in a new product or technique, compared with 13 % in Poland and 35 % in Hungary. 
Rumeenia andmetest selgub, et 98% investeeringute tulemuseks oli uus toode või meetod, võrreldes 13%-ga Poolas ja 35%-ga Ungaris.
Such a large difference cannot be explained by differences in the measures as they covered a similar range of investments. 
Sellist suurt erinevust ei saa seletada meetmete erinevusega, sest meetmed hõlmasid sarnase ulatusega investeeringuid.
Almost any investment in new farm buildings, machinery or equipment met the Romanian definition for the indicator. 
Rumeenia puhul vastasid näitaja määratlusele peaaegu kõik investeeringud uutesse põllumajandushoonetesse, seadmetesse ja varustusse.
The result indicator ‘area under successful land management’ is in practice identical to the output indicator ‘area under agri-environment support’. 
Tulemusnäitaja „edukalt hooldatav ala” on tegelikkuses identne väljundinäitajaga „põllumajandusliku keskkonnatoetusega hõlmatav ala”.
This is because Member States consider all areas supported to be ‘success-ful’ without any assessment of whether an improvement of biodiversity, water quality, etc. was achieved. 
Põhjuseks on asjaolu, et liikmesriigid peavad kõiki toetatavaid alasid edukaks, ilma hindamata seda, kas paranes looduslik mitmekesisus, vee kvaliteet jne.
The Court identified cases where the agri-environment contract was not successful, but the area was still included in the results data. Special Report No 12/2013 – Can the Commission and Member States show that the EU budget allocated to the rural development policy is well spent? 
Kontrollikoda leidis juhtumeid, kus põllumajandusliku keskkonnatoetuse leping ei olnud edukas, kuid ala sisaldus ikkagi tulemusi käsitlevates andmetes. Eriaruanne nr 12/2013 – Kas komisjon ja liikmesriigid suudavad tõendada, et ELi eelarvest maaelu arengu poliitikale eraldatud vahendeid kasutatakse otstarbekalt?
In many cases, the mid-term evaluations relied on inadequate methodologies, such as making assumptions or relying on surveys without undertaking other procedures or evidence collection to support the conclusions10. 
Paljudel juhtudel kasutati vahehindamistes ebapiisavaid meetodeid, nagu eeldused või uuringud, ega kasutatud järelduste toetuseks10 muid protseduure või tõendite kogumist.
While case studies can be valuable to illustrate findings or help explain data, some evaluators used just a handful of cases to draw conclusions for a whole measure or programme. 
Juhtumiuuringud võivad küll olla väärtuslikud, et näitlikustada leide või aidata andmeid selgitada, kuid mõned hindajad kasutasid üksikjuhtumeid selleks, et teha järeldusi kogu meetme või kava kohta.
Some mid-term evaluations made no attempt to answer the common evaluation questions established in the Commission CMEF guidance11. In France, all Axis 3 and Axis 4 measures were excluded from the scope of the mid-term evaluation. 
Mõnes vahehindamises ei püütudki vastata komisjoni välja antud ühise seire-ja hindamisraamistiku käsiraamatus11 määratletud ühistele hindamisküsimustele. Prantsusmaal ei hõlmatud vahehindamisse ühtegi 3. ja 4. telje meedet.
The mid-term evaluations consequently failed to give sufficiently evidence-based answers to the evaluation questions that concerned efficiency and the achievement of objectives, and they were too disparate to give meaningful information at EU level. 
Seega ei saadud vahehindamistest hindamisküsimustele piisavalt tõen-dipõhiseid vastuseid tõhususe ja eesmärkide saavutamise kohta. Ka olid tulemused liiga eripalgelised, et anda ELi tasandil tähenduslikku teavet.
THE COMMISSION HAS ENCOURAGED MEMBER STATES TO IMPROVE MONITORING AND EVALUATION AND THERE IS USEFUL INFORMATION ON WHAT THE EU’S BUDGET IS SPENT ON ... 
KOMISJON SOOVITAS LIIKMESRIIKIDEL PARANDADA JÄRELEVALVET JA HINDAMIST, NING ELi EELARVE KULUTAMISE KOHTA ON OLEMAS KASULIK TEAVE, ...
The Commission recognised the problems with the indicators and the evaluations from an early stage, worked with the Member States to improve the guidance and offered support, notably through an ‘Evaluation Helpdesk’. 
Komisjon tunnistas näitajate ja hindamisega seotud probleeme juba varajases etapis, tegi koostööd liikmesriikidega, et parandada suuniseid, ning pakkus toetust, eelkõige hindamise kasutajatoe kaudu.
Following the mid-term evaluations, the Commission analysed the weaknesses and has used the experience gained when planning the CMEF for the 2014–20 period. 
Vahehindamiste järel analüüsis komisjon puudusi ning kasutas saadud kogemusi programmitöö perioodi 2014–2020 ühise seire-ja hindamisraamistiku kavandamisel.
The Commission checks the Member States’ monitoring data (which is submitted with the Annual Progress Reports) and requires Member States to correct obvious errors before it will accept the Annual Progress Reports as complying with the regulation. 
Komisjon kontrollib liikmesriikide järelevalveandmeid (mis esitatakse koos aasta eduaruandega) ning nõuab määrusele vastavalt liikmesriikidelt ilmsete vigade parandamist enne aasta eduaruande heakskiitmist.
The consistency and completeness of the data have much improved over the past 5 years, but at the time of the audit in April 2013, the Commission had still not accepted the Annual Progress Reports for 2011 for France, Hungary and England, so the latest information is for 2010. 
Viimase viie aastaga on andmete ühtsus ja täielikkus märgatavalt paranenud, kuid auditi ajal (aprillis 2013) ei olnud komisjon ikka veel heaks kiitnud Prantsusmaa, Ungari ja Inglismaa 2011. aasta eduaruandeid, nii et kõige uuem teave pärineb aastast 2010.
However, there are limits to what the Commission can do if Member States do not provide the data. 
Komisjon saab aga võtta vaid piiratud meetmeid, kui liikmesriigid andmeid ei esita.
Important data is also still missing for other Member States, including Romania, which has not reported any result indicator data for the six measures reviewed. 
Olulised andmed on endiselt puudu ka teistes liikmesriikides, sh Rumeenias, kes ei ole esitanud kuue kontrollitud meetme puhul mingeid tulemusnäitajatega seotud andmeid.
Of the 12 RDPs reviewed, only Austria and Sweden have provided the full set of common result indicator data for 2011. 
12-st kontrollitud maaelu arengukavast on 2011. aasta kohta esitanud täielikud ühiste tulemusnäitajate andmed ainult Austria ja Rootsi.
The Annex shows the data provided by the Member States in their Annual Progress Reports for 2011. 
Lisas on esitatud liikmesriikide 2011. aasta eduaruandes toodud andmed.
The lack of up-to-date data means it is of little use for its intended purpose of monitoring the outputs and results. 
Ajakohastatud andmete puudumine takistab andmete kasutamist väljundite ja tulemuste kavandatud järelevalveks.
10 See paragraphs 75 to 77 of Special Report No 1/2013 Has the EU support to the food-processing industry been effective and efficient in adding value to agricultural products? (http://eca.europa.eu). 
10 Vt eriaruande nr 1/2013„Kas ELi toetus toiduainetetööstusele on olnud mõjus ja tõhus põllumajandustoodete lisandväärtuse suurendamisel?” punktid 75 ja 77 (http://eca.europa.eu).
11 In its audit of the measure for adding value to agricultural products, the Court found that eight of the 23 mid-term evaluation reports reviewed gave no conclusions on the evaluation question ‘To what extent have supported investments contributed to improving the competitiveness of the agricultural and forestry sector?’ despite this being the EU objective for which the aid is given. 
11 Põllumajandustoodetele väärtuse lisamise meedet auditeerides leidis kontrollikoda, et kaheksa kontrollitud vahehindamisaruannet 23st ei sisaldanud järeldusi hindamisküsimuse „(Millises ulatuses on toetust saanud investeeringud aidanud kaasa põllumajandus-ja metsandussektorite konkurentsivõime parandamisele?“ kohta, kuigi toetust eraldati just ELi selle eesmärgi täitmiseks.
23 Special Report No 12/2013 – Can the Commission and Member States show that the EU budget allocated to the rural development policy is well spent? 
23 Eriaruanne nr 12/2013 – Kas komisjon ja liikmesriigid suudavad tõendada, et ELi eelarvest maaelu arengu poliitikale eraldatud vahendeid kasutatakse otstarbekalt?
Even where results data is available, the Commission has little assurance that it is reliable. 
Isegi kui andmed tulemuste kohta on saadaval, puudub komisjonil kindlus andmete usaldusväärsuse kohta.