natgillin/translations-raw huggingface dataset:
29.9.2006 EN Official Journal of the European Union C 235/3 ACP ALA CEPs CSP DFID DG DEV DG ENV DG Relex DWNP ECOFAC EIA Europeaid FAO GEF iQSG KfW MDGs MEAs MEDA NRPP OECD OECD DAC OQSG PEP PRSP SEA UNDP UNEP WSSD WWF ABBREVIATIONS AND TERMINOLOGY African, Caribbean and Pacific States signatory to the Cotonou Agreement Asia and Latin America developing countries Country Environment Profile Country Strategy Papers British Department for International Development Directorate-General for Development Directorate-General for Environment Directorate-General for External Relations Department of Wildlife and National Parks Ecosystmes Forestiers dŐAfrique Centrale Environmental Impact Assessment Europeaid Cooperation Office Food and Agriculture Organisation Global Environment Facility Interservice Quality Support Group German Kreditanstalt fr Wiederaufbau Millennium Development Goals Multilateral Environment Agreements Measures to accompany the economic and social reforms in the Mediterranean non-member countries Natural Resources Policy Programme Organisation for Economic Cooperation Development Development Assistance Committee of the Organisation for Economic Cooperation and Development Office Quality Support Group (OQSG) Poverty and Environment Partnership Poverty Reduction Strategy Papers Strategic Environmental Assessment United Nations Development Programme United Nations Environment Programme World Summit on Sustainable Development World Wildlife Fund 
29.9.2006 ET Euroopa Liidu Teataja C 235/3 AKV DFID DWNP ECOFAC EuropeAid FAO GEF KfW MEDA OECD OECD DAC UNDP UNEP WWF LÜHENDID JA TERMINID Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riigid, kes on alla kirjutanud Cotonou lepingule Department for International Development (Ühendkuningriigi rahvusvahelise arengu keskasutus) loodus-ja rahvusparkide amet Ecosystèmes Forestiers d’Afrique Centrale (Kesk-Aafrika metsaökosüsteemid) koostöötalitus EuropeAid toidu-ja põllumajandusorganisatsioon Ülemaailmne Keskkonnafond Deutsche Kreditanstalt für Wiederaufbau majandus-ja sotsiaalreformiga kaasnevad meetmed Vahemere piirkonna kolmandates riikides Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsioon Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni arenguabikomitee ÜRO arenguprogramm ÜRO keskkonnaprogramm Maailma Looduse Fond
C 235/4 EN Official Journal of the European Union SUMMARY I. Protecting the environment is a vital part of promoting sustainable development. 
C 235/4 ET Euroopa Liidu Teataja KOKKUVÕTE I. Keskkonnakaitsel on säästva arengu edendamises keskne roll.
The Treaty requires that environmental protection be integrated into the definition and implementation of all Community policies and activities, including the CommunityŐs external aid. 
Asutamislepingus on sätestatud, et ühenduse poliitika (sh välisabipoliitika) ning tegevuse määratlemisse ja rakendamisse peab integreerima keskkonnakaitse nõuded.
More generally, the environment has come to figure as a key item on the international development agenda, and environmental sustainability is one of the Millennium Development Goals (see paragraphs 1 to 3). 
Üldisemas mõttes on keskkonnakaitsest saanud rahvusvaheliste arengukavade keskne teema ning keskkonna säästmine on üks aastatuhande arengueesmärkidest (vt punktid 1–3).
The European Court of Auditors therefore undertook an audit in 2005 of the CommissionŐs management of the environmental aspects of its development aid. 
Seetõttu viis Euroopa Kontrollikoda 2005. aastal läbi auditi komisjoni arenguabiga seotud keskkonnaaspektide juhtimise kohta.
The audit examined whether the Commission had a comprehensive strategy for addressing the environmental aspects of its development cooperation, whether it had made adequate management arrangements to implement the strategy, how far the environment had been integrated (mainstreamed) into the CommissionŐs development programmes and projects, and what were the results of the CommissionŐs environment projects. 
Kontrolliti, kas komisjonil on olemas terviklik arenguabiga seotud keskkonnaaspektide käsitlemise strateegia, kas komisjon on astunud korralduslikke samme selle strateegia rakendamiseks, kuivõrd on keskkonnaküsimused liidetud (“süvalaiendatud”) komisjoni arenguprogrammidesse ja -projektidesse ning millised on komisjoni keskkonnaprojektide tulemused.
As well as reviewing Commission systems in its headquarters and delegations, it also audited 65 environment projects (total value: 560 million euro) and 43 non-environment programmes and projects (total value: 1 073 million euro) in 16 countries (see paragraphs 4 to 7). 
Lisaks komisjoni peakorteris ja delegatsioonides kasutatavate süsteemide läbivaatamisele auditeeris kontrollikoda ka 16 riigi 65 keskkonnaprojekti (koguväärtusega 560 miljonit eurot) ja 43 teiste valdkondade programmi ja projekti (koguväärtusega 1 073 miljonit eurot) (vt punktid 4–7).
While since 2001 there has been a strategy on the need to integrate the environment into development cooperation, the approach to financing programmes and projects in the environment and natural resources sector has not been clearly addressed. 
Alates 2001. aastast on küll olemas strateegia, milles teadvustatakse vajadus ühendada keskkonnaaspektid aren-gukoostööga, ent milles puudub selge lähenemisviis keskkonna-ja loodusvaraalaste programmide ja projektide rahastamise osas.
The new development policy signed in December 2005 provides a good basis for establishing a comprehensive strategy (paragraphs 9 to 12). 
Uus, 2005. aasta detsembris allkirjastatud arengupoliitika võimaldab koostada tervikliku strateegia (punktid 9–12).
The CommissionŐs action plan for implementing its mainstreaming strategy has not been systematically followed up and co-ordinated by the three Directorates-General primarily concerned. 
Kolm küsimusega enim seotud peadirektoraati ei ole komisjoni süvalaiendamise strateegia rakendamise tegevuskava süstemaatiliselt järginud ega koordineerinud.
As a result, planned measures have generally been implemented after some delay or not at all (paragraphs 15 to 17). 
Selle tulemusena on kavandatud meetmeid rakendatud mõningase hilinemisega või ei ole seda üldse tehtud (punktid 15–17).
The Commission has not carried out an adequate review of the staffing implications of its mainstreaming strategy. 
Komisjon ei ole korralikult selgeks teinud oma vajadusi süvalaiendamise strateegiaga tegeleva personali järele.
The Commission has relied on an Environment Helpdesk manned by external experts to provide support to Commission staff, but there was no Helpdesk in place from mid-2002 to mid-2004. 
Komisjon on personali abistamisel lootnud välisekspertidest koosnevale keskkonna kasutajatoele, mis aga 2002. aasta keskpaigast kuni 2004. aasta keskpaigani ei toiminud.
The environment integration manual, to be introduced in 2003, was still not completed at the end of 2005, although this manual was important both for defining mainstreaming procedures to be followed by Commission staff and as a key training input. 
Keskkonnaküsimuste integreerimise juhend, mis pidi valmima 2003. aastal, ei olnud 2005. aasta lõpuks veel valmis, kuigi see oli tähtis nii komisjoni personali järgitavate süvalaiendamise menetluste kindlaksmääramiseks kui ka olulise koolitusvahendina.
Training courses have not been compulsory for key officials, although this was foreseen, and have often been poorly attended (see paragraphs 18 to 23). 
Koolitused ei ole olnud olulisematele ametnikele kohustuslikud, kuigi nii oli ette nähtud, ning sageli on neist osavõtt olnud loid (vt punktid 18–23).
There is a need to further strengthen reporting, monitoring and evaluation systems on the environmental aspects of the CommissionŐs development cooperation to enable its performance in this area to be better assessed (see paragraphs 24 to 28). 
Komisjoni arengukoostöö keskkonnaaspektide aruandlus-, järelevalve-ja hindamissüsteeme tuleb jätkuvalt tugevdada, et paremini hinnata tulemuslikkust selles valdkonnas (vt punktid 24–28).
The Commission has made only limited progress since 2001 in mainstreaming the environment into its development cooperation. 
Komisjon on alates 2001. aastast keskkonnaküsimuste integreerimisel arengukoostöösse saavutanud vähe edu.
The Country Strategy Papers (CSPs) drawn up by the Commission in conjunction with beneficiary countries covering the CommissionŐs aid to beneficiary countries over the period 2001 to 2006 did not take sufficient account of environmental issues. 
Komisjoni poolt koostöös abisaavate riikidega koostatud riikide strateegiadokumentides, mis hõlmavad komisjonipoolset abi neile riikidele aastatel 2001–2006, ei võetud keskkonnaküsimusi piisavalt arvesse.
In preparing the new generation of CSPs (2007 to 2013), the Commission has been taking a much more systematic approach to analysing environmental issues in beneficiary countries through the establishment of Country Environment Profiles (CEPs) although it is too early to assess how far this analysis will influence the CSPs themselves (paragraphs 29 to 35). 
Uue põlvkonna strateegiadokumentide (2007–2013) ettevalmistamisel on komisjon riikide keskkonnaprofiilide kasutuselevõtu abil analüüsinud abisaajariikide keskkonnaprobleeme palju süstemaatilisemalt, kuigi praegu on liiga vara hinnata, kuivõrd see analüüs mõjutab strateegiadokumente endid (punktid 29–35).
Despite the increasing importance of budgetary support as a form of development aid, the Commission has done little to mainstream the environment into this area (paragraphs 36 to 38). 
Hoolimata eelarveliste toetuste kasvavast tähtsusest arenguabi vormina on komisjon teinud vähe selle nimel, et süvalaiendada keskkonnateemat sellesse valdkonda (punktid 36–38).
There has been no consistent system for the environmental screening of new projects. 
Uute projektide läbivaatamisel keskkonna seisukohast ei ole kasutatud järjepidevat süsteemi.
The Commission has no inventory of Environmental Impact Assessments (EIA) performed on development projects and evidence was found that they had not always been carried out where they should have been carried out. 
Komisjonil puudub nimekiri arenguprojektide kohta tehtud keskkonnamõju hindamistest ning on ilmnenud, et hindamisi ei ole alati tehtud siis, kui oleks pidanud.
There is also a need to establish procedures to ensure the implementation of EIA recommendations (see paragraphs 39 to 46). 
Kehtestada tuleb ka menetlused, millega tagada keskkonnamõju hindamiste soovituste rakendamine (vt punktid 39–46).
V. Almost all environment projects examined were relevant to beneficiary country needs, and frequently also addressed global conservation needs, particularly in relation to forest and biodiversity conservation. 
V. Peaaegu kõik kontrollitud keskkonnaprojektid olid abisaava riigi vajadusi arvestades asjakohased ning täitsid sageli ka globaalseid kaitse-eesmärke, eriti seoses metsade ja bioloogilise mitmekesisuse kaitsega.
Moreover, the project approach has inherent difficulties in achieving significant impacts and assuring financial viability (paragraphs 47 to 56). 
Lisaks põhjustab projekti lähenemisviis raskusi olulise mõju saavutamisel ja rahastamise elujõulisuse tagamisel (punktid 47–56).
Key factors influencing project effectiveness have been overambitious project design, delays in project preparation and implementation, limited progress in building institutional capacity, difficulties in addressing the needs of local communities for development while meeting conservation objectives, projectsŐ insufficient impact on the policy and legal framework, and the unrealistic goals set for financial sustainability after the end of project funding (see paragraphs 57 to 81). 29.9.2006 
Peamised projektide tulemuslikkust mõjutavad tegurid on olnud liiga ambitsioonikad eesmärgid, viivitused projektide ettevalmistamisel ja rakendamisel, vähene edasiminek asutuste haldussuutlikkuse edendamisel, raskused kohalike kogukondade arenguvajaduste rahuldamise ja kaitse-eesmärkide saavutamise ühendamisel, projekti ebapiisav mõju poliitikale ja õiguslikule raamistikule ning projekti rahastamise lõppemise järgsele rahalisele jätkusuutlikkusele seatud ebarealistlikud eesmärgid (vt punktid 57–81). 29.9.2006
29.9.2006 EN Official Journal of the European Union C 235/5 VI. 
29.9.2006 ET Euroopa Liidu Teataja C 235/5 VI.
Detailed recommendations on establishing a comprehensive environmental strategy and following up its implementation as well as how to make both environmental mainstreaming and environment projects more effective are given in paragraphs 88 to 101. 
Punktides 88–101 antakse üksikasjalikud soovitused tervikliku keskkonnastrateegia loomiseks ja selle rakendamise kontrollimiseks ning soovitused selle kohta, kuidas muuta keskkonna süvalaiendamine ja keskkonnaprojektid tõhusamaks.
INTRODUCTION Background 1. 
SISSEJUHATUS Taust 1.
Since the 1972 United Nations Conference on the Human Environment in Stockholm the issue of the environment and how to ensure that development is sustainable has become a subject of international concern. 
Alates 1972. aastal Stockholmis peetud ÜRO inimkesk-konnakonverentsist on keskkonnateemat ning säästva arengu tagamise küsimust käsitletud rahvusvahelisel tasandil.
The 1992 United Nations Conference on Environment and Development in Rio de Janeiro further raised the profile of the environment and sustainable development, and led to three Multilateral Environment Agreements (MEAs): the Convention on Climate Change, the Convention on Biological Diversity, and the Convention to Combat Desertification. 
1992. aastal Rio de Janeiros peetud ÜRO keskkonna-ja arengukonverentsil arendati keskkonna ja säästva arengu teemat edasi ning konverentsi tulemusena sõlmiti kolm mitmepoolset keskkonnalepingut: kliimamuutuste konventsioon, bioloogilise mitmekesisuse konventsioon ja kõrbestumise vastu võitlemise konventsioon.
Although in the second half of the 1990s the development agenda refocused to a certain extent on poverty reduction issues, environmental sustainability was chosen as one of the eight Millennium Development Goals (MDG) established at the UN Millennium Summit in 2000. 
Kuigi üheksakümnendate aastate teisel poolel keskendus arengualane töö teatud määral taas vaesuse vähendamise küsimustele, valiti keskkonna jätkusuutlikkuse tagamine üheks aastatuhande kaheksast arengueesmärgist, mis võeti vastu ÜRO aastatuhande tippkohtumisel 2000. aastal.
The 2002 World Summit on Sustainable Development (WSSD) in Johannesburg sought to address both poverty and environment issues. 
Säästva arengu tippkohtumisel 2002. aastal Johannesburgis seati eesmärgiks tegeleda nii vaesuse kui keskkonnaprobleemidega.
There are basically two types of intervention through which the donor community has sought to address the environmental aspects of development cooperation: adopted which included environment as a cross-cutting issue. 
Üldiselt on kaks sekkumisviisi, mille puhul saavad abi andjad siduda keskkonnaaspektid arenguabiga: arengupoliitika, mis käsitles keskkonda valdkondadevahelise teemana.
The development policy consensus agreed between the European Commission, the Member States and the European Parliament in December 2005 not only maintained the environment as a cross-cutting issue but also made environment and natural resources one of nine priority sectors for funding. 
Euroopa Komisjoni, liikmesriikide ja Euroopa Parlamendi poolt 2005. aasta detsembris vastu võetud arengupoliitika konsensuses mitte ainult ei peetud keskkonda endiselt valdkondade-vaheliseks teemaks, vaid valiti ka keskkonna-ja loodusvarade valdkond üheks üheksast esmatähtsast rahastamise valdkonnast.
Audit scope and approach 4. 
Auditi ulatus ja käsitlusviis 4.
In view of the environmentŐs key role as one of the three pillars of sustainable development and its importance as one of the Millennium Development Goals (MDGs), the European Court of Auditors carried out an audit in 2005 of the European CommissionŐs management of the environmental aspects of its development cooperation with Asian and Latin American developing countries, southern Mediterranean countries and the African, Caribbean and Pacific group of States. 
Pidades silmas keskkonna keskset rolli ühena säästva arengu kolmest alussambast ning selle tähtsust ühena aastatuhande arengueesmärkidest, viis Euroopa Kontrollikoda 2005. aastal läbi auditi selle kohta, kuidas on Euroopa Komisjon juhtinud Aasia ja Ladina-Ameerika arenguriikide, Vahemere lõunapiirkonna riikide ning Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikidega tehtava arengukoostöö keskkonnaaspekte.
More specifically, the audit focused on the following key questions (1): (a) does the Commission have a comprehensive overall strategy to deal with the environmental aspects of its development cooperation and has it made adequate management arrangements for implementing its strategy and assessing the environmental performance of its development aid? (b) has the Commission effectively mainstreamed the environment into all of its development cooperation? (c) have the environment programmes and projects financed by the Commission been effective? 
Auditeerimisel keskenduti üksikasjalikumalt järgmistele põhiküsimustele (1): a) kas komisjonil on olemas terviklik üldstrateegia, mida kasutada arengukoostöö keskkonnaaspektidega tegelemiseks ning kas komisjon on astunud vajalikke korralduslikke samme oma strateegia rakendamiseks ja arenguabiga seotud keskkonnaaspektide hindamiseks; b) kas komisjon on keskkonnaaspektid arengukoostöösse tulemuslikult süvalaiendanud; c) kas komisjoni rahastatud keskkonnaprogrammid ja -projektid on andnud tulemusi?
Environment is not an easy term to define. 
Keskkonna mõistet ei ole lihtne määratleda.
For the purpose of this audit, environment was understood in the first place in accordance with the relatively narrow sense defined by the OECD Development Assistance Committee (DAC) for project classification purposes (see Annex I). 
Käesolevas auditis mõisteti selle all kõigepealt OECD arenguabikomitee poolt projektide klassifitseerimise eesmärgil määratletud keskkonda selle suhteliselt kitsas tähenduses (vt lisa I).
In addition, the audit also took into consideration the natural resource sectors (forestry, water, fisheries) and focused on one of these areas, namely for-estry(2). 
Lisaks võeti auditeerimisel arvesse ka loodusvarade sektorid (metsandus, vesi, kalandus) ja keskenduti neist ühele — metsandusele(2).
The commitments for programmes and projects (1) When addressing these key questions, the audit took into account the environmental auditing guidelines of the International Organisation of Supreme Audit Institutions (INTOSAI). 
Nende (1) Otsides vastust neile põhiküsimustele, võeti auditis arvesse Kõrgeimate Kontrolliasutuste Rahvusvahelise Organisatsiooni (INTOSAI) keskkonnaauditi suuniseid.
(2) The main reason for focusing on forestry is that the Commission has a special budget line for tropical and other forests (see paragraph 10). 
(2) Metsandusele keskendumise peapõhjus on, et komisjonil on troopiliste ja muude metsade jaoks eraldi eelarverida (vt punkt 10).
While a special ACP-EU Water Facility was created in 2004, this is still at an early stage of implementation. (a) (b) the financing of programmes and projects whose principal objective is to improve environmental conditions; the integration of environmental concerns into all other types of development programmes and projects. 
Kuigi 2004. aastal loodi ka eraldi AKV-ELi veerahastu, on selle rakendamine alles algusjärgus. a) b) programmide ja projektide rahastamine, mille põhieesmärk on parandada keskkonnatingimusi; keskkonnaaspektide liitmine kõigisse teistesse arenguprogrammidesse ja -projektidesse.
In recent years the donor community, including the European Commission, has given increasing attention to this approach. 
Viimastel aastatel on abi andjad, kaasa arvatud Euroopa Komisjon, sellisele käsit-lusviisile järjest rohkem tähelepanu pööranud.
3. ronment in the context of development should be seen not only in terms of an increased recognition by donors of the importance of this approach but also in the context of the wider European Union legal and policy framework. 
3. misele arenguabi raames ei tohiks vaadelda mitte ainult silmas pidades selle käsitlusviisi olulisuse üha suuremat tunnustamist rahastajate poolt, vaid laiemalt Euroopa Liidu õigusliku ja poliitilise raamistiku kontekstis.
Thus Article 6 of the Treaty establishing the European Community, as amended by the 1997 Treaty of Amsterdam, stipulates that: ÔEnvironmental protection requirements must be integrated into the definition and implementation of Community policies and activities..., in particular with a view to promoting sustainable developmentŐ. 
Nii sätestatakse Euroopa Ühenduse asutamislepingu (mida on muudetud 1997. aasta Amsterdami lepin-guga) artiklis 6: “... ühenduse poliitika ja tegevuse määratlemisse ja rakendamisse peab integreerima keskkonnakaitse nõuded, eelkõige silmas pidades säästva arengu edendamist”.
In June 1998 the Cardiff European Council stressed the importance of integrating environmental protection and sustainable development into the major policy areas, including development aid, managed by the Commission and invited it to put forward appropriate strategies. 
1998. aasta juunis Cardiffis toimunud Euroopa Ülemkogu kohtumisel rõhutati keskkonnakaitse ja säästva arengu integreerimise tähtsust komisjoni hallatavatesse olulisematesse poliitikavaldkondadesse, sh arenguabi andmisse, ning kutsuti komisjoni üles rakendama vastavaid strateegiaid.
In 2000 the European Community development policy was The CommissionŐs attention to mainstreaming the envi- 
2000. aastal võeti vastu Euroopa Ühenduse Komisjoni keskendumist keskkonnaaspektide süvalaienda-
C 235/6 EN Official Journal of the European Union 29.9.2006 in these areas in 2003 and 2004 are given in the table below: Table Budgetary commitments to environment and natural resource sector 2003 to 2004 (b) whether the Commission had established the management systems which ensure the implementation and follow-up of this strategy and assess the environmental performance of its aid. 
C 235/6 ET Euroopa Liidu Teataja 29.9.2006 valdkondade programmide ja projektide kulukohustused aastatel 2003–2004 on esitatud järgmises tabelis. Tabel Keskkonna ja loodusvarade valdkonna eelarvelised kulukohustused aastatel 2003–2004 b) kas komisjon on kehtestanud juhtimissüsteemid, mis tagavad strateegia rakendamise ja järelkontrolli ning hindavad komisjoni antava abi tulemuslikkust keskkonnameetmetest lähtudes.
Need for a clear and comprehensive environment strategy 9. 
Selge ja tervikliku keskkonnastrateegia vajadus 9.
Environmental protection is one of the three pillars of sustainable development (1). 
Keskkonnakaitse on üks säästva arengu kolmest alussambast (1).
As such it should be an essential component of development objectives (2). 
Seega peaks see olema kesksel kohal ka arengueesmärki-des (2).
The European CommunityŐs development policy adopted in November 2000, the overarching objective of which was poverty reduction, sought to address the environment by treating it as one of several Ôcross-cutting issuesŐ to be integrated into all development programmes and projects. 
2000. aasta novembris vastu võetud Euroopa Ühenduse arengupoliitika, mille üldeesmärk oli vaesuse vähendamine, käsitles keskkonda ühena mitmest valdkondadevahelisest teemast, mis tuleb liita kõigisse arenguprogrammidesse ja -projektidesse.
It did not, however, include the environment as one of the six priority fields on which financing of aid programmes and projects would be concentrated. 
Sellega ei lisatud aga keskkonnaaspekte kuue esmatähtsa valdkonna hulka, millele keskendutakse abiprogrammide ja -projektide rahastamises.
Area General environment protection Water supply and sanitation Commitments 2003 to 2004 (EDF and general budget of the EU; million euro) 279 679 Commitments as % of total Commission Aid 2003 to 2004 1,8 % 4,3 % 0,3 % 0,4 % 6,8 % Forestry 42 Fisheries 70 Total Source: European Commission. 
Valdkond Üldine keskkonnakaitse 2003.–2004. aasta kulukohustused (EAFi ja ELi üldeelarve) (miljonit eurot) 279 679 42 70 1 070 Kulukohustuste osa kogu komisjoni abist aastatel 2003–2004 1,8 % 4,3 % 0,3 % 0,4 % 6,8 % Veevarustus ja kanalisatsioon Metsandus Kalandus Allikas: Euroopa Komisjon.
1 070 6. 
Kokku 6.