natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As the Commission’s measures should mostly affect the riskiest programmes, there is likely to be a correlation between the distribution of the amount at risk and the distribution of financial corrections imposed by the Commission. 
Kuna komisjoni meetmed peaksid enamasti mõjutama suurima riskiga kavu, on tõenäoline, et veariski sisaldava summa jagunemine ja komisjoni kehtestatud finantskorrektsioonide jagunemine on korrelatsioonis.
We therefore analysed whether such a correlation exists. 
Seetõttu analüüsis kontrollikoda, kas selline korrelatsioon esineb.
Programme risk indicator by Member State correlated with confirmed/decided financial corrections 69. 
Kavade riskinäitaja liikmesriikide kaupa oli korrelatsioonis kinnitatud/otsustatud finantskorrektsioonidega 69.
The difference between the “amount at risk” and the Commission’s and Member State’s financial corrections is the cumulative residual risk (CRR) (see paragraphs 32 to 33). 
Veariski sisaldava summa ning komisjoni ja liikmesriigi finantskorrektsioonide erinevuse puhul on tegemist kumulatiivse allesjäänud riskimääraga (vt punktid 32–33).
When assessing the OPs, the Commission requires that financial corrections imposed by Member 41 30 Article 89.1a of Regulation (EC) No 1083/2006. 
Rakenduskavade hindamisel nõuab komisjon, et liikmesriikide ja komisjoni kehtestatud 30 40 Määruse (EÜ) nr 1083/2006 artikli 89 lõike 1 punkt a.
States and by the Commission are high enough to ensure that this indicator is below a 2 % materiality threshold31. 
41 finantskorrektsioonid oleksid piisavalt suured, et tagada selle näitaja jäämine allapoole olulisuse piirmäära, mis on 2 %31.
Figure 9 shows the programme risk level by Member State as indicated by the Commission’s amount at risk and the level of Commission’s financial corrections per Member State for the 2007‐2013 period. 
Joonisel 9 on esitatud kavade riskitase liikmesriigiti vastavalt komisjoni veariski sisaldavale summale ja komisjoni finantskorrektsioonide tasemele iga liikmesriigi puhul perioodil 2007–2013.
The correlation analysis also displays the trend line (the overall relation for the Member States between the programme risk and the financial corrections imposed by the Commission) as well as the 45 line (points where financial corrections would equal the programme risk level). 
Korrelatsioonianalüüs näitab ka suundumust tähistavat joont (kavade riskitaseme ja komisjoni kehtestatud finantskorrektsioonide vaheline üldine suhe liikmesriikide kohta) ja 45° joont (punktid, kus finantskorrektsioonid oleksid võrdsed kavade riskitasemega).
Our correlation analysis shows that the trend line is below the 45 line (see Figure 9). 
Kontrollikoja korrelatsioonianalüüs näitab, et suundumust tähistav joon jääb allapoole 45° joont (vt joonis 9).
This indicates that financial corrections imposed by the Commission are generally at a lower level than the amount at risk. 
See osutab sellele, et komisjoni kehtestatud finantskorrektsioonide summa on veariski sisaldavast summast üldiselt väiksem.
This can be explained by two factors: - the risk of co‐financing ineligible expenditure (amount at risk) is partly addressed by the financial corrections already imposed as a result of Member State controls without the issue reaching the Commission; and - the Commission requires that financial corrections bring the CRR below the 2 % materiality threshold (and not to zero). 
Seda selgitavad kaks asjaolu: − rahastamiskõlbmatute kulude kaasrahastamise riski (veariski sisaldav summa) käsitletakse osaliselt juba liikmesriikide kontrolli tulemusel kehtestatud finantskorrektsioonide kaudu, ilma et küsimus jõuaks komisjoni; − komisjon nõuab, et finantskorrektsioonid tagavad kumulatiivse allesjäänud riskimäära jäämise allapoole olulisuse piirmäära, mis on 2 % (kuid mitte null).
Most of the Member States are close to the trend line. 
Enamik liikmesriike jääb suundumust tähistava joone lähedale.
This indicates that the level of financial corrections imposed by the Commission overall correlates with the Commission’s assessment of the amount at risk32. 
See näitab, et komisjoni kehtestatud finantskorrektsioonide määr on üldiselt korrelatsioonis veariski sisaldavat summat käsitleva komisjoni hinnanguga32.
50. The 0.65 correlation coefficient suggests a positive moderate correlation between the amount at risk and the level of financial corrections at Member State level. 
Korrelatsioonikordaja 0,65 osutab mõõdukale positiivsele korrelatsioonile veariski sisaldava summa ja finantskorrektsioonide määra vahel liikmesriikide tasandil.
The correlation coefficient is an indicator, which shows the degree to which the movement in two variables are associated. 
Korrelatsioonikordaja näitab, mil määral on kahe muutuja liikumised omavahel seotud.
Its possible values range between ‐1 and 1, the two extreme points indicating a perfect negative or positive link and zero indicating no link, i.e. the two variables move independently of each other. 
Selle võimalikud väärtused jäävad vahemikku -1 ja 1 ning sealjuures osutavad kaks äärmist punkti täiuslikule negatiivsele või positiivsele seosele ja null osutab seose puudumisele, st kaks muutujat liiguvad üksteisest sõltumatult.
Where Member States are significantly above the trend line, the level of financial corrections is higher than the potential amount at risk indicated for the Member State’s programmes. 
Kui liikmesriigid jäävad märkimisväärselt ülespoole suundumust tähistavat joont, on finantskorrektsioonide määr suurem kui liikmesriigi kavade puhul osutatud võimalikku veariski sisaldav summa.
This is, for example, the case for Slovakia, Romania and Ireland. 
See on nii näiteks Slovakkia, Rumeenia ja Iirimaa puhul.
Where Member States are significantly below the trend line, the level of financial corrections imposed by the Commission is lower than the potential amount at risk indicated for the Member State’s programmes. 
Kui liikmesriigid jäävad märkimisväärselt allapoole suundumust tähistavat joont, on komisjoni kehtestatud finantskorrektsioonide määr väiksem kui liikmesriigi kavade puhul osutatud võimalikku veariski sisaldav summa.
This is, for example, the case for France and Spain, which both applied financial corrections on their own initiative. 
Nii on see näiteks Prantsusmaa ja Hispaania puhul, kes mõlemad kohaldasid finantskorrektsioone omal algatusel.
By doing this, they avoided additional financial corrections being imposed by the Commission. 43 
Niimoodi toimides vältisid nad täiendavate finantskorrektsioonide kehtestamist komisjoni poolt. 42
Figure 9 ‐ Comparison between the amount at risk and confirmed/decided Commission financial corrections in the 2007‐2013 programme period in cohesion Notes: The size of the circles corresponds to the financial envelope allocated to each Member State. 
Programmitöö perioodi 2007–2013 veariski sisaldava summa ja kinnitatud/otsustatud komisjoni finantskorrektsioonide võrdlus ühtekuuluvusvaldkonnas 4,00 % 3,50 % 3,00 % Rumeenia 2,50 % 2,00 % Bulgaaria Tšehhi Vabariik 1,50 % 1,00 % Läti 0,50 % Eesti 0,00 % Soome -0,50 % 0,0 % 1,0 % 3,0 % 4,0 % 5,0 % 6,0 % Luksemburg Malta Portugal ETK Poola Prantsusmaa Leedu Taani Küpros HorvaatiaRootsi Madalmaad 2,0 % Märkused: ringide suurus vastab igale liikmesriigile eraldatud rahastamispaketile.
European Territorial Cooperation (ETC) programmes are implemented by more than one Member State. 
Euroopa territoriaalse koostöö (ETK) programme rakendab rohkem kui üks liikmesriik.
Source: European Court of Auditors based on information provided by the Commission. 44 
Allikas: Euroopa Kontrollikoda komisjoni esitatud andmete alusel.
The relation between the level of financial correction and the amount at risk is also influenced by ongoing cases. 
Finantskorrektsiooni määra ja veariski sisaldava summa vahelist suhet mõjutavad ka pooleliolevad juhtumid.
Cases which have not yet reached the final stage of the procedure are included in the amount at risk, while the possible future financial corrections resulting from these cases are not yet reflected in the numbers. 
Veariski sisaldav summa hõlmab juhtumeid, mis ei ole veel jõudnud menetluse viimasesse etappi, kuid nendest juhtumitest tulenevad võimalikud tulevased finantskorrektsioonid ei kajastu veel arvudes.
This is particularly the case for Spain where 20 operational programmes were under suspension and for a further seven programmes, payment claims were interrupted as of the end of 2015 (representing 70 % of all on‐going preventive measures). 
See on eelkõige nii Hispaania puhul, kus 20 rakenduskava olid peatatud ning veel seitsme kava puhul olid 2015. aasta lõpust alates maksete tähtajad edasi lükatud (see moodustab 70 % kõigist pooleliolevatest ennetusmeetmetest).
The Commission’s internal procedures for the 2007‐2013 period aim to ensure harmonised treatment of cases across programmes and Member States 76. 
Perioodi 2007–2013 puhul on komisjoni sisemenetluste eesmärk tagada juhtumite ühtlustatud käsitlemine kavade ja liikmesriikide vahel 76.
The Commission should ensure harmonised treatment of cases across programmes and Member States and that preventive measures and financial corrections are implemented before payments are resumed. 
Komisjon peaks tagama kavade ja liikmesriikide vahel juhtumite ühtlustatud käsitlemise ning ennetusmeetmete ja finantskorrektsioonide rakendamise enne maksete jätkamist.
We therefore analysed the Commission’s internal procedures for imposing preventive measures and financial corrections, for accepting preventive measures and financial corrections as implemented and verified how these procedures work in practice. 
Kontrollikoda analüüsis seetõttu komisjoni sisemenetlusi seoses ennetusmeetmete ja finantskorrektsioonide kehtestamisega ning ennetusmeetmete ja finantskorrektsioonide rakendatuks lugemisega, samuti kontrollis ta, kuidas need menetlused praktikas toimivad.
Decisions on payment interruptions and suspensions and financial corrections are discussed and agreed upon by senior management committees. 77. 
Maksete edasilükkamist ja peatamist ning finantskorrektsioone käsitlevaid otsuseid arutatakse ja need lepitakse kokku kõrgema juhtkonna komiteedes 77.
For the 2007‐2013 programme period, the Directorate‐General for Regional and Urban Policy and the Directorate‐General for Employment, Social Affairs and Inclusion set up their own Interruptions, Suspensions and Financial Corrections Committees (ISFCC). 
Regionaal-ja linnapoliitika peadirektoraat ning tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraat moodustasid programmitöö perioodi 2007–2013 jaoks maksete edasilükkamise, peatamise ja finantskorrektsioonide komiteed.
These committees provide a forum within each directorate‐general to discuss matters and take decisions related to warnings, interruptions, suspensions and financial corrections (see also Annex I). 
Asjaomased komiteed on kummaski peadirektoraadis foorumiks, kus arutada küsimusi ja võtta vastu otsuseid, mis käsitlevad hoiatusi, maksete edasilükkamist ja peatamist ning finantskorrektsioone (vt ka I lisa).
Both committees meet on a regular basis and consist of the director‐general, the deputy director‐general(s), relevant directors and representatives of the legal units. 
Mõlemad komiteed kohtuvad korrapäraselt ning nendesse kuuluvad peadirektor, peadirektori asetäitja(d), asjaomased direktorid ja õigusüksuste esindajad.
The meetings of the ISFCC ensured a better overview and discussion of all cases and procedures related to preventive measures and financial corrections within the Directorate‐ General to help to harmonise treatment of cases and inform senior management of the ongoing issues. 45 
Maksete edasilükkamise, peatamise ja finantskorrektsioonide komiteede kohtumised võimaldasid peadirektoraadis saada parema ülevaate ja tõhusamalt arutada ennetusmeetmete ja finantskorrektsioonidega seotud kõiki juhtumeid ja menetlusi, et aidata kaasa juhtumite käsitlemise ühtlustamisele ja teavitada kõrgemat juhtkonda pooleliolevatest küsimustest. 44
The management and follow‐up of preventive measures and financial corrections required a significant commitment in terms of time and staff resources 79. 
Ennetusmeetmete ja finantskorrektsioonide haldamise ja järelkontrolliga kaasnesid märkimisväärsed kohustused aja ja personaliressursside seisukohast 79.
In order to lift preventive measures and resume payments Member State authorities must generally propose measures aimed at correcting systems so as to prevent errors occurring in the future. 
Ennetusmeetmete tühistamiseks ja maksete jätkamiseks peavad liikmesriigi ametiasutused üldjuhul esitama ettepaneku meetmete kohta, mille eesmärk on parandada süsteeme, et vältida vigade esinemist tulevikus.
These are called remedial action plans (see Annex I). 
Neid nimetatakse parandusmeetmete kavadeks (vt I lisa).
Within our sample of 20 programmes, the Commission requested a remedial action plan to be set up in 44 of the 72 cases examined (see paragraph 38). 
Kontrollikoja valimis, mis koosnes 20 rakenduskavast, nõudis komisjon parandusmeetmete kava koostamist 72st uuritud juhtumist 44 puhul (vt punkt 38).
Member States then need to inform the Commission that a remedial action plan has been implemented. 
Liikmesriigid peavad seejärel komisjonile teada andma, et parandusmeetmete kava on rakendatud.
The Commission has several ways of assessing whether the conditions for lifting have been fulfilled: (a) first, the Commission systematically reviews the information sent by Member State authorities (generally by the managing authorities of the OPs concerned). (b) second, the Commission may also ask the audit authority to confirm the information provided by the managing authority. 
Komisjonil on mitu võimalust, kuidas hinnata, kas tühistamise tingimused on täidetud: a) esiteks vaatab komisjon süstemaatiliselt läbi liikmesriigi ametiasutuste (tavaliselt asjaomaste rakenduskavade korraldusasutused) saadetud teabe; b) teiseks võib komisjon paluda ka auditeerimisasutusel kinnitada korraldusasutuse esitatud teavet.
Of these 44, the audit authority’s validation was requested in 31 cases for 18 of the 20 programmes. 
Auditeerimisasutuse kinnitust taotleti nimetatud 44 juhtumist 31 puhul, mis puudutasid 18 kava 20st.
Cases for follow up audits are selected on a risk basis: where the Commission cannot rely on the work of the audit authority or where additional information is needed. 
Juhtumid, mille puhul tehakse järelaudit, valitakse riskipõhiselt: kui komisjon ei saa usaldada auditeerimisasutuse tööd või kui on vaja täiendavat teavet.
The management and follow‐up of preventive measures and financial corrections required a significant commitment in terms of time and staff resources from the Directorates‐General. 
Ennetusmeetmete ja finantskorrektsioonide haldamise ja järelkontrolliga kaasnesid peadirektoraatidele märkimisväärsed kohustused aja ja personaliressursside seisukohast.
Holding back large payments from the EU budget to Member States is also politically sensitive and the Commission is in close contact with Member States to ensure that the conditions for lifting measures are in place. 
ELi eelarvest liikmesriikidele tehtavate suurte maksete kinnipidamine on ka poliitiliselt tundlik ning komisjon suhtleb liikmesriikidega tihedalt, et teha kindlaks, kas meetmete tühistamise tingimused on täidetud.
Some cases are even discussed between ministers or heads of state and Directors‐General and Commissioners. 
Mõnda juhtumit arutatakse isegi ministrite või riigipeade ning peadirektorite ja volinike vahel.
46 The Commission’s corrective measures put pressure on Member States to address weaknesses in their management and control systems Preventive measures and financial corrections generally deal with complex issues which take a considerable time to resolve 82. 
Komisjoni parandusmeetmed survestavad liikmesriike kõrvaldama oma juhtimis-ja kontrollisüsteemide puudusi Ennetusmeetmed ja finantskorrektsioonid käsitlevad tavaliselt keerulisi probleeme, mille lahendamine võtab märkimisväärselt palju aega 82.
Commission procedures related to preventive measures and financial corrections should be as quick as possible, while taking account of the complexity of the issues. 
Ennetusmeetmete ja finantskorrektsioonidega seotud komisjoni menetlused peaksid olema võimalikult kiired ning võtma samas arvesse probleemide keerukust.
We therefore analysed the 72 cases in our sample to determine the total duration and the length of the different phases of the procedures. 
Kontrollikoda analüüsis seetõttu oma valimi 72 juhtumit, et teha kindlaks menetluste eri etappide pikkus ja kogukestus.
The duration of the Commission’s procedures does not equal the length of the payment blockage (see paragraph 93). 
Komisjoni menetluste ja maksete blokeerimise kestus ei ole võrdne (vt punkt 93).
The Commission’s procedure starts with the triggering event and lasts either until the preventive measure is lifted or until the financial correction is implemented. 
Komisjoni menetlus algab käivitava sündmusega ja kestab ennetusmeetme tühistamiseni või finantskorrektsiooni rakendamiseni.
It is therefore longer than the payment blockage which starts with the first preventive measure and lasts until the lifting of the preventive measure (see Annex I). 
Seetõttu kestab menetlus kauem kui maksete blokeerimine, mis algab esimese ennetusmeetmega ja kestab ennetusmeetme tühistamiseni (vt I lisa).
Procedures resulting in financial corrections took up to 21 months in the 2007‐2013 period 84. 
Menetlused, millega kaasnesid finantskorrektsioonid, kestsid perioodil 2007–2013 kuni 21 kuud 84.
Figure 10 presents the results of our analysis of the cases in our sample as regards the time taken to carry out preventive measures and financial correction procedures. 
Joonisel 10 on esitatud kontrollikoja valimisse kuulunud juhtumite analüüsi tulemused seoses ennetusmeetmeid ja finantskorrektsioone käsitlevate menetluste läbiviimisele kulunud ajaga.
The average length of the procedures from the triggering event until the preventive measure was lifted or the financial correction was implemented varied from 10 to 21 months. 
Menetluste keskmine kestus alates käivitavast sündmusest kuni ennetusmeetme tühistamiseni või finantskorrektsiooni rakendamiseni ulatus 10 kuust 21 kuuni.
The longest was when both preventive measures and financial corrections were involved and the shortest was when there were only preventive measures. 47 
Kõige pikem menetlus hõlmas nii ennetusmeetmeid kui ka finantskorrektsioone ning kõige lühem hõlmas ainult ennetusmeetmeid. 46
Figure 10 – Average length of preventive and financial correction procedures for cases examined from the 2007‐2013 programme period (month) Source: European Court of Auditors based on information provided by the Commission. 
Joonis 10. Ennetusmeetmeid ja finantskorrektsioone käsitlevate menetluste keskmine kestus (kuudes) programmitöö perioodi 2007–2013 uuritud juhtumites Allikas: Euroopa Kontrollikoda komisjoni esitatud andmete alusel.
Procedures resulting in preventive measures were mostly triggered by Member State’s own audits and take half the time 85. 
Menetlused, millega kaasnesid ennetusmeetmed, algatati enamasti liikmesriigi enda auditite põhjal, ning need võtavad poole vähem aega 85.
According to the Commission, two thirds of preventive measures were triggered by national audit results33. 
Komisjoni andmete kohaselt algatati kaks kolmandikku ennetusmeetmetest liikmesriigi audititulemuste põhjal33.
This is also the case for 12 of the 16 cases in our sample. 
See kehtis ka kontrollikoja valimisse kuulunud 16 juhtumist 12 puhul.
The duration of these procedures is significantly shorter: there is no need to spend time on establishing the problems; the time is spent on finding ways of resolving them. 
Asjaomaste menetluste kestus on märgatavalt lühem, kuna ei ole vaja kulutada aega probleemide kindlakstegemiseks, vaid üksnes nendele lahenduste leidmiseks.
Most of the remaining financial corrections are triggered by Commission audits. 
Enamik ülejäänud finantskorrektsioonidest algatatakse komisjoni auditite põhjal.
In our sample, 17 of the 28 cases involving only financial corrections and 13 of the 28 mixed cases were triggered by Commission audits. 
Kontrollikoja valimis algatati komisjoni auditite põhjal 28st üksnes finantskorrektsioone hõlmavast juhtumist 17 ning 28st nii ennetusmeetmeid kui ka finantskorrektsioone hõlmavast juhtumist 13.
These cases take much longer to resolve, in particular if the Commission imposes financial corrections. 
Nende juhtumite lahendamine võtab palju kauem aega, eriti juhul, kui komisjon kehtestab finantskorrektsioonid.
One reason for the lengthy procedures involving financial corrections is that these usually relate to complex problems and Member States almost always initially contest the Commission’s findings. 
Finantskorrektsioone hõlmavate pikkade menetluste üks põhjus on see, et need on tavaliselt seotud keeruliste probleemidega ja peaaegu alati vaidlustavad liikmesriigid alguses komisjoni leiud.
48 10.1 17.5 20.8 cases with only financial corrections (28 cases) cases with a combination of preventive measures and financial corrections (28 cases) cases with only preventive measures (16 cases) 0 6 12 18 24 (months) 33 See AAR 2015 of DG Regional and Urban Policy, p. 68. 
Vea kindlakstegemiseks 33 47 ainult finantskorrektsioonidega juhtumid (28) ennetusmeetmete ja finantskorrektsioonidega juhtumid (28) ainult ennetusmeetmetega juhtumid (16) (kuud) 0 6 12 18 24 10,1 17,5 20,8 Vt regionaal-ja linnapoliitika peadirektoraadi 2015. aasta tegevusaruande lk 68.
However, in 34 % of our sampled cases the Commission did not accept the first Member State reply in which the detailed actions taken by the Member State to address the shortcomings were laid down, as Member States did not provide the Commission with information sufficient in volume and in quality. 
Kontrollikoja valimisse kuulunud juhtumitest 34 % puhul ei nõustunud aga komisjon liikmesriigi esimese vastusega, milles olid sätestatud üksikasjalikud meetmed, mida liikmesriik oli puuduste kõrvaldamiseks võtnud, kuna liikmesriik ei esitanud komisjonile piisaval hulgal kvaliteetset teavet.
This means that in these cases the reply provided by the Member State is such that these procedures need to be repeated. 
See tähendab, et selliste juhtumite korral peab liikmesriigi vastusest tulenevalt menetlusi kordama.
We also examined whether another reason for the long procedure could be that the Commission does not formulate its requirements specifically enough. 
Kontrollikoda uuris ka, kas pika menetluse üks põhjus võib olla see, et komisjon ei sõnasta oma nõudmisi piisavalt üksikasjalikult.
However, our analysis showed that in nine out of ten cases, the Commission requests were specific enough for the Member State to undertake the required actions. 
Kontrollikoja analüüsi kohaselt olid komisjoni nõudmised aga üheksal juhul kümnest piisavalt konkreetsed, et võimaldada liikmesriigil vajalikke meetmeid võtta.
In addition, when financial corrections are set up, time is needed to determine the appropriate level of correction once the error has been accepted by the Member State. 
Lisaks on finantskorrektsioonide kehtestamise korral vaja aega, et teha kindlaks korrektsiooni asjakohane tase, kui liikmesriik on viga aktsepteerinud.
In many cases the Commission agrees with the Member State concerned that additional checks should be carried out to establish the seriousness of the errors and the appropriate correction. 
Paljudel juhtudel nõustub komisjon asjaomase liikmesriigiga ettepanekuga, et teostada tuleks täiendavaid kontrolle, mille käigus tehakse kindlaks vigade raskusaste ja asjakohane korrektsioon.
Payment interruptions and suspensions represent a significant financial risk for Member States 90. 
Maksete edasilükkamine ja peatamine kujutavad endast liikmesriikide jaoks olulist finantsriski 90.
The Commission’s actions should make the OP’s management and control system more effective in preventing, detecting and correcting errors. 
Komisjoni meetmed peaksid muutma rakenduskava juhtimis-ja kontrollisüsteemi vigade ennetamise, avastamise ja parandamise seisukohast tõhusamaks.