natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, the IHR recognises the potential role of the EU as a ‘regional economic integration organization’ and states that, ‘without prejudice to their obligations under these Regulations, States Parties that are members of a regional economic integration organization shall apply in their mutual relations the common rules in force in that regional economic integration organization’. 
Rahvusvahelistes tervise-eeskirjades tunnistatakse aga ELi potentsiaalset rolli „piirkondliku majandusliku integratsiooni organisatsioonina“ ning sedastatakse, et „ilma et see piiraks nende käesolevatest eeskirjadest tulenevate kohustuste kohaldamist, kohaldavad piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsiooni liikmeks olevad osalised omavahelistes suhetes ühiseid, selles piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioonis kehtivaid eeskirju“.
The Commission and ECDC coordinate their activities with WHO at policy2 and technical level, including information sharing for risk communication and read access to certain alert systems (such as the WHO Event Information System and the EU’s EWRS). 
Komisjon ja ECDC koordineerivad poliitika2 ja tehnilisel tasandil oma tegevust WHOga, see hõlmab ka teabevahetust riskist teatamise kohta ja juurdepääsu teatud häiresüsteemidele (nt WHO häiresüsteem ja ELi varajase hoiatamise ja reageerimise süsteem (EWRS)).
Decision No 1082/2013/EU also introduced the innovation of a public health emergency declaration by the Commission, but it is significantly different from a PHEIC declaration by the Director-General of WHO (see Box A). 
Üks otsusega nr 1082/2013/EL kasutusele võetud uuendus oli komisjoni väljakuulutatav rahvatervise hädaolukord, ent see erineb märkimisväärselt WHO peadirektori väljakuulutatavast rahvusvahelise tähtsusega rahvatervise hädaolukorrast (vt selgitus A).
1 International Health Regulations (2005), Second Edition, World Health Organisation 2008. 
1 Rahvusvahelised tervise-eeskirjad (2005), teine väljaanne, Maailma Terviseorganisatsioon 2008.
2 See for example the 2010 Joint Declaration (‘Moscow Declaration’) outlining cooperation between WHO and the Commission, as well as relevant updates on DG Health and Food Safety’s public website. 
2 Vt nt 2010. aasta ühisdeklaratsioon (nn Moskva deklaratsioon), milles pannakse paika WHO ja komisjoni vaheline koostöö, ning tervise ja toiduohutuse peadirektoraadi veebisaidi avalikkusele avatud osa asjasse puutuvad uuendused.
An administrative agreements is also in place between ECDC and WHO.2ww Annex I 
ECDC ja WHO vahel on sõlmitud ka halduskokkulepe. I lisa
Annexes 54 Box A — Public health emergency declaration in the EU As explained above, the term Public Health Emergency of International Concern is defined in the International Health Regulations as ‘an extraordinary event which is determined, as provided in these Regulations: to constitute a public health risk to other States through the international spread of disease; and to potentially require a coordinated international response’. 
Lisad 54 Selgitus A. Rahvatervise hädaolukorra väljakuulutamine ELis Nagu eespool selgitatud, määratletakse rahvusvahelise tähtsusega rahvatervise hädaolukord rahvusvahelistes tervise-eeskirjades kui „erakorraline sündmus, mis kujutab endast rahvatervise alast ohtu teistele liikmesriikidele tingituna haiguse rahvusvahelisest levikust ja mis potentsiaalselt vajab rahvusvaheliselt koordineeritud tõrjemeetmeid“.
The responsibility of determining whether an event is within this category lies with the WHO Director-General and requires the convening of a committee of experts — the IHR Emergency Committee. 
WHO peadirektori pädevuses on otsustada, kas sündmus kuulub nimetatud kategooriasse, ning selleks peab ta kokku kutsuma ekspertide kogu – rahvusvaheliste tervise-eeskirjade hädaolukorra komisjoni.
One of the innovations of Decision No 1082/2013/EU is that the Commission can now also declare a situation of public health emergency for the EU. 
Üks otsusega nr 1082/2013/EL kasutusele võetud uuendus on komisjonile antud võimalus kuulutada välja ELi rahvatervise hädaolukord.
In accordance with Article 12, the Commission may recognise a situation of public health emergency in relation to: (a) epidemics of human influenza considered to have pandemic potential, where the Director-General of WHO has been informed and has not yet adopted a decision declaring a situation of pandemic influenza in accordance with the applicable rules of WHO; or (b) cases other than that referred to in point (a) where the Director-General of WHO has been informed and has not yet adopted a decision declaring a public health emergency of international concern in accordance with the IHR, and where: (i) the serious cross-border threat to health in question endangers public health at the Union level; (ii) medical needs are unmet in relation to that threat, which means that no satisfactory method of diagnosis, prevention or treatment is authorised in the Union or, despite the existence of such a method, the authorisation of a medicinal product would nonetheless be of major therapeutic advantage to those affected’. 
Vastavalt otsuse artiklile 12 võib komisjon tunnustada rahvatervise hädaolukorra olemasolu järgmistel juhtudel: a) hädaolukord seoses inimestel esineva gripi epideemiaga, mis arvatakse olevat pandeemilise potentsiaaliga, kui WHO peadirektorit on teavitatud ja ta ei ole veel vastu võtnud otsust kuulutada WHO kohaldatavate eeskirjade kohaselt välja pandeemilise gripi olukord, või b) punktis a sätestamata hädaolukord, kui WHO peadirektorit on teavitatud ja ta ei ole veel vastu võtnud otsust kuulutada rahvusvaheliste tervise-eeskirjade kohaselt välja rahvusvahelise tähtsusega rahvatervise hädaolukord, ning kui: i) kõnealune tõsine piiriülene terviseoht ohustab rahvatervist liidu tasandil; ii) rahuldamata on kõnealuse ohuga seotud ravialased vajadused, mis tähendab, et rahuldav diagnoo-simis-, ennetamis-või ravimeetod ei ole liidus lubatud, või isegi kui selline meetod on olemas, võiks ravimi lubamine olla asjaomastele isikutele suureks terapeutiliseks kasuks.
Article 13 then adds that this recognition of an emergency situation pursuant to Article 12 shall have the sole legal effect of enabling point 2 of Article 2 of Regulation (EC) No 507/20063 to apply or, where the recognition specifically concerns epidemics of human influenza considered as having a pandemic potential, of enabling Article 21 of Regulation (EC) No 1234/20084 to apply. 
Artiklis 13 lisatakse, et artikli 12 lõike 1 alusel hädaolukorra tunnustamise ainus õiguslik tagajärg on, et seeläbi muutub kohaldatavaks määruse (EÜ) nr 507/20063 artikli 2 punkt 2 või kui tunnustamine puudutab konkreetselt inimestel esineva gripi epideemiat, mis arvatakse olevat pandeemilise potentsiaaliga, muutub sellega kohaldatavaks määruse (EÜ) nr 1234/20084 artikkel 21.
This means that the purpose of emergency declaration under Article 12 of Decision No 1082/2013/EU is restricted only to a fast track authorisation for pandemic medical countermeasures and operationalising pharmaceutical legislation. 
Vastavalt otsuse nr 1082/2013/EL artiklile 12 on hädaolukorra väljakuulutamise eesmärk seega piiratud vaid kiirete pandeemiavastaste meditsiiniliste vastumeetmete võtmise ja ravimialaste õigusaktide otsustamisega.
Its application is much more limited compared to a declaration of a Public Health Emergency of International Concern by WHO, even though situations could occur where a serious cross-border threat to health, from any potential origin, specifically affects the EU and not necessarily the wider global community for which WHO is responsible. 
Selle rakendamine on märksa kitsam kui WHO rahvusvahelise tähtsusega rahvatervise hädaolukorra puhul, kuigi võib esineda ka olukordi, kus tõsine piiriülene terviseoht (mistahes allikast) ähvardab eelkõige ELi ja mitte ilmtingimata laiemat geograafilist piirkonda, mille eest vastutab WHO.
It also means that there is no EU scale of alert levels (e.g. linked to the rules of procedure of the Health Security Committee) triggering response activities and capacities within the remit of the decision or to ensure the triggering of a mechanism for surge capacity or funding. 
See tähendab samuti, et ELi tasandil puudub häireolukordade skaala (mis oleks näiteks seotud terviseohutuse komitee kodukorraga), mis vallandaks otsuse raames reageerimise ja ressursid või mis tagaksid täiendavate võimsuste või rahastamise eraldamise.
3 Commission Regulation (EC) No 507/2006 of 29 March 2006 on the conditional marketing authorisation for medicinal products for human use falling within the scope of Regulation (EC) No 726/2004 of the European Parliament and of the Council (OJ L 92, 30.3.2006, p. 6). 
3 Komisjoni 29. märtsi 2006. aasta määrus (EÜ) nr 507/2006 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 726/2004 reguleerimisalasse kuuluvate inimtervishoius kasutatavate ravimite tingimustega müügiloa kohta (ELT L 92, 30.3.2006, lk 6).
4 Commission Regulation (EC) No 1234/2008 of 24 November 2008 concerning the examination of variations to the terms of marketing authorisations for medicinal products for human use and veterinary medicinal products (OJ L 334, 12.12.2008, p. 7). 
4 Komisjoni 24. novembri 2008. aasta määrus (EÜ) nr 1234/2008, mis käsitleb inimtervishoius ja veterinaarias kasutatavate ravimite müügilubade tingimuste muudatuste läbivaatamist (ELT L 334, 12.12.2008, lk 7).
Annexes 55 International initiatives on preparedness planning and transparency 5. 
Lisad 55 Hädaolukordadeks valmisoleku planeerimise ja läbipaistvuse rahvusvahelised algatused 5.
There are also several other international initiatives addressing the need to enhance preparedness planning and increase transparency. 
Hädaolukordadeks valmisoleku planeerimise ja läbipaistvuse parandamise alal on tehtud ka mitu rahvusvahelist algatust.
These initiatives mainly include the Global Health Security Agenda5 initiative to perform ‘peer reviews’6 and the G7 and Global Health Security Initiative7 support to these activities8, as well as ECDC country visits that occur on a voluntary basis and where preparedness is also addressed9. 
Need on peamiselt ülemaailmne terviseohutuse projekt5 (vastastikuste eksperdihinnangute tegemiseks6), selle tegevuse7 toetamiseks mõeldud G7 ja ülemaailmne terviseohutuse algatus8 ning vabatahtlikkuse alusel tehtavad ECDC riigivisiidid, mille käigus käsitletakse samuti hädaolukordadeks valmisole-kut9.
The report on the conference10 ‘Lessons learned for public health from the Ebola outbreak in west Africa — how to improve preparedness and response in the EU for future outbreaks’, which fed into the Council conclusions of December 2015, included the following recommendation: ‘A peer-review mechanism could help Member States to improve their national preparedness plans taking into account past and current initiatives on independent country evaluations on global and regional level.’ 
Konverentsi10 „Lääne-Aafrika Ebola puhangu õppetunnid rahvatervise jaoks – kuidas parandada ELi valmisolekut ja reageerimist tulevaste puhangute korral“ aruanne, mida kasutati nõukogu 2015. aasta detsembri järelduste koostamisel, sisaldas järgnevat soovitust: „vastastikuste eksperdihinnangute mehhanism võiks aidata parandada liikmesriikidel oma hädaolukordadeks valmisoleku plaane, võttes arvesse nii varasemaid kui ka praeguseid ülemaailmseid ja piirkondlikke algatusi, mis puudutavad sõltumatuid riigihindamisi“.
5 ‘The Global Health Security Agenda (GHSA) was launched in February 2014 and is a growing partnership of nearly 50 nations, international organisations, and non-governmental stakeholders to help build countries’ capacity to help create a world safe and secure from infectious disease threats and elevate global health security as a national and global priority. 
5 Ülemaailmne terviseohutuse projekt (GHSA) käivitati veebruaris 2014 ning see koosneb praeguseks juba 50 partnerriigist, rahvusvahelisest ja valitsustevahelisest organisatsioonist. Selle eesmärk on aidata suurendada riikide võimekust ja luua nakkushaigustevaba maailm ning muuta ülemaailmne terviseturve nii riikide kui ka rahvusvaheliseks prioriteediks.
GHSA pursues a multilateral and multi-sectoral approach to strengthen both the global capacity and nations’ capacity to prevent, detect, and respond to human and animal infectious diseases threats whether naturally occurring or accidentally or deliberately spread.’ (https://ghsagenda.org). 
Projektil on multilateraalne mitut sektorit hõlmav lähenemisviis, et tugevdada nii ülemaailmset kui ka riikide võimekust vältida, avastada inimeste ja loomade nakkushaigustest lähtuvaid ohte ja neile reageerida, olgu need siis loomulikku laadi või juhuslikult või tahtlikult levitatud.
6 ‘A self-assessment and an external assessment conducted by a team of experts from other GHSA countries. 
6 „Enesehindamine ning ülemaailmne terviseohutuse projekti teiste osalevate riikide ekspertide rühma tehtud välishindamine.
This peer-to-peer model ensures an objective approach and facilitates cross-border learning. 
Vastastikuse hindamise mudel tagab objektiivse lähenemise ja hõlbustab piirülest õppimist.
7 ‘The Global Health Security Initiative (GHSI) is an informal, international partnership among like-minded countries to strengthen health preparedness and response globally to threats of biological, chemical, radio-nuclear terrorism (CBRN) and pandemic influenza. 
8 „Ülemaailmne terviseohutuse algatus (GHSI) on sarnase mõtteviisiga riikide mitteformaalne rahvusvaheline partnerlus eesmärgiga parandada kogu maailmas tervisealast valmisolekut ja reageerimist keemilistele, bioloogilistele, radioloogilistele ja tuumaalastele (KBRT) ohtudele ja pandeemilisele gripile.
This initiative was launched in November 2001 by Canada, the European Union, France, Germany, Italy, Japan, Mexico, the United Kingdom and the United States. 
Algatuse eestvõtjad olid 2001. aasta novembris Kanada, EL, Prantsusmaa, Saksamaa, Itaalia, Jaapan, Mehhiko, Ühendkuningriik ja Ameerika Ühendriigid.
The World Health Organisation serves as an expert advisor to the GHSI’ (http://www.ghsi.ca/english/index.asp). 
WHO annab ülemaailmsele terviseohutuse algatusele ekspertnõu.“ (http://www.ghsi.ca/english/index. asp).
9 ECDC Technical Report, ‘Ebola emergency preparedness in EU Member States: conclusions from peer-review visits to Belgium, Portugal and Romania’, June 2015. 
9 ECDC tehniline aruanne „Ebola emergency preparedness in EU Member States: conclusions from peer-review visits to Belgium, Portugal and Romania“, juuni 2015.
10 High level conference organised by DG Health and Food Safety on 12 to 14 October 2015 in Mondorf-les-Bains, Luxembourg. 
10 Tervise ja toiduohutuse peadirektoraadi organiseeritud kõrgetasemeline konverents, 12.–14. oktoober 2015, Mondorf-les-Bains, Luxembourg.
Annexes 56 Description of main roles and responsibilities in the EU framework for protecting citizens against serious cross-border threats to health Member State public health authorities 1. 
Lisad 56 ELi kodanikke tõsiste piiriüleste terviseohtude eest kaitsev raamistik.
Member State public health authorities are responsible for public health policy at national level, and for dealing with public health threats. 
Liikmesriikide rahvatervisega tegelevad ametiasutused vastutavad riigi rahvatervise poliitika ning ohtude eest.
Differences in responsibilities for certain aspects of preparedness and response planning and early warning and response might exist between Member States, involving different public authorities, depending on their government organisation, national risks or specific situations. 
Liikmesriikide vahel võib olla erinevusi hädaolukordadeks valmisoleku ja reageerimise planeerimise ning varajase hoiatamise ja reageerimise teatud aspektides; olenevalt konkreetsest ülesehitusest, konkreetse riigi riskidest ja olukorrast võivad tööga olla seotud erinevad ametiasutused.
Some Member States may have decentralised parts or most of the public health responsibilities, including those for preparedness and response planning. 
Mõni liikmesriik on detsentraliseerinud osa või enamiku rahvatervise tööst (sh hädaolukordadeks valmisoleku ja reageerimise planeeri-mise).
EU Member States are also members of the WHO Europe Region1 and have an obligation to implement the International Health Regulations as explained in Annex I. 2. 
ELi liikmesriigid on ka WHO Euroopa regiooni1 liikmed ning neil on kohustus rakendada rahvusvahelisi tervise-eeskirju, nagu seda on kirjeldatud I lisas. 2.
Since the adoption of Decision No 1082/2013/EU, Member States also have an obligation to provide certain information on their preparedness and response planning to the Commission. 
Alates otsuse nr 1082/2013/EL vastuvõtmisest on liikmesriikidel ka kohustus anda komisjonile teavet enda valmisoleku ja reageerimise planeerimise kohta.
Decision No 1082/2013/EU requires Member States and the Commission to consult each other in the Health Security Committee to develop, strengthen and maintain their capacities for the monitoring, early warning and assessment of, and response to, serious cross-border threats to health. 
Otsuse nr 1082/2013/EL kohaselt koordineerivad liikmesriigid ja komisjon terviseohutuse komitees oma jõupingutusi, et arendada, tugevdada ja säilitada võimekust tõsiste piiriüleste terviseohtude seire, nende eest varajase hoiatamise, nende hindamise ja neile reageerimise alal.
That consultation is aimed at sharing best practice and experience in preparedness and response planning; promoting the interoperability of national preparedness planning; addressing the intersectoral dimension of preparedness and response planning at Union level; and supporting the implementation of core capacity requirements for surveillance and response as referred to in the IHR. 
Koordineerimise eesmärk on valmisoleku ja reageerimise parimate tavade ja kogemuste jagamine, riikliku valmisoleku planeerimise koostoimimisvõime edendamine, liidu tasandil valmisoleku ja reageerimise kavandamise sektoritevahelise mõõtme käsitlemine ning rahvusvahelistes tervise-eeskirjades osutatud järelevalve-ja reageerimisvõime põhinõuete rakendamise toetamine.
Member States also appoint national competent authorities for epidemiological surveillance that are responsible for delivering data to the European surveillance system in accordance with EU rules and guidance, and nominate national EWRS contacts to monitor EWRS and notify alerts, under the rules set out in the decision. 
Liikmesriigid nimetavad epidemioloogilist seiret tegevad pädevad asutused, kes vastutavad andmete edastamise eest Euroopa seiresüsteemile vastavalt eeskirjadele ja suunistele, ning nimetavad riiklikud EWRSi kontaktid, kes jälgivad EWRSi ja edastavad vastavalt otsuses sätestatud korrale hoiatusteateid.
European Commission — DG Health and Food Safety 3. 
Euroopa Komisjon – tervise ja toiduohutuse peadirektoraat 3.
The Commission ensures the secretariat and presidency of the Health Security Committee and coordinates and operates its Health Emergency Operations Facility (HEOF). 
Komisjon tagab terviseohutuse komiteele sekretariaadi ja eesistumise ning koordineerib ja opereerib tervisealaste hädaolukordade lahendamise mehhanismi (HEOF).
It also manages relevant IT systems and coordinates with other Commission services and agencies for cross-cutting issues in this policy area, as well as with relevant international organisations, such as WHO. 
Komisjon haldab ka asjakohaseid IT-süsteeme ja koordineerib teiste komisjoni talituste ja ametite ning asjaomaste rahvusvaheliste organisatsioonidega (nagu WHO) poliitikavaldkonna mitut valdkonda hõlmavaid teemasid.
Decision No 1082/2013/EU on serious cross-border threats to health specifically provides that the Commission (i.e. DG Health and Food Safety), in liaison with the Member States, ensures coordination and exchange of information between the mechanisms, structures and activities which are relevant to preparedness and response planning, monitoring, early warning of and combating serious cross-border threats to health. 
Otsuses nr 1082/2013/EL tõsiste piiriüleste terviseohtude kohta on sätestatud, et komisjon (st tervise ja toiduohutuse peadirektoraat) tagab koostöös liikmesriikidega koordineerimise ja vastastikuse teavitamise käesoleva otsuse alusel loodud mehhanismide ja struktuuride vahel, mille tegevus on asjakohane tõsisteks piiriülesteks terviseohtudeks valmisoleku ja neile reageerimise kavandamise, monitooringu, nende eest varajase hoiatamise ning tõkestamise seisukohast.
The Commission is also responsible for ensuring that any duplication of activities or conflicting actions is avoided, and that adequate resources are made available for all its required and critical tasks and functions. 
Komisjon peab ka tagama tegevuste mistahes kattuvuse ja nendevaheliste konfliktide vältimise ja selle, et kõigi oluliste ja kriitiliste ülesannete ning funktsioonide jaoks oleksid olemas piisavad ressursid.
1 Covering a total of 55 countries reporting to the WHO Regional Office Europe in Copenhagen. 
1 WHO Euroopa regiooni kuulub 55 riiki ja selle peakorter on Kopenhaagenis.
Annexes 57 European Centre for Disease Control and Prevention (ECDC) 4. 
Lisad 57 Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskus (ECDC) 4.
ECDC operates and coordinates the network for epidemiological surveillance of communicable diseases and of antimicrobial resistance and healthcare-associated infections related to communicable diseases. 
ECDC opereerib ja koordineerib nakkushaiguste seire ning nakkushaigustega seotud antimikroobikumiresistentsuse ja tervishoiuteenustega seotud nakkuste võrgustikku.
It is an EU agency with the mission to identify, assess and communicate current and emerging threats to human health posed by infectious diseases. 
ECDC on ELi amet, mille missiooniks on nakkushaigustest inimeste tervisele tulenevate olemasolevate ja pürgivate ohtude väljaselgitamine, hindamine ja nendest teavitamine.
ECDC also hosts the operation of the Early Warning and Response System (EWRS). 
ECDC opereerib ka varajase hoiatamise ja reageerimise süsteemi (EWRS).
EWRS is a web-based system linking the Commission, public health authorities in Member States responsible for measures to control communicable diseases and ECDC. 
EWRS on komisjoni, liikmesriikides nakkushaiguste kontrolli eest vastutavaid rahvatervise ametiasutusi ja ECDCd ühendav veebipõhine süsteem.
EEA countries (Iceland, Liechtenstein and Norway) are also linked to the system and WHO has read access. 
Süsteemiga on ühendatud ka Euroopa Majanduspiirkonna riigid (Island, Liechtenstein ja Norra) ning WHO-l on õigus selle sisuga tutvuda.
Under the decision on serious cross-border threats to health, ECDC is required to provide scientific advice and risk assessments concerning threats that are alerted through the EWRS, in particular for threats of biological or unknown origin. 
Tõsiste piiriüleste terviseohtude otsuse kohaselt on ECDC kohustatud andma teaduslikku nõu ja tegema riskihindamist nende riskide kohta, millest teavitatakse EWRSi kaudu, eelkõige aga bioloogilise ja tundmatu päritoluga riskide kohta.
Other EU agencies or bodies (e.g. scientific committees) might be requested by the Commission to provide rapid risk assessments when their expertise is closer linked to the type of threat at hand. 
Komisjon võib paluda ka teistelt ELi ametitelt ja organitelt (nt teaduskomiteedelt) kiiret riskihindamist, kui nende teadmised on tihedalt seotud kõnealuse ohuga.
When requested, ECDC further assists the Commission and the Member States in implementing Decision No 1082/2013/EU requirements for preparedness planning. 
Kui seda taotletakse, toetab ECDC komisjoni ja liikmesriike otsuse nr 1082/2013/EL nõuete rakendamisel valmisoleku planeerimise valdkonnas.
The annual budget of ECDC also covers disease programmes; these are vertical programmes for specific diseases, which also have components such as capacity building and risk communication. 
ECDC aastaeelarve sisaldab ka haiguste programme – tegu on teatud haiguste jaoks mõeldud vertikaalsete programmidega, mis hõlmavad ka võimekuse loomist ja riskikommunikatsiooni.