natgillin/translations-raw huggingface dataset:
We did not assess the work of investigation, prosecution and judicial bodies – although we did look at the managing authorities’ coordination and communication with those bodies. 
Me ei hinnanud uurimisasutuste, prokuratuuride ja õigusasutuste tööd, küll aga vaatlesime korraldusasutuste koostööd ja teabevahetust nende asutustega.
17 The findings in this report complement those in special report 01/2019: “Fighting fraud in EU spending: action needed”, published on 10 January 2019, which covered the design and implementation of the Commission’s Anti-Fraud Strategy. 
17 Käesoleva aruande leiud täiendavad järeldusi, milleni jõuti 10. jaanuaril 2019 avaldatud eriaruandes 1/2019: „Võitlemine pettustega ELi raha kasutamisel: vaja on tegutseda“, mis käsitleb komisjoni pettusevastase strateegia ülesehitust ja rakendamist.
In that report, we mainly focused on the role of OLAF, but also looked at the work done on anti-fraud policies by the Commission DGs responsible for the implementation of EU cohesion policy (see paragraph 04). 15 
Selles aruandes keskendusime ennekõike OLAFi rollile, kuid samuti ELi ühtekuuluvuspoliitika elluviimise eest vastutavate komisjoni peadirektoraatide tööle pettusevastase poliitika vallas (vt punkt 4). 15
Observations Anti-fraud policy, fraud prevention and detection measures Managing authorities generally have no specific anti-fraud policy 18 The Commission has provided guidelines for Member States and managing authorities to help them comply with their legal obligation to put in place anti-fraud measures that are proportionate and effective. — At the level of the Member States, the Commission recommends the adoption of national anti-fraud strategies for the protection of the ESI Funds, with the objective of ensuring homogenous and effective implementation of anti-fraud measures, especially where Member States’ organisational structures are decentralised. — At the level of operational programmes, the Commission recommends that managing authorities develop a structured approach to tackling fraud, organised around the four key elements in the anti-fraud management process: prevention, detection, correction and prosecution16. — The Commission has further defined concrete criteria for evaluating the way managing authorities have complied with their legal obligations for setting up proportionate and effective anti-fraud measures17. 
Tähelepanekud Pettusevastane poliitika, pettuste ennetamise ja avastamise meetmed Korraldusasutustel puudub üldjuhul konkreetne pettusevastane poliitika 18 Komisjon on andnud liikmesriikidele ja korraldusasutustele suunised, et aidata neil täita nende õiguslikku kohustust kehtestada pettusevastased meetmed, mis oleksid nii proportsionaalsed kui ka tõhusad. — Liikmesriikide tasandil soovitab komisjon Euroopa struktuuri-ja investeerimisfondide kaitsmiseks vastu võtta riikliku pettusevastase strateegia, et tagada pettusevastaste meetmete ühetaoline ja tõhus rakendamine, eriti juhul, kui liikmesriigi organisatsiooniline struktuur on detsentraliseeritud. — Rakenduskavade tasandil soovitab komisjon korraldusasutustel pettusejuhtumitega tegelemiseks välja töötada struktureeritud lähenemisviisi, mille keskmes peaksid olema pettusevastase võitluse juhtimise protsessi neli põhielementi: ennetus, avastamine, parandamine ja vastutusele võtmine16. — Lisaks on komisjon kindlaks määranud konkreetsed kriteeriumid, mille abil saab hinnata seda, kuidas korraldusasutused on täitnud oma õiguslikke kohustusi seoses proportsionaalsete ja tõhusate pettusevastaste meetmete kehtestamisega17.
16 Commission’s Guidance for Member States and programme authorities on fraud risk assessment and effective and proportionate anti-fraud measures (EGESIF 14-0021 of 16 June 2014), OLAF’s Handbook on the role of Member State auditors in fraud prevention and detection (October 2014) and Guidance on a common methodology for the assessment of management and control systems in the Member States (EGESIF 14-0010-final of 18 December 2014). 
16 Komisjoni suunised liikmesriikidele ja rakenduskavu haldavatele asutustele pettuseriski hindamise ning tõhusate ja proportsionaalsete pettusevastaste meetmete kohta (EGESIF 14–0021, 16. juuni 2014), OLAFi käsiraamat liikmesriikide audiitorite rolli kohta pettuste ennetamises ja avastamises (oktoober 2014) ning suunised liikmesriikide juhtimis-ja kontrollisüsteemide hindamiseks kasutatava ühise metoodika kohta (EGESIF 14–0010-final, 18. detsember2014).
17 Article 30 and Annex IV of Commission Delegated Regulation (EU) No 480/2014 of 3 March 2014 supplementing Regulation (EU) No 1303/2013 of the European Parliament and of the Council (OJ L 138, 13.5.2014, p. 5) and defining key requirements of management and control systems and their classification with regard to their effective functioning - specifically key requirement 7 (effective implementation of proportionate anti-fraud measures). 16 
17 Komisjoni 3. märtsi 2014. aasta delegeeritud määruse (EL) nr 480/2014, millega täiendatakseEuroopaParlamendijanõukogumäärust(EL)nr1303/2013 (ELTL138, 13.5.2014, lk 5), artikkel 30 ja IV lisa, milles on määratletud peamised juhtimis-ja kontrollisüsteemile esitatavad nõuded ja nende liigitus vastavalt nõuete tõhusale toimimisele, eriti peamine nõue nr 7 (proportsionaalsete pettusevastaste meetmete tulemuslik rakendamine). 16
19 The Commission recommends that managing authorities use a formal anti-fraud policy18 to communicate their determination to combat and address fraud. 
19 Komisjon soovitab korraldusasutustel rakendada ametlikku pettusevastast poliitikat18, et väljendada oma otsust võidelda pettuste vastu ja pettuste probleemiga tegeleda.
This policy should, in particular, include strategies for the development of an anti-fraud culture and the allocation of responsibilities for tackling fraud. 
See poliitika peaks eeskätt hõlmama pettusevastase kultuuri arendamise strateegiaid ja pettuste tõkestamisega seotud ülesannete jagamist.
We consider that managing authorities should have prepared a formal anti-fraud policy or a similar single, stand-alone document specifying their fraud prevention, detection and response measures and making clear to their own staff, the beneficiaries of EU funding and other authorities that measures to tackle fraud are in place and being implemented. 
Meie arvates oleksid korraldusasutused pidanud välja töötama ametliku pettusevastase poliitika või muu sarnase eraldiseisva konkreetse dokumendi, milles on välja toodud nende pettuste ennetamise ja avastamise ning pettustele reageerimise meetmed ja töötajatele, ELi toetuse saajatele ja teistele ametiasutustele selgitatud, et pettuse tõkestamise meetmed on kehtestatud ja neid rakendatakse.
20 We found during our visits that very few of these policies actually constitute formal reference documents summarising the measures to be implemented at each stage of the anti-fraud management process in response to identified fraud risks. 
20 Külaskäikude ajal tuvastasime, et vaid üksikud kõnealustest poliitikakäsitustest olid kirja pandud ametlikes juhenddokumentides, mis sisaldasid kokkuvõtet meetmete kohta, mida tuleks võtta pettusevastase võitluse juhtimise protsessi kõikides etappides, kui on tuvastatud pettuserisk.
We only found examples of formalised anti-fraud policies in Latvia, at specific intermediate bodies in Spain, and in France (where the policy has not been made public). 
Näiteid ametlikult sõnastatud pettusevastase poliitika kohta leidsime ainult Lätis, Hispaania teatavates vahendusasutustes ja Prantsusmaal (kus kõnealust poliitikat ei ole avalikustatud).
In all other cases, to obtain a full description of anti-fraud measures we needed to consult multiple management documents and manuals of procedures. 
Kõikidel muudel juhtudel pidime pettusevastaste meetmete täieliku kirjelduse saamiseks tutvuma mitme haldusdokumendi ja menetlusjuhisega.
This is particularly relevant in that only ten Member States have adopted a national anti-fraud strategy19 based on the Commission’s recommendation (see paragraph 18). 
See on eriti oluline, kui arvesse võtta, et ainult 10 liikmesriiki on vastu võtnud komisjoni soovitustel põhineva riikliku pettusevastase strateegia19 (vt punkt 18).
21 We also consider the absence of provisions requiring managing authorities to adopt formal anti-fraud policies as a shortcoming in the design of the anti-fraud framework for 2014-2020. 
21 Peame konkreetsete sätete puudumist, mis nõuaksid korraldusasutustelt ametliku pettusevastase poliitika vastuvõtmist, 2014.–2020. aasta perioodi pettusevastase raamistiku väljatöötamise puuduseks.
Furthermore, Commission Delegated Regulation (EU) No 480/2014 (complementing the CPR for 2014-2020) does not mention shortcomings 18 In this sense, the concept of a formal anti-fraud policy corresponds to the ’fraud risk management programme’ defined by the Association of Certified Fraud Examiners (ACFE) in its ”Fraud examiners manual” or in the ”Fraud Risk Management Guide” it developed with the Committee of Sponsoring Organizations of the Treadway Commission (COSO), and to the “formal counter fraud and corruption strategies” defined by the Chartered Institute of Public Finance and Accountancy (CIPFA) in its “Code of practice on managing the risk of fraud and corruption”. 
Lisaks märgime, et komisjoni 18 Ametliku pettusevastase poliitika käsitus vastab siinkohal pettusealase riskijuhtimise programmile, mille on määratlenud sertifitseeritud pettuseuurijate ühendus (ACFE) oma pettuseuurijate juhendis või koostöös Treadway Komisjoni Sponsororganisatsioonide Komiteega (COSO) välja töötatud pettusealase riskijuhtimise suunises, ning Riigi Rahanduse ja Raamatupidamise Instituudi (CIPFA) pettuse-ja korruptsiooniriski juhtimise tegevusjuhises määratletud ametlikele pettuse-ja korruptsioonivastastele strateegiatele.
19 National anti-fraud strategies exist in ten of the 28 Member States: Bulgaria, Czechia, Greece, France, Croatia, Italy, Latvia, Hungary, Malta and Slovakia. 
19 Riiklikud pettusevastased strateegiad on olemas 28 liikmesriigist kümnes: Bulgaarias, Tšehhis, Kreekas, Prantsusmaal, Horvaatias, Itaalias, Lätis, Ungaris, Maltal ja Sloveenias.
Romania also has a strategy, but it is now out-of-date (Source: 2017 PIF report, page 12). 
Rumeenial on samuti strateegia olemas, kuid see on tänaseks aegunud. (Allikas: 2017. aasta PIF-aruanne, lk 12).
The Member States that have not adopted a national strategy are: Belgium, Denmark, Germany, Estonia, Ireland, Spain, Cyprus, Lithuania, Luxembourg, Netherlands, Austria, Poland, Portugal, Slovenia, Finland, Sweden and United Kingdom. 17 
Liikmesriigid, kes ei ole riiklikku strateegiat vastu võtnud, on Belgia, Taani, Saksamaa, Eesti, Iirimaa, Hispaania, Küpros, Leedu, Luksemburg, Madalmaad, Austria, Poola, Portugal, Sloveenia, Soome, Rootsi ja Ühendkuningriik. 17
in the implementation of proportionate and effective anti-fraud measures in the context of determining ‘serious deficiencies’ that could lead on their own to the suspension of payments to or the financial correction of operational programmes20. 
delegeeritud määruses (EL) nr 480/2014 (mis täiendab perioodi 2014–2020 ühissätete määrust) ei mainita puudujääke proportsionaalsete ja tõhusate pettusevastaste meetmete rakendamises tõsiste puuduste kindlaksmääramise kontekstis, mis võiks kaasa tuua rakenduskava maksete peatamise või finantskorrektsioonid20.
As a result, the use of anti-fraud measures is given less weight than other areas in the assessment of management and control systems. 
Seega on pettusevastaste meetmete kasutamine seatud juhtimis-ja kontrollisüsteemide hindamisel tähtsuse poolest teistest valdkondadest vähem kaalukale kohale.
The Commission’s proposal for the CPR for 2021-2027 does not consider anti-fraud measures as one of the enabling conditions21 which Member States must meet before they can obtain EU cohesion funding. 
Komisjoni ettepanekus perioodi 2021–2027 ühissätete määruse kohta ei kuulu pettusevastased meetmed rakendamistingimuste21 hulka, mille liikmesriigid peavad ELi ühtekuuluvusvahendite saamiseks täitma.
Managing authorities systematically assess fraud risks, but this process could be further improved Managing authorities systematically identify fraud risks 22 The most significant change compared to the 2007-2013 programming period is that managing authorities now have to assess fraud risks in line with the requirements of the 2014-2020 control framework (see paragraph 05). 
Korraldusasutused hindavad pettuseriske korrapäraselt, kuid seda protsessi saaks veelgi parandada Korraldusasutused hindavad pettuseriske korrapäraselt 22 Kõige olulisem muutus võrreldes 2007.–2013. aasta programmitöö perioodiga on see, et korraldusasutused peavad nüüd hindama pettuseriske kooskõlas 2014.– 2020. aasta kontrolliraamistikuga (vt punkt 5).
The purpose of this exercise is for managing authorities to determine the suitability of existing internal controls to address the risks associated with different fraud scenarios and identify areas where additional controls are necessary. 
Selle nõude eesmärk on tagada, et korraldusasutused teeksid kindlaks olemasolevate sisekontrollisüsteemide sobivuse tegeleda erinevate petustsenaariumidega seotud riskidega ning selgitaksid välja valdkonnad, kus on vaja rakendada täiendavaid kontrollisüsteeme.
23 Among other anti-fraud topics, the EGESIF guidelines for Member States and managing authorities (see paragraph 18) address the task of fraud risk assessment including a practical “ready-to-use” tool to perform the assessment22. 
23 Lisaks muudele pettuse vastu võitlemisega seotud teemadele käsitletakse liikmesriikidele ja korraldusasutustele antud EGESIFi suunistes (vt punkt 18) ka pettuseriski hindamise ülesannet, pakkudes selleks välja praktilise kasutusvalmis hindamisvahendi22.
All the managing authorities we visited in the context of our audit had complied with their obligation to perform a fraud risk assessment. 
Kõik meie auditi raames külastatud korraldusasutused olid oma pettusealase riskihindamise kohustuse täitnud.
21 Article 11 and Annex III of Commission’s proposal for a CPR for 2021-2027, COM(2018) 375 of 29 May 2018. 
21 Komisjoni 29. mai 2018. aasta ettepaneku, mis käsitleb aastate 2021–2027 ühissätete määrust, artikkel 11 ja III lisa (COM(2018) 375).
22 In the guidance document, the Commission developed a fraud risk assessment model based on 31 standard inherent risks, further subdivided into 40 risks and 128 recommended mitigating controls, all of them structured around four generic management processes (selection of applicants, implementation and verification of operations, certification and payments, and direct procurement by managing authorities). 
22 Komisjon töötas juhenddokumendis välja pettuseriski hindamise mudeli, lähtudes 31 tavapärasest olemuslikust riskist, mis jagunevad omakorda 40 alamriskiks ning 128 soovituslikuks riskimaandamise kontrollimeetmeks, mis on kõik koondatud nelja üldise juhtimisprotsessi ümber (taotlejate valik, tegevuste elluviimine ja kontrollimine, tõendamine ja maksed ning korraldusasutuste otsehanked).
However, the document does not cover financial instruments or risks in relation to state aid. 18 
Finantsinstrumente ega riigiabiga seotud riske kõnealuses dokumendis siiski ei käsitleta. 18
24 On 28 November 2018, the Commission published the results of a study23 on the fraud and corruption prevention practices implemented by Member States in response to the specific provisions in place for the 2014-2020 programming period that it had outsourced in December 2016. 
24 28. novembril 2018 avaldas komisjon 2016. aasta detsembris tellitud uuringu23 tulemused pettuse ja korruptsiooni ennetamise meetmete kohta, mida liikmesriigid on rakendanud selleks, et täita 2014.–2020. aasta programmitöö perioodiks kehtestatud asjaomaseid sätteid.
The study concluded that the new legislative requirements, in particular as regards the fraud risk assessment process, had helped to make Member States’ efforts to tackle fraud more formalised and systematic. 
Uuringus jõuti järeldusele, et uued õiguslikud nõuded, eriti seoses pettuseriski hindamise protsessiga, olid aidanud liikmesriikidel muuta pettuste tõkestamisega seotud tegevuse ametlikumaks ja süsteemsemaks.
However, the study also concluded that some authorities may underestimate their self-assessed levels of risk (see Box 1). 
Ühtlasi leiti aga, et mõned ametiasutused võivad enda riskihindamist tehes riske alahinnata (vt 1. selgitus).
19 23 DG REGIO – Preventing fraud and corruption in the European Structural and Investment Funds – taking stock of practices in the EU Member States, October 2018, available at: https://ec.europa.eu/regional_policy/en/information/publications/studies/2018/study-on-the-implementation-of-article-125-4-c-of-the-regulation-eu-no-1303-2013-laying-down- the-common-provisions-on-the-european-structural-and-investment-fund-in-member-states. 
19 23 DG REGIO, „Pettuse ja korruptsiooni ennetamine Euroopa struktuuri-ja investeerimisfondides – ülevaade ELi liikmesriikides rakendatavatest tavadest“, oktoober 2018. https://ec.europa.eu/regional_policy/en/information/publications/studies/2018/study-on-the-implementation-of-article-125–4-c-of-the-regulation-eu-no-1303–2013-laying-down- the-common-provisions-on-the-european-structural-and-investment-fund-in-member-states.
20 Box 1 Stock taking study on preventing fraud and corruption in the ESIFs The study was based on a sample of 50 2014-2020 OPs (41 of which related to Cohesion, excluding ETC) selected by the Commission on a judgemental basis to cover all Member States and a range of sectors and funds. 
20 1. selgitus Kokkuvõttev uuring pettuse ja korruptsiooni ennetamise kohta Euroopa struktuuri-ja investeerimisfondides Uuring põhines 50 perioodi 2014–2020 rakenduskava valimil (millest 41 olid seotud ühtekuuluvuspoliitikaga, välja arvatud ETK), mille komisjon valis hinnangulisel alusel, et hõlmata kõiki liikmesriike ning erinevaid sektoreid ja fonde.
The study team reviewed information from Member States (in particular the outcome of their fraud risk assessments) and conducted interviews with programme authorities and AFCOSs. 
Uurimisrühm vaatas läbi liikmesriikide teabe (eelkõige nende pettuseriski hindamise tulemused) ning korraldas intervjuud rakenduskavu haldavate asutuste ja pettustevastaste koordi ne e ri mi s ta l i tus te g a .
The study focused on the design of fraud prevention measures and (to a lesser extent) fraud detection methods and assessed how proportionated the measures were to the identified risks. 
Uuringus keskenduti pettuse ennetamise meetmete kavandamisele ja vähemal määral pettuse avastamise meetoditele ning hinnati meetmete proportsionaalsust tuvastatud riskidega.
However, it did not address the manner in which the fraud risk assessment had been conducted. 
Selles ei käsitletud aga viisi, kuidas pettuseriski hindamine läbi viidi.
The study did not conclude on the effectiveness of the measures put in place, either. 
Uuringus ei tehtud ka järeldust rakendatud meetmete tõhususe kohta.
The key lessons drawn from the study can be summarized as follows: Positive remarks Areas for improvement Anti-fraud and anti-corruption efforts are more formalised and systematic in the 2014-2020 programming period. 
Uuringu peamised järeldused võib kokku võtta alljärgnevalt. Positiivsed tähelepanekud Täiustamist vajavad valdkonnad Pettuse-ja korruptsioonivastane tegevus on programmitöö perioodil 2014–2020 formaliseeritum ja süstemaatilisem.
Proportionateness of mitigating measures is lowest for the risks of collusive bidding and double funding. 
Leevendusmeetmete proportsionaalsus on kõige väiksem kokkumängitud pakkumise ja topeltrahastamise riski puhul.
Mitigating measures are generally proportionate to the self-assessed risks. 
Isehinnatud riskidega on leevendusmeetmed üldiselt proports i ooni s .
Some authorities may underestimate their self-assessed levels of fraud risk. 
Mõned ametiasutused võivad enda hinnatud pettuseriski taset alahinnata.
A more inclusive fraud risk assessment process is better suited to reducing fraud risks. 
Pettuseriski hindamine kaasavamal viisil sobib pettuseriskide vähendamiseks paremini.
There is a need for more communication to Member State authorities on anti-fraud activities. 
Liikmesriikide ametiasutusi tuleb pettusevastasest tegevusest rohkem teavitada.
In its current form, the managing authorities in the sample perceive Arachne as not entirely meeting their needs. 
Valimisse kuulunud korraldusasutuste hinnangul ei vasta Arachne oma praegusel kujul täielikult nende vajadustele.
There are some areas for further improvement 25 However, we note that some of the managing authorities we visited take a mechanical approach to the assessment of fraud risks, suggesting that they favour form over substance. 
Paranemisruumi veel on 25 Täheldasime siiski, et mõned külastatud korraldusasutused rakendavad pettuseriskide hindamisel n-ö mehaanilist lähenemisviisi, mis on märk sellest, et vorm on nende jaoks olulisem kui sisu.
26 In addition, they generally base the identification of fraud risks on their own experience, without any additional input from other knowledgeable actors (anti-fraud coordination services, investigative and prosecution bodies or other specialised expert agencies). 
26 Lisaks põhineb nende pettuseriskide tuvastamine üldiselt nende endi kogemusel, ilma teiste vastavate teadmistega asutuste (pettusevastased koordineerimistalitused, uurimisasutused ja prokuratuurid või muud valdkonnale spetsialiseerunud ekspertasutused) panuseta.
27 During our Member State visits, we found indications that several managing authorities and intermediate bodies might have inadequately evaluated fraud risks: o In Bulgaria, the audit authority had already detected that some managing authorities had incorrectly classified specific fraud risks as low and therefore failed to address them through additional control procedures. o In France, the managing authorities we visited had not assessed the impact of additional controls on the residual risk of fraud. o In Spain, where the responsibility for fraud risk assessment is partly delegated to intermediate bodies, an independent evaluation mandated by the managing authority detected coherence problems between identified risks and planned controls (e.g. certain risks not covered by an action plan or controls set up in areas marked as not applicable). o In one of the OPs audited in Romania, intermediate bodies dealing with similar delegated functions and funding provided different fraud risk assessments. o In Hungary, we found that the fraud risk assessment was insufficiently comprehensive (it excluded previous audit results) and did not identify risks specifically associated with the types of operations and beneficiaries covered by the OPs. 
27 Liikmesriike külastades tuvastasime asjaolusid, mis osutavad sellele, et mitmed korraldus-ja vahendusasutused ei pruugi olla pettuseriske piisavalt hinnanud. o Bulgaarias oli auditeerimisasutus juba avastanud, et mõned korraldusasutused olid konkreetsed pettuseriskid valesti liigitanud vähetähtsateks ega olnud nendega seetõttu täiendavate kontrollimenetluste abil tegelenud. o Prantsusmaal ei olnud külastatud korraldusasutus hinnanud täiendavate kontrollide mõju järelejäänud pettuseriskile. o Hispaanias, kus pettuseriski hindamise kohustus on osaliselt delegeeritud vahendusasutustele, avastati korraldusasutuse ülesandel tehtud sõltumatu hindamise käigus probleemid seoses sellega, et tuvastatud riskid ja kavandatud kontrollimeetmed ei olnud omavahel kooskõlas (nt teatavaid riske ei käsitletud tegevuskavas või valdkondades kehtestatud kontrollimeetmed märgiti mittekohaldatavateks ). o Ühe Rumeenias auditeeritud rakenduskava puhul hindasid sarnaste delegeeritud ülesannetega tegelevad ja sarnaselt rahastatavad vahendusasutused pettuseriski erinevalt. o Ungaris leidsime, et pettuseriski hindamine ei olnud piisavalt põhjalik (sellest olid välja jäetud eelnevad audititulemused) ning ei tuvastanud eeskätt rakenduskavades käsitletud tegevuste ja toetusesaajate liikidega seonduvaid riske.
28 In nearly all cases the managing authorities concluded that existing anti-fraud measures address the identified fraud risks. 
28 Peaaegu kõikidel juhtudel jõudsid korraldusasutused järeldusele, et olemasolevad pettusevastased meetmed tegelevad tuvastatud pettuseriskidega.