natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In particular, Member States should pay greater attention to public participation and adherence, focus on separate collection implementation including biodegradable waste when cost effective and implement a landfill tax as well as incentives via tariff to encourage waste prevention and recycling. 
Eelkõige peaksid liikmesriigid pöörama suuremat tähelepanu üldsuse osalusele ja nõuete täitmisele, keskenduma jäätmete (sh biolagunevate) lahuskogumisele, kui see on kulutõhus, ning rakendama prügilamakse ning muid tasusid, et vältida jäätmete tekkimist ning edendada jäätmete ringlussevõttu.
The Commission should request the implementation of these recommendations from the Member States before granting EU financial support; reduced rates of assistance should be applied when the ‘polluter pays principle’ is not applied. (d) The Commission should improve the EU waste regulatory framework and EU guidelines. 
Komisjon peaks enne ELi rahalise toetuse eraldamist nõudma liikmesriikidelt nende soovituste rakendamist; d) komisjon peaks parandama ELi jäätmekäitluse-alast õigusraamistikku ja ELi suuniseid.
In particular, the Commission should propose waste prevention targets, clarify the concept of treatment before disposal, consider the opportunity to develop with Member States EU quality standards for compost and provide appropriate guidance and disseminate best practices in relation to the methodology to be used to estimate closure and after-care costs of landfills. 
Eelkõige peaks komisjon esitama jäätmetekke vältimise eesmärgid, selgitama jäätmete kõrvaldamisele eelneva töötlemise kontseptsiooni, kaaluma võimalust töötada koos liikmesriikidega välja ELi kvaliteedistandardid kompostile ning andma asjakohased suunised ning levitama parimat tava seoses prügilate sulgemise ja järelhoolduse kulude hindamiseks kasutatava metoodikaga.
8 Special Report No 20/2012 – Is structural measures funding for municipal waste management infrastructure projects effective in helping Member States achieve EU waste policy objectives? 
KOKKUVÕTE 8 Eriaruanne nr 20/2012 – Kas olmejäätmete käitlemise taristute projektide rahastamine struktuurifondidest aitab liikmesriikidel mõjusalt ELi jäätmepoliitika eesmärke saavutada?
9 INTRODUCTION MUNICIPAL WASTE MANAGEMENT IN THE EU 1. 
9 SISSEJUHATUS OLMEJÄÄTMETE KÄITLEMINE ELis 1.
European society has grown wealthier over the last decade, with increased levels of consumption and production. 
Viimase aastakümne jooksul on Euroopa ühiskond muutunud rikkamaks ning kasvanud on ka tarbimine ja tootmine.
In 2010, each EU citizen generated on average 502 kg of municipal waste, ranging from 304 kg in Latvia to 760 kg in Cyprus (see Figure 1). 
Aastal 2010 tootis iga ELi kodanik keskmiselt 520 kg olmejäätmeid, kogused jäid vahemikku 304 kg Lätis kuni 760 kg Küprosel (vt joonis 1).
Municipal waste, if not collected, treated and disposed of properly, is a threat to public health and can cause negative environmental impacts on air (by means of greenhouse gases), soil (via leachates due to illegal dumping or poorly controlled landfills) and water (through water coming into contact with waste and entering aquifers or surface water), as well as problems with odours. 
Kui olmejäätmeid ei koguta, töödelda ja kõrvaldata, ohustab see inimeste tervist ja võib avaldada negatiivset keskkonnamõju õhule (kasvu-hoonegaasid), pinnasele (nõrgvesi, mis tekib ebaseaduslikult ladestatud jäätmetest või puudlikult kontrollitud prügilate tõttu) ja veele (jäätmed satuvad vette ja imbuvad põhja-või pinnavette) ning samuti on probleemiks lehk.
FIGURE 1 PER CAPITA MUNICIPAL WASTE GENERATION IN 2010 BY MEMBER STATE (in kg/capita) 800 700 600 500 400 300 200 100 0 Source: Eurostat. Special Report No 20/2012 – Is structural measures funding for municipal waste management infrastructure projects effective in helping Member States achieve EU waste policy objectives? 
AASTAL (kg/inimese kohta) 800 700 600 500 400 300 200 100 0 Allikas: Eurostat. Eriaruanne nr 20/2012 – Kas olmejäätmete käitlemise taristute projektide rahastamine struktuurifondidest aitab liikmesriikidel mõjusalt ELi jäätmepoliitika eesmärke saavutada?
Czech Republic Slovakia Romania Lithuania Bulgaria Hungary Slovenia Greece Sweden Belgium Finland EU-27 Portugal United Kingdom Italy France Spain Germany Malta Austria Netherlands Ireland Denmark Luxembourg Cyprus Latvia Estonia Poland 
Läti Eesti Poola Tšehhi Vabariik Slovakkia Rumeenia Leedu Bulgaaria Ungari Sloveenia Kreeka Rootsi Belgia Soome EL-27 Portugal Ühendkuningriik Itaalia Prantsusmaa Hispaania Saksamaa Malta Austria Madalmaad Iirimaa Taani Luksemburg Küpros
Proper waste management can lead to an improvement in the use of resources as municipal waste can be a source of raw materials. 
Asjakohane jäätmekäitlus võib aga parandada ressursside kasutamist, sest olmejäätmeid saab kasutada tooraineallikana.
Paper, cardboard, metals, glass and plastic can be recycled, and biodegradable waste transformed into nutrient-rich compost to be used in agriculture as a soil improver. 
Paberi, papi, metalli, klaasi ja plastmassi saab ringlusse võtta ning biolagunevatest jäätmetest saab toitainerikka komposti, mida kasutatakse põllumajanduses mulla-parandusainena.
What remains can be incinerated (energy recovery) or disposed of in landfill. 
Ülejäägi saab ära põletada (energia ammutamine) või ladestada prügilasse.
A diagram of the main elements of municipal waste management is provided in Annex I. The following types of infrastructures, together with the collection of waste (separate or non-segregated at source), make up the typical municipal waste management system: (a) sorting plant: a facility intended to segregate recyclables such as paper and cardboard, glass, packaging and metals, through manual sorting belts and/or automatic processes such as air flow or optical separators; (b) composting and anaerobic digestion plants: facilities designed to treat biodegradable waste. 
Olmejäätmete käitlemise peamised elemendid on esitatud diagrammis I lisas. Tavaline olmejäätmete käitlussüsteem koosneb järgmistest taristutest ja jäätmete kogumisest (kas eelneva sorteerimisega või ilma selleta): a) sorteerimisjaam: ettevõte, kus eraldatakse liikide järgi ringlusse võetavad materjalid (nt papp ja paber, klaas, pakendid ja metall) kas käsitsi liinil sorteerides või automaatsete protsesside abil nagu õhuvool või optilised sorteerijad; b) komposteerimisjaam ja anaeroobsel kääritamisel töötav jaam: nendes jaamades töödeldakse biolagunevaid jäätmeid.
Composting plants perform an aerobic biological process to convert biodegradable waste into a stable granular material which can be applied to land as soil improver whereas anaerobic digestion plants apply chemicals to aid the decomposition process. 
Komposteerimisjaamades toimub anaeroobne bioloogiline protsess, mille käigus muudetakse biolagunevad jäätmed stabiilseks teraliseks materjaliks, mida võib lisada pinnasele mullaparanduseks.
Here, in the absence of air, bacteria acts on biodegradable waste to convert it into a digest and methane-rich biogas to be used to produce energy; (c) mechanical biological treatment plant: a facility combining sorting with a form of biological treatment such as composting or anaerobic digestion. 
Biolagunevad jäätmed kääri-tatakse õhuta ruumis bakterite toimel metaanirikkaks biogaasiks, mida saab kasutada energiatootmisel; c) mehhaaniline bioloogilise töötlemise jaam: töötlemisjaam, milles sorteeri-mine on kombineeritud bioloogilise töötlemisega, nagu komposteerimine või anaeroobne kääritamine.
The mechanical treatment stage separates the biodegradable and dry parts of the waste and in some cases segregates recyclables. 
Mehhaanilises töötlemisetapis eraldatakse biolagunevad ja kuivad jäätmed ning mõnel juhul sorteeritakse liikide kaupa ringlusse võetavad materjalid.
Then the biodegradable matter undergoes a biological treatment; (d) incinerator: a plant intended to burn waste with or without energy recovery; (e) landfill: a site for the disposal of waste materials which are deposited into or on to land. 
Seejärel töödeldakse biolagunevad jäätmed bioloogiliselt; d) jäätmepõletustehas: tehas, kus jäätmed põletatakse kas koos energia taas-kasutamisega või ilma. e) prügila: koht, kuhu ladestatakse jäätmed (kas maa sisse või peale).
10 Special Report No 20/2012 – Is structural measures funding for municipal waste management infrastructure projects effective in helping Member States achieve EU waste policy objectives? 
10 Eriaruanne nr 20/2012 – Kas olmejäätmete käitlemise taristute projektide rahastamine struktuurifondidest aitab liikmesriikidel mõjusalt ELi jäätmepoliitika eesmärke saavutada?
Landfilling remains the dominant waste management option in most EU Member States, even if energy recovery and especially recycling have gained importance in recent years (see Figure 2). 
Prügilatesse ladestamine on enamikes ELi riikides endiselt peamine jäätme-käitlusviis, kuigi energia taaskasutamise ja eriti materjalide taaskasutuse tähtsus on viimastel aastatel kasvanud (vt joonis 2).
In order to reduce the negative impact of municipal waste on the environment and public health and to promote a more efficient use of resources, the EU has introduced general principles and common standards and targets in the form of directives, for the management of municipal waste. 
Selleks, et vähendada olmejäätmete negatiivset mõju keskkonnale ja inimeste tervisele ning edendada ressursside tõhusamat kasutamist, on EL võtnud kasutusele üldised standardid ja sihid olmejäätmete käitlemist käsitlevate direktiivide näol.
11 FIGURE 2 MUNICIPAL WASTE TREATMENT IN 2010 BY MEMBER STATE 100 % 90 % 80 % 70 % 60 % 50 % 40 % 30 % 20 % 10 % 0% Source: Eurostat. 
AASTAL LIIKMESRIIKIDE KAUPA 100 % 90 % 80 % 70 % 60 % 50 % 40 % 30 % 20 % 10 % 0% Allikas: Eurostat.
Landfill Incineration Compost Recycling Special Report No 20/2012 – Is structural measures funding for municipal waste management infrastructure projects effective in helping Member States achieve EU waste policy objectives? 
Prügila Põletamine Komposteerimine Ringlussevõtt Eriaruanne nr 20/2012 – Kas olmejäätmete käitlemise taristute projektide rahastamine struktuurifondidest aitab liikmesriikidel mõjusalt ELi jäätmepoliitika eesmärke saavutada?
Germany Netherlands Austria Sweden Belgium Denmark Luxembourg France EU-27 Finland United Kingdom Italy Ireland Slovenia Spain Portugal Czech Republic Hungary Poland Estonia Cyprus Slovakia Greece Malta Latvia Lithuania Romania Bulgaria 
Saksmaa Madalmaad Austria Rootsi Belgia Taani Luksemburg Prantsusmaa EL-27 Soome Ühendkuningriik Itaalia Iirimaa Sloveenia Hispaania Portugal Tšehhi Vabariik Ungari Poola Eesti Küpros Slovakkia Kreeka Malta Läti Leedu Rumeenia Bulgaaria
The framework of EU waste policy was established in the directive of 15 July 19751. 
ELi jäätmepoliitika raamistik pandi paika 15. juuli 1975. aasta direktiivis1.
According to this directive, EU waste policy is based on the promotion of prevention, re-use and recycling of waste. 
Direktiivi kohaselt põhineb ELi jäätmepoliitika jäätmete tekke vältimise ning jäätmete taaskasutamise ja ringlussevõtmise edendamisel.
If waste generation cannot be prevented, as many of the materials as possible should be recovered, preferably by recycling, with landfill only used as a last resort. 
Kui jäätmete tekkimist ei saa vältida, tuleb võimalikult palju materjali taaska-sutada, eelistatavalt ringlussevõtu kaudu, ning prügilatesse ladestamist kasutada viimase abinõuna.
It also introduced the ‘polluter pays principle’. 
Direktiiviga kehtestati ka „saastaja maksab” põhimõte.
The 2008 waste directive2 further developed these principles by establishing a compulsory five-step waste hierarchy pyramid (see Figure 3). 
2008. aasta jäätmedirektiivis2 arendati neid põhimõtteid edasi ning kehtetati kohustuslik viieastmeline jäätmehierarhia püramiid (vt joonis 3).
The waste directive was complemented by a number of specific directives for waste treatment operations (landfilling3 and incineration4) or specific waste streams, such as packaging5 or electrical and electronic equipment6. 
Jäätmedirektiivi täiendasid mitmed eridirektiivid, mis käsitlesid jäätme-käitlustoiminguid (prügilasse ladestamine3 ja põletamine4) või konkreetseid jäätmevooge (nagu pakendid5 ning elektri-ja elektroonikasead-med6).
These directives set quantitative targets to be met by Member States in terms of percentage of biodegradable waste diversion from landfill, packaging recycling and recovery rates and separate collection of electrical and electronic equipment waste. 
Direktiivides seatakse liikmesriikidele kvantitatiivsed eesmärgid seoses biolagunevate olmejäätmete prügilatesse jõudmise vältimise protsendiga, pakendite taaskasutamise või ringlussevõtu kogustega ning elektri-ja elektroonikaseadmete jäätmete lahuskogumisega.
Deadlines to comply with targets were extended for some Member States to take into account their starting situation in terms of waste management (see Table 1). 
Eesmärkide täitmise tähtaegu pikendati mõne liikmesriigi puhul, võttes arvesse nende jäätmekäitluse alast lähteolukorda (vt 1. tabel).
1 Council Directive 75/442/EEC of 15 July 1975 on waste (OJ L 194, 25.7.1975, p. 39), amended in 1991 by Council Directive 91/156/EEC of 18 March 1991 (OJ L 78, 26.3.1991, p. 32) and subsequently codified by Directive 2006/12/EC of the European Parliament and of the Council of 5 April 2006 (OJ L 114, 27.4.2006, p. 
1 Nõukogu 15. juuli 1975. aasta jäätmeid käsitleva direktiivi 75/442/EMÜ (EÜT L 194, 25.71975, lk 39), mida muudeti nõukogu 18. märtsi 1991. aasta direktiiviga 91/692/EMÜ (EÜT L 78, 26.3.1991, lk 32) ja mis kodifitseeriti hiljem Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. aprilli 2006. aasta direktiiviga 2006/116/EÜ (ELT L 114, 27.4.2006, lk 9) ning mis tunnistati kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2008/98/EÜ (ELT L 312, 22.11.2008, lk 3).
2 Directive 2008/98/EC. 
2 Direktiiv 2008/98/EÜ.
3 Council Directive 1999/31/EC of 26 April 1999 on the landfill of waste (OJ L 182, 16.7.1999, p. 1). 
3 Nõukogu 26. aprilli 1999. aasta direktiiv 1999/31/EÜ prügilate kohta (EÜT L 182, 16.7.1999, lk 1).
4 Directive 2000/76/EC of the European Parliament and of the Council of 4 December 2000 on the incineration of waste (OJ L 332, 28.12.2000, p. 91), repealed by Directive 2010/75/EU of the European Parliament and of the Council of 24 November 2010 on industrial emissions (OJ L 334, 17.12.2010, p. 
4 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. detsembri 2000. aasta direktiiv 2000/76/EÜ jäätmete põletamise kohta (EÜT L 332, 28.12.2000, lk 91), mis tunnistati kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. novembri 2010. aasta direktiiviga 2010/75/EL tööstusheidete kohta (ELT L 334, 17.12.2010, lk 17).
17). 5 European Parliament and Council Directive 94/62/EC of 20 December 1994 on packaging and packaging waste (OJ L 365, 31.12.1994, p. 10), amended by Directive 2004/12/EC of the European Parliament and of the Council of 11 February 2004 (OJ L 47, 18.2.2004, p. 
5 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 1994. aasta direktiiv 94/62/EÜ pakendite ja pakendijäätmete kohta, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. veebruari 2004. aasta direktiiviga 2004/12/EÜ (ELT L 47, 18.2.2004, lk 26) ja 9. märtsi 2005. aasta direktiiviga 2005/20/EÜ (ELT L 70, 16.3.2005, lk 17).
The effectiveness of waste management policy can be improved through supporting measures such as the running of information and awareness campaigns, the redesigning of administrative procedures or the putting in place of financial incentives or disincentives. 
Jäätmekäitluspoliitika mõjusust võib parandada mitmete toetavate meetmete abil, nagu teavitus-ja teadlikkuse tõstmise kampaaniad, haldusmenetluste ümberkavandamine või rahaliste soodustuste või takistuste kasutamine.
Sometimes these are required by regulation, such as the need to adequately inform consumers, but in other cases, they are the result of experience gained in the management of municipal waste, such as the implementation of a waste disposal tax or the separate collection of biodegradable waste. 
Mõned meetmed on sätestatud määrustes (nt tarbijate asjakohane teavitamine), kuid sageli tulenevad need olmejäätmete käitle-misel saadud kogemustest, nagu näiteks jäätmete kõrvaldamise maksu kohaldamine või biolagunevate jäätmete lahuskogumine.
6 Directive 2002/96/EC of the European Parliament and of the Council of 27 January 2003 on waste electrical and electronic equipment (OJ L 37, 13.2.2003, p. 24), amended by Directive 2003/108/EC of the European Parliament and of the Council of 8 December 2003 (OJ L 345, 31.12.2003, p. 106) and by Directive 2008/34/EC of the European Parliament and of the Council of 11 March 2008 (OJ L 81, 20.3.2008, p. 
6 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. jaanuari 2003. aasta direktiiv 2002/96/EÜ elektri-ja elektroonikaseadmete jäätmete kohta (ELT L 37, 13.2.2003, lk 24), mida muudeti Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. detsembri 2003. aasta direktiiviga 2003/108/EÜ (ELT L 345, 31.12.2003, lk 106) ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. märtsi 2008. aasta direktiiviga 2008/34/EÜ (ELT L 81, 20.3.2008, lk 65).
65). This directive was recast by Directive 2012/19/EU of the European Parliament and of the Council of 4 July 2012 on waste electrical and electronic equipment (WEEE) (OJ L 197, 24.7.2012, p. 
Direktiiv sõnastati uuesti Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. juuli 2012. aasta direktiiviga elektri-ja elektroonikaseadmetest tekkinud jäätmete (elektroonikaromude) kohta (ELT L 197, 24.7.2012, lk 38).
13 TABLE 1 TARGETS TO BE MET BY MEMBER STATES Directives Targets Landfill directive General target: Biodegradable municipal waste going to landfills must be reduced to 75 %, 50 % and 35 % of the total amount of biodegradable municipal waste produced in 1995, by the end of 2006, 2009 and 2016 respectively. 
13 1. TABEL LIIKMESRIIKIDELE SEATUD EESMÄRGID Direktiivid Eesmärgid Prügiladirektiiv Üldeesmärk: prügilasse ladestatavate biolagunevate olmejäätmete hulka tuleb 1995. aasta kogusega võrreldes vähendada vastavalt 75%, 50% ja 35% aastateks 2006, 2009 ja 2016.
Specific target for Portugal and Romania: Deadlines are the end of 2010, 2013 and 2020 respectively. 
Portugali ja Rumeenia erieesmärgid: tähtajad on 2010., 2013. ja 2020. aasta lõpp.
Packaging directive General target: By the end of 2008, 60 % as a minimum by weight of packaging waste must be recovered and between 55 % as a minimum and 80 % as a maximum recycled. 
Pakendidirektiiv Üldeesmärk: 2008. aasta lõpuks tuleb taaskasutada minimaalselt 55% ja maksimaalselt 80% pakendijäätmete massist.
Moreover, the following minimum recycling targets for materials contained in packaging waste must be attained: 60 % by weight for glass, 60 % by weight for paper and cardboard, 50 % by weight for metals, 22,5 % by weight for plastics and 15 % by weight for wood. 
Lisaks tuleb saavutada pakendijäätmetes sisalduva materjali järgmised minimaalsed ringlussevõtu eesmärgid: 60% klaasi massist; 60% paberi ja papi massist; 50% metalli massist; 22,5% plasti massist ja 15% puidu massist.
Specific target for Portugal: By the end of 2005 the recovery of packaging waste should reach 50–65 %, and 25–45 % by weight of the totality of packaging materials contained in packaging waste should be recycled (with a minimum of 15 % by weight for each packaging material). 
Portugali erieesmärk: 2005. aasta lõpuks peaks pakendijäätmete taaskasutamine olema 50–65% ning 25-45% pakendijäätmetes sisalduvate pakendimaterjalide massist tuleks võtta ringlusse (nii et ringlusse võetakse iga pakendimaterjali massist vähemalt 15%).
The 2008 general target should be achieved by 2011. 
2008. aasta üldeesmärk tuleb saavutada 2011. aastaks.
Specific target for Romania: The 2008 general target must be met by 2013 with intermediate targets. 
Rumeenia erieesmärk: 2008. aasta üldeesmärk tuleb vahe-eesmärkide abil saavutada 2013. aastaks.
Electrical and electronic equipment waste directive A rate of separate collection of at least 4 kg on average per inhabitant per year of electrical and electronic equipment waste from private households must be achieved by the end of 2006. 
Elektri-ja elektroonikaseadmete jäätmete direktiiv 2006. aasta lõpuks tuleb saavutada iga elaniku kohta aastas keskmiselt vähemalt nelja kilogrammi suurune kodumajapidamiste elektri-ja elektroonikaseadmete jäätmete kogumise määr.
Specific target for Romania: A rate of separate collection of at least 2, 3 and 4 kg on average per inhabitant per year of electrical and electronic equipment waste from private households must be achieved by the end of 2006, 2007 and 2008 respectively. 
Rumeenia erieesmärk: Vastavalt 2006., 2007. ja 2008. aasta lõpuks tuleb saavutada iga elaniku kohta aastas keskmiselt vähemalt kahe, kolme ja nelja kilogrammi suurune kodumajapidamiste elektri-ja elektroonikaseadmete jäätmete kogumise määr.
Source: EU waste directives. 
Allikas: ELi jäätmedirektiivid.
Special Report No 20/2012 – Is structural measures funding for municipal waste management infrastructure projects effective in helping Member States achieve EU waste policy objectives? 14 EU STRUCTURAL MEASURES CO-FINANCING OF MUNICIPAL SOLID WASTE INFRASTRUCTURES 10. 
Eriaruanne nr 20/2012 – Kas olmejäätmete käitlemise taristute projektide rahastamine struktuurifondidest aitab liikmesriikidel mõjusalt ELi jäätmepoliitika eesmärke saavutada? 14 TAHKETE OLMEJÄÄTMETE TARISTUTE KAASRAHASTAMINE ELi STRUKTUURIMEETMETEST 10.
In specific regions, Member States may request EU financial support for infrastructures in the field of municipal waste management through the European Regional Development Fund (ERDF) and the Cohesion Fund (CF). 
Teatud piirkondades võivad liikmesriigid taotleda ELilt rahalist toetust olmejäätmete käitlemise taristutele ERFi ja Ühtekuuluvusfondi kaudu.
During the 2000–06 programming period, 4,6 billion euro was earmarked from these funds for urban and industrial waste infrastructures. 
Programmitöö perioodil 2000–2006 eraldati nendest fondidest olme-ja tööstusjäätmete taristutele 4,6 miljardit eurot.
For the 2007–13 period, the EU contribution to waste infrastructures will increase to 6,2 billion euro, of which around 70 % will be in the EU-12 Member States. 
Programmitöö perioodil 2007-2013 suureneb ELi toetus jäätmekäitlustaristutele 6,2 miljardi euroni, millest 70% on suunatud EL-12 liikmesriikidele.
EU earmarked amounts by Member State for both programming periods are provided in Annex II. 
ELi poolt liikmesriikidele mõlemal programmitöö perioodil eraldatud summad on esitatud II lisas.
Co-financed infrastructures are implemented under shared management, with the Commission bearing the ultimate responsibility for the implementation of the EU budget7. 
Taristute kaasrahastamist hallatakse koostöös liikmesriikidega, kusjuures lõppvastutus eelarve täitmise eest on komisjonil7.
During the 2000–06 programming period, in addition to the approval of operational programmes, the Commission approved the applications submitted by Member States for all Cohesion Fund projects and for ERDF projects whose total cost exceeded 50 million euro (major projects). 
Programmitöö perioodil 2000–2006 kiitis komisjon lisaks rakenduskavadele heaks ka kõik Ühtekuuluvusfondi projektide jaoks esitatud liikmesriikide taotlused ning ERFi projektide taotlustest need, mille kogumaksumus ületas 50 miljonit eurot (suurprojektid).
Two directorates-general of the Commission9 have a significant role in the area of municipal waste: (a) DG Environment is responsible for EU environmental policy in the field of waste management. 
Kaks komisjoni peadirektoraati9 mängivad olmejäätmete valdkonnas olulist osa: a) keskkonna peadirektoraat vastutab ELi keskkonnapoliitika eest jäätmekäitluse valdkonnas.