natgillin/translations-raw huggingface dataset:
9 inTroduCTion 1. poverty reduction is the overarching goal of eu development cooperation and over the last decade general budget support (gbs) has been increasingly used by the european Commission, as well as by other donors, as a means to try to achieve this objective. it involves the transfer of funds by the Commission to the national treasury of a partner country in order to provide additional budgetary resources to support a national development strategy. 
9 SISSEJUHATUS 1. Vaesuse vähendamine on ELi arengukoostöö peamine eesmärk ja viimasel kümnel aastal on nii komisjon kui teised rahastajad selle eesmärgi saavutamiseks kasutanud järjest enam üldist eelarvetoetust.
The transfer of funds in this way is also intended to contribute to macroeconomic stability which is generally considered fundamental to development and poverty reduction. in addition, the channelling of funds through national financial systems is also intended to lead to improvements in public finance management (pfm) since effective pfm systems also play an important role in poverty reduction efforts. 
Selle raames kannab komisjon rahalised vahendid üle partnerriigi riigikassasse, et anda täiendavaid eelarveressursse riikliku arengustrateegia toetuseks. Sellise vahendite ülekandmise eesmärk on ka kaasa aidata makromajandusliku stabiilsuse saavutamisele, mida peetakse üldiselt arengu ja vaesuse vähendamise põhieelduseks.
The Commission’s gbs programmes, and those of other donors, involve not only the transfer of funds but also three other components which provide key inputs to support programme objectives: (a) capacity development measures, mainly through technical assistance, to help countries strengthen their policy-making and management (see paragraph 49); (b) the establishing of conditions for the release of funds which are linked to the programme objectives and agreed between the partner country and the donors. 
Komisjoni ja teiste rahastajate üldise eelarvetoetuse programmid koosnevad lisaks vahendite ülekandmisele veel kolmest osast, mis annavad programmi eesmärkide saavutamiseks keskse tähtsusega sisendeid: a) peamiselt tehnilise abi raames rakendatavad suutlikkuse suurendamise meetmed, mis aitavad riikidel tõhustada poliitika kujundamise protsessi ja juhtimist (vt punkt 49); b) vahendite eraldamise tingimuste kindlaksmääramine, mis on seotud programmi eesmärkidega ning partnerriigi ja rahastaja vahel kokku lepitud.
The Commission’s approach to using conditions has focused on trying to give countries greater incentives to achieve results by using a so-called ‘variable tranche’ mechanism to reward performance (see paragraph 58); (c) dialogue with the country on the design, implementation and results of national and sectoral policies including the budget. increased opportunities for dialogue are often considered to be a particular benefit of budget support (see paragraph 68). special report no 11/2010 – The Commission’s management of general budget support in aCp, latin american and asian countries 
Komisjoni lähenemisviis püüab riike rohkem stimuleerida tulemusi saavutama, kasutades nn muutuva summaga maksete süsteemi, mille abil tulemuslikkust premeerida (vt punkt 58); c) riigiga peetav dialoog riikliku ja valdkondliku poliitika (sh eelarve) kavandamise, elluviimise ja tulemuste üle. Eelarvetoetuse suureks eeliseks peetaksegi tihti paremaid võimalusi dialoogiks (vt punkt 68). Eriaruanne nr 11/2010 – Üldise eelarvetoetuse komisjonipoolne haldamine AKV, Ladina-Ameerika ja Aasia riikides
3. general budget support has many similarities with sector budget support which also involves the transfer of funds to the national treasury. however, sector budget support programmes aim to support a sector policy rather than a national strategy. accordingly, capacity-building, conditions and dialogue all focus on supporting the selected sector. 
3. Üldisel eelarvetoetusel on mitmeid ühiseid jooni valdkondliku eelarvetoetusega, mis samuti hõlmab vahendite ülekandmist riigikassasse.
4. an important feature of gbs is the close cooperation it entails between donors, since they are all supporting the same national strategy and using the same national systems. 
4. Üldise eelarvetoetuse üks olulisi jooni on tihe koostöö rahastajate vahel, kes kõik toetavad sama riiklikku strateegiat ja kasutavad samu riiklikke süsteeme.
This means that, when setting the objectives of its gbs programmes and planning the transfer of funds, capacity-building measures, conditions and dialogue arrangements needed to achieve these objectives, the Commission also has to seek to ensure that these inputs are coordinated with the inputs of other donors. 
See tähendab, et üldise eelarvetoetuse programmide eesmärkide määratlemisel ning eesmärkide saavutamiseks vajalike vahendite ülekandmise, suutlikkuse suurendamise meetmete, tingimuste ja dialoogi kavandamisel peab komisjon püüdma tagada, et nimetatud sisendid kooskõlastatakse teiste rahastajate sisenditega.
Close donor coordination over gbs is also seen as best practice in order to reduce the transaction costs to partner countries of having to deal with numerous donors on a bilateral basis. nevertheless, while following the principle of donor harmonisation, the Commission continues to have sole responsibility for taking financing decisions and is accountable to the discharge authority for the use of eu funds. balancing the necessary donor partnership approach and the responsibility and accountability it has for its gbs programmes inevitably represents a difficult challenge for the Commission. 
Üldise eelarvetoetuse alast tihedat koostööd rahastajate vahel peetakse ka parimaks tavaks, vähendamaks partnerriikide tehingukulusid, mis tekivad olukorras, kus riik peab suhtlema paljude rahastajatega kahepoolselt. Võttes küll arvesse rahastajatevahelise koostöö põhimõtteid, on komisjonil siiski ainuvastutus rahastamisotsuste tegemise eest. Samuti annab komisjon ELi vahendite kasutamise kohta aru eelarve täitmisele heakskiitu andvale institutsioonile.
10 special report no 11/2010 – The Commission’s management of general budget support in aCp, latin american and asian countries 
10 Eriaruanne nr 11/2010 – Üldise eelarvetoetuse komisjonipoolne haldamine AKV, Ladina-Ameerika ja Aasia riikides
BudGEt suPPort Is thE PrEfErrEd aId modalIty of many donors 6. 
EELARVETOETUS ON PALJUDE RAHASTAJATE EELISTATUIM ABIANDMISVIIS 6.
The Commission has given gbs to aCp countries since the seventh edf (1990–95) and to asian and latin american countries since 2003. 
Komisjon on andnud üldist eelarvetoetust AKV riikidele alates seitsmendast EAFist (1990–1995) ning Aasia ja Ladina-Ameerika riikidele alates 2003. aastast.
The Cotonou agreement provides for the possibility of giving gbs to aCp countries1 and it was also formally included in the new 2006 development Cooperation instrument regulation2 covering asia and latin america. for the management of gbs the Commission uses comprehensive internal guidelines3 which it first developed in 2002, thoroughly revised in 2007 and then updated in 2009. during this audit the Commission launched another major revision that is scheduled to be completed in 2010. 
Võimalus anda AKV riikidele üldist eelarvetoetust on ette nähtud Cotonou lepingus1, samuti on see ametlikult sätestatud uues, 2006. aastast pärinevas arengukoostöö rahastamisvahendi määruses2, mis hõlmab Aasiat ja Ladina-Ameerikat. Üldise eelarvetoetuse haldamiseks kasutab komisjon põhjalikke sisesuuniseid3, mis töötati välja 2002. aastal, vaadati põhjalikult üle 2007. aastal ja ajakohastati 2009. aastal.
The Commission has also developed a series of training courses for its staff on different aspects of budget support. 
Samuti on komisjon oma personali jaoks välja töötanud koolituskursuste seeria eelarvetoetuse eri aspektide kohta.
7. budget support, either gbs or sector budget support (sbs), has become the preferred aid modality of many donors, including the Commission, because they consider it the most effective way to deliver aid. in the paris declaration, signed in 2005, donors committed themselves to channelling increasing amounts of assistance through country systems. 
7. Nii üldine kui valdkondlik eelarvetoetus on muutunud paljude rahastajate, sealhulgas ka komisjoni eelistatuimaks abimeet-meks, kuna seda peetakse abi andmiseks kõige mõjusamaks.
The eu specifically committed itself to achieving this objective by delivering 50 % of its government-to-government assistance through country systems by 2010. in 2008, the accra agenda for action went further than the paris declaration by stating that the use of partner country systems — meaning, principally, budget support — should in future be the ‘first option’ for delivering aid and that donors should give clear reasons if they did not use them. 
Euroopa Liit võttis erikohustuse saavutada mainitud eesmärk, suunates 2010. aastaks 50% valitsuste poolt valitsustele osutatavast abist läbi riiklike süsteemide. 2008. aasta Accra tegevuskavas võeti Pariisi deklaratsioonist kaugeleulatuvam kohustus, teatades, et partnerriikide süsteemide kasutamine, mis tähendab eeskätt eelarvetoetust, peaks tulevikus olema abi andmise eelistatuim vorm ja et rahastajad peavad süsteemide mittekasutamist põhjendama.
The volume of eu budget support has increased accordingly over time. whereas budget support represented 30 % (gbs: 21 %, sbs: 9 %) of total funding under the ninth edf (2001–07), it is expected to reach 48 % (gbs: 31 %, sbs: 17 %) of total funding under the 10th edf (2008–13). for the asia and latin america regions, the proportion delivered through budget support increased from 12 % (gbs: 3 %, sbs: 9 %) in the 2003–05 period to 25 % (gbs: 5 %, sbs: 20 %) in the 2006–09 period. gbs has been used in 35 aCp countries and has so far also been given in seven asian and latin american countries. 
ELi eelarvetoetuse maht on vastavalt eelkirjeldatule aja jooksul suurenenud. Kui üheksanda EAFi (2001–2007) raames antud abi kogumahust moodustas eelarvetoetus 30% (üldine eelarvetoetus 21%, valdkondlik eelarvetoetus 9%), siis kümnenda EAFi (2008–2013) abi kogumahust moodustab see kavakohaselt 48% (üldine eelarvetoetus 31%, valdkondlik eelarvetoetus 17%).
Annexes I and II present the commitments per country. 
I ja II lisas on toodud kulukohustused riikide kaupa.
1 article 61. 
1 Artikkel 61.
2 regulation (eC) no 1905/2006 of the european parliament and of the Council of 18 december 2006 establishing a financing instrument for development cooperation, article 25(1)(b) (oj l 378, 27.12.2006, p. 41). 
2 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1905/2006, millega luuakse arengukoostöö rahastamisvahend, artikli 25 lõike 1 punkt b (ELT L 378, 27.12.2006, lk 41).
3 ‘guidelines on the programming, design and management of general budget support’ which are available on the europeaid website (http://ec.europa.eu/europeaid/ what/economic-support/ documents/guidelines_budget_ support_en.pdf ). 
3 Guidelines on the Programming, Design & Management of General Budget Support (Üldise eelarvetoetuse kavandamist, ülesehitust ja haldamist käsitlevad suunised), millega võib tutvuda EuropeAidi veebilehel: http://ec.europa. eu/europeaid/what/economic-support/documents/guidelines_ budget_support_en.pdf.
11 special report no 11/2010 – The Commission’s management of general budget support in aCp, latin american and asian countries 
11 Eriaruanne nr 11/2010 – Üldise eelarvetoetuse komisjonipoolne haldamine AKV, Ladina-Ameerika ja Aasia riikides
10. as with other aid modalities, the ultimate effectiveness of gbs in terms of reducing poverty levels depends on the specific circumstances in each country. 
10. Nagu muude abimeetmete puhul, sõltub ka üldise eelarvetoetuse lõplik mõjusus vaesuse vähendamise seisukohast iga riigi eritingimustest.
The legal framework4 stipulates that gbs can only be given if there is a sound macroeconomic policy, a well-defined national development policy and sufficiently transparent, reliable and effective pfm. 
Õiguslik raamistik4 näeb ette, et üldist eelarvetoetust võib anda ainult riigile, millel on olemas usaldusväärne makromajanduspoliitika, täpselt sõnastatud riiklik arengupoliitika ja mille rahanduse juhtimine on piisavalt läbipaistev, usaldusväärne ja mõjus.
The Commission interprets these conditions in a dynamic manner. in its view, the weaknesses affecting pfm and the national development strategy of the partner country at the time of the financing decision do not preclude the launch of a gbs programme, provided that the will to reform exists and the reforms are relevant and credible. in this way it takes account not only of the initial situation, but also of the direction being taken by the partner country. other budget support donors follow a similar approach. 
Komisjon tõlgendab neid tingimusi dünaamiliselt. Tema hinnangul ei takista rahastamisotsuse tegemise ajal eksisteerivad puudused riigi rahanduse juhtimises ja riiklikus arengustrateegias üldise eelarvetoetuse programmi käivitamist, tingimusel, et on olemas tahe reforme ellu viia ning reformid on asjakohased ja usaldusväärsed.
11. as well as the specific circumstances in each country, a second major factor influencing the impact of gbs programmes is how well the Commission manages these programmes. 
11. Lisaks iga riigi eritingimustele suunab üldise eelarvetoetuse programmide mõju oluliselt see, kui hästi komisjon programme haldab.
This report addresses the question: ‘does the Commission manage its gbs programmes effectively?’ 
Käesolevas aruandes tõstatakse küsimus: kas komisjon haldab üldise eelarvetoetuse programme mõjusalt?
4 article 61(2) of the Cotonou agreement and article 25(1)(b) of the development Cooperation instrument regulation. special report no 11/2010 – The Commission’s management of general budget support in aCp, latin american and asian countries 
4 Cotonou lepingu artikli 61 lõige 2 ja arengukoostöö rahastamisvahendit käsitleva määruse artikli 25 lõike 1 punkt b. Eriaruanne nr 11/2010 – Üldise eelarvetoetuse komisjonipoolne haldamine AKV, Ladina-Ameerika ja Aasia riikides
13 audiT sCope and approaCh 12. 
13 AUDITI ULATUS JA LÄHENEMISVIIS 12.
To answer the question, ‘does the Commission manage its gbs programmes effectively?’ the audit focused on four key areas. (a) does the Commission appropriately select and formulate the objectives and expected results of its gbs programmes? (b) does the Commission appropriately manage the main risks to the effectiveness of gbs programmes? (c) does the Commission design and implement its gbs programmes effectively? (d) does the Commission report in a clear, exhaustive and accurate manner on whether gbs is meeting its objectives? 
Vastamaks küsimusele, kas komisjon haldab üldise eelarvetoetuse programme mõjusalt, keskenduti auditis neljale võtmeteemale. a) Kas viis, kuidas komisjon üldise eelarvetoetuse programmide eesmärke ja oodatavaid tulemusi valib ja sõnastab, on asjakohane? b) Kas komisjon juhib asjakohaselt üldise eelarvetoetuse programmide mõjususega seotud peamisi riske? c) Kas viis, kuidas komisjon üldise eelarvetoetuse programme kavandab ja ellu viib, on mõjus? d) Kas komisjoni aruandlus üldise eelarvetoetuse eesmärkide täitmise kohta on selge, täielik ja täpne?
The audit focused on the Commission’s management of gbs programmes in aCp, latin american and asian countries. given their particularities, countries in a fragile situation were excluded from the scope of this audit. 
Auditis keskenduti üldise eelarvetoetuse programmide komisjonipoolsele haldamisele AKV, Ladina-Ameerika ja Aasia riikides. Ebakindlas olukorras olevad riigid jäeti erandlike tingimuste tõttu auditi ulatusest välja.
The audit covered the ninth and 10th edfs, which means commitments made from 2001 onwards, and all gbs programmes under the general budget, the first of which was committed in 2003. 
Audit hõlmas üheksandat ja kümnendat EAFi ehk alates 2001. aastast võetud kulukohustusi, ja kõiki üldise eelarvetoetuse programme, millest esimese suhtes võeti kulukohustus 2003. aastal.
This report refers to these findings where relevant. 
Käesolevas aruandes viidatakse mainitud leidudele, kui need on asjakohased.
The audit did not aim to make an assessment of the advantages and disadvantages of gbs compared to other aid modalities. 
Auditi eesmärk ei olnud hinnata üldise eelarvetoetuse eeliseid ja puuduseid võrreldes teiste toetusliikidega.
The audit also involved meetings with the pefa5 secretariat, the world bank and the international monetary fund and a mission to the united kingdom to visit the department for international development, the national audit office and a consultancy company. 
Samuti korraldati auditi käigus kohtumisi PEFA5 sekretariaadi, Maailmapanga ja Rahvusvahelise Valuutafondiga ning külastati Ühendkuningriigi rahvusvahelise arengukoostöö ministeeriumi, riiklikku kontrolliasutust ja üht konsultatsioonifirmat.
The audit was carried out between may 2009 and may 2010. 
Audit tehti ajavahemikul mai 2009 – mai 2010.
5 public expenditure and financial accountability. special report no 11/2010 – The Commission’s management of general budget support in aCp, latin american and asian countries 
5 Public Expenditure and Financial Accountability – riiklikud kulutused ja finantsaruandlus. Eriaruanne nr 11/2010 – Üldise eelarvetoetuse komisjonipoolne haldamine AKV, Ladina-Ameerika ja Aasia riikides
14 observaTions thE commIssIon InsuffIcIEntly taIlors thE oBjEctIvEs of Its GBs ProGrammEs to thE sPEcIfIc cIrcumstancEs of Each country 15. 
14 TÄHELEPANEKUD KOMISJON EI KOHANDA ÜLDISE EELARVETOETUSE PROGRAMMIDE EESMÄRKE PIISAVALT IGA RIIGI ERITINGIMUSTELE 15.
The overall objective of gbs programmes is to support the implementation of a country’s national development strategy6. 
Üldise eelarvetoetuse programmide üldeesmärk on toetada riigi riikliku arengustrateegia elluviimist6.
The Commission seeks to align the specific objectives of its programmes with these strategies. 
Komisjon püüab viia oma programmide eesmärgid nende strateegiatega vastavusse.
This section addresses the question of whether the Commission adequately selects and formulates the objectives and expected results of its gbs programmes. 
Järgnevalt käsitletakse küsimust, kas viis, kuidas komisjon üldise eelarvetoetuse programmide eesmärke ja oodatavaid tulemusi valib ja sõnastab, on asjakohane.
This ‘one size fits all’ approach does not sufficiently take into account each country’s specific and changing priorities or the other programmes funded by the Commission and other donors in the country. 
Selline „kõigile ühte-moodi” käsitlusviis ei arvesta piisavalt iga riigi eriomaseid ja muutuvaid prioriteete ega teisi riigis elluviidavaid programme, mida finantseerib komisjon ja muud rahastajad.
6 frequently such national development strategies have been presented in the form of ‘poverty reduction strategy papers’ although in recent years this designation has been used less often. 
6 Riiklik arengustrateegia on tihti pealkirjastatud kui „Vaesuse vähendamist käsitlev strateegiadokument”, kuigi viimastel aastatel kasutatakse sellist nimetust järjest harvem.
7 according to the Commission’s internal guidelines, ‘where support is being given to poverty reduction strategy papers, it is normal to focus on the social sectors of education and health as being key elements in reducing income and non-income poverty’. special report no 11/2010 – The Commission’s management of general budget support in aCp, latin american and asian countries 
7 Komisjoni sisesuuniste kohaselt tuleb „abi andmisel vaesuse vähendamist käsitlevate strateegiadokumentide alusel keskenduda sotsiaalvaldkondadele, nagu haridus ja tervishoid, millel on keskne roll nii väiksest sissetulekust kui muudest teguritest põhjustatud vaesuse vähendamisel”. Eriaruanne nr 11/2010 – Üldise eelarvetoetuse komisjonipoolne haldamine AKV, Ladina-Ameerika ja Aasia riikides
The systematic inclusion of overall economic governance objectives relating to macroeconomic stability and pfm reform is a positive feature of the Commission’s gbs programmes. both are essential to achieving the gbs programmes’ overarching objective of contributing to poverty reduction. however, the pfm objectives selected are often not tailored to address the pfm reform priorities of individual partner countries. 
Makromajandusliku stabiilsuse ja riigi rahanduse juhtimise reformiga seotud üldiste majanduse juhtimise eesmärkide järjepidev kaasamine on komisjoni üldise eelarvetoetuse programmide positiivne joon. Mõlemad eesmärgid on keskse tähtsusega, saavutamaks üldise eelarvetoetuse programmide põhieesmärki, milleks on vaesuse vähendamine. Seatud eesmärgid ei vasta aga tihti eri partnerriikide rahanduse juhtimise reformi prioriteetidele.
Thus, for example, in laos, pfm objectives do not address the important areas of internal control and corruption and in vietnam pfm issues have not been prioritised. in paraguay and nicaragua, although pfm diagnostics identified significant weaknesses, the gbs programmes do not formulate specific programme objectives relating to pfm. 
Näiteks Laoses ei hõlma riigi rahanduse juhtimise eesmärgid selliseid olulisi valdkondi nagu sisekontroll ja korruptsioon, ning Vietnamis ei ole riigi rahanduse juhtimise küsimused esmatähtsale kohale seatud. Paraguays ja Nicaraguas näitas riigi rahanduse juhtimise analüüs tõsiseid puudusi, kuid üldise eelarvetoetuse programmid vastavaid erieesmärke ei sisalda.
19. as regards the other objectives of gbs programmes, the Commission’s approach does not adequately reflect the fact that the national development strategies of some countries have moved in recent years to growth-targeted approaches in order to achieve the overarching objective of poverty reduction. 
19. Mis puudutab üldise eelarvetoetuse programmide teisi eesmärke, siis komisjoni lähenemisviisis ei ole piisavalt arvesse võetud asjaolu, et mõne riigi riiklik arengustrateegia on viimastel aastatel muudetud kasvupõhiseks, saavutamaks vaesuse vähendamise üldeesmärk.
8 uganda’s first poverty eradication action plan was established in 1997. it served as a model for the subsequent ‘poverty reduction strategy papers’ which the world bank encouraged other developing countries to draw up. 
8 Uganda esimene vaesuse kaotamise tegevuskava koostati 1997. aastal. Seda kasutati näidisena edaspidiste vaesuse vähendamist käsitlevate strateegiadokumentide jaoks, mida Maailmapank teistel arenguriikidel koostada soovitas.
15 special report no 11/2010 – The Commission’s management of general budget support in aCp, latin american and asian countries 
15 Eriaruanne nr 11/2010 – Üldise eelarvetoetuse komisjonipoolne haldamine AKV, Ladina-Ameerika ja Aasia riikides
The Commission’s programming procedures provide for each country’s overall aid allocation to be largely channelled into no more than two priority or ‘focal’ sectors and, if the country is eligible for it, gbs. 
Komisjoni programmitöö kord näeb ette, et iga riigi üldine abi-eraldis suunatakse üldjuhul mitte rohkem kui kahele esmatähtsale või sihtvaldkonnale ja seda tehakse üldise eelarvetoetuse kaudu, kui riik vastab selle saamise tingimustele.
The Commission’s relatively standardised approach to setting gbs programme objectives does not take into account the focal sectors selected. in some countries this has also led the Commission to having both gbs programmes with health and education objectives and also health and/or education as sectors with funding channelled through sbs. in such cases the value added of the gbs programme having education and health objectives is unclear. 
Komisjon määrab üldise eelarvetoetuse programmide eesmärgid suhteliselt ühtlustatud viisil ega võta arvesse valitud sihtvaldkondi. Selle tagajärjel rakendab komisjon mõnes riigis samaaegselt nii üldise eelarvetoetuse programme, millel on tervishoiu ja haridusega seotud eesmärgid, kui valdkondliku eelarvetoetuse kaudu rahastatavaid programme, mille sihtvaldkonnad on tervishoid ja/või haridus.
The Court identified such cases in the current programmes of four aCp countries9. 
Kontrollikoda leidis selliseid juhtumeid nelja AKV riigi käimasolevates programmides9.