natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Part IV — Keeping the eye on the ball after project approval: approaches to ensure that the costs actually reimbursed are reasonable 88 As described above, Member State authorities are required to check that the grants they approve are based on reasonable costs. 
Olukorra kontrolli all hoidmine pärast projekti heakskiitmist: lähenemisviisid, mis aitavad tagada, et tegelikult hüvitatud kulud on mõistlikud 88 Nagu eespool kirjeldatud, peavad liikmesriikide ametiasutused kontrollima, kas heakskiidetud toetused põhinevad mõistlikel kuludel.
But some costs may still be uncertain at the grant ap‐ plication stage, particularly for large construction projects. 
Mõni kulu võib olla aga toetuse taotlemise etapis veel ebaselge, eriti suuremate ehitusprojektide puhul.
It can take some Member State authorities several months to process applications, so the prices obtained at the time of the ap‐ plication may no longer be valid once the project starts, or the applicant’s business plans may have changed. 
Mõne liikmesriigi ametiasutustel võib taotluste läbivaatamine võtta mitu kuud, mistõttu ei pruugi taotluse esitamise ajal võetud hinnad projekti alguse ajaks enam kehtida.
Consequently, it is not unusual that the costs incurred will differ from the costs approved: both the specification and the prices may change. 
Sellest tulenevalt ei ole ebatavaline, et kantud kulud erinevad heakskiidetud kuludest: muutuda võivad nii tehnilised kirjeldused kui ka hinnad.
89 Three types of risk appear when the applicant presents a grant payment claim for reimbursement of the costs incurred: (a) the costs are no longer reasonable in terms of the actual outputs and results: costs that were approved for a 100‐animal‐capacity cattle shed may not be reasonable if the shed actually built has a capacity of only 50; (b) the project has been implemented in a different way, so the specifica‐ tions and prices checked in the ap‐ plication are no longer applicable: instead of a slate roof for the cattle shed, for example, the farmer con‐ structs a metal roof for the same amount; (c) savings made on elements of the project have been used for gold‐plating, as project promot‐ ers tend to see the grant approval as a budget available to spend: if construction works come in under budget, for example, the saving may be spent on lavish fittings. 
89 Kui taotleja esitab väljamaksetaotluse kantud kulude hüvitamiseks, kaasnevad sellega kolme tüüpi riskid: a) kulud ei ole tegelikke väljundeid ja tulemusi silmas pidades enam mõistlikud: sajale loomale mõeldud lauda ehitamiseks heaks kiidetud kulud ei pruugi olla mõistlikud, kui tegelikkuses ehitati vaid 50 looma mahutav laut; b) projekt viidi ellu muul viisil kui algselt kavandati, nii et taotluses esitatud kirjeldused ja hinnad enam ei kehti: näiteks ehitab põllumajandusettevõtja kivikatuse asemel laudale sama summa eest metallkatuse; c) projekti mõne osa juures saavutatud sääst kasutatakse üleinves-teerimiseks, sest sageli käsitlevad projekti elluviijad heakskiidetud toetust kasutada oleva summana: kui ehitustööde maksumus jääb eraldatud summast allapoole, võidakse kokkuhoitud summa kasutada luksuslikule viimistlusele.
The Court assessed the approaches followed by Member State authorities to address these risks. Box 11 
Kontrollikoda analüüsis liikmesriikide ametiasutuste lähenemisviise nende riskide käsitlemisel. 11. selgitus
Observations 43 Control systems should detect and check any material changes to the pro‐ ject made after the grant has been approved to be sure that the costs to be reim‐ bursed are still reasonable 90 Except where ‘simplified costs’ apply, applicants must normally submit paid invoices to support their grant pay‐ ment claims. 
Tähelepanekud 43 Kontrollisüsteemide abil peaks olema võimalik avas‐ tada pärast toetuse heaks‐ kiitmist projektides tehtud olulised muudatused ja neid kontrollida, et olla kindel, kas hüvitatavad kulud on endiselt mõistlikud 90 Välja arvatud juhtumid, mil kasutatakse lihtsustatud kulusid, peavad taotlejad tavaliselt esitama toetustaotluse tõendusmaterjalina makstud arved.
Where the actual project costs are exactly as detailed in the applica‐ tion, no further checks are needed to establish that the costs are reasonable. 
Kui tegelikud projektikulud on täpselt sellised nagu taotluses esitatud, ei ole kulude mõistlikkuse tõendamiseks täiendavaid kontrolle vaja.
But Member State authorities need rules and control systems in place to detect significant changes from the approved project costs and check that the costs are still reasonable. 
Kuid liikmesriikide ametiasutustel peavad olema kasutusel eeskirjad ja kontrollisüsteemid, et avastada heakskiidetud projektikuludes tehtud olulisi muudatusi, ning kontrollida kas kulud on endiselt mõistlikud.
91 The Court found that all of the 15 Member State authorities had pro‐ cedures to deal with changes to the approved project outputs or costs. 
91 Kontrollikoda leidis, et kõigil 15-l liikmesriikide ametiasutusel olid kasutusel meetmed heakskiidetud projektiväljundite ja kulude muudatuste käsitlemiseks.
Two alternative approaches were followed. 
Kasutusel on kaks alternatiivset lähenemisviisi.
In the first, the authorities specified the project costs in the grant agreement at the same level of detail as those that they had checked in the application: if the costs were checked item by item, the grant agreement specified the costs item by item. 
Esimese lähenemisviisi puhul esitasid ametiasutused projektikulud toetuslepingus sama üksikasjalikult nagu taotluses esitatud kontrollitud kulud: kui kulud kontrolliti toodete kaupa, siis esitati ka toetuslepingus kulud toodete kaupa.
In the second approach, grant agree‐ ments were made for the total project cost or for broad categories of cost (such as construction, equipment and fees) even where the costs had been checked on an item‐by‐item basis. 
Teise lähenemisviisi raames sõlmiti toetusleping projekti kogukulude või laiemate kulukategooriate kohta (nagu ehitus, seadmed ja töötasud), isegi kui kulud olid kontrollitud kuluartikli kaupa.
This second approach did not generally give good assurance that the three risks mentioned above were addressed and it allowed the reimbursement of costs for which the reasonableness had not been checked. 
Teine lähenemisviis ei andnud üldiselt asjakohast kindlust, et mainitud kolme riski on arvesse võetud. Lähenemisviis võimaldab selliste kulude hüvitamist, mille mõistlikkust ei ole kontrollitud.
An example is shown in Box 12. 
Näide on esitatud 12. selgituses.
Measure for supporting small rural businesses in England: changes made to the project allowed the reimbursement of costs for which the reasonableness had not been checked An applicant requested a grant for a project to renovate its premises and purchase specialised equipment. 
Maapiirkondade väikeettevõtete toetamise meede Inglismaal: projektis teh‐ tud muudatused võimaldasid selliste kulude hüvitamist, mille põhjendatust ei kontrollitud Taotleti toetust ruumide remontimiseks ja eriseadmete ostmiseks.
The applicant presented several offers for the building works, the equipment and other items including a new staff kitchen. 
Taotleja esitas ehitustöödele, seadmetele ja muudele toodetele (sh töötajatele mõeldud köök) mitu pakkumust.
These were checked and approved by the English authorities. 
Inglise ametiasutused vaatasid need läbi ja kiitsid heaks.
When the applicant came to buy the specialised equipment it found a supplier offering a price well below the previous offers. 
Kui taotleja läks seadmeid ostma, avastasid nad tarnija, kes pakkus varasematest pakkumustest oluliselt soodsamat hinda.
It used the savings made on the equipment to do some works on the car park and to purchase a more expensive staff kitchen. 
Kokkuhoitud summa kasutati parkla korrastamiseks ning kallima köögi ostmiseks töötajatele.
As the total approved project costs were not exceeded, the English authorities did not check the reasonableness of these extra costs. Box 12 
Kuna heakskiidetud kogukulu ei ületatud, ei kontrollinud Inglismaa ametiasutused täiendavate kulude mõistlikkust. 12. selgitus
Observations 44 Clear rules, explicit declara‐ tions and checks on samples of payments can deter the concealment of discounts, rebates or other advantages given by the supplier that lower the real cost 92 In most RDPs, applicants are required to present their payment claims net of any discounts. 
Tähelepanekud 44 Selged eeskirjad, täpsed deklaratsioonid ja maksete valimi kontrollimine võivad hoida ära hinnaalanduste, soodustuste või tarnijate antud muude eeliste varja‐ mise, mis vähendavad tege‐ likke kulusid 92 Suurema osa maaelu arengu programmide puhul peavad taotlejad esitama väljamaksetaotlused koos mahaarvatud soodustustega.
This may be required by the general administrative law of the Member State or in the rules for implementing the aid measure. 
Seda võidakse nõuda liikmesriigi üldistes haldusnormides või toetusmeetme rakendamiseeskirjades.
In 3 of the 15 RDPs examined (see Annex IV), the Member State authorities also required the applicant to make an ex‐ plicit declaration in the payment claim (for example by ticking a box yes/no). 
15 kontrollitud maaelu arengu programmist kolme puhul (vt IV lisa) nõudsid liikmesriikide ametiasutused taotlejalt ka soodustuste selget deklareerimist väljamaksetaotluses (näiteks valides variandi jah/ei).
Another good practice is to include examples in the aid scheme guidance to show how the applicant should deal with various types of discounts, re‐ bates or other advantages given by the supplier that lower the real cost. 
Heaks tavaks on ka näidete lisamine toetuskava suunistesse, et taotleja teaks, kuidas toimida mitmesuguste allahindluste, soodustuste või muude tarnija pakutavate eeliste puhul, mis vähendavad tegelikku kulu.
While these approaches would not pre‐ vent intentional fraud, they can have a deterrent effect. 
Sellised lähenemisviisid ei hoia küll ära tahtlikku pettust, kuid neil võib olla hoiatav mõju.
They also cover the cases where applicants do not think about whether a discount or rebate should be deducted from the claim, or where they are unsure. 
Ühtlasi hõlmavad need ka juhtumeid, mil taotleja ei tule selle peale, et allahindlus või soodustus tuleb väljamaksetaotlusest maha arvata, või ei ole selles kindel.
93 Beyond having clear rules and dec‐ larations, Member State authorities should check the invoices provided in support of the payment claims for any indications of discounts, rebates or other advantages and ensure that these are deducted. 
93 Lisaks selgetele eeskirjadele ja deklaratsioonidele peaksid liikmesriikide ametiasutused kontrollima väljamaksetaotluste tõendamiseks esitatud arveid, et leida allahindlusi, soodustusi või muid eeliseid ning teha kindlaks, kas need on maha arvatud.
As these may not be shown on the invoice (for example, a supplier may give a rebate at the end of the year), Member State authorities should also make further checks for a sample of payments. 
Kuna need ei pruugi arvel kajastuda (tarnija võib näiteks soodustuse välja maksta aasta lõpus), peaksid liikmesriikide ametiasutused kontrollima ka maksete valimit.
Such checks are time‐consuming and may require con‐ tacting the suppliers and/or visits to the applicant to check their account‐ ing and bank records. 
Sellised kontrollid on aeganõudvad ning võivad hõlmata ka tarnijatega ühenduse võtmist ja/või tarnija külastamist, et kontrollida nende arvepidamist ning pangatõendeid.
Six of the 15 Member State authorities did this (see Annex IV). 
Selliseid kontrolle tegid liikmesriikide 15 ametiasutusest kuus (vt IV lisa).
94 Undertaking such checks cannot de‐ tect and correct all instances of hidden discounts or other advantages but it serves two purposes. 
94 Nimetatud kontrollide abil ei ole võimalik avastada ja parandada kõiki varjatud soodustusi või muid eeliseid hõlmavaid juhtumeid, kuid kontrollidel on kaks peamist eesmärki.
Firstly as a deter‐ rent: applicants are less likely to hide discounts if they know that there is a chance it will be checked. 
Esiteks on sel hoiatav mõju: taotlejatepoolne soodustuste varjamine on vähem tõenäoline, kui nad teavad, et neid võidakse kontrollida.
Secondly, it provides feedback to the Member State authorities about the incidence of such practices so they can adjust their control systems appropriately. 
Teiseks annab see liikmesriikide ametiasutustele tagasisidet selliste tavade esinemise kohta, nii et liikmesriigid saavad oma kontrollisüsteeme vastavalt kohandada.
17 Commission Regulation (EU) No 65/2011. 
17 Komisjoni määrus (EL) nr 65/2011.
Observations 45 Part V — Making it efficient: approaches to ensure that the level of requirements and checks is commensurate with the level of risk 95 The potential financial impact of reimbursing unreasonable costs due to overspecification or excess price depends on how frequently it hap‐ pens and the amounts involved. 
Tähelepanekud 45 V osa. Tõhususe saavutamine: lähenemisviisid, mis aitavad tagada, et nõuete ja kontrollide tase vastab riskitasemele 95 Liigsetest tehnilistest nõuetest või liiga kõrgetest hindadest põhjustatud ebamõistlike kulude hüvitamise võimalik finantsmõju sõltub sellest, kui sageli seda juhtub ja kui suurte summadega on tegemist.
As the potential financial impact increases, so should the level of checks: they should be proportionate to the level of risk involved. 
Potentsiaalse finantsmõju kasvades peavad sagenema ka kontrollid: need peaksid olema proportsioonis riskitasemega.
To avoid an unnecessary ad‐ ministrative burden, the requirements applicants must comply with should be the minimum necessary to permit those checks. 
Ebavajaliku halduskoormuse vältimiseks peaksid taotlejad pidama kinni miinimumnõuetest, mis võimaldavad selliste kontrollide tegemist.
The Court assessed the approaches followed by Member State authorities to match the level of requirements and checks to the level of risks. 
Kontrollikoda hindas, kuidas liikmesriikide kohaldatavad lähenemisviisid võimaldavad suhestada nõuete taset ja kontrolle riskitasemega.
Where the likelihood and potential impact of the risks is low, control systems can be designed that minimise the administrative burden 96 The lower the grant as a proportion of total project costs (the effective aid rate), the greater the amount that the applicant has to contribute from their own resources. 
Kui riskide tõenäosus ja nende potentsiaalne mõju on vähene, võib kontrol‐ lisüsteemid kavandada nii, et need minimeeriks halduskoormuse 96 Mida väiksem on toetuse osa projekti kogukuludest (tegelik toetusmäär), seda suurema osa peab taotleja ise oma vahenditest panustama.
This increases the ap‐ plicant’s incentive to get the best price and reduces the incentive to inflate the specification. 
See suurendab taotleja motivatsiooni saada parim hind ning vähendab soovi tehnilist kirjeldust paisutada.
However, none of the 15 Member State authorities reviewed reduced their requirements or checks to reflect the reduced risk associated with low effective aid rates. 
Ükski kontrollitud 15-st liikmesriigi ametiasutusest ei vähendanud aga nõudeid ega kontrolle, et need vastaksid madala tegeliku toetusmääraga kaasnevale väiksemale riskile.
97 Where the Member State authorities had independent information on the prices, notably in databases of refer‐ ence prices, or where they set maxi‐ mum costs, they mostly reduced the requirements on applicants to reflect the lower risk. 
97 Kui liikmesriikide ametiasutustel olid kasutada sõltumatud hinnaandmed (näiteks võrdlushindade andmebaasis) või kui nad olid pannud paika maksimaalsed kulud, vähendasid ametiasutused enamasti taotlejatele esitatavaid nõudeid, et need vastaksid väiksemale riskile.
For items in the data‐ base of machinery prices in Hungary, for example, applicants did not have to provide any offers to support their grant applications. 
Näiteks Ungaris ei pidanud taotlejad esitama toetustaotluse tõendusmaterjaliks pakkumusi, kui soovitud toodete hind oli masinate andmebaasis olemas.
Use of simplified costs removes the need to check costs, but this approach was not widely used (see paragraph 42). 
Lihtsustatud kulude kasutamisel ei ole vaja kulusid kontrollida, kuid seda lähenemisviisi väga laialdaselt ei kasutatud (vt punkt 42).
98 Most Member State authorities re‐ duced the requirements and checks for very low‐cost items by requiring a reduced number of offers, accept‐ ing price lists or website screen prints instead of offers, or excluding very small individual items from the eligible costs. 
98 Suurem osa liikmesriikide ametiasutustest vähendasid nõudeid ja kontrolle väga madala hinnaga kuluartiklite puhul: esitamiseks nõuti vähem pakkumusi, pakkumuste asemel aktsepteeriti ka hinnaloetelusid või veebisaidi ekraanipilte, või jäeti väga väikesed individuaalsed ostud toetuskõlblikest kuludest välja.
They also reduced require‐ ments for business plans and other information. 
Vähendati ka äriplaanidele ja muule infole kohaldatavaid nõudeid.
Observations 46 High‐value items, projects with high aid rates and other risk factors warrant an increased level of checks 99 Across the EU, the average rural development investment project costs around 125 000 euro. 
Tähelepanekud 46 Kallimad kuluartiklid, kõrge toetusmääraga projektid ja muud riskitegurid nõuavad sagedasemaid kontrolle 99 Kogu ELis on maaelu arengu investeerimisprojektide keskmine maksumus 125 000 eurot.
For pro‐ ject costs of this amount, all Member State authorities require two or three supplier offers or check the proposed costs against price databases. 
Nii suure projektikulu puhul nõuavad kõik liikmesriikide ametiasutused kahe või kolme tarnija pakkumusi või võrdlevad kavandatud hindu hindade andmebaasiga.
Some also check value for money, do market research on prices or consult experts, as described earlier in this report. 
Mõni ametiasutus kontrollib ka, kas tulud vastavad kuludele, teeb hinna-ala-seid turu-uuringuid või konsulteerib ekspertidega, nagu eespool kirjeldatud.
But where the eligible project costs (and therefore the amount of grant) are much higher than the average amount, few authorities make additional or more extensive checks, despite the potential impact of the risks being higher18. 
Vähesed ametiasutused teevad aga täiendavaid või ulatuslikumaid kontrolle, kui toetuskõlblikud projektikulud (ja seega ka toetussummad) on keskmisest oluliselt suuremad, kuigi riskide potentsiaalne mõju on sellisel juhul suurem18.
100 However it is not only high‐value projects that present higher risks. 
100 Kuid risk ei ole suur mitte ainult suurte projektide puhul.
In particular, the higher the aid rate, the lower the applicant’s incentive to limit the costs by searching for the best price or by more economical specifications. 
Eelkõige tuleb võtta arvesse, et mida kõrgem toetusmäär, seda väiksem on taotleja motivatsioon piirata kulusid, otsides parimat hinda või koostades säästlikumad tehnilised kirjeldused.
As aid rates approach 100 %, the risk of overspecification and gold‐plating becomes very high, whether the applicant is a public body or in the private sector19. 
Kui toetusmäär läheneb 100 protsendile, muutub liigsete tehniliste nõuete ja üleinvesteerimise oht väga suureks, sõltumata sellest, kas taotleja on avaliku või erasektori asu-tus19.
Yet none of the 15 Member State authorities reviewed increased their requirements and checks to reflect the increased risks associated with high aid rates. This is a particular concern where the Member State authorities made no checks on the reasonableness of costs if the applicant followed public pro‐ curement procedures, as these do not in themselves give assurance that the project specifications are reasonable (see paragraphs 83 to 85). 
Ükski kontrollitud 15-st liikmesriigi ametiasutusest ei suurendanud aga nõudeid ega kontrolle, et need vastaksid kõrge toetusmääraga seotud suuremale riskile. Eriti muret tekitav on see siis, kui liikmesriigi ametiasutused ei kontrollinud kulude mõistlikkust, kui taotleja kasutas mõnda riigihankemenetlust. See ei anna kindlust selle kohta, et projektikirjeldused on mõistlikud (punktid 83–85).
18 Where the applicant is a public body, it is normally bound to follow additional procurement procedures for higher value contracts and the Member State authorities have to check that the procedures are correctly followed. 
18 Kui taotleja on avaliku sektori asutus, peab ta suurema väärtusega projektide puhul reeglina kasutama täiendavaid hankemenetlusi ning liikmesriigi ametiasutused peavad kontrollima, kas meetmeid võetakse korrektselt.
19 Public bodies and associations are often given grants of up to 100 %. 
19 Avaliku sektori asutused ja ühendused saavad sageli toetust kuni 100%.
This is much less frequent for private‐sector projects but it does occur. 
Erasektori projektide puhul esineb seda palju harvem, kuid siiski esineb.
For example in Italy (Campania) 100 % grants were offered to private businesses for farm diversification and rural business development projects. 
Näiteks Itaalias (Campania) anti 100% toetust eraettevõtetele põllumajandusettevõtete mitmekesistamise ja maaelu arengu projektideks.
Conclusions and 47 recommendations 101 In this audit the Court questioned whether the approaches followed by the Commission and Member States were the most effective for keeping the costs of rural development grants under control. 
Järeldused ja soovitused 47 101 Käesoleva auditi käigus uuris kontrollikoda, kas komisjoni ja liikmesriikide kasutatavad lähenemisviisid olid maaelu arengu kulude kontrolli all hoidmisel mõjusad.
102 The Court found that the approaches followed were not the most effective. 
102 Kontrollikoda leidis, et kasutatud lähenemisviisid ei olnud kuigi mõjusad.
The Commission reacted after prob‐ lems emerged rather than ensuring that systems were sound in the first place. 
Komisjon reageeris enamasti pärast probleemi tekkimist, selle asemel et kohe alguses tagada usaldusväärsete süsteemide kohaldamine.
Member States’ control systems addressed only some of the risks to economy or were flawed. 
Liikmesriikide kontrollisüsteemid tegelesid ainult mõne säästlikkust ohustava riskiga või siis olid süsteemid puudulikud.
103 The Commission did not offer guid‐ ance or spread good practice at the start of the 2007–13 programming period. 
103 Programmitöö perioodi 2007–2013 alguses ei koostanud komisjon suuniseid ega levitanud head tava.
It did not ensure that Member States’ systems were effective before they started approving large volumes of grants. 
Komisjon ei kontrollinud enne suuremahuliste toetuste heakskiitmist seda, kas liikmesriikide süsteemid olid mõjusad.
But since 2012 the Commission has adopted a more active and coordinated approach. 
Alates 2012. aastast on komisjon aga kasutanud aktiivsemat ja paremini kooskõlastatud lähenemisviisi.
If followed through with a greater focus on economy, this should lead to bet‐ ter financial management in the next programming period. 
Komisjon keskendus oma järelkontrollides rohkem säästlikkusele, mis peaks parandama järgmise perioodi finantsjuhtimist.
104 Regarding the Member States, by 2014 the 15 largest rural development programmes all had in place the basic systems required by the regulations for checking rural development costs. 
104 2014. aastaks olid liikmesriikides kõigi 15 suurema maaelu arengu programmi jaoks loodud määrustes nõutavad maaelu arengu kulude kontrollimise peamised süsteemid.
The methods used varied, and the Court identified some well‐designed ap‐ proaches to address certain risks. 
Kasutatud meetodid varieeruvad ning kontrollikoda tuvastas mitu hästi kavandatud lähenemisviisi teatud riskide haldamisel.
But, as shown by the overview in Annex IV, all had weaknesses in relation to the main risks such that overall, the costs of rural development grants were not well controlled. 
Nagu näidatud IV lisas, esines aga kõikide programmide puhul puudusi seoses peamiste riskidega, nii et kokkuvõttes ei olnud maaelu arengu toetuste kulude ohjamine siiski kuigi mõjus.
Analysis of information from all 88 RDPs indicates that a simi‐ lar situation prevails across the EU. 
Kõigi 88 maaelu arengu programmi teabe analüüs näitab, et olukord on sama terves ELis.