natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Even if some aid grantors question its usefulness, the number of pre-notification cases has increased considerably in 2009–10 (see Figure 5). the preliminary investigation of many notifications takes a long time 44. 
Isegi kui mõni abiandja seab kahtluse alla selle kasulikkuse, on eelteatiste esitamisjuhtumite arv aastatel 2009–2010 oluliselt suurenenud (vt joonis 5). paljude teatiste esialgne uurimine on aeganõudev 44.
The information provided by the Member State in the notification should be sufficiently exhaustive to enable the Commission to decide without the need for further information. 
Teave, mida liikmesriik teatises esitab, peab olema piisavalt põhjalik, et komisjonil oleks võimalik otsustada lisateavet vajamata.
If the notification is incomplete, Competition DG sends a request for complementary information, asking the Member State to reply within 20 working days. 
Kui teatis ei ole täielik, saadab konkurentsi peadirektoraat lisateabe taotluse, paludes liikmesriigil vastata 20 tööpäeva jooksul.
The Member State has the right to ask for an extension of this time limit. 
Liikmesriigil on õigus paluda selle tähtaja pikendamist.
25 FIGURE 5 THE TREND IN THE NUMBER OF PRE-NOTIFICATIONS AND NOTIFICATIONS 700 600 500 400 300 200 100 0 avg. 
25 JOONIS 5 EELTEATISTE JA TEATISTE ARVU ARENG 700 600 500 400 300 200 100 0 2000–2005 2005 2006 2007 Teatiste arv 2008 2009 2010 Eelteatiste arv Keskmine Allikas: Euroopa Komisjon.
The average time to take a decision increased between 2005 and 2008.19 In 2007–08, for 40 % of the notifications it took six or more months to make a decision. 
2007.–2008. aastal kulus 40% teatiste puhul otsuse tegemiseks vähemalt kuus kuud.
This percentage dropped significantly in 2009, but this is partly explained by the financial crisis cases which have been handled particularly fast due to their urgent nature. 
See protsent vähenes oluliselt 2009. aastal osaliselt finantskriisi juhtumite tõttu, mida menetleti nende kiireloomulisuse tõttu eriti kiiresti.
The duration of the preliminary investigation is mainly determined by three elements: ο the number of requests for information (REQ) sent by the Commission to the Member State; ο the time taken by the Member State to reply to the REQ; ο the time taken by the Commission to either take a decision or send another REQ (maximum two months). 
Esialgse uurimise kestuse määravad peamiselt kolm järgmist aspekti: ο nende teabepäringute arv, mille komisjon saadab liikmes riigile; ο aeg, mis kulub liikmesriigil teabepäringule vastamiseks; ο aeg, mis kulub komisjonil kas otsuse langetamiseks või uue teabepäringu saatmiseks (kuni kaks kuud).
For one third of the notifications in the sample the Commission sends two or more requests for information 47. 
Komisjon saadab kolmandiku valimi teatiste puhul vähemalt kaks või rohkem teabepäringut 47.
As stated in the Manual of Procedures, the case team should endeavour to group requests for information during the preliminary investigation phase. 
Menetluskorra käsiraamatu kohaselt peaks juhtumit menetlev töörühm püüdma teabepäringuid esialgse uurimise etapis rühmitada.
In principle, there should be only one comprehensive information request during the preliminary investigation phase, normally to be sent within 4–6 weeks after the date of notification. 
Põhimõtteliselt peaks esialgse uurimise etapis olema ainult üks põhjalik teabepäring, mis saadetakse tavaliselt neli kuni kuus nädalat pärast teatise kuupäeva.
One further request can be made in exceptional, duly justified cases. 
Erandlikel ja nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel saab saata veel ühe teabepäringu.
However, in 28 % of the cases sampled where the Commission has formally asked for further information, three or more REQs were sent. 
Valimi juhtumitest 28% puhul, kus komisjon on taotlenud ametlikult lisateavet, on aga saadetud kolm või enam teabepäringut.
Requests for information are often sent close to the legal deadline 48. 
Teabepäringud saadetakse sageli ametliku tähtpäeva lähenedes 48.
The REQs were sent by the Commission on average 50 days following the notification or the latest submission of information from the Member State. 
Komisjon saatis teabepäringuid keskmiselt 50 päeva jooksul pärast teatist või liikmesriigi viimati esitatud teavet.
In 4 of the 43 notified cases reviewed, the legal two-month deadline for the Commission to send a request for information or to make a decision (either to approve the aid or to launch a formal investigation) has been exceeded. 
43 läbivaadatud juhtumist nelja teatatud juhtumi korral ületati komisjonile teabepäringu esitamiseks või otsustamiseks (kas kiita abi heaks või algatada ametlik uurimine) määratud ametlikku kahekuulist tähtaega.
19 Source: Competition DG, State aid indicators, section IV.10.b. 
19 Allikas: konkurentsi peadirektoraat, riigiabi näitajad, jaotis IV.10.b.
Competition DG’s timeliness indicators reports the duration between the opening and the closure of decided cases by year of opening and are therefore overly flattering for recent years as still undecided cases, which have by definition long durations, are excluded. 
Konkurentsi peadirektoraadi õigeaegsuse näitajad väljendavad algatamisaastate kaupa lahendatud juhtumite algatamise ja lõpetamise vahelist ajavahemikku ning seetõttu on andmed viimaste aastate kohta liiga optimistlikud, kuna need ei hõlma lahendamata juhtumeid, mis on oma olemuselt pikaajalised.
26 Special Report No 15/2011 – Do the Commission’s procedures ensure effective management of State aid control? 
26 Eriaruanne nr 15/2011 – Kas komisjoni menetlused tagavad riigiabi kontrolli tõhusa juhtimise?
27 Member States frequently do not reply within the deadline set by the Commission 49. 
27 Liikmesriigid tihtipeale ei vasta komisjoni kehtestatud tähtaja jooksul 49.
The large volume and the complexity and detail of the questions sent by the Commission make it challenging for the Member State to reply within 20 working days. 
Komisjoni saadetud küsimuste mahukuse, keerukuse ja üksikasjalikkuse tõttu on liikmesriikidel raske vastata 20 tööpäeva jooksul.
The administrative structure of a Member State can also cause further delays in replying to the Commission. 
Ka liikmesriigi haldusstruktuur võib põhjustada komisjonile vastuse saatmise hilinemise.
For example, those with a decentralised administration have a reporting structure which involves several levels of authority through which the replies must be channelled. 
Näiteks detsentraliseeritud haldussüsteemiga liikmesriikidel on selline aruandlusstruktuur, kus vastused tuleb saata mitme tasandi ametiasutuste kaudu.
Based on the sample of notifications reviewed by the Court, the average time taken for the Member State to provide the information was 33 working days. 
Kontrollikoja läbivaadatud teatiste valimi põhjal kulus liikmesriigil teabe esitamiseks keskmiselt 33 tööpäeva.
For 40 % of the notified cases in the sample, the Member States did not provide the requested information on time, neither within the 20 working days nor within the revised timetable agreed with the Commission. the formal investigation procedure is also lengthy 51. 
40% valimisse kuulunud teatatud juhtumite puhul ei esitanud liikmesriigid nõutavat teavet õigeaegselt – ei 20 tööpäeva ega komisjoniga kokkulepitud muudetud ajakava jooksul. ka ametlik uurimismenetlus on aeganõudev 51.
The Commission is obliged to open a formal investigation procedure whenever it has serious difficulties or doubts in determining the compatibility of the aid with the internal market and/or difficulties of a procedural nature in obtaining the necessary information. 
Komisjon on kohustatud algatama ametliku uurimismenetluse siis, kui tal on tõsiseid raskusi või kahtlusi riigiabi siseturuga kok kusobivuse kindlakstegemisel ja/või menetlusega seotud raskusi vajaliku teabe saamisel.
For more than half of the cases notified in 2005–08 it took more than six months to take a decision to open a formal procedure20. 
Rohkem kui poolte 2005.– 2008. aastal teatatud juhtumite korral kulus ametliku menetluse algatamisotsuse vastuvõtmiseks aega üle kuue kuu20.
The Commission should as far as possible endeavour to adopt a decision for notified cases within 18 months from the opening of the formal investigation procedure21. 
Komisjon peaks võimaluse korral vastu võtma otsuse teatatud juhtumite kohta 18 kuu jooksul pärast ametliku uurimismenetluse algatamist21.
The number of cases exceeding the recommended duration of 18 months is 38 % (9/24) for formal investigation procedures launched in 2005, 13 % (4/31) in 2006, 33 % (9/27) in 2007 and 18 % (3/17) in 2008. 
Ametlike uurimiste puhul ületab 2005. aastal algatatud juhtumitest soovitatava 18kuulise kestuse 38% (9/24), 2006. aastal 13% (4/31), 2007. aastal 33% (9/27) ja 2008. aastal 18% (3/17).
When also taking into account the preliminary investigation, the total duration between the notification and the Commission decision in these cases exceeded 2 years. 
Kui arvestada ka esialgset uurimist, oli nende juhtumite puhul teatamise ja komisjoni otsuse vaheline ajavahemik üle kahe aasta.
20 Concerning the years 2008 and 2009 the figures are inconclusive as there are still several undecided cases. 
20 Aastate 2008 ja 2009 puhul ei ole arvandmed täielikud, sest mitu juhtumit on veel pooleli.
21 Article 7(6) of the Procedural Regulation Special Report No 15/2011 – Do the Commission’s procedures ensure effective management of State aid control? 
21 Menetlusmääruse artikli 7 lõige 6. Eriaruanne nr 15/2011 – Kas komisjoni menetlused tagavad riigiabi kontrolli tõhusa juhtimise?
Stakeholders in all Member States visited said that the case handling procedures take too long. 
Kõikide külastatud liikmesriikide sidusrühmad ütlesid, et juhtumite menetlemine võtab liiga kaua aega.
Most problematic are individual aid projects, especially those which the Commission submits to an in-depth economic assessment (see paragraphs 55 to 56). 
Kõige prob-leemsemad on üksiktoetuste projektid, eelkõige need, mille komisjon esitab põhjalikuks majanduslikuks hindamiseks (vt punktid 55–56).
This can have negative effects for the Member States such as delaying national legislation or the risk of losing potential investors. 
See võib negatiivselt mõjutada liikmesriike näiteks viivituste tõttu siseriiklike õigusaktide vastuvõtmisel või riski tõttu kaotada võimalikud investorid.
There are often changes in the composition of the Commission case teams which may further delay procedures. the use of mutually agreed planning has been limited so far 54. 
Komisjoni juhtumeid menetlevate töörühmade koosseis sageli muutub ja see võib menetlemist veelgi pikendada. vastastikku kokkulepitud ühist planeerimist on siiani vähe kasutatud 54.
In September 2009, the Best Practices Code introduced Mutually Agreed Planning (MAP). 
2009. aasta septembris võeti parimate tavade juhendiga kasutusele vastastikku kokkulepitud ühine planeerimine.
The Member State and the Commission can mutually agree on the priority treatment of the case, on the information to be provided by the Member State, on the likely form and the duration of the assessment made by the Commission. 
Liikmesriik ja komisjon võivad omavahel kokku leppida juhtumi eelisjärjekorras menetlemise, liikmesriigi esitatava teabe ning komisjoni teostatava hindamise sobiva vormi ja kestuse suhtes.
In return for the Member State’s efforts in providing all the necessary information in a timely manner, the Commission will endeavour to respect the mutually agreed time frame when investigating the case. 
Vastutasuks liikmesriigi jõupingutuste eest vajaliku teabe õigeaegsel esitamisel püüavad komisjoni talitused juhtumi uurimisel järgida kokkulepitud ajakava.
No indications of MAP were found for any of the cases reviewed during the audit. the new refined economic approach is insufficiently clear to the stakeholders 55. 
Auditi käigus läbivaadatud juhtumite puhul ei leitud mingeid märke ühisest planeerimisest. uus lähenemisviis – riigiabi parem majanduslik põhjendamine – ei ole sidusrühmadele piisavalt selge 55.
The new architecture set out in the 2005 SAAP (see paragraph 6) is based on a ‘3-stream system’: block exemption, standard assessment and detailed assessment. 
2005. aasta riigiabi tegevuskavas kehtestatud uus ülesehitus (vt punkt 6) põhineb riigiabi kontrollimise kolmel suunal: gru-pierand, tavahindamine ja üksikasjalik hindamine.
In principle, State aid measures notified to the Commission are to be scrutinised applying a standard assessment. 
Põhimõtteliselt tuleb komisjonile teatatud riigiabi meetmeid tavahin-damise teel hoolikalt kontrollida.
Detailed assessment applies to a small number of specific cases (e.g. certain large investment projects). 
Üksikasjalikku hinnangut kohaldatakse väga vähesel arvul konkreetsete juhtumite suhtes (nt teatavad suured investeerimisprojektid).
28 Special Report No 15/2011 – Do the Commission’s procedures ensure effective management of State aid control? 
28 Eriaruanne nr 15/2011 – Kas komisjoni menetlused tagavad riigiabi kontrolli tõhusa juhtimise?
Such detailed assessment may include a refined economic ana lysis22, designed to provide the Commission with a robust ana lysis of the likely economic impact of a State aid. 
Selline üksikasjalik hindamine võib hõlmata täpsemat ma-jandusanalüüsi22, mille eesmärk on esitada komisjonile üldine analüüs riigiabi võimaliku majandusliku mõju kohta.
This focuses on a ‘balancing test’. ‘The assessment of the compatibility of an aid is fundamentally about balancing its negative effects with its positive effects in terms of a contribution to the achievement of well-defined objectives of common interest.’ 
See keskendub tasakaalustatuse kriteeriumile. „Ühisturuga kokkusobivuse hindamine hõlmab eelkõige ühtsel turul abiga kaasneva, kaubandusele ja konkurentsile avalduva negatiivse mõju tasakaalustamist positiivse mõjuga, mis aitab kaasa täpselt kindlaks määratud ühist huvi pakkuvate eesmärkide saavutamisele”23.
23 57. 
57.
Some believed that it only prolongs the approval procedure and creates more uncertainty, whilst others found it a positive way to examine the real impact of the proposed measure and were disappointed that the Commission did not use it more. 
Mõned leidsid, et see ainult pikendab heakskiitmismenetlust ja tekitab rohkem ebakindlust, samas kui teised pidasid kavandatava meetme tegeliku mõju uurimist positiivseks ja olid pettunud, et komisjon seda enam ei kasuta.
The Commission carried out a public consultation on this issue in 2009 and published the results of this exercise in early 2011. 
2009. aastal korraldas komisjon selles küsimuses avaliku arutelu ja avaldas selle tulemused 2011. aasta alguses.
However, the Commission has not yet responded to the concerns about the refined economic approach expressed in this consultation. 
Komisjon ei ole selles arutelus käsitletud täpsemale majanduslikule lähenemisviisile veel reageerinud.
Successful operation of the state aid regime requires a high degree of mutual understanding between the Commission and stakeholders in Member States. the simplified procedure introduced in 2009 was little used so far 59. 
Riigiabisüsteemi edukas toimimine eeldab komisjoni ja liikmesriikide sidusrühmade põhjalikku vastastikust mõistmist. 2009. aastal kehtestatud lihtsustatud korda on siiani vähe kasutatud 59.
A Simplified Procedure (SP) was introduced ‘to examine within an accelerated timeframe certain types of State support measures which only require the Commission to verify that the measure is in accordance with existing rules and practices without exercising any discretionary powers’. 
Lihtsustatud kord võeti kasutusele, et „tihedas koostöös asjaomase liikmesriigiga vaadata läbi kiirendatud korras teatavat liiki riigiabimeetmeid, mis ei nõua komisjonilt otsustusõiguse kasutamist, vaid üksnes kooskõla kontrollimist olemasolevate eeskirjade ja tavadega”.
This may prove to be a useful initiative but it is difficult to judge its effectiveness as it has been little used so far. 
See võib osutuda kasulikuks algatu-seks, kuid selle tulemuslikkust on keeruline hinnata, sest seda on siiani vähe kasutatud.
22 The staff working paper ‘Common principles for an economic assessment of the compatibility of State aid under Article 87.3 EC-Treaty’, 6 May 2009 explains the methodology used by the Commission in examining cases submitted to a refined economic analysis (http://ec.europa.eu/ competition/state_aid/reform/ reform.html). 
22 6. mai 2009. aasta komisjoni talituste töödokumendis „Majandusliku hindamise ühised põhimõtted: riigiabi ühisturuga kokkusobivus EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 3 alusel” selgitatakse komisjoni kasutatavat metodoloogiat selliste juhtumite läbivaatamisel, mis esitatakse täpsemaks majandusanalüüsiks (http://ec.europa.eu/ competition/state_aid/reform/ reform.html).
23 Paragraph 9 of the Common principles for an economic assessment of the compatibility of State aid under Article 87.3 EC-Treaty. 
23 „Majandusliku hindamise ühised põhimõtted: riigiabi ühisturuga kokkusobivus EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 3 alusel”, punkt 9.
29 Special Report No 15/2011 – Do the Commission’s procedures ensure effective management of State aid control? 
29 Eriaruanne nr 15/2011 – Kas komisjoni menetlused tagavad riigiabi kontrolli tõhusa juhtimise?
In 2010, the SP was used for 21 cases. This is less than 4 % of the total number of notifications received. 
2010. aastal kasutati lihtsustatud korda 21 juhtumi puhul, s.o alla 4% kõikidest saadud teatistest.
Its limited use can be ascribed to the following factors: ο The Commission reserves the right to revert to the normal procedure if one of the safeguards/exclusions foreseen in the Notice on Simplified Procedure applies; ο Member States are reluctant to use SP because, unlike for normal notifications, a summary of the notification is published on the Commission website, which gives the possibility for interested parties to submit observations; ο The strict conditions for application of the SP; ο The SP only applies to straightforward notified cases, which are usually approved within six months in the normal procedure anyway; ο The SP must be preceded by compulsory pre-notification (PN) contacts. 
Selle vähene kasutus võib olla seotud järgmiste teguritega: ο komisjon jätab endale õiguse lihtsustatud korra kohas te tagatiste/erandite kohaldamise korral kasutada tava menetlust; ο liikmesriigid ei soovi lihtsustatud korda kasutada, sest erinevalt tavapärastest teatistest avaldatakse teatise kokkuvõte komisjoni veebilehel, mis annab huvitatud pooltele võimaluse esitada märkusi; ο lihtsustatud korra ranged kohaldamistingimused; ο lihtsustatud korda kohaldatakse ainult lihtsate teatatud juhtumite puhul, mis tavaliselt kiidetakse tavamenetluse puhul niikuinii kuue kuu jooksul heaks; ο lihtsustatud korra puhul on teatise esitamisele eelnevad kontaktid kohustuslikud.
COMPLAINTS CONTINUE TO TAKE A LONG TIME TO RESOLVE AND THE PROCEDURE IS NOT TRANSPARENT 61. 
KAEBUSTE LAHENDAMINE ON ENDISELT AEGANÕUDEV JA MENETLUS EI OLE LÄBIPAISTEV 61.
Competitors or other interested parties who believe that a certain measure constitutes State aid can complain to the Commission. 
Konkurendid või teised huvitatud pooled, kes usuvad, et teatud meede kujutab endast riigiabi, võivad esitada komisjonile kaebuse.
A complaint form is available on the European Commission’s website and can either be filled in online or sent by post, making it relatively easy to lodge a complaint. 
Kaebuse vorm on kättesaadav Euroopa Komisjoni veebilehel ning seda võib täita kas internetis või saata posti teel, mistõttu on kaebust esitada suhteliselt lihtne.
Several complaints fall outside the remit of Competition DG’s competence and are either closed after a limited examination of the complaint or transferred to another DG such as Taxation and Customs Union DG. 
Rida kaebusi ei kuulu konkurentsi peadirektoraadi pädevusse ja need kas lõpetatakse pärast kaebuse piiratud läbivaatamist või suunatakse mõnele teisele peadirektoraadile, nagu maksunduse ja tolliliidu peadirektoraat.
Some complaints received and handled by Competition DG are not motivated by concerns about potential distortion of competition, but by e.g. environmental concerns. 
Mõningaid konkurentsi peadirektoraadi saadud ja menetletud kaebusi ei ole ajendanud mure võimaliku konkurentsimoonutuse pärast, vaid näiteks keskkonnaprobleemid.
30 Special Report No 15/2011 – Do the Commission’s procedures ensure effective management of State aid control? 
30 Eriaruanne nr 15/2011 – Kas komisjoni menetlused tagavad riigiabi kontrolli tõhusa juhtimise?
Both the number of complaints received and the stock of pending complaints have risen steadily during the period 2006–10 (see Figure 6). 
Nii saadetud kaebuste kui ka pooleliolevate kaebuste arv on aastatel 2006–2010 pidevalt suurenenud (vt joonis 6).
Half were pending for more than one year24, almost a quarter for more than two years and a few even for more than five years. 
Pooled juhtumitest olid lahendamata üle aasta,24 ligi veerand juhtumitest üle kahe aasta ja mõned juhtumid isegi üle viie aasta.
The backlog is particularly important in the area of transport. 
Menetlemist ootavate juhtumite arv on eriti suur transpordi valdkonnas.
These cases were taken over by Competition DG from Energy and Transport DG in early 2010 following the reorganisation of the Commissioners’ portfolios. 
Need juhtumid võttis konkurentsi peadirektoraat üle transpordi ja energeetika peadirektoraadilt 2010. aasta alguses pärast volinike portfellide ümberkorraldamist.
There are no legally binding deadlines for complaint handling whereas for notifications strict deadlines apply. 
Kaebuste menetlemisel puuduvad õiguslikult siduvad tähtajad, samas kui teatiste puhul kohaldatakse rangeid tähtaegu.
Nevertheless, Article 10 of the Procedural Regulation obliges the Commission to examine the complaints ‘without delay’. 
Menetlusmääruse artikli 10 alusel on komisjon siiski kohustatud kaebused viivitamata läbi vaatama.
Non-priority complaints are often dealt with at times when the responsible case handler does not have more urgent work. 
Mitteprioriteetseid kaebusi käsitletakse sageli siis, kui juhtumi eest vastutaval menetlejal ei seisa ees kiireloomulisemaid töid.
As a result, both the preliminary and the formal investigation can take a long time. 
Seetõttu võib nii esialgne kui ka ametlik uurimismenetlus olla pikk.
Ten cases25 out of the 30 complaints reviewed by the Court were not decided or closed within two years. 
Kontrollikoja läbivaadatud 30 kaebusest kümne25 puhul ei tehtud otsust või neid ei lõpetatud kahe aasta jooksul.
In several cases no action was taken for more than a year. 
Mitme juhtumi puhul ei võetud meetmeid üle aasta.
Half of all CP cases are not decided within one year26 and the majority of formal investigation procedures also take more than one year. 
Pooli kõikidest kaebustest ja kahtlustusega juhtumitest ei ole ühe aasta jooksul lahendatud26 ja suurem osa ametlikest uurimismenetlus-test kestab üle aasta.
Complainants have the possibility to bring the case to the Court of Justice of the European Union for failure to act (Article 265 TFEU), but only in a few cases have they done so. 
Kaebuse esitajatel on võimalus esitada Euroopa Liidu Kohtusse hagi tegevusetuse kohta (ELi toimimise lepingu artikkel 265), kuid seda on tehtud vaid vähestel juhtudel.
24 Compared to 192 on 1.1.2008, 233 on 1.1.2009 and 270 on 30.10.2010, showing a continuous increase. 
24 Võrdluseks kasvutendentsi näitav juhtumite arv: 192 juhtumit seisuga 1. jaanuar 2008, 233 juhtumit seisuga 1. jaanuar 2009 ja 270 juhtumit seisuga 30. oktoober 2010.
25 This number can still increase as some cases are still pending. 
25 See arv võib veelgi suureneda, kuna mõningad juhtumid on veel pooleli.
26 Source: Commission Indicators for State aid. 
26 Allikas: komisjoni riigiabi näitajad.
These statistics actually underestimate the time needed to examine a complaint, as some CP cases are closed either by transferring the case to another DG or by opening a formal investigation procedure. 
Need statistilised andmed alahindavad tegelikult aega, mis kulub kaebuse läbivaatamiseks, sest mõningad kaebustest ja kahtlustusega juhtumitest lõpetatakse kas juhtumi edastamisega teisele peadirektoraadile või ametliku uurimismenetluse algatamisega.