natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission carries out regular monitoring on the state of play of broadband in the Member States and aggregates the information at EU level. 
Komisjon teeb korrapärast järelevalvet lairibaühenduse olukorra üle liikmesriikides ja koondab teabe ELi tasandil.
However, there is no common monitoring across the Commission’s Directorates-General to support the achievements of the Europe 2020 broadband targets. 
Siiski puudub ühine järelevalve komisjoni peadirektoraatide tasandil, et toetada strateegia „Euroopa 2020“ lairibaalaseid eesmärke.
DG CNECT staff visits the Member States annually and produces market and regulatory reports such as the Digital Economy and Society Index (DESI) and the European Digital Progress Report (EDPR). 
Sidevõrkude, sisu ja tehnoloogia peadirektoraadi töötajad külastavad igal aastal liikmesriike ning koostavad turu-ja regulatiivseid ülevaateid, nagu digitaalmajanduse ja - ühiskonna indeks (DESI) ja Euroopa digitaalarengu aruanne (EDPR).
These documents allow the Member States to compare their achievements over time and with other Member States. 
Need dokumendid võimaldavad liikmesriikide saavutusi võrrelda ajas ja teiste liikmesriikidega.
Although the Commission collects the relevant data and has been reporting it in the EDPR and its predecessors, the connectivity indicators reported in DESI do not include target 3 (50 % of households with subscriptions of over 100 Mbps). 
Kuigi komisjon kogub asjakohaseid andmeid ning on neid EDPR-is ja selle eelkäijates edastanud, ei hõlma DESI-s kajastatavad ühenduvuse näitajad eesmärki 3 (50% kodumajapidamiste liitumine ühendusega, mille kiirus on üle 100 Mbit/s).
DG REGIO’s monitoring is based on the indicators defined for each Operational Programme and takes place through the Monitoring Committees in which the Commission has an advisory role and the Annual Implementation Reports. 
Regionaalpoliitika peadirektoraadi järelevalve põhineb iga rakenduskava jaoks määratletud näitajatel ning toimub iga-aastaste rakendamisaruannete ning järelevalvekomiteede (kus komisjonil on nõuandev roll) töö raames.
The common output indicator defined by the Commission for ERDF spending does not allow progress against the achievement of all three Digital Agenda 2020 targets to be monitored, as it is defined as “Additional households with broadband access of at least 30 Mbps” and is not broken down between fast broadband (above 30 Mbps) and ultra-fast broadband (above 100 Mbps). 
Komisjoni poolt ERFi kulutuste jaoks kindlaksmääratud ühine väljundinäitaja ei võimalda edasiminekut kõigi kolme digitaalarengu tegevuskava 2020. aasta eesmärgi saavutamise taustal võrrelda, sest see on määratletud kui „lisandunud kodumajapidamiste arv, mille lairibaühenduse kiirus on vähemalt 30 Mbit/s“ ning seda ei ole jagatud kiire lairibaühenduse (üle 30 Mbit/s) ja ülikiire lairibavõrgu (üle 100 Mbit/s) näitajateks.
This is also the case for the EAFRD, for which DG AGRI defined the output indicator as “Population benefiting from improved services/infrastructures (IT or others)”. Both for the 26 
Sama kehtib ka EAFRD suhtes, mille jaoks kehtestas põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat sellise väljundnäitaja nagu „elanikkond, 26 kes saab kasu täiustatud teenustest/taristust (IT või muu)“.
ERDF and EAFRD, the common indicators do not distinguish between fast broadband and ultra-fast broadband. 
Kiire ja ülikiire lairibaühenduse ühiseid näitajaid ei eristata ei ERFi ega EAFRD raames.
Our examination of the selected Member States demonstrated a number of delays which affect the achievement of the EU 2020 targets. 
Kontrollikoja analüüs valitud liikmesriikide kohta tõi ilmsiks palju viivitusi, mis mõjutavad strateegia „Euroopa 2020“ eesmärkide saavutamist.
In the case of Ireland, since 2015 the National Broadband Plan implementation has encountered delays. 
Iirimaal on alates 2015. aastast riikliku lairibaühenduse kava rakendamisel viivitusi esinenud.
In Germany, the negotiations on the virtual unbundled local access product (VULA) (paragraph 48) have been time consuming with potentially detrimental competitive effects. 
Saksamaal on läbirääkimised virtuaalse eraldatud kliendiliini toote (VULA) üle (punkt 48) olnud aeganõudvad, millel võib olla kahjulik mõju konkurentsile.
Finally, in the case of Poland, the Operational Programmes’ monitoring did not highlight the issue of under-use of the backbone infrastructure (paragraphs 76 to 78). 
Poola puhul ei toonud rakenduskavade järelevalve ilmsiks põhivõrkude alakasutamise probleemi (punktid 76–78).
At the time of the audit, none of these three shortcomings had been explicitly identified by the Commission’s monitoring, and no remedial action had been taken by the Member State authorities concerned. 
Auditi ajal ei olnud komisjoni järelevalves sõnaselgelt käsitletud ühtki neist kolmest puudusest ja liikmesriikide asjaomased ametiasutused ei olnud parandusmeetmeid rakendanud.
All Member States developed broadband strategies, but there were weaknesses in those we examined 35. 
Kõik liikmesriigid töötasid välja lairibaühenduse strateegiad, kuid kontrollikoja uuritud strateegiates esines puudusi 35.
We examined whether the Member States designed strategies and set objectives based on the Europe 2020 broadband objectives and whether they were complete in terms of identifying the resources available, the funding sources and responsibilities for its implementation. 
Kontrollikoda uuris, kas liikmesriigid kavandasid strateegiad ja seadsid eesmärgid vastavalt strateegia „Euroopa 2020“ lairibaühenduse alastele eesmärkidele ning kas neis olid täiel määral kindlaks tehtud olemasolevad ressursid, rahastamisallikad ja rakendamisega seotud ülesanded.
We also examined whether the Member States provided an analysis justifying the choice of technology (optical fibre, copper phone, coaxial cable, antenna, satellite) for the different parts of the broadband access network (see paragraph 3). 
Kontrollikoda uuris ka seda, kas liikmesriigid tegid analüüsi, mille alusel põhjendada tehnoloogia valikut (kiudoptiline kaabel, vasepõhine telefoniliin, koaksiaalkaabel, antenn, satelliit) lairibavõrgu eri osade puhul (vt punkt 3).
All Member States developed strategies, but they were late and their targets were not always consistent with those in Europe 2020 Timing of strategies 36. 
Kõik liikmesriigid koostasid strateegia, kuid see toimus hilinemisega ja eesmärgid ei vastanud alati strateegia „Euroopa 2020“ omadele Strateegiate ajastus 36.
Under the EU’s ‘Digital Agenda for Europe’ flagship initiative (paragraph 6), Member States were required to “develop and make operational national broadband plans by 2012 that meet the coverage and speed and take-up targets defined in Europe 2020”. 
ELi digitaalarengu tegevuskava juhtalgatuse (punkt 6) kohaselt pidid liikmesriigid „koostama ja rakendama 2012. aastaks riiklikud lairibaühenduse kavad, mis täidavad Euroopa 2020. aasta strateegias seatud katvust, kiirust ja kasutuselevõttu käsitlevad eesmärgid“.
We found that all the examined Member States developed broadband strategies but only Ireland issued its strategy by the 2012 deadline (see Table 3). 
Kontrollikoda leidis, et kõik uuritud liikmesriigid töötasid välja lairibaühenduse strateegia, kuid ainult Iirimaa avaldas oma strateegia 2012. aasta tähtajaks (vt tabel 3).
The other four Member States published their strategies in 2014 and 2015. 
Ülejäänud neli liikmesriiki avaldasid oma strateegia 2014. ja 2015. aastal.
Ireland revised its strategy in late 2015 27 due to the identified market failures. 
oma strateegia kindlakstehtud turutõrgete tõttu üle.
These late adoptions of the Member States’ strategies reduced the time available for implementation from eight years to five or six years, potentially making the targets of increasing broadband coverage by 2020 more challenging for these Member States. 
Liikmesriikide strateegiate hilinenud vastuvõtmine vähendas strateegia elluviimiseks kasutada olevat aega kaheksalt aastalt viiele või kuuele aastale, mis võib nende liikmesriikide jaoks 2020. aastaks seatud lairibaühenduse kättesaadavuse suurendamise eesmärkide täitmist raskendada.
Table 3 - Publication dates of strategies Consistency with the Europe 2020 objectives 38. 
Tabel 3. Strateegiate avaldamise kuupäevad Kooskõla strateegia „Euroopa 2020“ eesmärkidega 38.
We examined whether the Member States set objectives based on the Europe 2020 broadband objectives. 
Kontrollikoda uuris, kas liikmesriigid seadsid eesmärke vastavalt strateegia „Euroopa 2020“ lairibaühenduse alastele eesmärkidele.
We found, as highlighted in Table 4, that all the examined Member States included both targets 1 and 2, for basic and fast broadband coverage respectively, in their strategies. 
Nagu tabelis 4 näidatud, leidis kontrollikoda, et kõik uuritud liikmesriigid kajastasid oma strateegias eesmärke 1 ja 2 ehk vastavalt lairibaühenduse baasteenust ja kiiret lairibaühendust.
For four of the five Member States examined, target 1 had already been achieved when the strategies were published. 
Viiest uuritud liikmesriigist neli olid eesmärgi 1 saavutanud juba strateegia avaldamise hetkeks.
In some cases, the targets set were more ambitious than the Europe 2020 targets: • In Germany, for target 2, rather than coverage of 30 Mbps by 2020, the target is to cover 100 % of the population with speeds of 50 Mbps by 2018; and • In Hungary, for target 2, the objective is a minimum of 30 Mbps internet service accessible for each household by 2018, rather than 2020. 
Mõnel juhul olid eesmärgid strateegia „Euroopa 2020“ eesmärkidest ambitsioonikamad: • Saksamaal on eesmärgi 2 raames sihiks seatud mitte ühendus kiirusega 30 Mbit/s aastaks 2020, vaid 100%-le elanikkonnast teenuse pakkumine kiirusega 50 Mbit/s aastaks 2018; • Ungaris on eesmärgi 2 raames sihiks seatud internetiühenduse kiirusega vähemalt 30 Mbit/s kättesaadavus igale kodumajapidamisele mitte aastaks 2020, vaid 2018.
28 Member State Date of publication of the strategy Ireland August 2012: National Broadband Plan. 
28 Liikmesriik Strateegia avaldamise kuupäev Iirimaa August 2012: riiklik lairibaühenduse kava.
Subsequently revised in December 2015 Poland January 2014: National Broadband Plan Germany August 2014: the Digital Agenda 2014-2017 Hungary December 2014: the National Infocommunication Strategy Italy March 2015: National strategy for ultra-fast broadband 
Üle vaadatud detsembris 2015 Poola Jaanuar 2014: riiklik lairibaühenduse kava Saksamaa August 2014: digitaalarengu tegevuskava 2014–2017 Ungari Detsember 2014: riiklik infokommunikatsiooni strateegia Itaalia Märts 2015: ülikiire lairibaühenduse riiklik strateegia Tabel 4.
In Hungary the strategy set additional targets for minimum download and upload speeds of 7.5 and 1.7 Mbps respectively. 
Ungari strateegia sisaldas täiendavaid eesmärke minimaalse alla-ja üleslaadimiskiiruse kohta (vastavalt 7,5 ja 1,7 Mbit/s).
In Ireland, the strategy document set the minimum download speed at 30 Mbps and included additional targets relating to, for example, the minimum upload speed and the service availability. 
Iirimaa strateegiadokumendis kehtestati minimaalseks allalaadimiskiiruseks 30 Mbit/s ja lisati täiendavaid eesmärke, mis puudutasid näiteks minimaalset üleslaadimiskiirust ja teenuste kättesaadavust.
None of the examined Member States included in their strategies a national target relating to Target 3, take-up by 50 % of households to ultra-fast broadband of at least 100 Mbps. 
Ükski uuritud liikmesriik ei lisanud oma strateegiasse eesmärgiga 3 (50% kodumajapidamiste liitumine ülikiire (vähemalt 100 Mbit/s) lairibaühendusega) seotud riiklikku eesmärki.
Hungary, Poland and Italy included targets for the coverage of households at 100 Mbps. 
Ungari, Poola ja Itaalia seadsid eesmärgi teha kodumajapidamistele kättesaadavaks teenus kiirusega 100 Mbit/s.
(Coverage is a necessary condition for achieving the take-up target, but not sufficient.) 
(Kättesaadavus on liitumiseesmärgi saavutamise oluline eeltingimus, kuid sellest üksi ei piisa).
In Italy, the target is to provide at least 100 Mbps to 85 % of the population and to all public buildings as well as industrial areas, logistics hubs, and areas of major economic interest. 
Itaalias on eesmärgiks pakkuda ühendust kiirusega vähemalt 100 Mbit/s 85%-le elanikkonnast ja kõigis avalikes hoonetes, samuti tööstuskäitistes, transpordisõlmedes ja suurt majanduslikku huvi pakkuvatel aladel.
Although the Italian strategy does not include a target for take-up, its investment plan, which sets out how it intends to implement its strategy, did include a take-up target. 
Ehkki Itaalia strateegia liitumiseesmärki ei hõlma, sisaldub see riigi investeerimiskavas, milles kirjeldatakse strateegia kavandatavat elluviimist.
In Hungary and Poland, the targets are for 50 % of households to have access to services at speeds of at least 100 Mbps by 2020. 
Ungaris ja Poolas on eesmärgiks 50% kodumajapidamiste juurdepääs teenustele kiirusega vähemalt 100 Mbit/s aastaks 2020.
The examined Member States’ strategies submitted to the Commission were not always complete 41. 
Uuritud liikmesriikide komisjonile esitatud strateegiad ei olnud alati täielikud 41.
Designed to ensure that the necessary conditions for the effective and efficient use of the European Structural and Investment funds are in place, the Commission developed Ex ante conditionalities (EAC) for the 2014-2020 programme period. 
Selle tagamiseks, et Euroopa struktuuri-ja investeerimisfondide tõhusaks ja tulemuslikuks kasutamiseks vajalikud tingimused oleksid kehtestatud, töötas komisjon programmitöö perioodiks 2014–2020 välja eeltingimused.
Member States were required, as a condition of funding, to determine whether the relevant EACs were fulfilled and document it in their Partnership Agreements22 or Operational Programmes (OP) (or to have plans to do so by the end of 2016).23 42. 
Liikmesriigid pidid ühe rahastamistingimusena kindlaks tegema, kas asjaomased eeltingimused täideti, ja dokumenteerima selle oma partnerluslepingutes22 või rakenduskavades (või väljendama kavatsust seda enne 2016. aasta lõppu teha)23. 42.
The EAC related to broadband infrastructure applied to Member States seeking ERDF co-financing and required them to have in place a national or regional broadband plan containing: • a plan of infrastructure investments based on an economic analysis taking account of existing private and public infrastructures and planned investments; • sustainable investment models that enhance competition and provide access to open, affordable, quality and future proof infrastructure and services in line with competition and State aid rules; and • measures to stimulate private investments.24 43. 
Eeltingimused puudutasid lairibataristut, mis on nõutav liikmesriikide puhul, kes taotlevad ERFi kaasrahastamist, ja nende kohaselt tuli kehtestada riiklik või piirkondlik lairibaühenduse kava, mis sisaldab järgmist: • majandusanalüüsil põhinev taristuinvesteeringute kava, milles võetakse arvesse avaliku ja erasektori olemasolevat taristut ja kavandatud investeeringuid; • jätkusuutliku investeerimise mudelid, mis suurendavad konkurentsi ja tagavad juurdepääsu avatud, taskukohasele, kvaliteetsele ja tulevikuks hästi ette valmistatud infrastruktuurile ning teenustele, mis on kooskõlas konkurentsi-ja riigiabi eeskirjadega; • meetmed erasektori investeeringute stimuleerimiseks.24 Partnerluslepingutes määratakse kindlaks, kuidas riiklikud ametiasutused kavatsevad Euroopa struktuuri-ja investeerimisfondide vahendeid kasutada, ning esitatakse iga riigi strateegilised eesmärgid ja investeerimisprioriteedid, mis on seotud strateegia „Euroopa 2020“ üldiste eesmärkidega.
For more details on EACs, see SR 15/2017 “Ex ante conditionalities and performance reserve in Cohesion: innovative but not yet effective instruments”. 
Eeltingimuste kohta täpsemalt vt eriaruanne nr 15/2017: „Eeltingimused ja tulemusreserv ühtekuuluvuspoliitikas: uuenduslikud, kuid veel mitte tulemuslikud vahendid“.
Article 19 and Annex XI of Regulation (EU) No 1303/2013 of the European Parliament and of the Council of 17 December 2013 laying down common provisions on the European Regional Development Fund, the European Social Fund, the Cohesion Fund, the European Agricultural Fund for Rural Development and the European Maritime and Fisheries Fund and laying down general provisions on the European Regional Development Fund, the European Social Fund, the Cohesion Fund and the European Maritime and Fisheries Fund and repealing Council Regulation (EC) No 1083/2006 (OJ L 347, 20.12.2013, p. 320). 
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määruse (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus-ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus-ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320), artikkel 19 ja XI lisa.
Secondly, the broadband plans of Germany was incomplete. 
Teiseks olid Saksamaa lairibaühenduse kavad puudulikud.
In Germany, an important element of the broadband strategy was the broadband mapping process that started in 2010. 
Saksamaal oli lairibaühenduse strateegia üks olulisi elemente lairibavõrkude kaardistamise protsess, mis algas 2010. aastal.
Without good quality data from this process, and the consequent identification of where the private sector is likely to invest and where more public intervention is needed, the authorities are not in a position to develop the comprehensive ‘plan of infrastructure investments’ required by the EAC. 
Ilma selle protsessi abil saadud kvaliteetsete andmeteta ja järgneva hinnanguta selle kohta, kuhu erasektor tõenäoliselt investeerib ja kus riiklikku sekkumist rohkem vaja läheb, ei ole ametiasutustel võimalik välja töötada ülevaatlikku taristuinvesteeringute kava, mida eeltingimus nõuab.
The quality of the data of the broadband mapping has significantly improved since its launch in 2010 but is not always satisfactory, as larger broadband operators do not update the map as fast as they deploy the network. 
Lairibavõrgu kaardistamise andmete kvaliteet on märkimisväärselt paranenud alates selle käivitamisest 2010. aastal, kuid ei ole alati piisav, kuna suuremad lairibaühenduse pakkujad ei ajakohasta kaarti sama kiiresti, kui nad uusi võrke kasutusele võtavad.
Not all the examined Member States have addressed the challenges related to their legacy infrastructure 45. 
Mitte kõik kontrollitud liikmesriigid ei ole tegelenud probleemidega, mis on seotud nende pärandtaristuga 45.
Each of the examined Member States operates within its own technological, competitive and legal environment; this influences the way that each is seeking to meet the Europe 2020 targets. 
Iga uuritud liikmesriik tegutseb enda tehnoloogilises, konkurentsi-ja õiguskeskkonnas, mis mõjutab seda, kuidas kavatseb riik strateegia „Euroopa 2020“ eesmärgid saavutada.
Poland and Hungary have relatively less developed legacy copper infrastructure for telephone systems. 
Poolal ja Ungaril on suhteliselt vähem arenenud telefonisüsteemide vasepõhine pärandtaristu.
When the public authorities used the gap funding model for public tenders for broadband infrastructure (see Box 6), the result was usually the use of cable and fibre solutions. 
Kui avaliku sektori asutused rakendasid lairibataristu riigihangeteks puudujäägi rahastamise mudelit (vt 6. selgitus), oli tulemuseks tavaliselt kaabli ja kiudoptika kasutamine. 31
Germany, Italy and Ireland have a well-developed copper legacy infrastructure. 
Saksamaal, Itaalias ja Iirimaal on hästi väljaarendatud vasepõhine pärandtaristu.
In Germany and Italy, when the gap funding model was used in public tenders for broadband infrastructure, the tendency was to use the copper infrastructure owned by the incumbent (the national historic telecommunications operator). 
Saksamaal ja Itaalias kasutati neil juhtudel, kui lairibataristu riigihangetes rakendati puudujäägi rahastamise mudelit, eelkõige turgu valitseva operaatori (riiklik telekommunikatsioonioperaator) omandis olevat vasepõhist taristut.
In Ireland, the gap funding model is used for the public tender related to the National Broadband Plan but the tendering process is designed in such a way that the use of copper is not incentivized because of the requirements in speeds. 
Iirimaal kasutatakse puudujäägi rahastamise mudelit riikliku lairibaühenduse kavaga seotud riigihanke puhul, kuid hankeprotsess on üles ehitatud selliselt, et kiirusele esitatud nõuete tõttu ei soodusta see vase kasutamist.
In Italy, in 2016 the authorities decided to use the direct investment model for public tenders to deploy broadband over a wholesale open access network. 
Itaalias otsustasid ametiasutused 2016. aastal kasutada otseinvesteeringute mudelit riigihangete puhul, mida korraldatakse lairibaühenduse kasutuselevõtmiseks hulgimüügitasandi avatud juurdepääsuvõrgu kaudu.
The result has been an increase in the use of fibre solutions and access to infrastructure and services at affordable prices. 
Selle tulemusena on suurenenud kiudoptiliste lahenduste kasutamine ning paranenud juurdepääs taristule ja teenustele taskukohase hinnaga.
In Germany, the incumbent is making extensive use of vectoring technology to improve its broadband coverage. 
Saksamaal kasutab turgu valitsev operaator lairibaühenduse kättesaadavuse parandamiseks järjest enam vektortehnoloogiat.
This is a technology that allows increased speed over copper lines. 
See on tehnoloogia, mis võimaldab kiiremat ühendust vaskkaabelliinide kaudu.
With vectoring, speeds of between 60 and 100 Mbps are currently achievable. 
Selle abil on praegu võimalik saavutada kiirus vahemikus 60–100 Mbit/s.
In the future, speeds exceeding 100 Mbps for downloads may be possible. 
On võimalik, et tulevikus ületab allalaadimise kiirus 100 Mbit/s.
Vectoring has the advantage that it is cheaper than laying new infrastructure. 
Vektortehnoloogia eelis on see, et see on odavam kui uue taristu rajamine.
However, vectoring also has its limitations. 
Sel on aga ka omad piirangud.
First, the advertised speeds are for a limited number of users; the more users are connected, the lower the speed. 
Esiteks kehtib reklaamitud kiirus piiratud hulgale kasutajatele – mida rohkem kasutajaid, seda väiksem on kiirus.
Secondly, vectoring is a short-term solution: it is not future-proof in the way that fibre and coaxial cable are. 
Teiseks on tegemist lühiajalise lahendusega: see ei ole tulevikukindel, nagu kiudoptiline ja koaksiaalkaabelvõrk.
While it may be good enough to meet the Europe 2020 targets, vectoring is unlikely to be sufficient for the Gigabit Society ambitions for 2025, when speeds of 1 Gbps will be required (paragraph 8). 
Tehnoloogia võib olla piisav, et saavutada strateegia „Euroopa 2020“ eesmärgid, kuid tõenäoliselt ei piisa sellest 2025. aastaks seatud ambitsioonikate gigabitiühiskonna eesmärkide saavutamiseks, mis eeldab ühendust kiirusega 1 Gbit/s (punkt 8).
physical access to the last mile (Figure 1), potentially restricting competition. 
Kolmandaks on vektortehnoloogia eelduseks see, et kliendiliinile omab füüsilist juurdepääsu vaid üks teenuseosutaja (joonis 1), mis võib konkurentsi piirata.
To address this issue, following extensive discussions with the Commission, in September 2016 Germany notified its intention to use a virtual unbundled local access product (VULA) in relation to the roll-out of publicly funded broadband infrastructure (see Box 7). 
Selle probleemi lahendamiseks teatas Saksamaa 2016. aasta septembris pärast põhjalikke arutelusid komisjoniga oma kavatsusest kasutada virtuaalse eraldatud kliendiliini toodet (VULA) seoses avaliku sektori rahastatava lairibataristu kasutuselevõtuga (vt 7. selgitus).