natgillin/translations-raw huggingface dataset:
We came across such cases in two Member States. o To reduce their administrative burden, EU law obliges Member State authorities only to report fraudulent or non-fraudulent irregularities involving more than €10 000 in EU money18. 
Kontrollikoda puutus selliste juhtumitega kokku kahes liikmesriigis; o halduskoormuse vähendamiseks kohustab ELi õigus liikmesriikide ametiasutusi teatama üksnes pettustest ja muudest rikkumistest, mis hõlmavad enam kui 10 000 eurot ELi raha18.
For Agriculture and the European Social Fund, there are a large number of payments below the €10 000 threshold and, as a consequence, potentially fraudulent payments below the reporting threshold, which are not reported. 
Põllumajandusvaldkonnas ja Euroopa Sotsiaalfondi puhul jääb suur hulk makseid alla 10 000 euro piiri ja seetõttu võivad potentsiaalselt pettust sisaldavad maksed jääda alla piirist lävest allapoole ning neist ei teatata.
During our audit, we identified one Member State where irregularities reported within IMS for the European Agricultural Guarantee Fund and European Agricultural Fund for Rural Development accounted for only a small share (7 %) of all irregularities detected by the Member State for these two Funds. 
Auditi käigus leidis kontrollikoda, et ühes liikmesriigis moodustasid Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondiga seotud rikkumised, millest teatati, üksnes väikese osa (7%) kõigist rikkumistest, mille liikmesriik nende kahe fondi puhul avastas.
On the other hand, from the 7 % of reported irregularities, the Member State qualified a high share (60 %) as suspected fraud. 
Teisest küljest liigitas liikmesriik suure osa (60%) neist 7%-st teatatud rikkumistest pettusekahtlusteks.
25 The Commission has issued several guidelines19 on reporting irregularities and flagging them as suspected fraud. 
25 Komisjon on avaldanud mitmed suunised19 õigusrikkumistest teatamise ja nende pettusekahtluse juhtumiteks liigitamise kohta.
However, reporting still varies among Member States. 
Teatamine on aga liikmesriigiti erinev.
This is mainly due to differing interpretations of ‘suspected fraud’ and ‘primary administrative or 17 See Articles 1(2) and 7 of Council Regulation (EC, EURATOM) No 2988/95 of 18 December 1995 on the protection of the European Communities financial interests; Article 2(37) of Regulation (EU) No 1303/2013; with Article 2(17) of Regulation (EU) No 223/2014; recital (3) of Commission Delegated Regulation (EU) 2015/1971; recital (3) of Commission Delegated Regulation (EU) 2015/1973. 
Põhjuseks on peamiselt mõistete „pettusekahtlus“ ja „esmakordne halduslik või kohtulik 17 Vt nõukogu 18. detsembri 1995. aasta määruse (EÜ, EURATOM) nr 2988/95 (Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse kohta) artikli 1 lõige 2 ja artikkel 7; määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 2 lõige 37 koos määruse (EL) nr 223/2014 artikli 2 lõikega 17; komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2015/1971 põhjendus 3; komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2015/1973 põhjendus 3.
18 Article 3(1)(a) of the Delegated Regulations 2015/1970, 2015/1971, 2015/1972, 2015/1973. 
18 Delegeeritud määruste 2015/1970, 2015/1971, 2015/1972 ja 2015/1973 artikli 3 lõike 1 punkt a.
19 Handbook on requirement to report irregularities, COCOLAF/23-05-17/8.2/EN; Article 2(b) of Commission Delegated Regulation (EU) 2015/1970, 2015/1971 and 2015/1973. 
19 Õigusrikkumistest teatamise juhend „Reporting of irregularities in shared management“, COCOLAF/23–05-17/8.2/EN; komisjoni delegeeritud määruste (EL) nr 2015/1970, 2015/1971 ja 2015/1973 artikli 2 punkt b.
These definitions are important for determining precisely when an irregularity must be flagged as fraudulent (suspected fraud). 
Need määratlused on olulised, et täpselt kindlaks määrata, millal tuleb rikkumist käsitleda pettusena (pettusekahtlusena).
The table in Annex 4 shows that some Member States only qualify irregularities as suspected fraud after a final court decision, while others much earlier in the proceeding. 
IV lisas esitatud tabelis on näidatud, et mõned liikmesriigid liigitavad rikkumise pettusekahtluseks üksnes pärast lõplikku kohtuotsust, mõned aga menetluse palju varajasemas etapis.
26 In order to place greater emphasis on detecting and reporting fraud, in 2015 OLAF introduced two new indicators: the ‘fraud detection rate’ (FDR), which is the value of suspected or established fraud detected in a Member State as a percentage of the total payments made in that country for a given period and the fraud frequency level (FFL), which is the number of suspected or established fraud cases in a Member State as a percentage of the total number of irregularities detected in that country for a given period. 
26 Et panna suuremat rõhku pettuste avastamisele ja neist teatamisele, võttis OLAF 2015. aastal kasutusele kaks uut näitajat: „pettuste avastamise määra“, mis on liikmesriigis tekkinud pettusekahtluste või tuvastatud pettuste maksumuse osakaal (protsentides) kõnealuses riigis teatud ajavahemikus välja makstud kogusummast, ning „pettuste sageduse määra“, mis mõõdab liikmesriigi pettusekahtluste ja tuvastatud pettusejuhtumite osakaalu kõigist selles riigis teatud ajavahemikus avastatud õigusnormide rikkumistest.
A similar indicator was created for non-fraudulent irregularities (the ‘irregularity detection rate’ or IDR and the ‘irregularity frequency level’ or IFL). 
Sarnane näitaja loodi muude rikkumiste jaoks (rikkumiste avastamise määr ehk IDR ja rikkumiste sagedus ehk IFL).
Figure 5 includes information on each Member State’s FDR and IDR for the Cohesion area for the period 2007-2013. 
Joonisel 5 esitatakse teave iga liikmesriigi pettuste avastamise määra ja rikkumiste avastamise määra kohta ühtekuuluvuse valdkonnas perioodil 2007–2013.
27 These indicators highlight that there are significant disparities in the level (value and number of cases) of irregularities and fraud detected and reported by Member States. 
27 Nendest näitajatest selgub, et avastatud ja teatatud rikkumiste ja pettuste ulatus (summa ja juhtumite arv) on liikmesriigiti väga erinev.
For example, ten Member States reported less than ten suspected fraud cases throughout the whole 2007-2013 programme period, and twelve Member States had fraud detection rates of less than 0.1 %. 
Näiteks teatasid kümme liikmesriiki kogu programmitöö perioodil 2007–2013 vähem kui kümnest pettusekahtlusest ning kümne riigi pettuste avastamise määr oli alla 0,1%.
Eight Member States categorised more than 10 % of all reported irregularities as suspected fraud, while for 14 other Member States, it was less than 5 %. 
Kaheksa liikmesriiki liigitasid pettusekahtlusteks enam kui 10% kõigist teatatud rikkumistest, 14 liikmesriiki aga alla 5%.
28 The Commission considers that the significant differences between Member States in terms of reporting on fraud and irregularity may be linked to the national system set-up to counter fraud rather than just to non-harmonised reporting. 
28 Komisjoni arvates võivad liikmesriikidevahelised märkimisväärsed erinevused pettustest ja muudest rikkumistest teatamisel tuleneda pigem riikide pettustevastase võitluse süsteemide ülesehitusest kui ühtlustamata teatamisest.
A more detailed analysis on the underlying reasons for these differences was not available from the Commission. 
Komisjon ei ole esitanud üksikasjalikumat analüüsi kirjeldatud erinevuste puudumise põhjuste kohta.
29 A further indication of problems with reporting or detection is that the correlation between official statistics on reported fraud detection rates and the results of corruption risk indicators is weak (Figure 5): some countries scoring low on Transparency International’s Corruption Perception Index (CPI) or the Index of Public Integrity (IPI), and hence considered less transparent, report very few or even zero fraud cases. 
29 Teatamise või avastamisega seotud probleemidele viitab ka see, et seos teatatud pettuste avastamise määrade ametliku statistika ning korruptsiooniriski näitajate tulemuste vahel on nõrk (joonis 5): mõned riigid, mis on Transparency Internationali korruptsiooni tajumise indeksis (Corruption Perception Index, CPI) või üldsuse usalduse indeksis (Index of Public Integrity, IPI) madalal positsioonil ja mida peetakse seega vähem läbipaistvateks, teatavad väga vähestest pettusejuhtumitest või ei teata neist üldse.
20 Article 2(b) of Commission Delegated Regulation (EU) 2015/1970, 2015/1971, 2015/1972 and 2015/1973 contains a definition of "primary administrative or judicial finding". 
20 Komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 2015/1970, 2015/1971, 2015/1972 ja 2015/1973 artikli 2 punkt b sisaldab „esmakordse haldusliku või kohtuliku tuvastamise“ määratlust.
These delegated regulations are adopted based on the powers conferred by the relevant basic acts, one of which is the Common Provisions Regulation (Article 122). 
Need delegeeritud määrused võetakse vastu asjaomaste alusaktidega – üks neist on ühissätete määrus (artikkel 122) – antud pädevuse alusel. 17
Figure 5 – Irregularity and fraud detection rate per Member State versus CPI, IPI and Eurobarometer results 19 Slova kia Czechia Spain Greece Romania Latvia Bulgaria Netherlands United Kingdom Austria Lithuania Ireland Malta Poland Italy Slovenia Belgium Hungary Estonia Portugal Cyprus Germany Sweden France Luxembourg Denmark Croatia Finla nd Irregularity detection rate 0.0% 2.5% 5.0% 7.5%10.0% Fraud detection rate 0.0% 2.5% 5.0% 7.5%10.0% CPI 2012-2016 average* EU avg 64 0 50 100 IPI 2015 +2017 average** EU avg 8.33 "EU fraud ... rather frequent?"*** EU avg 71.6 % 0 5 10 0% 50% 100% * Transparency international’s Corruption Perception Index (CPI) ranks countries by their perceived levels of corruption, as determined by expert assessments and opinion surveys. 
Joonis 5. Rikkumiste ja pettuste avastamise määr liikmesriigiti vs. CPI, IPI ja Eurobaromeetri tulemused CPI 2012–2016 keskmine* IPI 2015+2017 keskmine** „Pettused ELis ... üsna sagedased?“*** 18 Rikkumiste avastamise määr Slova kkia Tšehhi Vabariik His paania Kreeka Rumeenia Läti Bulgaaria Holla nd Ühendkuningriik Austria Leedu Iirimaa Malta Poola Itaalia Sloveenia Belgia Ungari Eesti Portugal Küpros Saksamaa Rootsi Prantsusmaa Luksemburg Taani Horvaatia Soome 0,0% 2,5% 5,0% 7,5% 10,0% Pettuste avastamise määr 0,0% 2,5% 5,0% 7,5% 10,0% ELi keskm.
Ranking is on a scale from 100 (very clean) to 0 (highly corrupt). ** The index of public integrity (IPI) is a composite index consisting of six components: judicial independence, administrative burden, trade openness, budget transparency, e-citizenship and press freedom. 
Järjestus on skaalal 100 (korruptsioonivaba) kuni 0 (väga korrumpeerunud). ** Üldsuse usalduse indeks (IPI) on koondindeks, mis koosneb kuuest komponendist: kohtute sõltumatus, halduskoormus, kaubanduse avatus, eelarve läbipaistvus, e-teenused ja ajakirjandusvabadus.
It aims to give an objective and comprehensive picture of the state of control of corruption in 109 countries. 
Selle eesmärk on anda objektiivne ja põhjalik ülevaade korruptsiooni ohjamise olukorrast 109 riigis.
Ranking is on a scale from 1 (low control of corruption) to 10 (high control of corruption). *** The 2015 Eurobarometer measures the perception of EU citizens. 
Järjestus on skaalal 1 (korruptsiooni nõrk ohjamine) kuni 10 (korruptsiooni tugev ohjamine). *** Eurobaromeeter 2015 mõõdab seda, kuidas ELi kodanikud olukorda tajuvad.
Q1_B. Defrauding the EU budget: The scale of the problem is rather frequent? 
Q1_B. ELi eelarvega seotud pettuste kaotamine: kas probleem esineb üsna sageli?
20 30 The Commission does not carry out comprehensive checks on the quality of data reported in the IMS; nor does it ask Member State authorities to provide assurance as to the reliability of the data reported. 
19 30 Komisjon ei kontrolli põhjalikult IMSis registreeritud andmete kvaliteeti, samuti ei palu ta liikmesriikide ametiasutustel tagada esitatud andmete usaldusväärsust.
31 Neither OLAF nor any other body within the Commission gathers information on criminal cases linked to EU financial interests investigated by national authorities. 
31 OLAF ega ükski muu komisjoni asutus ei kogu teavet ELi finantshuvidega seotud kriminaalasjade kohta, mida uurivad liikmesriikide ametiasutused.
Member States have their own systems for recording cases under investigation, and nearly half of them do not differentiate between financial crimes affecting national interests and those affecting EU interests. 
Liikmesriikidel on uuritavate juhtumite registreerimiseks oma süsteemid ning ligi pooled neist ei erista riigi huve ja ELi huve kahjustavaid finantskuritegusid.
As a result, neither the Commission nor such Member States have data on fraud in EU spending as a separate category. 
Seetõttu ei ole ei komisjonil ega sellistel liikmesriikidel andmeid ELi raha kasutamisega seotud pettuste kohta eraldi kategooriana.
32 In the area of expenditure, directly managed by the Commission, the value of suspected fraudulent spending is based on amounts flagged as fraudulent and recorded in the Commission’s accounting system. 
32 Komisjoni poolt otse täidetava eelarve puhul põhineb pettusekahtlusega kulude suurus summadel, mis on liigitatud pettustena ja registreeritud komisjoni raamatupidamissüsteemis.
We found that some data is not included in the value of suspected fraudulent spending. 
Kontrollikoda leidis, et osa andmetest pettusekahtlusega summas ei sisaldu.
In some cases, the Commission claims back fraudulent money by offsetting this amount against future claims without establishing a formal recovery order. 
Mõnel juhul nõuab komisjon petturlikult saadud raha tagasi, tasaarveldades selle tulevaste maksetaotlustega ilma ametlikku tagasinõudekorraldust esitamata.
These cases are not always flagged as fraudulent, even though the Commission’s guidelines require this. 
Kuigi komisjoni suunistes seda nõutakse, ei registreerita selliseid juhtumeid alati pettustena.
In addition, some suspected fraudulent cases do not require an OLAF investigation, but are followed-up by DGs through audits. 
Lisaks ei ole mõne pettusekahtluse juhtumi puhul vajalik OLAFi juurdlus, vaid nendega tegelevad peadirektoraadid oma auditite käigus.
These cases are not always included in the reported value of fraudulent spending. 
Kirjeldatud juhtumid ei sisaldu alati teatatud petturlike kulutuste summas.
The Commission has not yet established clear guidelines on how to compile this data. 
Komisjon ei ole veel esitanud selgeid suuniseid, kuidas selliseid andmeid koostada.
The Commission lacks insight into the level of undetected fraud 33 The Commission does not estimate undetected fraud. 
Komisjonil puudub teave avastamata pettuste ulatuse kohta 33 Komisjon ei hinda avastamata (latentsete) pettuste ulatust.
The Commission told us that it did not consider victimisation, encounter or perception surveys to be suitable tools for providing better insight into the overall scale of EU subsidy fraud, because an EU budget fraud victim survey would entail considereable costs and it is not clear to whom such sociological questions should be addressed. 
Komisjon ütles kontrollikojale, et ei pea ohvri-, kokkupuute-ja tajumisuuringuid sobivateks vahenditeks parema teabe saamiseks ELi toetustega seotud pettuste üldise ulatuse kohta, kuna ELi eelarvega seotud pettuste ohvrite uuringuga kaasneksid märkimisväärsed kulud ning pole selge, kellele sellised sotsioloogilised küsimused tuleks esitada.
34 However, perception and experience-based studies have been used for measuring corruption, which is also a hidden crime. 
34 Tajumisel ja kogemustel põhinevate uuringutega on aga mõõdetud ka korruptsiooni, mis on samuti varjatud kuritegu.
Widely accepted indicators of corruption include Transparency International’s corruption perception index and the World Bank’s control of corruption indicator (WB-CCI). 
Laialt aktsepteeritud korruptsiooninäitajad on näiteks Transparency Internationali korruptsiooni tajumise indeks ja Maailmapanga korruptsiooni ohjamise näitaja (WB-CCI).
These indexes use the results of perception-based studies. 
Neis kasutatakse tajumisel põhinevate uuringute tulemusi.
Such surveys are not carried out to replace official statistics, but rather to complement them. 
Selliseid uuringuid ei tehta ametliku statistika asendamiseks, vaid pigem selle täiendamiseks.
21 35 On top of perception-based surveys, there have also been some recent studies estimating the level of corruption risk or control of corruption using objective administrative data21. 
35 Lisaks tajumisel põhinevatele uuringutele on hiljuti läbi viidud mõningaid uuringuid, milles hinnati korruptsiooniriski suurust või korruptsiooni ohjamist objektiivseid haldusandmeid kasutades21.
36 Within the area of Cohesion, DG REGIO has initiated a study assessing the quality of government at regional level, using public procurement data. 
36 Ühtekuuluvuse valdkonnas algatas regionaal-ja linnapoliitika peadirektoraat (DG REGIO) riigihangete andmetel põhineva uuringu, milles hinnatakse valitsemise kvaliteeti piirkondlikul tasandil.
One of the performance indicators measured was the control of corruption risks (Box 1). 
Üks mõõdetud tulemuslikkuse näitajatest oli korruptsiooniriskide kontroll (1. selgitus).
Box 1 Study on the quality of government at regional level, using public procurement data In 2017, DG REGIO initiated a region-by-region study on public procurement performance in EU Member States, using an innovative corruption risk indicator developed by the DIGIWHIST research project at the University of Cambridge. 
20 1. selgitus Riigihangete andmetel põhinev uuring piirkondliku valitsemistasandi kvaliteedi kohta 2017. aastal algatas regionaal-ja linnapoliitika peadirektoraat piirkondade tasandil uuringu riigihangete tulemuslikkuse kohta ELi liikmesriikides; selleks kasutati Cambridge’i ülikoolis DIGIWHISTi uurimisprojekti raames välja töötatud uuenduslikku korruptsiooniriski näitajat.
This method uses big data from large-scale public procurement databases (Tender Electronic Daily), company registry data and financial and ownership data22. 
Nimetatud meetodi puhul kasutatakse suurtest riigihangete andmebaasidest (Tender Electronic Daily) ja äriregistrist pärit andmeid ning finants-ja omandiandmeid22.
This corruption measurement method indicates that the variation between regions or sectors is greater than that between different countries, as comparing differences between countries masks a wide range of differences within those countries themselves. 
See korruptsiooni mõõtmise meetod näitab, et piirkondade-või sektoritevaheline erinevus on suurem kui riikidevaheline erinevus, kuna riikide erinevuste võrdlemisel jääb märkamata suur hulk nende riikide siseseid erinevusi.
37 These examples illustrate that it is in fact possible to gain insight into the scale of undetected fraud or corruption. 
37 Need näited kinnitavad, et avastamata pettuste või korruptsiooni ulatuse kohta on tegelikult võimalik rohkem teada saada.
21 Fazekas, M., and Kocsis, G., (2017); Fazekas, M., Tóth, I. J., and King, P. L., (2016); Golden, M. and Picci, L. 
21 Fazekas, M. ja Kocsis, G. (2017); Fazekas, M., Tóth, I. J. ja King, P. L.
The Centre for Counter Fraud Studies at the University of Portsmouth has also developed a fraud loss measurement (FLM) method. 
Portsmouthi ülikooli pettustevastase tegevuse uuringute keskus on välja töötanud ka pettustest tingitud kahju mõõtmise meetodi (FLM).
See Button, M. and Gee, J. 
Vt Button, M. ja Gee, J.
22 Fazekas, M.and Kocsis, G. 
22 Fazekas, M. ja Kocsis, G.
(2017); Fazekas, M., Tóth, I. J., and King, P. L.(2016); pp. 369-397. 
(2017); Fazekas, M., Tóth, I. J. ja King, P. L. (2016), lk 369–397.
39 The Commission analyses the different types of fraud in order to comply with: o its annual obligation to present to the European Parliament and the Council a report on the measures taken by the Commission and the Member States in the fight against fraud and the result of these actions (in the PIF report) and its obligations under sectoral legislation; o the Commission’s internal control framework, which requires a fraud risk assessment. 
39 Komisjon analüüsib eri tüüpi pettusi, et o täita iga-aastast kohustust esitada Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruanne meetmete kohta, mida komisjon ja liikmesriigid on pettuste vastu võitlemiseks rakendanud, ja nende meetmete tulemuste kohta (finantshuvide kaitse aruandes), ning sektoripõhistest õigusaktidest tulenevaid kohustusi; o järgida komisjoni sisekontrolliraamistikku, milles nõutakse pettuseriski hindamist.
40 The 2016 PIF report includes a section on types of irregularities reported as fraudulent for both Funds in the area of Agriculture, and for the “Research and technological development” (R&TD) priority area for the period 2007-2013 in the case of the Structural Funds. 
40 2016. aasta finantshuvide kaitse aruandes on jaotis pettustena registreeritud rikkumiste tüüpide kohta mõlema põllumajandusfondi puhul ning struktuurifondide puhul teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse prioriteetses valdkonnas perioodil 2007–2013.
The report’s analysis of modus operandi includes different types of irregularities reported as fraudulent23. 
Aruandes esitatud teguviiside analüüs hõlmab eri tüüpi rikkumisi, mis registreeriti pettustena23.
41 In addition to the PIF report, OLAF has also prepared several analyses, called ‘case compendiums’, covering the main fraud patterns, vulnerabilities and red flags. 
41 Lisaks finantshuvide kaitse aruandele on OLAF koostanud mitu analüüsi (juhtumikogumikku), mis hõlmavad peamisi pettusemustreid, süsteemi nõrku kohti ja hoiatavaid asjaolusid.
42 These are good examples of how OLAF’s investigative knowledge and other intelligence can be used to provide timely information on the key fraud threats to the EU budget. 
42 Need on head näited sellest, kuidas OLAFi uurimisalaseid teadmisi ja muud teavet saab kasutada ajakohase info saamiseks ELi eelarvet puudutavate peamiste pettuseohtude kohta.
However, these compendiums are one-off documents that are not updated on a continuous basis. 
Kogumikud on aga ühekordsed dokumendid, mida järjepidevalt ei ajakohastata.
OLAF has produced four such case compendiums related to fraud24, published in 2010, 2011, 2012 and 2013 respectively, but has not since published any update. 
OLAF on koostanud pettuste kohta neli niisugust juhtumikogumikku24, mis avaldati vastavalt aastatel 2010, 2011, 2012 ja 2013, kuid pole seni avaldanud ühtki ajakohastatud versiooni.
For example, the most recent case compendium for Structural Funds, published in 2011, concerns the 1994-1999 and 2000-2006 programme periods. 
Näiteks viimases struktuurifonde käsitlevas juhtumikogumikus, mis avaldati 2011. aastal, käsitleti programmitöö perioode 1994–1999 ja 2000–2006.
No central fraud risk assessment is carried out for the Commission as a whole and there is no corporate fraud risk register. 
Komisjoni kui terviku kohta pettuseriski keskselt ei hinnata ning puudub organisatsiooni ühine pettuseriski register.
Such information should feed the Commission’s Anti-Fraud Strategy (CAFS). 
Sellist teavet tuleks arvesse võtta komisjoni pettustevastase võitluse strateegias.
The CAFS, adopted in 2011, does not include any information on whether any underlying fraud risk analysis exists or on the results of such analysis. 
2011. aastal vastu võetud pettustevastase võitluse strateegias pole öeldud, kas selle aluseks on pettuseriski analüüs, ja puudub teave ka sellise analüüsi tulemuste kohta.
These fraud risk assessments were based solely on an analysis of detected fraud, combining information from different internal sources (e.g. the IMS, OLAF, DGs’ audit results and ECA findings). 
Need põhinesid üksnes avastatud pettuste analüüsil ning neis kasutati teavet eri institutsioonisisestest allikatest (nt IMS, OLAF, peadirektoraatide audititulemused ja kontrollikoja järeldused).
They do not use other information coming from external sources, such as national crime statistics or official government reports, or analyses and reports by NGOs, corruption risk indicators or surveys, to complement their fraud risk analyses. 
Neis ei kasutata pettuseriski analüüside täiendamiseks teavet välistest allikatest, nagu riikide kuritegevuse statistika, valitsuste ametlikud aruanded, vabaühenduste analüüsid ja aruanded, korruptsiooniriski näitajad või uuringud.