natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For the Court of Auditors Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA President Special Report No 7/2011 – Is agri-environment support well designed and managed? 
Kontrollikoja nimel Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA president Eriaruanne nr 7/2011 – Kas põllumajanduslik keskkonnatoetus on hästi kavandatud ja hallatud?
51 ANNEX I MAIN FINDINGS FROM PREVIOUS COURT REPORTS ON AGRI-ENVIRONMENT The report on ‘Greening the CAP’ 1 contained the following findings: agri-environment payments benefited the environment by helping maintain existing extensive practices but they failed to encourage converting environmentally damaging intensive agriculture to environmentally sound farming methods; the targeting of EU funds according to pre-established environmental priorities was limited, resulting in less environmental value for money than should have been achieved; in some cases, aid rates were too low to attract farmers to apply environmentally friendly farming techniques, whereas, in other cases, farmers received aid rates that were significantly in excess of their actual costs; finally the absence of quantitative objectives and environmental baselines made it difficult to monitor progress in achieving environmental goals. 
51 I LISA KONTROLLIKOJA EELMISTE PÕLLUMAJANDUSKESKKONNAGA SEOTUD ARUANNETE PEAMISED LEIUD Aruanne „ÜPP ökoloogiliselt säästvamaks muutmine”1 sisaldas järgmist leidu: põllumajanduslik keskkonnatoetus aitas keskkonda ekstensiivsete tootmisviiside säilitamise toetamisega, kuid nende abil ei suudetud innustada üleminemist keskkonnakahjulikult intensiivselt põllumajandustootmiselt keskkonnasõbralikele põllumajandustootmise meetoditele; eelnevalt kehtestatud keskkonnaalastele prioriteetidele vastav ELi vahendite suunamine oli piiratud, mille tulemusel saadi tehtud kuludega võrreldes vastupidiselt ootustele väiksemat keskkonnaalast tulu; mõnel juhul olid toetussummad liiga madalad, et motiveerida põllumajandustootjaid keskkonnasõbralikke põllumajandusviise kasutama; teistel juhtudel olid aga põllumajandustootjatele antavad toetused oluliselt suuremad nende tegelikest kuludest; ning lõpuks muutis kvantitatiivsete eesmärkide ja keskkonnaalaste võrdlusaluste puudumine keeruliseks keskkonnaalaste eesmärkide saavutamisel tehtud edusammude jälgimise.
The report on ‘The Verification of Agri-Environment expenditure’ 2 found that the Commission had only partially ensured verifiability before approving rural development programmes and had not sufficiently verified the correct functioning of agri-environment control systems in the Member States. 
Aruandes „Põllumajanduse keskkonnameetmega seotud kulude kontroll”2 leiti, et komisjon oli enne maaelu arengukavade heakskiitmist kontrollitavuse vaid osaliselt taganud ega olnud piisavalt kontrollinud liikmesriikide põllumajanduskeskkonna kontrollisüsteemide korrektset toimimist.
The audit findings in the Member States concerned the timing of on-the-spot checks and the verifiability of certain key sub-measures. 
Liikmesriikides tehtud auditileiud olid seotud paikvaatluste ajastuse ja mõne põhilise alameetme kontrollitavusega.
The audit concluded that the verification of the agri-environment measure posed particular problems and could rarely lead to even reasonable assurance at a reasonable cost. 
Auditis järeldati, et põllumajanduskeskkonna meetme kontrollimine põhjustas erilisi probleeme ning sellega oli harva võimalik mõistlike kuludega piisavat kindlust saada.
In this context, it was recommended that the Commission, Council and Parliament should consider how to take into account the principle whereby if a measure cannot be adequately checked, it should not receive public funds. 
Sellega seoses soovitati, et komisjon, nõukogu ja parlament peaksid kaaluma, kuidas rakendada põhimõtet, mille kohaselt ei peaks avalik sektor rahastama meetmeid, mida ei ole võimalik piisavalt kontrollida.
1 Special Report No 14/2000. 
1 Eriaruanne nr 14/2000.
2 Special Report No 3/2005. 
2 Eriaruanne nr 3/2005.
Special Report No 7/2011 – Is agri-environment support well designed and managed? ANNEX II DESCRIPTION AND INDICATION OF THE ORIGIN OF THE AUDIT CRITERIA USED TO ANSWER THE AUDIT QUESTIONS 52 Audit question (see paragraph 13) Audit criterion Explanation of the audit criterion Is agri-environment policy designed and monitored so as to deliver tangible environmental benefits? 
Eriaruanne nr 7/2011 – Kas põllumajanduslik keskkonnatoetus on hästi kavandatud ja hallatud? II LISA AUDITIKÜSIMUSTELE VASTAMISEKS KASUTATUD AUDITIKRITEERIUMIDE KIRJELDUS JA PÄRITOLU 52 Auditiküsimus (vt punkt 13) Auditikriteerium Auditikriteeriumi selgitus Kas põllumajanduskeskkonna poliitika kavandamine ja seire on suunatud konkreetse keskkonnaalase kasu saavutamisele?
The agri-environment measures have precise (SMART) objectives, closely oriented to identified environmental benefits. 
Põllumajanduskeskkonna meetmetel on täpsed (SMART) eesmärgid, mis on tihedalt seotud kindlaks määratud keskkonnaalase kasuga.
The nature of the environmental pressures in the territories is clearly identified, justified and prioritised. 
Territooriumidel keskkonnale avalduvate survetegurite iseloom on selgelt määratletud, põhjendatud ja seatud prioriteetide järjekorda.
The location of the environmental pressures in the territories is clearly identified, justified and prioritised. 
Territooriumidel keskkonnale avalduvate survetegurite asukoht on selgelt määratletud, põhjendatud ja seatud prioriteetide järjekorda.
Member States are able to justify the need for the agri-environment measures in relation to the environmental pressure. 
Liikmesriigid suudavad põhjendada põllumajanduskeskkonna meetmete vajalikkust seoses keskkonnale avalduva survega.
Baseline levels and planned targets have been established which are quantified in line with the needs and within the budget. 
Lähtetasandid ja kavandatud eesmärgid on kehtestatud ning eelarve piires ja vajadustele vastavalt kvantifitseeritud.
The Member State implementation of the common monitoring and evaluation framework makes it possible to assess the environmental effects of the agri-environment schemes. 
Liikmesriigi rakendatav ühine seire-ja hindamisraamistik võimaldab põllumajanduskeskkonna kavade keskkonnamõju hinnata.
Additional indicators are implemented when necessary. 
Vajaduse korral rakendatakse lisanäitajaid.
Information from the control and monitoring systems is used to identify improvements in the design, implementation and monitoring of the agri-environment measures. 
Kontrollija järelevalvesüsteemidest saadud teavet kasutatakse põllumajanduskeskkonna meetmete kavandamise, rakendamise ja järelevalvega seotud paranduste määratlemiseks.
Regulation (EC) No 1698/2005 states that each rural development programme must include information on the specific verifiable objectives of the measures and that their progress, efficiency and effectiveness must be measured in relation to these objectives (Articles 16(c), 81(1)). 
Määruses (EÜ) nr 1698/2005 sätestatakse, et iga maaelu arengukava peab sisaldama meetmete kontrollitavaid erieesmärke ning et nende eesmärkide abil tuleb mõõta programmi edenemist, tõhusust ja tulemuslikkust (artikli 16 punkt c ja artikli 81 lõige 1).
2. and 3. Regulation (EC) No 1698/2005 and Regulation (EC) No 1974/2006 state that each rural development programme must describe the current situation of the environment and land management in the geographical area using quantified data, highlighting strengths and weaknesses, disparities, needs and gaps and the potential for rural development (Regulation (EC) No 1698/2005, Article 16(a) and Regulation (EC) No 1974/2006, Annex II). 
2. ja 3. määruses (EÜ) nr 1698/2005 ja määruses (EÜ) nr 1974/2006 sätestatakse, et iga maaelu arengukava peab sisaldama geograafilise ala keskkonna ja maakasutuse hetkeolukorra kirjeldust, kasutades kvantifitseeritud andmeid, esitades tugevad ja nõrgad küljed, olulised erinevused, vajadused ja lüngad ning maaelu arengupotentsiaali (määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 16 punkt a ja määruse (EÜ) nr 1974/2006 II lisa).
Regulation (EC) No 1974/2006 states that each rural development programme must include a description of and justification for the different types of commitment of agri-environment payments based on their expected environmental impact in relation to environmental needs and priorities (Annex II). 
Määruses (EÜ) nr 1974/2006 sätestatakse, et iga maaelu arengukava peab sisaldama erinevate kohustuseliikide kirjeldust ja põhjendust, mille aluseks on nende oodatav keskkonnamõju, mis on seotud keskkonnavajaduste ja -prioriteetidega (II lisa).
Regulation (EC) No 1698/2005 states that the progress, efficiency and effectiveness of rural development programmes in relation to their objectives should be measured by means of indicators relating to the baseline situation (Article 81(1)). 
Määruses (EÜ) nr 1698/2005 sätestatakse, et maaelu arengukavade arengut, tõhusust ja tulemuslikkust seoses nende eesmärkidega mõõdetakse näitajate abil, mis on seotud lähteolukorraga ning programmide finantsteostuse, tootluse, tulemuste ja mõjuga (artikli 81 lõige 1).
Regulation (EC) No 1974/2006 states that, to measure progress in meeting the objectives of the rural development programme, indicative targets for output, result and impact indicators must be set for the period of implementation of the programme (Article 62(2)). 
Määruses (EÜ) nr 1974/2006 sätestatakse, et selleks, et hinnata maaelu arengukava eesmärkide saavutamise suunas liikumist, määratakse kava rakendamise ajaks väljundi-, tulemus-ja mõjunäitajatele soovituslikud eesmärgid (artikli 62 lõige 2).
The CMEF, implemented according to Article 80 of Regulation (EC) No 1698/2005, is drawn up in cooperation between the Commission and the Member States. 
Ühine seire-ja hindamisraamistik, mida rakendatakse vastavalt määruse (EÜ) nr 1698/2005 artiklile 80, on koostatud komisjoni ja liikmesriikide koostöö tulemusel.
One of the key objectives of this monitoring system is to measure the results of the programmes: the CMEF handbook states that ‘indicators are used as tools to assess how far the expected objectives have been achieved by measures or whole programmes’. 
Nimetatud seiresüsteemi üks põhieesmärk on arengukavade tulemuste mõõtmine: ühise seire-ja hindamisraamistiku käsiraamatus sätestatakse, et„näitajaid kasutatakse vahenditena, millega hinnatakse kavandatud eesmärkide saavutamist meetmete või kogu arengukava lõikes”.
Regulation (EC) No 1698/2005 states that each rural development programme must specify a limited number of additional indicators specific to that programme (Article 81(2)). 
Määruses (EÜ) nr 1698/2005 sätestatakse, et igas maaelu arengukavas määratakse kindlaks piiratud arv sellele kavale eriomaseid lisanäitajaid (artikli 81 lõige 2).
Regulation (EC) No 1698/2005 states that the Monitoring Committee may propose to the Managing Authority any adjustment or review of the programme aimed at achieving the objectives of the EAFRD or improving its management (Article 78(e)). Special Report No 7/2011 – Is agri-environment support well designed and managed? 
Määruses (EÜ) nr 1698/2005 sätestatakse, et seirekomisjon võib teha korraldusasutusele arengukava mis tahes muudatus-või läbivaatamisettepaneku, mis on suunatud EAFRD eesmärkide saavutamisele või selle juhtimise parandamisele (artikli 78 punkt e). Eriaruanne nr 7/2011 – Kas põllumajanduslik keskkonnatoetus on hästi kavandatud ja hallatud?
ANNEX II 53 Audit question (see paragraph 13) Audit criterion Explanation of the audit criterion Are farmers well supported through appropriate guidance and correct aid amounts? 
II LISA 53 Auditiküsimus (vt punkt 13) Auditikriteerium Auditikriteeriumi selgitus Kas põllumajandustootjaid toetatakse nõuetekohaselt suuniste ja korrektsete toetussummade abil?
Guidance is provided to (potential) beneficiaries to help implementation or increases uptake rates. 
(Potentsiaalsetele) abisaajatele antakse suuniseid, abistamaks neid kasutuselevõtu määrade rakendamisel või suurendamisel.
The Member State can demonstrate progress in the simplification of the system used to manage the agri-environment measures. 
Liikmesriikidel on võimalik oma edusamme näidata põllumajanduskeskkonna meetmete juhtimiseks kasutatava süsteemi lihtsustamise kaudu.
The nature, timing and extent of the commitments and checks are clearly identified. 
Kohustuste ja kontrollide iseloom, ajastus ja ulatus on selgelt määratletud.
The aid amounts are fully justified by data and studies from reliable sources. 
Toetussummad on täies ulatuses põhjendatud usaldusväärsetest allikatest pärinevate andmete ja uurimustega.
The aid amounts are correctly calculated and the calculation has been checked by an independent body from the Managing Authority. 
Toetussummad on korrektselt arvutatud ja kalkulatsioone on kontrollinud haldusasutu-sest sõltumatu asutus.
The aid amounts are differentiated according to regional or local site conditions. 
Toetussummad on diferentseeritud vastavalt piirkondlikele või kohalikele tingimustele.
The aid amounts give the adequate incentive to expect an impact (result in the required uptake rates, avoid over-compensation). 
Toetussummadega antakse mõju saavutamiseks piisav motivatsioon (nõutavate eelarvevahendite ärakasutamise määrade saavutamine, ülekompenseerimise vältimine).
Because agri-environment payments are voluntary for farmers, the latter need to be aware of environmental issues and how to apply the requirements of sub-measures they can implement. 
Kuna põllumajanduslik keskkonnatoetus on põllumajandustootjatele vabatahtlik, peavad nad olema teadlikud keskkonnaprobleemidest ja sellest, kuidas rakendada alameetmetega seotud nõudeid.
Upon signing a contract, farmers need to understand what is expected of them. 
Lepingu sõlmimisel peavad põllumajandustootjad mõistma seda, mida neilt oodatakse.
Such awareness and understanding can be achieved by guidance, training and the dissemination of results. 
Nimetatud teadlikkust ja mõistmist on võimalik saavutada suuniste, koolituse ja tulemuste levitamise abil.
This criterion is based on a sound financial management principle. 
See kriteerium põhineb usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttel.
A common criticism of agri-environment policy is that ‘the rules are complex’. 
Tavaliselt kritiseeritakse põllumajanduse keskkonnapoliitikat „keeruliste eeskirjade” tõttu.
In view of simplification, there is a need to assess whether there is actually evidence of unnecessary complexity. 
Lihtsustamise huvides tuleks hinnata, kas ka tegelikkuses on tõendeid liigsest keerulisusest.
This criterion considers complexity with regard to the management system rather than at the level of the content of the agri-environment schemes themselves, since complex commitments may result in high environmental benefits. 
Selle kriteeriumi raames puudutab keerulisus pigem juhtimis-tasandit kui põllumajanduse keskkonnakavade sisu, kuna keeruliste kohustuste tulemusel võidakse saada suurt keskkonnaalast kasu.
Regulation (EC) No 1975/2006 (OJ L 368, 23.12.2006, p. 74) states that the Member States must establish suitable methods and means for verifying the conditions for granting support for each support measure (Article 10(2)). 
Määruses (EÜ) nr 1975/2006 sätestatakse, et liikmesriigid määravad kindlaks sobivad meetodid ja vahendid, et kontrollida iga toetusmeetme puhul toetuste andmise tingimuste täitmist (artikli 10 lõige 2).
On-the-spot checks must be spread over the year and must cover all the beneficiary commitments and obligations that can be checked at the time of the visit (Article 14). 
Paikvaatlused jaotatakse aasta peale ning need hõlmavad kõiki toetusesaaja keskkonnaalaseid ja muid kohustusi, mida on võimalik kontrollkäigu ajal kontrollida (artikkel 14).
Regulation (EC) No 1974/2006 states that Member States must ensure that the calculations and the corresponding support (a) contain only elements that are verifiable, (b) are based on figures established by appropriate expertise and (c) indicate clearly the source of the figures (Article 53(2)). 
Määruses (EÜ) nr 1974/2006 sätestatakse, et liikmesriigid tagavad, et arvutused ja vastavad toetusmeetodid a) sisaldavad ainult kontrollitavaid elemente; b) põhinevad asjakohaste teadmiste ja oskustega määratud arvnäitajatel ja c) viitavad selgelt arvnäitajate päritolule (artikli 53 lõige 2).
Regulation (EC) No 1974/2006 states that, in order to substantiate and confirm the adequacy and accuracy of the calculations of payments, Member States must ensure that appropriate expertise is provided by bodies or services functionally independent from those responsible for those calculations. 
Määruses (EÜ) nr 1974/2006 sätestatakse, et selleks, et põhjendada ja kinnitada arvutatavate maksete piisavust ja õigsust, tagavad liikmesriigid, et asjakohane ekspertiis tuleb organitelt või teenistustelt, mis on arvutuste eest vastutavast teenistusest funktsionaalselt sõltumatud.
The provision of such expertise must be evidenced in the rural development programme (Article 48(2)). 
Sellise ekspertiisi tegemist tõendatakse maaelu arengukavas (artikli 48 lõige 2).
Regulation (EC) No 1974/2006 states that Member States must ensure that the calculations and the corresponding support are differentiated to take into account regional or local site conditions and actual land use as appropriate (Article 53(2)(d)). 
Määruses (EÜ) nr 1974/2006 sätestatakse, et liikmesriigid tagavad, et arvutused ja vastavad toetusmeetodid on eristatud, et võtta vajaduse korral arvesse piirkondlikke või kohalikke tingimusi ja tegelikku maakasutust (artikli 53 lõike 2 punkt d).
Regulation (EC) No 1698/2005 states that the payments must cover additional costs and income foregone resulting from the commitment made (Article 39(4)). 
Määruses (EÜ) nr 1698/2005 sätestatakse, et toetust hõlmab antud kohustusest tulenevaid lisakulusid ning saamatajäänud tulu (artikli 39 lõige 4).
Aid amounts are also a key element for the participation of farmers in the measure. 
Toetussummad on samuti põllumajandustootjate nimetatud meetmes osalemise põhielemendiks.
According to the principles of sound financial management, aid amounts should be set at an appropriate level to attract the required number of farmers while avoiding overcompensation. Special Report No 7/2011 – Is agri-environment support well designed and managed? 
Usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtete kohaselt tuleb toetussummad kehtestada asjakohasel tasandil, et saada nõutav arv põllumajandustootjaid, vältides samas ülekompenseerimist. Eriaruanne nr 7/2011 – Kas põllumajanduslik keskkonnatoetus on hästi kavandatud ja hallatud?
ANNEX II 54 Audit question (see paragraph 13) Audit criterion Explanation of the audit criterion Does the management of agri-environment policy take account of specific environmental needs? 
II LISA 54 Auditiküsimus (vt punkt 13) Auditikriteerium Auditikriteeriumi selgitus Kas põllumajanduskeskkonna poliitika juhtimisel võetakse arvesse konkreetseid keskkonnaalaseid vajadusi?
The measures are targeted to the needs of the regions; and in particular to the needs located in specific areas. 
Meetmed on suunatud piirkondade vajadustele; ning eelkõige eripiirkondades asuvatele vajadustele.
The selection procedures provide assurance that the budgets available are used to fund the projects with more environmental value. 
Erinevad menetlused tagavad, et olemasolevaid eelarveid kasutatakse suuremat keskkonnaväärtust pakkuvate projektide rahastamiseks.
The Member States can demonstrate that the measures change or maintain beneficial farming practices (i.e. avoid deadweight). 
Liikmesriigid suudavad näidata, et meetmetega muudetakse või säilitatakse kasulikke põllumajanduslikke tootmisviise (st välditakse tühimõju).
Regulation (EC) No 1698/2005 states that Member States must make support available throughout their territories, in accordance with their specific needs (Article 39(1)). 
Määruses (EÜ) nr 1698/2005 sätestatakse, et liikmesriigid teevad oma territooriumil kättesaadavaks toetuse vastavalt oma erivajadustele (artikli 39 lõige 1).
The regulation does not aim at the complete territorialisation of agri-environment payments. 
Määruse eesmärk ei ole põllumajandusliku keskkonnatoetuse täielik piirkondlikustami-ne.
However, if there are some specific needs/environmental pressures in certain regions, they should be addressed by specific and geographically targeted agri-environment measures. 
Kui teatud piirkondades on aga mõni konkreetne vajadus/ keskkonnale avalduv surve, tuleks neid käsitleda konkreetsete ja geograafiliselt suunatud põllumajanduse keskkonnmeetmetega.
The principles of sound financial management require that the budgets available for agri-environment payments should be used in the most effective and efficient way. 
Usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtete kohaselt tuleb põllumajanduslikuks keskkonnatoetuseks ettenähtud eelarveid kasutada kõige tõhusamal ja mõjusamal viisil.
Procedures should guarantee that the available funds achieve the best results. 
Menetlused peaksid tagama, et olemasolevate vahenditega saavutataks parimad tulemused.
A specific budget for each sub-measure should be determined on the basis of environmental criteria. 
Iga alameetme erieelarve tuleks kehtestada vastavalt keskkonnakriteeriumidele.
The budget should be allocated to projects with most environmental value through selection procedures. 
Eelarve tuleks valikumenetluste kaudu eraldada kõige suurema keskkonnaväärtusega projektidele.
Article 39(4) of Regulation (EC) No 1698/2005 provides that ’... beneficiaries may be selected on the basis of calls for tender, applying criteria of economic and environmental efficiency.’ 
Määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 39 lõikes 4 sätestatakse, et„... abisaajad võib valida pakkumiskutse alusel, kohaldades majandusliku ja keskkonnatõhususe kriteeriume.”
Regulation (EC) No 1698/2005 states that agri-environment payments should further encourage farmers to introduce or continue to apply agricultural production methods compatible with the protection and improvement of the environment (whereas 35). 
Määruses (EÜ) nr 1698/2005 sätestatakse, et põllumajanduslik keskkonnatoetus peaks kannustama põllumajandustootjaid võtma kasutusele põllumajandusliku tootmise meetodeid, mis ühitavad keskkonnakaitse ja -parandamise (ning arvestades järgmist 35).
However, support for existing practices only delivers value for money if it can be demonstrated that the alternative to support would be the discontinuation of such practices. 
Olemasolevate tootmisviiside toetamisega saadakse aga kuludele vastavat tulu vaid siis, kui on võimalik näidata, et toetuse alternatiiviks oleks nimetatud tootmisviiside lõpetamine.
Regulation (EC) No 1974/2006 states that each rural development programme must include a description and justification of the different types of commitment of agri-environment payments based on their expected environmental impact in relation to environmental needs and priorities (Annex II). 
Määruses (EÜ) nr 1974/2006 sätestatakse, et iga maaelu arengukava peab sisaldama erinevate kohustuseliikide kirjeldust ja põhjendust, mille aluseks on nende oodatav keskkonnamõju, mis on seotud keskkonnavajaduste ja -prioriteetidega (II lisa).
If there is no sound relationship between the farming practices and environmental benefits the measure is not effective. 
Põllumajandusliku tootmise ja keskkonnaalase kasu vahelise põhjusliku seose puudumisel ei ole meede mõjus.
Member States must be able to demonstrate a strong relationship. 
Liikmesriigid peavad suutma näidata tugeva seose olemasolu.
Identifying weaknesses is a precondition for adapting the agri-environment payments, in which case Member States must take adequate action to ensure that the weaknesses are corrected. 
Puuduste tuvastamine on põllumajandusliku keskkonnatoetuse kohandamise eeltingimus, mille puhul peavad liikmesriigid võtma asjakohased meetmed, tagamaks, et puudused parandatakse.