natgillin/translations-raw huggingface dataset:
We carried out our audit between September 2017 and May 2018, collecting audit evidence from the following sources: − documentary reviews and interviews with staff from five Commission Directorates-General39; − audit visits to five Member States declared as being affected by desertification: Spain, Italy, Cyprus, Portugal and Romania, selected because of their vulnerability to desertification, and to cover a range of climatic conditions, vegetation, man-made activities, and identified risks. 
Kontrollikoda viis auditi läbi ajavahemikul septembrist 2017 kuni maini 2018, kogudes auditi tõendusmaterjali alljärgnevatest allikatest: − dokumentide läbivaatamine ja vestlused viie komisjoni peadirektoraadi töötajatega39; − auditikülastused viide liikmesriiki, kes on kuulutanud end kõrbestumisest mõjutatuks (Hispaania, Itaalia, Küpros, Portugal ja Rumeenia); need riigid valiti välja nende kõrbestumisele vastuvõtlikkuse tõttu ning selleks, et hõlmata mitmesuguseid ilmastikutingimusi, taimestikku, inimtegevust ja tuvastatud riske.
We carried out interviews, analysed strategic documents (including rural development programmes), procedures and data; − visits to a sample of 25 projects identified by these five Member States as relevant for desertification and financed or co-financed by the EU. 
Kontrollikoda viis läbi vestlusi, analüüsis strateegilisi dokumente (sh maaelu arengu programme), menetlusi ja andmeid; − külastati 25 projekti, mida need viis liikmesriiki pidasid kõrbestumise seisukohalt asjakohaseks ning mida rahastas või kaasrahastas EL.
These projects included irrigation investments, forestry projects, crop rotation, or restoration of dry-stone walls or dykes to prevent soil erosion. 
Projektid hõlmasid investeeringuid niisutussüsteemidesse, metsandusprojekte, viljavaheldust ning kivimüüride või vallide taastamist mulla erosiooni vältimiseks.
The aim of the project visits was to assess whether the projects had made a sustainable impact on addressing desertification, not to issue an opinion on their legality or regularity. 
Projektikülastuste eesmärk oli hinnata, kas projektidel on olnud kestlik mõju kõrbestumise tõkestamisele, mitte avaldada arvamust nende seaduslikkuse ja nõuetele vastavuse kohta.
We also audited projects involving research into techniques for addressing desertification (see Annex III); − meetings with various stakeholders, including the UNCCD, the EEA and academic experts, to discuss strategic approaches or techniques for addressing and monitoring desertification and land degradation in the EU. 
Kontrollikoda auditeeris ka projekte, mis hõlmasid kõrbestumise tõkestamise meetodeid käsitlevaid teadusuuringuid (vt III lisa); − kohtumised eri sidusrühmadega, sh UNCCD, EEA ja akadeemiliste ekspertidega, et arutada strateegilisi lähenemisviise ja meetodeid kõrbestumise ning mulla degradeerumise tõkestamiseks ja seireks ELis.
The scope of the audit did not include land taken as a result of urban and other artificial development. 
Auditis ei käsitletud linnastumisest ja muudest tehislikest arendustest tingitud maahõivet.
According to the EEA40, between 2006 and 2012, the annual land take in EU 28 countries was approximately 850 km2 – less than 0.1 % of the EU’s total land area. 
EEA andmetel40 oli ajavahemikul 2006–2012 aastane maahõive ELi 28 liikmesriigis umbes 850 km2 aastas, mis moodustab alla 0,1% ELi kogu maismaapindalast.
DG Agriculture and Rural Development (AGRI), DG Climate Action (CLIMA), DG Environment (ENV), DG Joint Research Centre (JRC) and DG Research and Innovation (RTD). 
Põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat (AGRI), kliimameetmete peadirektoraat (CLIMA), keskkonna peadirektoraat (ENV), Teadusuuringute Ühiskeskus (JRC) ning teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraat (RTD).
22 39 40 European Environment Agency, Land take indicators, May 2018. 
22 39 40 Euroopa Keskkonnaamet, Maahõive näitajad, mai 2018.
OBSERVATIONS The Commission and Member States collect data relevant to desertification and land degradation, but the Commission does not make adequate use of it 28. 
TÄHELEPANEKUD Komisjon ja liikmesriigid koguvad kõrbestumise ja mulla degradeerumise seisukohalt asjakohaseid andmeid, kuid komisjon ei kasuta neid piisavalt hästi ära 28.
The Commission needs to collect and analyse data on desertification and the risks associated with it, to decide on the action needed to address it, and then to act. 
Komisjonil tuleb koguda ja analüüsida kõrbestumist ja sellega seotud riske puudutavaid andmeid, otsustada, milliseid meetmeid on tarvis, ja seejärel tegutseda.
This data must be sufficient, coherent, reliable, and regularly updated and reviewed. 
Need andmed peavad olema piisavad, sidusad ja usaldusväärsed ning neid tuleb regulaarselt ajakohastada ja üle vaadata.
The Commission and the Member States collect data related to desertification 29. 
Komisjon ja liikmesriigid koguvad kõrbestumisega seotud andmeid 29.
A key system used for monitoring indicators relevant to desertification and land degradation in the EU is the Copernicus Earth Observation Programme, which is coordinated and managed by the Commission41. 
Üks oluline süsteem, mida kasutatakse kõrbestumise ja mulla degradeerumise seisukohalt asjakohaste näitajate jälgimiseks ELis, on Copernicuse Maa seire programm, mida koordineerib ja haldab komisjon41.
This system uses a variety of technologies, from satellites in space to measurement systems on the ground, in the sea and in the air. 
Süsteem kasutab mitmesugust tehnoloogiat alates kosmosesatelliitidest kuni maismaal, merel ja õhus asuvate mõõtesüsteemideni.
Copernicus delivers data openly and freely across a wide range of areas: atmosphere, marine, land, climate, emergency and security. 
Copernicus annab avatud ja tasuta andmeid mitmesugustes valdkondades: atmosfäär, meri, maismaa, kliima, hädaolukorrad ja julgeolek.
One of its components, the Copernicus Land Monitoring Service, provides geographical information about land cover and related variables; for example, about vegetation cover and the water cycle. 
Selle üks osa – Copernicuse maismaaseire teenus – annab geograafilist teavet maakatte ja sellega seonduvate muutujate kohta, nagu taimkate ja veeringlus.
In 2015, an additional satellite was launched. 
2015. aastal võeti kasutusele veel üks satelliit.
One of its stated objectives is to monitor desertification42, but clear information about this is not yet available (see also paragraph 39). 
Selle üks eesmärkidest on kõrbestumise seire42, kuid selge teave selle kohta ei ole veel kättesaadav (vt ka punkt 39).
The Commission regularly collects useful, relevant information about various elements related to the state of soil in the EU, including information on the three UNCCD sub-indicators (see paragraph 38). 
Komisjon kogub regulaarselt kasulikku ja asjakohast teavet mulla olukorraga seotud mitmesuguste tegurite kohta ELis, sh teavet UNCCD kolme alamnäitaja kohta (vt punkt 38).
Implemented in partnership with the Member States, the European Space Agency, the European Organisation for the Exploitation of Meteorological Satellites, the European Centre for Medium-Range Weather Forecasts, EU Agencies and Mercator Océan. 
Rakendatakse koostöös liikmesriikide, Euroopa Kosmoseagentuuri, Euroopa Meteoroloogiasatelliitide Kasutamise Organisatsiooni, Euroopa Keskpika Ilmaennustuse Keskuse, ELi asutuste ja ettevõttega Mercator Océan.
23 41 42 Sentinel-2A satellite, see http://www.copernicus.eu/main/sentinel-2a-orbit 
23 41 42 Satelliit Sentinel-2A, vt http://www.copernicus.eu/main/sentinel-2a-orbit.
Land productivity was analysed by the JRC in a report based on satellite observations between 1982 and 2010 using Copernicus data43. 
Teadusuuringute Ühiskeskus analüüsis maa tootlikkust ajavahemikul 1982–2010 tehtud satelliitvaatlustel põhinevas aruandes, mille koostamisel kasutati Copernicuse andmeid43.
Figure 5, which is based on the most recent comprehensive data published by the Commission on land productivity dynamics in the EU44, shows that the hot, dry Mediterranean countries are more susceptible to a decline in land productivity. 
Joonisel 5, mis põhineb uusimatel põhjalikel andmetel, mille komisjon on avaldanud maa tootlikkuse suundumuste kohta ELis44, on näha, et maa tootlikkus kaldub vähenema pigem kuuma ja kuiva kliimaga Vahemere riikides.
Cherlet, M., Ivits, E., Sommer, S., Tóth, G., Jones, A., Montanarella, L., Belward, A., “Land Productivity Dynamics in Europe, Towards a Valuation of Land Degradation in the EU”, Joint Research Centre, Institute for Environment and Sustainability, Land Resource Management Unit, 2013. 
24 43 44 Cherlet, M., Ivits, E., Sommer, S., Tóth, G., Jones, A., Montanarella, L., Belward, A., „Land Productivity Dynamics in Europe, Towards a Valuation of Land Degradation in the EU“, Joint Research Centre, Institute for Environment and Sustainability, Land Resource Management Unit (Teadusuuringute Ühiskeskuse keskkonna ja kestliku arengu instituudi maaressursside majandamise üksus), 2013.
The report estimates that 85.1 % of the total area of the EU is currently unaffected by land productivity decline, 5.6 % shows early signs of land productivity decline, and 1.5 % is in decline. 24 43 44 
Aruande kohaselt ei mõjuta maa tootlikkuse langus praegu hinnanguliselt 85,1% ELi kogupindalast, 5,6% puhul on avaldunud esimesed märgid maa tootlikkuse langusest ja 1,5% puhul on tootlikkus langemas.
Organic carbon in soil is monitored by the Commission using the multipurpose platform of the Land Use/Cover Area frame statistical Survey (LUCAS)45, a standardised three-yearly analysis of the properties of topsoil across the EU, operated by the JRC. 
Komisjon jälgib orgaanilist süsinikku mullas maakasutuse raamuuringu (LUCAS)45 mitmeotstarbelise platvormi abil; tegemist on standardse analüüsiga pindmise mullakihi omaduste kohta kogu ELis, mida Teadusuuringute Ühiskeskus teeb iga kolme aasta tagant.
According to the EEA, “On average, soils in Europe are most likely to be accumulating carbon. 
Euroopa Keskkonnaameti andmetel süsinikusisaldus Euroopas mullapinnas tõenäoliselt keskmiselt suureneb.
25 45 46 LUCAS 2015 provided observations for more than 270 000 points in the 28 EU Member States. 
Joonisel 6 on näidatud, et LUCAS andis vaatlusandmeid enam kui 270 000 punkti kohta 28 ELi liikmesriigis.
LUCAS 2018 survey started in March 2018 (it includes more than 240 000 points and about 99 000 photo interpretations), and its results will be available in 2019. https://www.eea.europa.eu/data-and-maps/indicators/soil-organic-carbon-1/assessment. 
Uuring LUCAS 2018 algas 2018. aasta märtsis (see hõlmab rohkem kui 240 000 punkti ja 99 000 foto tõlgendust) ja tulemused tehakse kättesaadavaks aastal 2019. https://www.eea.europa.eu/data-and-maps/indicators/soil-organic-carbon-1/assessment.
The largest emissions of CO2 from soils are due to conversion (drainage) of organic soils. 
Mullast lähtuvad kõige suuremad CO2 heited on tingitud turvasmulla kuivendamisest. 45 46
Figure 6 – LUCAS – Soil organic carbon in the EU – 2015 (g/kg) Source: JRC, 2018. 
Joonis 6. LUCAS. Mulla orgaaniline süsinik ELis, 2015 (g/kg) Allikas: Teadusuuringute Ühiskeskus, 2018.
Land cover and land-cover changes in the EU are regularly monitored through the Coordination of information on the environment programme (CORINE)47, a component of Copernicus, which is managed by the EEA. 
Maakatet ja maakatte muutusi ELis jälgitakse regulaarselt keskkonnaprogrammi käsitleva teabe koordineerimise programmi (CORINE)47 kaudu, mis on EEA hallatav Copernicuse osa.
Relevant CORINE datasets have been produced every six years since 2000, most recently in 2012. 
26 47 27 kuue aasta tagant, viimati 2012. aastal.
Taken together, agricultural land and forests cover 85 % of land in the EU48. 
Põllumajandusmaa ja metsad katavad kokku 85% ELi maast48.
The Commission regularly collects and compiles additional data on various factors related to desertification in the EU, such as soil erosion, droughts, water, forest fires, as described in Annex II. 
Komisjon kogub ja koostab regulaarselt täiendavaid andmeid kõrbestumisega ELis seotud mitmesuguste tegurite kohta, nagu mulla erosioon, põuad, vesi, metsatulekahjud jne, nagu on kirjeldatud II lisas.
However, the Commission does not use it to assess the extent of desertification and land degradation. 
Komisjon ei kasuta neid aga kõrbestumise ja mulla degradeerumise ulatuse hindamiseks.
A World Atlas of Desertification was first published in 1992 by the United Nations 49, and then updated in 1997. 
Ühinenud Rahvaste Organisatsioon49 avaldas Maailma kõrbestumise atlase esmakordselt 1992. aastal ja ajakohastas seda 1997. aastal.
The Commission took over the publication of the Atlas and published a third version in 2018. 
Komisjon võttis atlase avaldamise üle ja avaldas 2018. aastal selle kolmanda versiooni.
It contains maps of factors which can lead to desertification, such as soil erosion, salinisation, urbanisation, and migration. 
See sisaldab kaarte tegurite kohta, mis võivad viia kõrbestumiseni, nagu mulla erosioon, sooldumine, linnastumine ja ränne.
The new Atlas provides maps and data on a range of human-environment interactions relevant for land degradation, but does not contain any maps specifically on desertification. 
Uues atlases on kaardid ja andmed inimeste ja keskkonna mitmesuguste vastasmõjude kohta, mis mõjutavad mulla degradeerumist, kuid see ei sisalda kaarte konkreetselt kõrbestumise kohta.
The Commission considers that desertification cannot easily be mapped, because it is a very complex process, which studies found to be triggered by many different factors50. 
Komisjon on seisukohal, et kõrbestumist ei ole lihtne kaardistada, kuna see on väga keeruline protsess, mida uuringute kohaselt põhjustavad paljud eri tegurid50.
The Member States visited have produced maps on the risk of desertification (see Annex I). 
Külastatud liikmesriigid on koostanud kaardid kõrbestumisohu kohta (vt I lisa).
However, these maps were not updated regularly, and cannot be compared as they used different indicators and colour coding. 
Kaarte ei uuendata aga regulaarselt ja neid ei saa võrrelda, kuna neis on kasutatud erinevaid näitajaid ja värvikoode.
Thus, they cannot provide a comprehensive view of desertification at EU level. 
Seetõttu ei anna kaardid kõrbestumisest ELi tasandil põhjalikku ülevaadet.
The Member States we visited also monitored factors associated with desertification and land degradation, such as water, droughts or precipitation monitoring. 
Külastatud liikmesriigid jälgisid ka kõrbestumise ja mulla degradeerumisega seotud tegureid, nagu vesi, põuad ja sademed.
Regarding the soil-data collection mechanisms, we found that: − Spain, Italy and Romania had their own systems, which provided more specific soil data but overlapped to some extent with the EU’s own collection mechanisms. 
Mullaandmete kogumise mehhanismide kohta sai kontrollikoda teada, et − Hispaanias, Itaalias ja Rumeenias olid oma süsteemid, mis andsid täpsemaid andmeid mulla kohta, kuid kattusid osaliselt ELi andmekogumismehhanismidega.
27 49 50 United Nations Environment Programme. 
ÜRO Keskkonnaprogramm.
See e.g. Cherlet, M., Zdruli, P., Zucca, C., “Desertification: Mapping Constraints and Challenges; Encyclopedia of Soil Science”, Third Edition, Taylor & Francis, 2017. 
Vt nt Cherlet, M. (JRC) et al., „Desertification: Mapping Constraints and Challenges; Encyclopedia of Soil Science“, kolmas väljaanne, Taylor & Francis, 2017.
28 National data concerning soil was incomplete, was not collected and interpreted regularly, and was not always reliable51. − Cyprus and Portugal relied exclusively on the Commission’s LUCAS platform to collect soil data. 
28 Riikide andmed mulla kohta polnud täielikud, neid ei kogutud ega analüüsitud regulaarselt ning need polnud alati usaldusväärsed51; − Küpros ja Portugal kasutasid mullaandmete kogumiseks üksnes komisjoni LUCASe platvormi.
There is no agreed methodology for assessing desertification and land degradation within the EU 38. 
Puudub kokkulepitud metoodika kõrbestumise ja mulla degradeerumise hindamiseks ELis 38.
Desertification and land degradation are complex phenomena affected by many interdependent factors, and there is no scientific consensus as to how to assess these factors. 
Kõrbestumine ja mulla degradeerumine on keerulised nähtused, mida mõjutab palju eraldiseisvaid tegureid, ja puudub teaduslik üksmeel selles, kuidas neid tegureid hinnata.
However, proxy indicators can be used to detect deterioration in the state of the land. 
Maa seisundi halvenemise tuvastamiseks saab aga kasutada asendusnäitajaid.
There are several such proxy indicators, but the UNCCD recommends the use of three sub-indicators to assess land degradation: land productivity, organic carbon in soil, and land cover and land-cover change52. 
Selliseid asendusnäitajaid on mitu, kuid UNCCD soovitab kasutada mulla degradeerumise hindamiseks kolme alamnäitajat: maa tootlikkus, orgaaniline süsinik mullas ning maakate ja maakatte muutused52.
The Commission and the Member States have not agreed on a methodology for compiling the available indicators to come up with a consistent assessment of desertification and land degradation across the EU. 
Komisjon ja liikmesriigid ei ole kokku leppinud metoodikat olemasolevate näitajate komplekteerimiseks, et kõrbestumist ja mulla degradeerumist kogu ELis järjepidevalt hinnata.
This makes it difficult to compare the extent of desertification in the different Member States of the EU. 
Seetõttu on raske võrrelda kõrbestumise ulatust ELi eri liikmesriikides.
In the 2018 monitoring report on progress towards the SDGs in an EU context, the Commission uses two indicators for land degradation which are partially aligned with the UNCCD indicators: artificial land cover per capita, and estimated soil erosion by water (see Table 2). 
2018. aasta seirearuandes kestliku arengu eesmärkide saavutamise kohta ELis kasutab komisjon kahte mulla degradeerumise näitajat, mis on osaliselt kooskõlas UNCCD näitajatega: tehislik maakate inimese kohta ja hinnanguline mulla vee-erosioon (vt tabel 2).
There are many other characteristics of land degradation which are not covered by these indicators, such as organic carbon in soil, land productivity, salinisation, or contamination. 
On ka palju muid mulla degradeerumise karakteristikuid, mida need näitajad ei hõlma, nt orgaaniline süsinik mullas, maa tootlikkus, sooldumine ja saaste.
Additional information on other such relevant indicators is available at In its 2012 report on the state of soil in Europe, the JRC observed that soil-mapping in the Member States is insufficient for current needs and that differences between various national datasets make cross-border analyses difficult. 
2012. aasta aruandes mulla seisundi kohta Euroopas märkis Teadusuuringute Ühiskeskus, et mullastiku kaardistamine liikmesriikides ei vasta olemasolevatele vajadustele ning et liikmesriikide andmestike vahelised erinevused raskendavad piiriülest analüüsi.
51 52 Other examples are salinisation and contamination. 
51 52 Muud näited on sooldumine ja saastumine.
Table 2 – Comparison of the Commission’s and the UNCCD’s indicators for land degradation 29 Commission Artificial land cover per capita Estimated soil erosion by water Source: ECA, based on UNCCD and DG ESTAT. 
Tabel 2. Komisjoni ja UNCCD mulla degradeerumise näitajate võrdlus Komisjon Tehislik maakate inimese kohta Hinnanguline mulla vee-erosioon Allikas: Euroopa Kontrollikoda UNCCD ja Eurostati andmete põhjal.
UNCCD Land cover and land cover change Organic carbon in soil Land productivity The EU is taking steps to combat desertification, but with limited coherence 41. 
UNCCD Maakate ja maakatte muutused Orgaaniline süsinik mullas Maa tootlikkus 29 EL võtab kõrbestumise tõkestamiseks meetmeid, kuid nende sidusus on väike 41.
We examined whether the EU is taking action to combat desertification in a coherent way. 
Kontrollikoda uuris, kas EL võtab kõrbestumise tõkestamiseks sidusaid meetmeid.
Such action needs a coherent governance structure and a good long-term plan to mitigate the risk of poor value-for-money decisions, and to avoid fragmented, uncoordinated actions. 
Selliste meetmete jaoks on vajalik sidus juhtimisstruktuur ja hea pikaajaline kava, et leevendada kulutõhususe seisukohalt kehvade otsuste riski ning vältida killustatud ja kooskõlastamata meetmeid.
The UNCCD framework and its implementation in the EU is described in Box 2. 
UNCCD raamistikku ja selle rakendamist ELis kirjeldatakse 2. selgituses.
Box 2 – The UNCCD framework in the EU Under the UNCCD, all parties which declared themselves to be affected by desertification must draw up national action programmes (NAPs). 
2. selgitus. UNCCD raamistik ELis ÜRO kõrbestumise tõkestamise konventsiooni (UNCCD) alusel peavad kõik osalised, kes on kuulutanud end kõrbestumisest mõjutatuks, koostama riiklikud tegevusprogrammid.
The EU has not declared itself to be affected by desertification, and there is no action programme in place at EU level to combat desertification. 
EL ei ole end kõrbestumisest mõjutatuks kuulutanud ja puudub ELi tasandi tegevusprogramm kõrbestumise tõkestamiseks.
Thirteen EU Member States have declared under the UNCCD that they are affected by desertification, based on their own self-assessments: Bulgaria, Greece, Spain, Croatia, Italy, Cyprus, Latvia, Hungary, Malta, Portugal, Romania, Slovenia and Slovakia. 
Kolmteist ELi liikmesriiki on konventsiooni raames kuulutanud end oma hinnangul kõrbestumisest mõjutatuks: Bulgaaria, Kreeka, Hispaania, Horvaatia, Itaalia, Küpros, Läti, Ungari, Malta, Portugal, Rumeenia, Sloveenia ja Slovakkia.
These include seven of the eight Member States with a Mediterranean coastline. 
Nende hulgas on seitse Vahemere-äärset riiki kaheksast.
Member States’ NAPs cover many sectors such as agriculture, forestry and water management. 
Liikmesriikide riiklikud tegevusprogrammid hõlmavad paljusid sektoreid, nagu põllumajandus, metsandus ja veemajandus.
Examples of measures included in the NAPs are: promoting research activities, drought contingency plans, afforestation, building terraces to prevent landslides, and improved early warning systems. 
Tegevusprogrammides sisalduvad meetmed on näiteks teadustegevuse edendamine, põua korral tegutsemise kavad, metsastamine, astangute rajamine maalihete ärahoidmiseks ja tõhusamad varajase hoiatuse süsteemid.
Regarding the thirteen Member States which have declared themselves to be affected by desertification, and based on information publicly available: - Five Member States’ NAPs are published on the UNCCD website53. Of the eight other Member States, we are aware of two with a NAP 54. 
Kolmteistkümne liikmesriigi kohta, kes on kuulutanud end kõrbestumisest mõjutatuks, on avalikult kättesaadava teabe põhjal teada, et - viie liikmesriigi riiklikud tegevusprogrammid (RTPd) on avaldatud UNCCD veebisaidil53.
The published NAPs are now over 10 years old. 
Avaldatud riiklikud tegevusprogrammid on praeguseks üle kümne aasta vanad.
For Portugal, the NAP updated in 2014 has not yet been published. - Cyprus has a NAP, drawn up in 2008, which was never officially adopted by the national Council of Ministers, and has not been submitted to the UNCCD. 
Portugal ajakohastas oma tegevusprogrammi 2014. aastal, kuid seda ei ole veel avaldatud; - Küprosel on 2008. aastal koostatud riiklik tegevusprogramm, kuid riigi ministrite nõukogu ei ole seda ametlikult heaks kiitnud ja seda ei ole UNCCD-le esitatud.
Based on the limited information available, the Commission considers that Member States’ NAPs to combat desertification lacked effectiveness, as they were not fully integrated into national planning processes, and not enough capacity, technical and financial resources were available to implement them55. 
Olemasolevate piiratud andmete põhjal leiab komisjon, et liikmesriikide riiklikud kõrbestumise tõkestamise tegevusprogrammid polnud tõhusad, kuna need polnud täielikult riikide kavandamisprotsessidesse integreeritud ning nende elluviimiseks polnud piisavalt suutlikkust, tehnilisi ega rahalisi vahendeid55.
Our review confirmed this assessment. 
Kontrollikoja audit kinnitas seda hinnangut.
No specific legislation on desertification and soil exists at EU level 43. 
ELi tasandil puuduvad konkreetsed kõrbestumist ja mulda käsitlevad õigusaktid 43.