natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It was also planned that the training would use the new manual but this has not proved possible (see paragraph 21). 
Kavan-dati ka seda, et koolitustel kasutatakse uut juhendit, kuid see osutus võimatuks (vt punkt 21).
While overall attendance levels have been better for training at the Delegations, the number of Commission staff attending is still limited (see Box 4). 
Kui delegatsioonides toimunud kursustel on üldine osalemise tase olnud parem, siis komisjoni personali osavõtt on endiselt tagasihoidlik (vt 4. selgitus).
Box 4 Environmental mainstreaming training For courses at Commission headquarters, the average number of participants per training module was eight, compared with the fifteen planned. 
4. selgitus Keskkonna süvalaiendamise teemalised kursused Komisjoni peakorteris korraldatud kursustel oli osalejate keskmine arv mooduli kohta kaheksa inimest kavandatud 15 asemel.
Several sessions had to be cancelled because of insufficient participants. 37 staff from DG Relex attended a half day training course on environmental mainstreaming at the programming stage, however only 9 staff attended the full 2 day training module on this subject, although 2005 was the key year for DG Relex to prepare the CSPs for 2007 to 2013. 
37 välissuhete peadirektoraadi töötajat osales programmitöö etapis poolepäeva-sel keskkonna süvalaiendamise teemalisel koolitusel, kuid ainult üheksa töötajat võttis osa samateemalisest täispikast kahepäevasest koolitusest, ehkki 2005. aasta oli selle peadirektoraadi jaoks peamine aasta riikide strateegiadokumentide ettevalmistamiseks ajavahemikuks 2007–2013.
For the Delegations, the training budget allocated was only sufficient for courses to be held in 20 Delegations (attended by Delegation staff and staff from organisations in the beneficiary countries). 
Delegatsioonide puhul piisas eraldatud koolituseel-arvest kursuste korraldamiseks vaid 20 delegatsioonis (koolitustel osalesid delegatsioonide ja abisaajariikide organisatsioonide töötajad).
The training took place too late for most Delegations in Asia, Latin America and the Mediterranean to be able to benefit from it when preparing the new CSPs. 
Enamikus Aasia, Ladina-Ameerika ja Vahemere piirkonna delegatsioonides toimus koolitus liiga hilja, et neist strateegiadokumentide koostamisel kasu oleks olnud.
One initiative which had the potential to build up the CommissionŐs in-house capacity to manage the environmental aspects of development cooperation was the setting-up in 2003 of an Ôenvironmental focal point networkŐ. 
Üks algatus, mis oleks potentsiaalselt suurendanud komisjonisisest suutlikkust juhtida arengukoostöö keskkonnaaspek-te, oli “keskkonnaalaste teabekeskuste võrgustiku” loomine 2003. aastal.
C 235/10 EN Official Journal of the European Union 29.9.2006 27. 
C 235/10 ET Euroopa Liidu Teataja 29.9.2006 27.
The Commission uses the OECD DAC financial monitoring and reporting system which is not adequate since it allows projects to be identified where environment-related expenditure has been made but not the amount of that expenditure. 
Komisjon kasutab OECD arenguabikomitee finantsjärelevalve-ja aruandlussüsteemi, mis ei ole asjakohane, kuna see võimaldab küll kindlaks teha need projektid, mille puhul on tehtud kulutusi keskkonnale, kuid mitte nende kulutuste suurust.
The coding system used by the World Bank tackles this issue (1). 
Maailmapanga kasutatavas koodisüsteemis on see probleem lahendatud (1).
In addition, inconsistent use by the Commission of the marker system established for identifying expenditure made in the context of the MEAs has meant that it has not been able to accurately meet its reporting obligations under the MEAs. 
Lisaks on mitmepoolsete keskkonnalepingute raames tehtavate kulutuste kindlakstegemiseks loodud märgis-tussüsteemi ebajärjekindel kasutamine komisjoni poolt põhjustanud selle, et komisjon ei ole suutnud oma mitmepoolse-test keskkonnalepingutest tulenevat aruandluskohustust korralikult täita. valdkondade keskkonnakaalutlusi.
60 CSPs, none of them mentioned the Millennium Development Goals (MDGs) on environmental sustainability and only approximately a quarter made reference to Multilateral Environment Agreements (MEAs). 
Üheski 60 väljavalitud riigi strateegiadokumendis ei mainitud keskkonna jätkusuutlikkusega seotud aastatuhande arengueesmärke ning vaid umbes veerandis neist viidati mitmepoolsetele keskkonnalepingutele.
To some degree the lack of environmental mainstreaming into CSPs reflected the limited priority attached to this issue by many beneficiary countries. 
Teatud määral kajastas asjaolu, et keskkonnaaspekte ei oldud süvalaiendatud riikide strateegiadokumentidesse, selle vähest tähtsustamist paljudes abisaavates riikides.
For countries with a Poverty Reduction Strategy Paper (PRSP) (2), it has been the CommissionŐs policy to align its CSP to the PRSP. 
Riikide puhul, kus on koostatud ka vaesuse vähendamise strateegiadokumente, (2) on komisjoni poliitika olnud viia nende riikide strateegiadokumendid kooskõlla vaesuse vähendamise strateegiadokumentide-ga.
As a World Bank study has shown (3), the environment has generally not been mainstreamed into PRSPs, partly because of a lack of recognition by many beneficiary countries of the important linkages between poverty and the environment. 
Nagu ilmnes ka Maailmapanga uurimusest, (3) ei ole keskkonnateemat üldiselt vaesuse vähendamise strateegiadokumentidesse süvalaiendatud osaliselt seetõttu, et paljud abisaavad riigid ei tunnista vaesuse ja keskkonna omavahelisi olulisi seoseid.
Ministries of Environment should in the first place be the advocate of environmental issues in national policies but in practice these ministries, even in more developed countries with major environmental concerns such as Brazil and China, do not have the resources and influence of other, longer established ministries. 
Riiklikul tasandil peaksid keskkonna eest hea seisma eelkõige keskkonna-ministeeriumid, kuid praktikas ei ole neil ministeeriumidel, isegi sellistes tõsiste keskkonnaprobleemidega enamarenenud riikides nagu Brasiilia ja Hiina, piisavalt ressursse ega mõjuvõimu teiste pikemat aega tegutsenud ministeeriumide üle.
Although the Commission Staff Working Paper on Mainstreaming the Environment stated that such Country Environment Profiles (CEPs) were an important tool for mainstreaming at the programming stage, a Commission review in 2002 covering a sample of 60 CSPs found that only six such CEPs had been drawn up. 
Kuigi komisjoni töödokumendis keskkonna süvalaiendamise kohta märgiti, et riikide keskkonnaprofiilid olid programmitöö etapis olulised süvalaiendamise vahendid, näitas 60 riigi strateegiadokumentide läbivaatamine komisjoni poolt 2002. aastal, et koostatud oli vaid kuus riigi keskkonnaprofiili.
This is despite the fact that such country environmental analysis has been best practice since 1992 when the OECD Development Assistance Committee issued guidelines on the subject (4). 
Seda hoolimata asjaolust, et niisugune keskkonnaanalüüs on hea tava alates 1992. aastast, kui OECD arenguabikomitee andis välja asjaomased suunised (4).
The Commission took an important step in 2005 to address this issue by establishing CEPs for Asian, Latin American and Mediterranean aid beneficiary countries as part of the process of preparing the next generation of Country Strategy Papers for the period 2007 to 2013. 
Komisjon astus olulise sammu selle küsimuse lahendamiseks 2005. aastal, kui koostas Aasia, Ladina-Ameerika ja Vahemere piirkonna abisaajariikide keskkonnaprofiilid osana järgmise põlvkonna, aastate 2007–2013 strateegiadokumentide ettevalmistamisest.
A similar approach is being followed for the ACP States. As the CSPs were still under preparation at the time the audit was completed, it was still too early to assess how far the CEPs had improved mainstreaming in the CSPs. 
Samamoodi toimivad ka AKV riigid. Kuna auditi lõppedes valmistati strateegiadokumente alles ette, oli veel vara hinnata, kuivõrd riikide keskkonnaprofiilid parandasid süvalaiendamist riikide strateegiadokumentidesse.
This ultimately depends on how high a priority both the beneficiary countries and Commission services attach to addressing in the CSP the environmental issues raised by the CEPs. 
Lõpuks sõltub see sellest, kui tähtsaks nii abisaajariigid kui komisjoni talitused peavad riikide keskkonnaprofiilide poolt tõstatatud keskkonnaküsimuste arvessevõtmist riikide strateegiadokumentides.
(2) Sincetheendofthe1990sdevelopingcountrieshaveestablishedPov-erty Reduction Strategy Papers to provide a framework for domestic policies and programmes, as well as for foreign assistance, with the overall aim of reducing poverty. 
(2) 1990ndate algusest alates on arengumaad koostanud vaesuse vähendamise strateegiadokumente, et luua raamistik riiklikule poliitikale ja programmidele ning välisabile, mille üldine eesmärk on vaesuse vähendamine.
(3) Status and evolution of environmental priorities in the poverty reduction strategies: an assessment of fifty poverty reduction papers. 
(3) Keskkonnaprioriteetide seisund ja areng vaesuse vähendamise stratee-giates: 50 vaesuse vähendamise strateegiadokumendi hindamine.
Environment department papers, World Bank, November 2003. 
Keskkonnaosakonna uurimused, Maailmapank, november 2003.
(4) OECD Development Assistance Committee. 
(4) OECD arenguabikomitee.
Guidelines on Aid and Environment. 
Suunised — abi ja keskkond.
No. 2: ÔGood Practices for Country Environmental Surveys and StrategiesŐ. 
Nr 2: Riikide keskkonnauuringute ja -strateegiate head tavad.
The equivalent term used by the Commission is Country Environmental Profile (CEP). 
Komisjon kasutab vas-tena mõistet “riigi keskkonnaprofiil”.
29.9.2006 EN Official Journal of the European Union C 235/11 34. 
29.9.2006 ET Euroopa Liidu Teataja C 235/11 34.
In this respect the Commission has made only limited progress in building up environmental awareness and mainstreaming capacity in beneficiary countries since the adoption of its own mainstreaming strategy. 
Komisjon on alates oma süvalaiendamise strateegia vastuvõtmisest saavutanud vaid vähest edu abisaavate riikide keskkonnaalase teadlikkuse tõstmisel ning nende keskkonnaaspektide süvalaiendamise suutlikkuse suurendamisel.
A specific instrument available to the Commission for promoting the integration of the environment into its development cooperation is Regulation (EC) No 2493/2000, which has a budget of 93 million euro over the period 2000 to 2006 (1). 
Konkreetne komisjoni kasutada olev vahend keskkonna oma arengukoostöösse integreerimise edendamiseks on määrus (EÜ) nr 2493/2000, (1) mis näeb ette 93 miljoni euro ulatuses assigneeringuid aastateks 2000–2006.
However, the instrument has had only limited impact. 
Sellegipoolest on määrusel olnud vaid piiratud mõju.
This instrument could significantly help environmental capacity building in developing countries. But the Commission has not established an overall approach to capacity building, and has only developed individual projects on an ad hoc basis. 
Kõnealune õigusakt võiks arengumaades aidata märkimisväärselt tõsta keskkonnaalast suutlikkust, kuid komisjon ei ole sellekohast üldist käsitlust välja töötanud ning on algatanud vaid üksikuid konkreetseid olukordi käsitlevaid projekte.
On the Commission side, it is of concern that only limited use was made in 2005 by officials responsible for CSP preparation of the opportunities for training in environmental mainstreaming (see Box 4). 
Mis puutub komisjoni, siis teeb muret asjaolu, et 2005. aastal kasutasid riikide strateegiadokumentide ettevalmistamise eest vastutavad ametnikud vaid vähesel määral ära keskkonnaaspektide süvalaiendamise teemalise kursuse võimalusi (vt 4. selgitus).
While DG Development, DG Environment and Europeaid all have specialised units reviewing the environmental aspects of CSPs, these reviews are not generally based on the detailed knowledge of the country concerned, while the spreading of limited staff resources across these three DGs also means that checks are often superficial. 
Kuigi arengu ja keskkonna peadirektoraatidel ning EuropeAidil on riikide strateegiadokumentide keskkonnaaspektide-le spetsialiseerunud üksused, ei põhine nende analüüs üldiselt üksikasjalikel teadmistel asjaomase riigi kohta ning samas tähendab ka piiratud inimressursside jagunemine nende kolme peadirektoraadi vahel, et kontrollid on tihti pealiskaudsed.
Little has been done to mainstream the environment into budgetary support programmes 36. 
Keskkonna eelarvetoetuse programmidesse süvalaiendamiseks on tehtud vähe 36.
Thus, approximately 25 % of EDF funding allocated to ACP countries under the current CSPs has been allocated to such support. 
Praeguse riikide strateegiadokumentide järgi anti 25 % Euroopa Arengufondi AKV riikidele eraldatud rahast selliseks toetuseks.
However, the Commission has done little to mainstream the environment into this newer form of aid although the Council stated in its conclusions of 31 May 2001 on the CommissionŐs environmental integration strategy that: Ôenvironmental considerations should be systematically incorporated into the preparation of all ... structural adjustment programmes and sector-wide reform and support programmesŐ (2). 
Komisjon on aga vähe teinud, et süvalaiendada keskkonnaaspekte sellesse uuemasse abivormi, ehkki nõukogu sedastas oma 31. mai 2001. aasta järeldustes komisjoni keskkonnaaspektide integreerimise strateegia kohta, et “keskkon-nakaalutlusi tuleks järjepidevalt arvesse võtta kõigi... struktuurilise kohandamise programmide ning valdkondlike reformi-ja abiprogrammide ettevalmistamisel” (2).
The main environmental appraisal tool to be used in the context of budgetary support programmes is the Strategic Environment Assessment (SEA). 
Peamine eelarvetoetuse programmide kontekstis kasutatav keskkonnahindamise vahend on strateegiline keskkonnahin-damine.
This examines the environmental aspects of the beneficiary countries policies, plans and programmes financed by the budgetary support, notably the Poverty Reduction Strategy Papers. 
Selle abil uuritakse keskkonnaaspektide käsitlemist eelarvetoetusest rahastatavates abisaajariikide tegevuspõhimõtetes, kavades ja programmides, eelkõige vaesuse vähendamise strateegiadokumentides.
The Council conclusions noted that Ôto achieve mainstreaming, Strategic Environment Assessement (SEA) should be used systematically particularly during the preparation of structural and sectoral programmes and for new (1) Regulation(EC)No2493/2000oftheEuropeanParliamentandofthe Council of 7 November 2000 on measures to promote the full integration of the environmental dimension in the development process of developing countries (OJ L 288, 15.11.2000, p. 
Nõukogu järeldustes nenditakse, et “süvalaien-damise saavutamiseks tuleks strateegilist keskkonnahindamist kasutada süstemaatiliselt, eriti strukturaalsete ja valdkondlike (1) EuroopaParlamendijanõukogu7.novembri2000.aastamäärus(EÜ) nr 2493/2000 meetmete kohta keskkonnamõõtme täielikuks integreerimiseks arengumaade arenguprotsessi (EÜT L 288, 15.11.2000, lk 1).
1). (2) Council conclusions on a strategy on the integration of environmental concerns into EC economic and development cooperation to promote sustainable development paragraph 3.6 (8971/01). infrastructuresŐ (3). 
(2) Nõukogu järeldused, mis käsitlevad keskkonnaküsimuste EÜ majandus-ja arengukoostöösse integreerimise strateegiat eesmärgiga soodustada säästvat arengut, punkt 3.6 (8971/01). programmide ettevalmistamise käigus ning uute infrastruktuuride osas” (3).
The importance of SEA is also recognised in the CommissionŐs mainstreaming strategy. 
Strateegilise keskkonnahindamise tähtsust tunnustatakse ka komisjoni süvalaiendamise strateegias.
The Commission has made very little use of it so far, partly because, in contrast to CEPs and Environmental Impact Assessments (EIAs), it is a relatively new tool which the donor community as a whole is still mastering (4). 
Komisjon on seda siiani väga vähe kasutanud, osaliselt seetõttu, et erinevalt kesk-konnaprofiilidest ja keskkonnamõju hindamisest on see suhteliselt uus vahend, mille kasutamist rahastajad veel õpivad (4).
Nevertheless, the Commission could have used its extensive manuals on budgetary and sectoral support to stress the environmental aspects of such aid, but they contain virtually no reference to the environment. 
Sellest hoolimata oleks komisjon võinud kasutada oma põhjalikke juhendeid eelarveliste ja valdkondlike toetuste kohta, et sellise abi keskkonnaaspekte rõhutada, kuid neis ei tehta keskkonnale peaaegu mingeid viiteid.
Thus, Commission staff has had no guidelines either on when and how to use SEAs and on how to carry out more limited environmental appraisals where SEAs are not considered appropriate. 
Seega ei ole komisjoni töötajatel olnud suuniseid ei selle kohta, millal ja kuidas strateegilist keskkonnahindamist kasutada, ega ka selle kohta, kuidas läbi viia piiratumat keskkonnahindamist, kui strateegilist keskkonnahindamist ei peeta asjakohaseks.
This lack of environmental appraisal procedures is reflected in the preparation of budgetary support programmes: (a) In no country was an appraisal made by the Commission of the possible environmental impact of the government policies and programmes supported by budgetary aid. (b) Out of 20 ACP countries which had received general budget support under the ninth EDF by 2005) in only one country, Tanzania, were conditions attached designed to support the environment. 
Keskkonnahindamise menetluste puudumine kajastub eelarvetoetuse programmide ettevalmistamises. a) Komisjon ei hinnanud üheski riigis eelarvetoetusest rahastatava valitsuspoliitika ja programmide võimalikku keskkonnamõju. b) 20 AKV riigist, kes olid 2005. aastaks üheksandast EAFist üldist eelarvetoetust saanud, oli vaid ühes riigis, Tansaanias, toetuse saamiseks seatud tingimustes arvesse võetud keskkonnakaitset.
Box 5 An example of mainstreaming the environment into budgetary support programmes In Tanzania under the Poverty Reduction Budget Support Programme 2003-2006 (114 million euro), donors and the Government of Tanzania had made the passing of environmental legislation one of the six poverty reduction strategy objectives. 
5. selgitus Näide keskkonna eelarvetoetuse programmidesse süvalaiendamisest Tansaanias olid rahastajad ja Tansaania valitsus ajavahemikuks 2003–2006 koostatud vaesuse vähendamise eelarvetoetuse programmi (114 miljonit eurot) raames seadnud keskkonnaalaste õigusaktide vastuvõtmise üheks kuuest vaesuse vähendamise strateegia eesmärgist.
This provided considerable support to the passing of the Environment Management Act in 2005. (c) Despite the important links between poverty and environment, poverty reduction indicators did not address environmental issues. (d) In the two priority sectors for the CommissionŐs budgetary aid, education and health, the significant opportunities for mainstreaming environmental issues into these two areas, particularly in relation to preventive health care, were not taken advantage of. (e) Increasingly, the Commission is seeking to provide its support to roads through sectoral policy support programmes, rather than individual projects, which means there is a particular need for SEAs if negative environmental impacts are to be avoided. 
See aitas märkimisväärselt kaasa keskkonnajuhtimise seaduse vastuvõtmisele 2005. aastal. c) Hoolimata vaesuse ja keskkonna omavahelisest seotusest ei käsitlenud vaesuse vähendamise näitajad keskkonnateemasid. d) Kahes komisjoni eelarveabi tähtsamas valdkonnas, hariduse ja tervishoiu vallas, ei kasutatud võimalust süvalaiendada keskkonnaaspektid nendesse valdkondadesse, eeskätt seoses ennetava tervishoiuga. e) Järjest enam püüab komisjon toetada teedeehitust pigem valdkondliku poliitika toetusprogrammide kui individuaalsete projektide kaudu, mis suurendab vajadust keskkonna strateegilise hindamise järele, kui tahetakse vältida negatiivseid keskkonnamõjusid.
(3) Council conclusions on a strategy on the integration of environmental concerns into EC economic and development cooperation to promote sustainable development paragraph 3.14 (8971/01). 
(3) Nõukogu järeldused, mis käsitlevad keskkonnaküsimuste EÜ majandus-ja arengukoostöösse integreerimise strateegiat eesmärgiga soodustada säästvat arengut, punkt 3.14 (8971/01).
(4) At the time of the audit the OECD DAC had a working party on the use of SEAs in the context of development cooperation. 
(4) Auditi ajal töötas OECD arenguabikomitee alluvuses arengukoostöö raames strateegiliste keskkonnahindamiste kasutamise alane töörühm.
C 235/12 EN Official Journal of the European Union 29.9.2006 Procedures for environmental mainstreaming at project level have not been sufficiently systematic 39. 
C 235/12 ET Euroopa Liidu Teataja 29.9.2006 Keskkonnaaspektide süvalaiendamiseks projekti tasandil kasutatavad menetlused ei ole olnud piisavalt süstemaatilised 39.
Despite the increasing proportion of aid channelled through budgetary support, the funding of projects is still the main aid delivery mechanism. 
Hoolimata sellest, et üha suurem osa abist antakse eelarvetoetusena, on projektide rahastamine seni siiski peamine abiandmise mehhanism.
A first step in the environmental appraisal of projects is to screen them in order to assess potential environmental risks and opportunities. 
Projektide keskkonnahindamise esimene samm on hinnata nende võimalikke keskkonnaalaseid ohte ja kasutegureid.
The 2001 draft Environment Integration Manual established the principle of such screening in the form of an ÔEnvironmental Integration FormŐ to be completed for each project and following guidelines in the manual. 
2001. aasta keskkonna integreerimise juhendi projektis kehtestati keskkonnahindamise põhimõte, mille kohaselt tuli iga projekti puhul vastavalt juhendis toodud suunistele täita keskkonnaaspektide integreerimise vorm.
Since the Manual has remained only a draft (see paragraph 21), this procedure has not been systematically introduced. 
Kuna juhend on jäänud ainult projektiks (vt punkt 21), ei ole seda menetlust süstemaatiliselt rakendatud.
As a result many Delegations used other procedures or did not follow any environmental screening procedures at all. 
Selle tulemusena rakendasid paljud delegatsioonid teisi menetlusi või ei teostanud üldse mingisugust keskkonnaalast kontrolli.
These deficiencies are partly due to the fact that environmental experts are not involved in screening non-environmental projects. 
Need puudujäägid tulenevad osaliselt sellest, et muude valdkondade projektide läbivaatamisel keskkonnaeksperdid ei osale.
In the Delegations, environmental expertise is largely focused on countries where the environment is a priority field, and in any case such expertise is not used to check the environmental aspects of project identification fiches for non-environmental projects. 
Delegatsioonides on keskkonnaalane asjatundlikkus keskendatud suuresti riikidele, kus keskkond on prioriteetne valdkond ja ühelgi juhul ei kasutata seda asjatundlikkust muude valdkondade projektikirjelduste keskkonnaaspektide kontrollimiseks.
At Europeaid, the number of environmental experts is similarly only sufficient to assess the quality of environment and natural resource projects but not whether the environment has been mainstreamed into non-environment projects. 
Ka EuropeAidi keskkonnaekspertid jõuavad hinnata vaid keskkonna ja loodusvarade valdkonna projektide kvaliteeti, kuid ei jõua kontrollida, kuidas keskkond on süvalaiendatud teiste valdkondade projektidesse.
Shortcomings in the screening process contributed to problems in identifying when Environmental Impact Assessments (EIAs) should be carried out. 
Hindamisprotsessi puudujäägid on muutnud keerulisemaks ka keskkonnamõju hindamise vajaduse väljaselgitamise.
The European Union has had EIA legislation for internal policies since 1985 (2). 
Euroopa Liidus kehtivad alates 1985. aastast sisepoliitilistes valdkondades keskkonnamõju hindamist reguleerivad õigusaktid (2).
The 1990 Lom IV Convention required EIAs to be carried out for large-scale projects and those posing a significant threat to the environment (3). 
1990. aastal vastu võetud neljandas Lomé konventsioonis nõuti keskkonnamõju hindamist suuremastaabi-liste, samuti keskkonnale tõsist ohtu kujutavate projektide puhul (3).