natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Many conflicts conventionally regarded as ŇinternalÓ are actually triggered or sustained by foreign influence of this kind. 
Paljud traditsiooniliselt sisekonfliktideks peetavad konfliktid on vallandunud või jätkuvad sellise välismõju tõttu.
Violent extremist movements cause a great deal of violent conflict in Africa. 
Vägivaldsed äärmusliikumised põhjustavad Aafrikas palju vägivaldseid konflikte.
Once they gain a foothold, they tend to spread across borders: for example, violence by militants in Libya, Mali, north-eastern Nigeria, and Somalia has spread into neighbouring countries, with further attacks taking place in countries including Algeria, Burkina Faso, Kenya and Uganda6. 
Kanda kinnitanud, kipuvad need üle piiride levima: näiteks sõjaliste rühmituste vägivald Liibüas, Malis, Kirde-Nigeerias ja Somaalias on levinud naaberriikidesse ning rünnakuid toimub muu hulgas Alžeerias, Burkina Fasos, Keenias ja Ugandas6.
The AU and the SROs intervened under the APSA framework in 28 out of the 67 violent conflicts (42 %) occurring in Africa during 2016. 
Aafrika Liit ja allpiirkondlikud organisatsioonid sekkusid Aafrika rahu ja julgeoleku struktuuri kaudu 28 konflikti 2016. aastal Aafrikas toimunud 67 vägivaldsest konfliktist (42%).
The interventions took the form of diplomacy, mediation and peace-support operations, or a combination of the three. 
Sekkumine toimus diplomaatia, rahuvahendamise ja rahuoperatsioonidena või kõigi kolme kombinatsioonina.
Evaluations of these 28 interventions indicated that 21 of them were at least partly successful in either preventing or de-escalating conflict7 (Box 2). 
Nende 28 sekkumise hindamisel nähtus, et 21 korral oli sekkumine kas konflikti ennetamisel või pingelõdvenduses vähemalt osaliselt edukas7 (2. selgitus).
World Peace Foundation, "African Politics, African Peace", 2016. 
World Peace Foundation, „African Politics, African Peace“ (Aafrika poliitika, Aafrika rahu), 2016.
APSA Impact Report 2016, Institute for Peace and Security Studies, Addis Ababa University, October 2017. 
APSA 2016. aasta mõjuaruanne, rahu-ja julgeoleku-uuringute instituut, Addis Abeba ülikool, oktoober 2017.
5 6 7 
6 7
Funding was to come mainly from the AU budget, with the possibility of further funding in the form of voluntary contributions from other sources. 
Rahastus pidi tulema põhiliselt Aafrika Liidu eelarvest koos võimalusega saada täiendavat rahastust muudest allikatest pärinevate vabatahtlike annetuste kaudu.
However, fewer than half African states paid their contributions to the AU budget on time and in full9, resulting in a shortfall of 33 % over the 2011 to 2015 period10. 
Siiski tasusid Aafrika Liidu eelarvesse oma osaluse õigel ajal ja täielikult vähem kui pooled Aafrika riigid9, mille tagajärjel tekkis ajavahemikul 2011–2015 33% suurune puudujääk10.
As a result, donors fund much of the AU budget11 (54 % in 201712). 
Sellest tulenevalt finantseerivad suure osa Aafrika Liidu eelarvest välisrahastajad11 (2017. aastal 54%12).
In addition, only a small proportion of the AU budget is paid into the African Peace Fund. 
Lisaks makstakse Aafrika rahufondi ainult väike osa Aafrika Liidu eelarvest.
The AU member states agreed to increase funding of the African Peace fund to 12 % of the AUŐs regular budget by 2014. 
Aafrika Liidu liikmesriigid leppisid kokku Aafrika rahufondi rahastuse suurendamises 12%-ni Aafrika Liidu korralisest eelarvest aastaks 2014.
However, in 2016 the amount paid over corresponded to 7 % of the regular budget (i.e. less than Ű6 million)13. 
Siiski oli 2016. aastal makstud summa korralisest eelarvest 7% (st vähem kui 6 miljonit eurot)13.
Protocol Relating to the Establishment of the Peace and Security Council of the African Union, Article 21. 
Sellel on viis Aafrika Liidu rahu-ja julgeolekunõukogu loomise protokoll, artikkel 21.
By December 2016, only 25 of the AUŐs 54 member states had paid their 2016 contributions in full. 
2016. aasta detsembriks oli oma 2016. aasta osamakse täielikult tasunud ainult 25 liikmesriiki Aafrika Liidu 54 liikmesriigist.
Source: H.E. Paul Kagame ŇReport on the Proposed Recommendations for the Institutional Reform of the African UnionÓ, 29 January 2017, p. 13. 
Allikas: Paul Kagame, „Report on the Proposed Recommendations for the Institutional Reform of the African Union“ (Aruanne Aafrika Liidu institutsioonide reformimiseks tehtud soovituste kohta), 29. jaanuar 2017, lk 13.
African Union, ŇBackground Paper on Implementing the Kigali Decision on Financing the UnionÓ, September 2016. 
Aafrika Liit, „Background Paper on Implementing the Kigali Decision on Financing the Union“ (Taustadokument Liidu rahastamist käsitleva Kigali otsuse rakendamise kohta), september 2016.
The AUŐs USD 446 million (around Ű395 million) annual budget (2017) corresponds to around 0.018 % of the AUŐs total GDP (Ű2.257 trillion in 2016). This excludes peace support operations in Somalia. 
Aafrika Liidu 446 miljoni USA dollari suurune (umbes 395 miljonit eurot) aastaeelarve (2017) moodustab Aafrika Liidu SKP kogusummast (2016. aastal 2,257 triljonit eurot) umbes 0,018%.
See AU Executive Council Decision on the Budget of the African Union for the 2017 Financial Year, Doc. EX.CL/956(XXIX). 
Vt Aafrika Liidu täitevnõukogu otsus Aafrika Liidu eelarveaasta 2017 eelarve kohta, dokument nr EX.CL/956(XXIX).
AU Peace Fund, Securing Predictable and Sustainable Financing for Peace in Africa, August 2016. 
Aafrika Liidu rahufond, Securing Predictable and Sustainable Financing for Peace in Africa (Aafrika rahu jaoks prognoositava ja jätkusuutliku rahastamise kindlustamine), august 2016.
It has five strategic priorities: conflict prevention; crisis and conflict management; post-conflict reconstruction and peace-building; strategic security issues14; and coordination and partnerships within the APSA framework. 
strateegilist prioriteeti: konfliktide ennetamine; kriiside ja konfliktide ohjamine; konfliktijärgne ülesehitus ja rahu tagamine; strateegilised julgeolekuküsimused14 ning koordineerimine ja partnerlus Aafrika rahu ja julgeoleku struktuuri raames.
EU support to the APSA 8. 
ELi toetus Aafrika rahu ja julgeoleku struktuurile 8.
The EU identified peace and security on the African continent as one of its priorities and defined the core principles of its approach in 199615. 
EL määras üheks oma prioriteediks rahu ja julgeoleku Aafrika mandril ning määratles 1996. aastal oma lähenemisviisi peamised põhimõtted15.
It has reiterated these principles and its own interest in focusing on peace and security on the African continent in several high-level conflict prevention and security strategies16, most recently in the 2016 EU Global Strategy17. 
EL on mitmes kõrgetasemelises konfliktide ennetamise ja julgeoleku strateegias16 korranud neid põhimõtteid ja oma huvi keskenduda Aafrika mandril rahu ja julgeoleku tagamisele; viimati tehti seda 2016. aasta Euroopa Liidu üldises välis-ja julgeolekupoliitika strateegias17.
In 2007, the AU and the EU launched the Joint Africa EU Strategy (JAES) as a framework for cooperation and policy dialogue, and highlighted the importance of peace and security to both unions. 
Aafrika Liit ja EL käivitasid 2007. aastal koostöö ja poliitilise dialoogi raamistikuna Aafrika ja ELi ühisstrateegia ning rõhutasid, et rahu ja julgeolek on mõlema liidu jaoks olulised.
The main channel of EDF support comes through the Strategic security issues include the illegal flow of small arms and light weapons; counter-improvised explosive device/explosives management; weapons of mass destruction disarmament and non-proliferation; counter-terrorism measures; illicit financial flows; the integration of AfricaŐs Integrated Maritime Strategy into APSA; and the combat of transnational organised crime and cyber-crime. 
Strateegilised julgeolekuküsimused hõlmavad järgmist: käsi-ja kergrelvade ebaseaduslik levik; isetehtud lõhkeseadmete vastane tegevus / lõhkeainete haldamine; massihävitusrelvade desarmeerimine ja nende leviku tõkestamine; terrorismivastased meetmed; ebaseaduslikud rahavood; Aafrika integreeritud merendusstrateegia lõimimine Aafrika rahu ja julgeoleku struktuuri; rahvusvahelise organiseeritud kuritegevuse ja küberkuritegevuse vastu võitlemine.
EU and the Issue of Conflicts in Africa: Peace Building Conflict Prevention and Beyond (SEC/96/32) sets out the basic approach towards the conflicts in Africa (importance of political analysis of structural root causes, focus on structural stability), the list of measures EU could undertake in various conflict situations, and the approach for the future (conflict prevention, early warning system, cooperation with AU and regional organisations as well as the UN, enhancement of African peace-keeping capabilities). 
Dokumendis „EU and the Issue of Conflicts in Africa: Peace Building Conflict Prevention and Beyond“ (EL ja konfliktide küsimus Aafrikas: rahu tagav konfliktide ennetamine ja sellele järgnev) (SEC/96/32) määratakse kindlaks peamine lähenemisviis Aafrikas aset leidvate konfliktide korral (struktuursete algpõhjuste poliitilise analüüsi tähtsus, struktuursele stabiilsusele keskendumine), selles esitatakse nimekiri meetmetest, mida EL erinevates konfliktiolukordades kasutada saab, ning pannakse paika tulevikus kasutatav käsitlusviis (konfliktide ennetamine, varajase hoiatamise süsteem, koostöö Aafrika Liidu ja piirkondlike organisatsioonide ja ÜROga, Aafrika rahuvalvesuutlikkuse suurendamine).
For example Communication on Conflict prevention (COM(2001) 211); 2003 European Security Strategy; The EU's comprehensive approach to external conflict and crises (JOIN(2013)30). 
Näiteks teatis konfliktide ennetamise kohta (COM(2001) 211); 2003. aasta Euroopa julgeolekustrateegia; ELi terviklik lähenemisviis väliskonfliktidele ja -kriisidele (JOIN(2013)30).
2016 Global Strategy for the European UnionŐs Foreign and Security Policy Shared Vision, Common Action: A Stronger Europe. 
2016. aasta üldine välis-ja julgeolekupoliitika strateegia „Ühtne visioon, ühine tegevus: tugevam Euroopa“.
9 African Peace Facility (APF), established by the EU in 200319, as well as through the Regional Indicative Programmes (RIPs)20. 
Peamine Euroopa Arengufondi toetuse kanal on Aafrika rahutagamisrahastu, mille EL 2003. aastal lõi19; rahastamine toimub ka piirkondlike sihtprogrammide kaudu20.
In the 2014 to 2020 EDF period, there are three RIPs in Africa, covering the West Africa, Central Africa and Eastern/Southern Africa/Indian Ocean regions. 
Euroopa Arengufondil on perioodil 2014–2020 Aafrikas kolm piirkondlikku sihtprogrammi, mis hõlmavad Lääne-Aafrika, Kesk-Aafrika ning Ida/Lõuna Aafrika/India ookeani piirkondi.
The amount allocated to peace and security under both the APF and under the RIPs has more or less doubled from the previous to the current period (Figure 2). 
Aafrika rahutagamisrahastu ja piirkondlike sihtprogrammide kaudu rahu ja julgeoleku jaoks eraldatud vahendite hulk on alates eelmisest perioodist enam-vähem kahekordistunud (joonis 2).
Most of the funds (around 80 %) were used to finance peace support operations, such as the African Union Mission to Somalia. 
Enamikku rahastusest (umbes 80%) kasutati rahuoperatsioonide rahastamiseks, nagu Aafrika Liidu missioon Somaalias.
19 20 outside the EU budget. The total financial resources of the EDF in the period from 2014 to 2020 amount to Ű30.5 billion. 
EAF loodi 1959. aastal sisekokkuleppega, seda rahastatakse ELi liikmesriikide otsestest osamaksetest ning see ei kuulu ELi eelarvesse. Vahemikus 2014–2020 on EAFi rahaliste vahendite kogumaht 30,5 miljardit eurot.
Council Decision No 3/2003 of the ACP-EC Council of Ministers of 11 December 2003 on the use of resources from the long-term development envelope on the ninth EDF for the creation of a Peace Facility for Africa (https://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/PDF/?uri=CELEX:22003D0003(01)&from=EN). 
AKV-EÜ ministrite nõukogu 11. detsembri 2003. aasta otsus nr 3/2003 üheksanda Euroopa Arengufondi pikaajaliseks arenguks ettenähtud vahendite kasutamise kohta Aafrika rahutagamisrahastu loomiseks (https://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/PDF/?uri=CELEX:22003D0003(01)&from=EN).
The EU also supports peace and security in Africa out of the general budget using instruments such as the Pan-African Programme (PanAf); the Instrument contributing to Peace and Stability (IcPS); Common Security and Defence Policy (CSDP) missions; and the ŇEU Emergency Trust Fund for AfricaÓ. 
EL toetab Aafrikas rahu ja julgeolekut ka üldeelarvest, kasutades selliseid vahendeid nagu üleaafrikaline programm, stabiilsuse ja rahu edendamise rahastamisvahend, ühise julgeoleku-ja kaitsepoliitika missioonid ning ELi Aafrika jaoks mõeldud hädaolukorra usaldusfond. Joonis 2.
Source: European Court of Auditors, based on information provided by the European Commission. 
Allikas: Euroopa Kontrollikoda Euroopa Komisjoni esitatud andmete alusel.
Around 14 % of overall funding for peace and security under the APF and the RIPs for 2014 to 2020, on average Ű50 million annually, has been allocated to the implementation of the APSA. 
Aafrika rahutagamisrahastu ja piirkondlike sihtprogrammide kaudu vahemikus 2014– 2020 rahu ja julgeoleku jaoks eraldatud vahenditest umbes 14%, st keskmiselt 50 miljonit eurot aastas, on eraldatud Aafrika rahu ja julgeoleku struktuuri elluviimiseks.
This is an increase of 150 % compared to the previous programming period. 
Võrreldes eelmise programmitöö perioodiga on kasv 150%.
The EU estimates that supporting the APSA, notably by strengthening the AUŐs and the SROsŐ capacity to prevent and resolve conflicts on the continent, may reduce the need to finance expensive peace-support operations, costing up to Ű720 million21 per year. 
ELi hinnangul võib Aafrika rahu ja julgeoleku struktuuri toetamine, tugevdades eelkõige Aafrika Liidu ja allpiirkondlike organisatsioonide mandril konfliktide ennetamise ja lahendamise võimekust, vähendada vajadust rahastada kalleid rahuoperatsioone, mis lähevad aastas maksma kuni 720 miljonit eurot21.
At the same time, the amount allocated to APSA under the RIPs increased six fold, reflecting the increased EU focus on conflict prevention and mediation at a sub-regional level (Figure 3). 21 USD 900 million reported in APSA Assessment Study 2014, p. 78. 
Samas on Aafrika rahu ja julgeoleku struktuurile piirkondlike sihtprogrammide kaudu eraldatavate vahendite summa kasvanud kuus korda, mis peegeldab seda, et EL keskendub rohkem allpiirkondlikul tasandil konfliktide ennetamisele ja vahendamisele (joonis 3).
11 Figure 3 - EU funds allocated to implementing the APSA under the APF and RIPs, 2008-2020 (million euros) 22 116 348 138 138 210 2008-13* 2014-20* APF RIP *For future periods currently allocated amounts are still subject to discussion and changes. 
Joonis 3. Aafrika rahu ja julgeolekustruktuuri rakendamiseks Aafrika rahutagamisrahastu ja piirkondlike sihtprogrammide kaudu eraldatud ELi vahendid, 2008–2020 (miljonites eurodes) 11 22 116 2008–2013* 2014–2020* APF RIP 348 138 138 210 * Tulevaste perioodide jaoks eraldatud vahendite üle veel arutatakse ja need võivad muutuda.
For past periods, and as far as available, contracted amounts are used instead of allocated amounts. 
Varasemate perioodide kohta on võimaluse korral kasutatud eraldatud summade asemel lepingusummasid.
AUDIT SCOPE AND APPROACH 11. In our audit, we examined whether the EU had provided effective support for the APSA. 
AUDITI ULATUS JA LÄHENEMISVIIS 11. Kontrollikoda uuris, kas EL on Aafrika rahu ja julgeoleku struktuuri tõhusalt toetanud.
To do so, we set out to answer three sub-questions. (a) Has EU support for the APSA been designed and targeted well? (b) Has EU support for the APSA contributed to achieving sustainable results? (c) Has EU support for the APSA been implemented well? 
Selleks püstitas kontrollikoda kolm alaküsimust. a) Kas ELi toetus Aafrika rahu ja julgeoleku struktuurile on hästi kavandatud ja sihipäraselt kasutatud? b) Kas ELi toetus Aafrika rahu ja julgeoleku struktuurile aitas kaasa jätkusuutlike tulemuste saavutamisele? c) Kas ELi toetust Aafrika rahu ja julgeoleku struktuurile rakendati hästi?
The audit covered EDF expenditure made through the African Peace Facility (APF) and the Regional Indicative Programmes (RIPs). 
Audit hõlmas EAFi kulutusi, mis tehti Aafrika rahutagamisrahastu ja piirkondlike sihtprogrammide kaudu.
We examined EU support from 2014 onwards and refer to evaluations and assessments of previous activities where available and relevant. 
Kontrollikoda uuris ELi toetust alates 2014. aastast ja viitab varasema tegevuse hinnangutele, kui see on võimalik ja asjakohane.
We audited all of the 14 contracts concluded by the Commission in the period from 2014 to 2016, with a total value of Ű102.5 million. 
Kontrollikoda auditeeris kõiki 14 lepingut, mille komisjon aastatel 2014–2016 sõlmis ja mille koguväärtus oli 102,5 12 miljonit eurot.
Other contracts were signed with regional organisations, such as the Economic Community of West African States (ECOWAS) and the Economic Community of Central African States (ECCAS). 
Ülejäänud lepingud sõlmiti piirkondlike organisatsioonidega, näiteks Lääne-Aafrika Riikide Majandusühenduse (ECOWAS) ja Kesk-Aafrika Riikide Majandusühendusega (ECCAS).
We did not audit the other EU instruments financing peace and security in Africa because during the period audited none of the activities related directly to the APSA. 
Kontrollikoda ei auditeerinud teisi Aafrikas rahu ja julgeoleku rahastamiseks mõeldud ELi vahendeid, sest auditeeritud ajavahemiku jooksul ei olnud ükski tegevus otseselt Aafrika rahu ja julgeoleku struktuuriga seotud.
We gathered evidence by reviewing documentation and by conducting interviews with the European External Action Service, the Commission, and relevant stakeholders, such as other donors and the beneficiaries of EU support (the AU and the SROs). 
Tõendite kogumiseks vaatas kontrollikoda läbi dokumendid ning vestles Euroopa välisteenistuse, komisjoni ja asjaomaste sidusrühmadega, näiteks teiste välisrahastajate ja ELi toetuse saajatega (Aafrika Liit ja allpiirkondlikud organisatsioonid).
We visited the African Union Commission, the ECOWAS and the ECCAS. 
Kontrollikoda külastas Aafrika Liidu Komisjoni, ECOWASi ja ECCASi.
OBSERVATIONS EU support remained focused on operational costs 15. 
TÄHELEPANEKUD ELi toetus keskendus tegevuskuludele 15.
In this section, we examine whether there was a clear strategy covering the present and future provision of EU support to the APSA. 
Selles osas analüüsib kontrollikoda, kas oli olemas praegu ja tulevikus Aafrika rahu ja julgeoleku struktuurile ELi toetuse andmise selge strateegia.
The EUŐs support for APSA was conceived on the basis of a strategic framework 16. 
ELi toetus Aafrika rahu ja julgeoleku struktuurile põhineb strateegilisel raamistikul 16.
The EU assessed the peace and security situation on the African continent and developed an approach which formed the basis for EU support. 
EL hindas rahu-ja julgeolekualast olukorda Aafrika mandril ja töötas välja ELi toetuse aluseks oleva lähenemisviisi.
Recognising the important role in the area of peace and security of both the African Union (AU) and the African Sub-regional No contracts in support of the APSA were concluded during the audited period under the other RIPs. 
Tunnistades nii Aafrika Liidu kui ka allpiirkondlike organisatsioonide olulist rolli rahu ja julgeoleku valdkonnas, tegutses EL mõlemal tasandil.
As new threats to peace and security emerged, the EU revised and updated its strategies (paragraph 8). 
Kui tekkisid uued rahu ja julgeolekut ähvardavad ohud, vaatas EL oma strateegiad läbi ja ajakohastas neid (punkt 8).
In line with this strategic framework, the EU provided political and financial support to the AU, and to the SROs, including for the development of the APSA. 
EL pakkus Aafrika Liidule ja allpiirkondlikele organisatsioonidele kooskõlas oma strateegilise raamistikuga poliitilist ja majanduslikku tuge, sh Aafrika rahu ja julgeoleku struktuuri väljatöötamiseks.
The EU supported the preparation of successive roadmaps by the AU and the SROs, which contained plans for the APSAŐs implementation23. 
EL toetas Aafrika Liidu ja allpiirkondlike organisatsioonide tööd Aafrika rahu ja julgeoleku struktuuri rakendamise plaane käsitlevate järjestikuste tegevuskavade koostamisel23.
The European Union also supported regular assessments of the APSA. 
Euroopa Liit toetas ka Aafrika rahu ja julgeoleku struktuuri korrapärast hindamist.
This meant that the APSA benefited from regular feedback (in the form of the APSA assessments) and guidance for further development (in form of the APSA roadmaps). 
See tähendab, et Aafrika rahu ja julgeoleku struktuur sai korrapärast tagasisidet (Aafrika rahu ja julgeoleku struktuuri hinnangutena) ning juhiseid edasiseks arenguks (Aafrika rahu ja julgeoleku struktuuri tegevuskavadena).
The roadmaps also provided a framework for donor coordination. However, a 2017 assessment of the APF pointed to weaknesses with the latest APSA roadmap. 
Tegevuskavades määrati kindlaks ka rahastajatevahelise kooskõlastamise raamistik. Siiski ilmnes Aafrika rahutagamisrahastu 2017. aasta hindamises, et Aafrika rahu ja julgeoleku struktuuri viimases tegevuskavas on nõrku kohti.
The roadmap is considered to be too complex to work with, lacks an overarching perspective and the AU Commission has not yet taken real ownership of it24. 
Leitakse, et tegevuskavaga on liiga keeruline töötada, sel puudub üldine perspektiiv ning Aafrika Liidu Komisjon pole seda veel tegelikult omaks võtnud24.
The EU set up mechanisms for political dialogue at both AU and regional levels. 
EL lõi poliitilise dialoogi jaoks mehhanismid nii Aafrika Liidu kui piirkondlikul tasandil.
Political and policy dialogue on peace and security issues, including on the implementation of the APSA, took place during regular meetings with the AU within the framework of the JAES, established in 2007. 
Poliitiline ja valdkondlik dialoog rahu ja julgeoleku küsimustes, sh Aafrika rahu ja julgeoleku struktuuri rakendamise üle, toimus 2007. aastal loodud Aafrika ja ELi ühisstrateegia raames Üks ajavahemikuks 2011–2013 ja teine ajavahemikuks 2016–2020.
There was, however, lack of clarity between the AU and the different SROs regarding the strategy for dividing up responsibilities between them, notably on the question of subsidiarity (paragraph 34). 
Siiski puudus Aafrika Liidu ja erinevate allpiirkondlike organisatsioonide vahel kohustuste jaotamise strateegia suhtes selgus, seda eelkõige subsidiaarsuse küsimuses (punkt 34).
The mechanisms which the EU set up for dialogue with the regional organisations ran less smoothly. 
Mehhanismid, mille EL lõi piirkondlike organisatsioonidega dialoogi pidamiseks, nii sujuvalt ei toiminud.
In the case of the ECOWAS, for example, ministerial-level meetings were irregular (they took place in 2017 but, despite efforts, not in 2016). 
Näiteks ECOWASi puhul toimusid ministrite tasandi kohtumised ebakorrapäraselt (kohtumised toimusid 2017. aastal, kuid 2016. aastal pingutustest hoolimata kohtumisi ei toimunud).
In other cases, policy dialogue was complicated (for example due to lack of institutional reforms, due to very slow advancing of the regional integration, or due to slow responsiveness of the counterparts on One for the period from 2011 to 2013 and another for the period from 2016 to 2020. 
Teistel juhtudel oli valdkondlik dialoog keeruline (näiteks institutsionaalsete reformide puudumise, piirkondliku integratsiooni väga aeglase edenemise või partnerite passiivsuse tõttu ettepanekutele ja küsimustele vastamisel).
The dialogue needed to be improved, intensified and consolidated, for example in respect of the sub-regional EU Sahel and Gulf of Guinea strategies. 
Dialoogi tuli muuta paremaks, intensiivsemaks ja tugevamaks, näiteks ELi Saheli ja Guinea lahe allpiirkondlike strateegiate puhul.
Sometimes dialogue was difficult because organisations lacked administrative capacity, for example ECCAS. 
Mõnikord oli dialoogi pidamine keeruline, sest organisatsioonidel, näiteks ECCASil, puudus haldussuutlikkus.