natgillin/translations-raw huggingface dataset:
86 In our 2015 special report on how the Commission and Member States address problems with public procurement in EU cohesion expenditure39, we found that only 17 out of 28 Member States were either using the tool or had expressed their intention to do so. 
86 Kontrollikoda leidis oma 2015. aasta eriaruandes selle kohta, kuidas komisjon ja liikmesriigid lahendavad ELi ühtekuuluvusvaldkonna vahenditega tehtavate riigihangete probleeme39, et 28-st liikmesriigist ainult 17 kasutas rakendust või oli väljendanud kavatsust seda teha.
Therefore, in our 2015 report we recommended the Commission and Member States to further promote the use of such data-mining tools. 
Seepärast soovitas kontrollikoda oma 2015. aasta aruandes, et komisjon ja liikmesriigid edendaksid veelgi selliste andmeotsinguvahendite kasutamist.
Three years after our recommendation ARACHNE is still used for around 170 out of the total number of 429 operational programmes in 21 Member States (Figure 8). 
Kolm aastat pärast kontrollikoja soovitust kasutatakse ARACHNEt ikka üksnes ligikaudu 170 rakenduskava puhul kokku 429 rakenduskavast 21 liikmesriigis (joonis 8).
87 This system does not currently offer any way of identifying whether an economic operator has been excluded within the Commission’s system. 
87 Süsteem ei võimalda praegu kindlaks teha, kas ettevõtja on komisjoni süsteemis menetlustest kõrvale jäetud.
39 See European Court of Auditor’s special report 10/2015 – Efforts to address problems with public procurement in EU cohesion expenditure should be intensified. 
34 39 Vt kontrollikoja eriaruanne nr 10/2015: „ELi ühtekuuluvusvaldkonna vahenditega tehtavate riigihangete probleemide kõrvaldamiseks vajatakse suuremaid jõupingutusi“.
Figure 8 – Use of ARACHNE in Member States* 36 *Number of 2014-2020 Operational Programmes for which ARACHNE is used in each Member State as a percentage of that country’s total number of 2014-2020 Operational Programmes. 
Joonis 8. ARACHNE kasutamine liikmesriikides* 35 *Liikmesriikide perioodi 2014–2020 rakenduskavade osakaal, mille puhul kasutatakse ARACHNEt (% vastava riigi rakenduskavade koguarvust perioodil 2014–2020).
Source: ECA, based on Commission figures. 88 Our analysis found the impact of the Commission’s exclusion and sanctioning system to be limited. 
Allikas: Euroopa Kontrollikoda komisjoni andmete põhjal. 88 Kontrollikoda leidis, et komisjoni kõrvalejätmise ja sanktsioonide rakendamise süsteemil on piiratud mõju.
Moreover, exclusion applies only to spending managed directly and indirectly by the Commission, which means that excluded companies may, for example, continue receiving Cohesion funds. 
Lisaks kohaldub kõrvalejätmine üksnes komisjoni poolt otseselt ja kaudselt täidetava eelarve puhul, mis tähendab, et kõrvale jäetud ettevõtjad võivad jätkuvalt saada rahalisi vahendeid ühtekuuluvusfondidest.
Although ARACHNE has the potential to be an effective fraud prevention tool, the system still contains only a limited amount of data 5 years after being launched. 
Ehkki ARACHNE on potentsiaalselt tõhus pettuste ennetamise vahend, sisaldab süsteem viis aastat pärast selle kasutuselevõttu ikka veel piiratud hulgal andmeid.
OLAF’s administrative investigations have led to prosecution in fewer than half of cases, and resulted in recovery of less than a third of the funds 89 Under the current EU legal framework, the main responsibility for enforcing anti-fraud legislation lies with the Member States, as only national authorities can conduct a criminal investigation and charge a person with a crime. 
36 OLAFi haldusjuurdlused on viinud süüdistuse esitamiseni vähem kui pooltel juhtudel ja nende tulemusena on tagasi nõutud vähem kui kolmandik summadest 89 ELi praeguses õigusraamistikus on põhivastutus pettustevastaste õigusaktide jõustamise eest liikmesriikidel, kuna vaid liikmesriikide ametiasutused saavad läbi viia kriminaaluurimisi ja esitada süüdistust.
Responsibility for recovering fraudulently obtained EU money depends on the EU spending area. 
Vastutus pettuse teel saadud ELi raha tagasinõudmise eest sõltub ELi kuluvaldkonnast.
90 OLAF is currently the only body with independent investigative powers at EU level. 
90 Praegu on OLAF ainus institutsioon, millel on õigus ELi tasandil sõltumatuid juurdlusi läbi viia.
In line with its mandate, OLAF investigates fraud, corruption or other illegal activities affecting the EU’s financial interests40. 
Vastavalt oma mandaadile uurib OLAF ELi finantshuve kahjustavat pettust, korruptsiooni või muud ebaseaduslikku tegevust40.
Based on its administrative investigations, OLAF may issue judicial, financial, administrative or disciplinary recommendations41. 
Oma haldusjuurdluste alusel võib OLAF esitada õigus-, finants-, haldus-ja distsiplinaarsoovitusi41.
OLAF can also recommend precautionary measures to help prevent any increase in irregularities. 
OLAF võib õigusrikkumise suurenemise vältimiseks soovitada ka ettevaatusabinõusid.
91 Judicial recommendations are addressed to competent national judicial authorities and mainly contain a proposal to open a criminal investigation against the person suspected (by OLAF) of having committed fraud or to continue the criminal investigation in the light of OLAF's findings and recommendations. 
91 Õiguslikud soovitused esitatakse liikmesriikide pädevatele justiitsasutustele ja peamiselt sisaldavad need ettepanekut algatada kriminaaluurimine isiku suhtes, keda on (OLAFi arvates) alust kahtlustada pettuse toimepanemises, või jätkata kriminaaluurimist OLAFI leide ja soovitusi arvesse võttes.
OLAF’s investigations are intended to make it easier for Member State authorities to bring an indictment in a particular case. 
OLAFi juurdlused on mõeldud selleks, et liikmesriikide ametiasutustel oleks lihtsam konkreetse juhtumi puhul süüdistust esitada.
92 Financial recommendations are addressed to the responsible DGs and consist of a proposal to recover a certain amount of money or to prevent money from being spent unduly. 
92 Finantssoovitused on suunatud vastutavatele peadirektoraatidele ja sisaldavad ettepanekut teatava summa tagasinõudmiseks või selleks, et vältida raha ebaõiget kasutamist.
Because such recommendations are not binding upon the DGs, here OLAF facilitates the DGs’ work in preparing recovery orders and in requesting the exclusion of unreliable economic operators from further EU funding through EDES42. 
Kuna sellised soovitused ei ole peadirektoraatidele siduvad, siis siin OLAF lihtsustab peadirektoraatide tööd tagasinõudekorralduste ettevalmistamisel ja EDESi kaudu ebausaldusväärsete ettevõtjate ELi rahastamisest kõrvalejätmise taotlemisel42.
40 Article 1(1) of Regulation (EU, Euratom) No 883/2013 of the European Parliament and of the Council of 11 September 2013 concerning investigations conductedby the European Anti-Fraud Office (OLAF) and repealing Regulation (EC) No 1073/1999 of the European Parliament and of the Council and Council Regulation (Euratom) No074/1999. 
93 ELi kuluvaldkondades, kus eelarvet täidetakse otseselt või kaudselt, otsustab eelnevalt asjaomase summa välja maksta otsustanud peadirektoraat ise, kas ta soovib raha petturlikult 40 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. septembri 2013. aasta määruse (EL, Euratom) nr 883/2013 (mis käsitleb Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) juurdlusi ning millega tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1073/1999 ja nõukogu määrus (Euratom) nr 074/1999) artikli 1 lõige 1.
41 Between 2012 and 2016, in around 21 % of the investigations it closed with a financial recommendation, OLAF simultaneously issued a judicial recommendation. 
41 Aastatel 2012–2016 lõpetas OLAF ligikaudu 21% juurdlustest finantssoovitusega ja esitas paralleelselt ka õigusliku soovituse.
42 In addition to the external investigations, OLAF is also entitled to conduct internal investigations within EU institutions. 
42 Lisaks välisjuurdlustele on OLAFil õigus viia ELi institutsioonides läbi ka sisejuurdlusi.
We did not evaluate this particular OLAF task in the course of this audit. 
Käesoleva auditi käigus kontrollikoda OLAFi seda konkreetset ülesannet ei hinnanud.
For EU spending areas under shared management, the responsible DG recovers the money from the Member State concerned through financial corrections. 
ELi kuluvaldkondade puhul, kus kasutatakse eelarve jagatud täitmist, nõuab vastutav peadirektoraat raha asjaomaselt liikmesriigilt tagasi finantskorrektsioonide kaudu.
The national authorities are then responsible for recovering the EU money from the actual beneficiary. 
Seejärel vastutavad liikmesriikide ametiasutused ELi raha tegeliku toetusesaaja käest tagasi nõudmise eest.
In this section, we examine what impact OLAF’s administrative investigations have on the prosecution of fraudsters and on the administrative procedure to recover fraudulently spent EU money. 
Aruande käesolevas osas uurib kontrollikoda, milline mõju on OLAFi haldusjuurdlustel petturitele süüdistuse esitamisele ning haldusmenetlusele petturlikult kasutatud ELi raha tagasinõudmiseks.
The current fraud investigation system has inherent weaknesses 94 Between 2009 and 2016, OLAF issued a total of 541 judicial recommendations. 
Praeguses pettuste uurimise süsteemis on olemuslikud puudused 94 Aastatel 2009–2016 esitas OLAF kokku 541 õiguslikku soovitust.
To date, Member State authorities have taken decisions on 308 of these recommendations, bringing indictments in 137 cases (44.5 %) and dismissing 171 cases (55.5 %). 
Seni on liikmesriikide ametiasutused teinud otsuse neist soovitustest 308 kohta, esitades 137 juhul süüdistuse (44,5%) ja lõpetades 171 juhul menetluse (55,5%).
No information is available on the number of convictions. 
Teave süüdimõistvate kohtuotsuste arvu kohta pole kättesaadav.
To date, Member State judicial authorities have made approximately 17 indictments per year as a result of cases initiated by OLAF (Figure 9). 
Seni on liikmesriikide justiitsasutused esitanud seoses OLAFi algatatud juhtumitega umbes 17 süüdistust aastas (joonis 9).
Figure 9 – OLAF’s judicial recommendations in 2009-2016 No decision taken 233 308 43% 57% Decision taken Dismissals 55.5 % I ndictments 44.5 % 171 137 Source: The OLAF Report 2016, p. 
Joonis 9. OLAFi õiguslikud soovitused aastatel 2009–2016 37 Otsust ei tehtud Tehti otsus 233 308 43% 57% Esitati süüdistus Menetlus lõpetati 171 137 55,5% 44,5% Allikas: OLAFi 2016. aasta aruanne „The OLAF Report 2016“, lk 33.
33. 95 Given the unavailability of reliable data on the total number of EU fraud cases prosecuted in the Member States, we cannot provide any precise indication of the overall share of indictments initiated by national prosecutors as a result of OLAF’s judicial 
95 Kuna puuduvad usaldusväärsed andmed ELi raha kasutamisega seotud pettuste koguarvu kohta, mille suhtes liikmesriikides on süüdistus esitatud, pole kontrollikojal võimalik täpselt öelda, kui suure osa süüdistustest on liikmesriikide prokurörid esitanud OLAFi õiguslike soovituste tulemusena.
Box 6 Prosecution of fraud involving EU money in five Member States In Poland, 446 indictments and 50 conditional dismissals were issued in the period 2013-2016 (i.e. 124 indictments per year). 
6. selgitus ELi rahaga seotud pettuste kohta esitatud süüdistused viies liikmesriigis Ajavahemikul 2013–2016 esitati Poolas 446 süüdistust ja 50 menetlust lõpetati tingimuslikult (s.t 124 süüdistust aastas).
In Bulgaria in 2016, 72 persons were charged with fraud involving EU money, from 67 cases. 
Bulgaarias esitati 2016. aastal ELi rahaga seotud pettuste eest süüdistus 72 isikule (seoses 67 juhtumiga).
In Estonia in 2016, 50 individuals and 22 legal persons were charged with fraud in EU spending, from 15 cases. 
Eestis esitati 2016. aastal ELi raha kasutamisega seotud pettuste eest süüdistus 50 eraisikule ja 22 juriidilisele isikule (seoses 15 juhtumiga).
In Hungary, according to the Ministry of Interior’s crime statistics, 18 indictments were initiated in 2013, 16 in 2014, 6 in 2015, 7 in 2016 and 1 in 2017 (a total of 48 between 2013-2017)43. 
Ungaris esitati siseministeeriumi kriminaalstatistika andmetel 2013. aastal 18 süüdistust, 2014. aastal 16, 2015. aastal 6, 2016. aastal 7 ja 2017. aastal 1 (ajavahemikul 2013–2017 kokku 48)43.
In Romania, prosecutors issued 30 indictments in 2016, arising from 39 cases previously investigated by DLAF44. 
Rumeenias esitasid prokurörid 2016. aastal 30 süüdistust seoses 39 juhtumiga, mida eelnevalt uuris DLAF44.
As a result, 115 individuals and 47 legal entities were sent to trial and, in four cases, a total of six agreements of guilt recognition were concluded. 
Selle tulemusena saadeti kohtu ette 115 eraisikut ja 47 juriidilist isikut ning nelja juhtumi puhul oli tulemuseks kuus süü omaksvõttu.
96 Figure 9 shows that more than half of the cases where the decision was taken by the Member State were dismissed. 
96 Jooniselt 9 nähtub, et enam kui pooltel juhtudest, kus liikmesriik oli otsuse langetanud, menetlus lõpetati.
According to OLAF’s own analysis of the information collected by Member States on judicial recommendations, the main reasons for dismissal were (Figure 10): o o 43 44 evidence initially collected by OLAF or later by the national investigative authority considered insufficient for prosecution (56 %); action investigated by OLAF not considered a criminal offence under national law (22 %); https://bsr.bm.hu/SitePages/Nyitolap.aspx accessed on 15 February 2018. 
OLAFi analüüsi põhjal, mis põhineb liikmesriikide poolt õiguslike soovituste kohta kogutud andmetel, olid menetluse lõpetamise peamised põhjused järgmised (joonis 10): o algselt OLAFi ja hiljem riigi uurimisasutuse kogutud tõendeid peetakse süüdistuse esitamiseks ebapiisavaks (56%); o OLAFi uuritud tegevust ei käsitata riigi seaduste alusel kuriteona (22%); o riigi seadustega kehtestatud aegumistähtaeg (s.t ajapiirang kriminaalmenetluse alustamiseks) on möödunud (14%)45. 43 https://bsr.bm.hu/SitePages/Nyitolap.aspx seisuga 15. veebruar 2018.
The Fight Against Fraud Department (DLAF) is a Romanian national authority with investigative powers, responsible for protecting the EU’s financial interests in that country. 
44 Pettustevastase võitluse amet (DLAF) on uurimisvolitustega Rumeenia riigiasutus, mis vastutab ELi finantshuvide kaitse eest selles riigis.
See statistics from DLAF’s 2016 annual report, p. 11. 
Vt statistika DLAFi 2016. aasta aastaaruande lk-l 11.
Figure 10 – Main reasons for dismissal Source: Analysis of Member States’ follow-up of OLAF’s judicial recommendations issued between January 2008 and December 2015; page 1. 
Joonis 10. Menetluse lõpetamise peamised põhjused Allikas: analüüs, mis käsitleb liikmesriikides ajavahemikul jaanuarist 2008 kuni detsembrini 2015 OLAFi esitatud õiguslike soovituste alusel võetud meetmeid, lk 1.
97 As indicated above, in 36 % of cases, either Member State authorities did not regard the crime identified by OLAF as a criminal offence under national law, or the time limit for criminal proceedings under national law had elapsed. 
97 Nagu eespool öeldud, ei pidanud liikmesriikide ametiasutused 36%-l juhtudest OLAFi tuvastatud süütegu oma riigisisese õiguse alusel kuriteoks või oli möödunud riigi seadustes ette nähtud tähtaeg kriminaalmenetluse alustamiseks.
We note that it is not always possible to prevent a case from becoming time-barred; national prosecutors may also reach a different conclusion as to whether an offence has been committed. 
Kontrollikoda juhib tähelepanu asjaolule, et juhtumi aegumist ei ole võimalik alati takistada; liikmesriikide prokurörid võivad ka kuriteo toimepaneku suhtes teistsugusele järeldusele jõuda.
This is why close cooperation between OLAF and national authorities is of paramount importance46. 
Seepärast on OLAFi ja liikmesriikide ametiasutuste tihe koostöö äärmiselt oluline46.
98 During our interviews in four Member States, national prosecutors indicated that, in most cases, they have no contact with OLAF before receiving the Final Report. 
98 Neljas liikmesriigis peetud vestluste käigus ütlesid sealsed prokurörid, et enamikul juhtudel puudus neil enne lõpparuande saamist OLAFiga kontakt.
They also indicated that they would prefer to be informed of any suspected criminal offence much earlier than at the end of the OLAF investigation, and that if they were, they would assist 45 Analysis of Member States’ follow-up of OLAF’s judicial recommendations issued between January 2008 and December 2015; p. 
Samuti väljendasid nad soovi, et neid teavitataks kuriteokahtlusest palju varem kui OLAFi juurdluse lõpus, sest sel juhul saaksid nad OLAFit aidata ja vajaduse korral alustada oma kriminaaluurimist, et vältida juhtumite aegumist.
46 Article 12 of Regulation (EU) No 883/2013 states that OLAF ‘.... may transmit to the competent authorities of the Member States concerned information obtained in the course of external investigations in due time to enable them to take appropriate action in accordance with their national law’. 
46 Määruse (EL) nr 883/2013 artikli 12 kohaselt võib OLAF „aegsasti edastada asjaomaste liikmesriikide pädevatele asutustele välisjuurdluse käigus saadud teavet, et võimaldada neil kooskõlas siseriikliku õigusega asjakohaste meetmete võtmist“.
4% 5% 14 % 22 % 56 % Insufficient evidence No criminal offence Time barring Low priority Other 
39 4% 14% 5% 56% Ebapiisavad tõendid Tegemist ei olnud kuriteoga Aegumine Väheoluline Muu 22%
100 Figure 10 shows that 56 % of dismissed cases have been dismissed due to lack of evidence. 
100 Joonis 10 näitab, et 56%-l juhtumitest, kui menetlus lõpetati, tehti seda tõendite puudumise tõttu.
101 Our interviews with representatives from national authorities, independent academics and EU institutions (including OLAF) indicate that the main reason for dismissal is not lack of evidence, but rather that cases are too old. 
101 Kontrollikoja vestlused liikmesriikide ametiasutuste ja ELi institutsioonide (sh OLAFi) esindajate ning sõltumatute akadeemikutega näitavad, et peamine põhjus menetluse lõpetamiseks pole mitte tõendite puudumine, vaid pigem see, et juhtumid on liiga vanad.
It is not necessarily that the time limit for a given case has already expired or is about to expire, but rather that it is already years since the alleged offence was committed. 
Alati pole asi selles, et konkreetse juhtumi aegumistähtaeg on möödas või kohe möödumas, vaid pigem selles, et väidetava süüteo toimepanemisest on möödunud aastaid.
102 This is not to say that OLAF’s investigations take too long. 
102 See ei tähenda, et OLAFi juurdlused võtavad liiga kaua aega.
In most cases, OLAF conducts administrative investigations after the act in question has been detected and reported. 
Enamikul juhtudel viib OLAF haldusjuurdluse läbi pärast juhtumi avastamist ja sellest teatamist.
It is therefore dependent on the timeliness of the information it receives in particular from IBOAs and Member States. 
Seetõttu sõltub OLAF eelkõige ELi institutsioonidelt, organitelt ja asutustelt ning liikmesriikidelt saadava teabe õigeaegsusest.
Furthermore, OLAF’s administrative investigation then needs to be followed by a further criminal investigation in the Member State concerned. 
Lisaks peab OLAFi haldusjuurdlusele järgnema täiendav kriminaaluurimine asjaomases liikmesriigis.
A person cannot be prosecuted without the case having been investigated in accordance with national law. 
Isikule ei saa süüdistust esitada, ilma et juhtumit oleks uuritud riigisisese õiguse kohaselt.
The extent of the investigation varies from country to country, but some action is required in every Member State. 
Juurdluse ulatus on riigiti erinev, kuid teatud meetmed on vajalikud igas liikmesriigis.
Therefore, OLAF’s investigations, no matter how well conducted, often have a high risk of passing their ’sell-by date’. 
Seepärast on suur risk, et OLAFi juurdlused, olgu need läbi viidud kui hästi tahes, ületavad tihti n-ö „parim enne“ kuupäeva.
103 Figure 11 indicates the timeframe for cases investigated by OLAF. 
103 Joonisel 11 on näidatud OLAFi uuritud juhtumite ajakava.
Data provided by OLAF shows that, in 2017, it took OLAF an average of two months to select cases and around 22 months to investigate them47. 
OLAFi andmetel kulus tal 2017. aastal juhtumite valimiseks keskmiselt kaks kuud ja nende uurimiseks umbes 22 kuud47.
Assuming that OLAF receives information on suspected fraud cases around one year after they have been committed and submits its Final Report to judicial authorities without delay, national authorities only receive information on an alleged offence on average three years after it has been committed. 
Eeldusel, et OLAF saab teabe pettusekahtluste kohta umbes üks aasta pärast nende toimumist ja ei viivita lõpparuande justiitsasutustele esitamisega, saavad liikmesriikide ametiasutused teabe väidetava rikkumise kohta keskmiselt kolm aastat pärast rikkumise toimepanemist.
47 See 2017 OLAF report, p. 53. 
40 47 Vt OLAFi 2017. aasta aruanne, lk 53.
Figure 11 – Timeframe for cases investigated by OLAF X X+1 X+2 X+3 X+? 
Joonis 11. OLAFi uuritud juhtumite ajakava X X+1 X+2 X+3 X+?
104 In our view, the current system, whereby OLAF’s administrative investigation of suspected fraud is followed by a criminal investigation at national level, takes up much time in a considerable number of cases and thus it decreases the chances to achieve its final goal – prosecution. 
104 Kontrollikoda on seisukohal, et praegune süsteem, mille kohaselt OLAFi pettusekahtluse haldusjuurdlusele järgneb kriminaaluurimine liikmesriikide tasandil, võtab paljudel juhtudel kaua aega ja seetõttu väheneb tõenäosus jõuda süüdistuse esitamiseni.
Administrative recovery of funds is hindered by insufficient evidence 105 If OLAF finds any irregularity (whether suspected fraud or otherwise) and is able to estimate the amount to be recovered, it issues a financial recommendation. 
Raha halduslikku tagasinõudmist takistab tõendite ebapiisavus 105 Kui OLAF leiab õigusrikkumise (pettusekahtluse vm juhtumi) ja on suuteline hindama tagasinõudmisele kuuluva summa suurust, esitab ta finantssoovituse.
106 Figure 12 presents the amounts OLAF recommended for recovery between 2002 and 2016. 
106 Joonisel 12 on esitatud summad, mida OLAF soovitas ajavahemikul 2002–2016 tagasi nõuda.
Based on the available data, we estimate the total value of OLAF financial recommendations during this period at around €8.8 billion (for 2008 and 2009, we use the average for all other years). 
Olemasolevate andmete alusel hindab kontrollikoda OLAFi finantssoovituste kogusummaks kõnealusel perioodil umbes 8,8 miljardit eurot (2008. ja 2009. aasta puhul kasutatakse kõigi teiste aastate keskmist).
By the end of 2016, a total amount of €2.6 billion (30 %) had been recovered. 
2016. aasta lõpuks oli tagasi nõutud 2,6 miljardit eurot (30%).
The figures indicate that although the total annual value of OLAF recommendations varies greatly, in most years (with the notable exception of 2011), the amount recovered has been in the region of €200 million (the average over the last 15 years is €173 million). 
Need arvud näitavad, et ehkki OLAFi soovituste kogusumma on aastati väga erinev, oli tagasi saadud summa enamikul aastatel (v.a oluline erinevus 2011. aastal) umbes 200 miljonit eurot (viimase 15 aasta keskmine on 173 miljonit eurot).
107 According to the statistics we received from seven spending DGs (REGIO, EMPL, AGRI, RTD, CNECT, HOME and DEVCO), between 2012 and 2016, OLAF recommended a total of €1.9 billion in recoveries, from 358 cases. 
107 Seitsme rahalisi vahendeid haldava peadirektoraadi (REGIO, EMPL, AGRI, RTD, CNECT, HOME ja DEVCO) statistika kohaselt soovitas OLAF ajavahemikul 2012–2016 tagasi nõuda kokku 1,9 miljardit eurot (seoses 358 juhtumiga).
By the time of our audit, the DGs’ recoveries and financial corrections amounted to €243 million (13 % of the total recommended) from 153 cases (i.e. 43 % of cases). 
Kontrollikoja auditi ajaks oli peadirektoraatide tagasinõudmiste ja finantskorrektsioonide kogumaht 243 miljonit eurot (13% soovitatud kogusummast) seoses 153 juhtumiga (43% juhtumitest).
We acknowledge that the recovery process may still be ongoing for a significant number of the remaining OLAF financial recommendations. 
Kontrollikoda möönab, et märkimisväärne arv OLAFi finantssoovituste põhjal algatatud tagasinõudmistest on veel lõpule viimata.