natgillin/translations-raw huggingface dataset:
These errors account for 12 % of all quantifiable errors and make up approximately 0,7 percentage points of the estimated level of error. 
Nimetatud vead moodustavad 12% kõigist kvantifitseeritavatest vigadest ning ligikaudu 0,7 protsendipunkti hinnangulisest veamäärast.
For estimating the level of error we used the provisions of the 2014 public procurement directive which were less stringent than those included in the 2004 public procurement directives (i.e. modifications of contracts). 
Veamäära hindamiseks kasutas kontrollikoda 2014. aasta riigihangete direktiivi sätteid, mis ei olnud nii ranged kui 2004. aasta riigihangete direktiivi omad (st lepingute muutmine).
THE COMMISSION’S REPLIES Figure 6.5 — Example of serious failure to comply with public procurement rules Additional works awarded without proper public procurement: For an ERDF road construction project in Germany, additional works in excess of 50 % of the initial contract value were directly awarded to the same contractor. 
Näited riigihanke-eeskirjade tõsisest eiramisest Ilma nõuetekohase riigihankemenetluseta sõlmitud lisatööde lepingud: ühe Saksamaal teostatud ERFi tee-ehitusprojekti puhul sõlmiti sama töövõtjaga ilma uue hankemenetluseta lisatööde leping, mis ületas algset lepingumahtu 50 %.
This is a breach of Article 31 of the public procurement directive 2004/18/EC. 
See on vastuolus riigihangete direktiivi 2004/18/EÜ artikliga 31.
As a result, these costs are ineligible for EU co-financing. 
Selle tagajärjel ei ole need kulud ELi kaasrahastamiseks rahastamiskõlblikud.
Similar cases were found in other ERDF projects in Italy and the United Kingdom. 
Samalaadseid juhtumeid leiti muudes ERFi projektides Itaalias ja Ühendkuningriigis.
These errors include cases of the incorrect application of the selection criteria, shortcomings in the tender specifications and non-compliance with information and publication requirements. 
Nimetatud vead hõlmavad valikukriteeriumide ebaõiget kohaldamist, puudusi hanketingimustes ning teabe ja avalikustamisega seotud nõuete mittetäitmist.
These errors do not contribute to the error rate we estimated (18). 
Need vead ei suurenda kontrollikoja esitatud hinnangulist veamäära (18).
(17) Further information regarding our approach to the quantification of public procurement errors is set out in paragraph 1.13 and Annex 1.1, paragraphs 13, of the 2014 annual report. 
(17) Kontrollikoja lähenemisviisi riigihangetega seotud vigade kvantifitseerimise kohta kirjeldatakse täpsemalt 2014. aasta aastaaruande punktis 1.13 ja lisa 1.1 punktis 13.
(18) See also Table 1 of special report No 10/2015. 
(18) Vt ka eriaruande nr 10/2015 tabel 1.
For two transactions in two Member States, the national authorities had identified serious cases of non-compliance with public procurement rules and imposed specific financial corrections at project level(19). 
Kahes liikmesriigis auditeeritud kahes tehingus olid liikmesriikide ametiasutused leidnud riigihanke-eeskirjade tõsiseid eiramisi ning kehtestasid projektide tasandil finantskorrektsioone (19).
These corrective measures have been taken into account in the calculation of our estimated level of error, since the corrective measures were taken before the notification of our audit. 
Neid parandusmeetmeid ei ole kontrollikoja hinnangulise veamäära arvutamisel arvesse võetud, kuna parandusmeetmed võeti enne kontrollikoja auditist teavitamist.
On 26 February 2014, the Council of the European Union and the European Parliament adopted three directives aimed at simplifying public procurement procedures and making them more flexible. 
26. veebruaril 2014 võtsid Euroopa Liidu Nõukogu ja Euroopa Parlament vastu kolm direktiivi, mille eesmärk on riigihankemenetluste lihtsustamine ja nende paindlikumaks muutmine.
EU countries had until April 2016 to transpose the new rules into national law (except with regard to e-procurement where the deadline is October 2018) (20). 
Aprilliks 2016 pidid liikmesriigid nende nõuded oma õigusesse üle võtma (v.a e-riigihanked, mille jaoks seati tähtajaks oktoober 2018)(20).
In May 2016, the Commission has addressed letters of formal notice whereby the Commission reminds them of their overdue obligation to enact in national law the three EU directives to 20 out of the 28 Member States (21). 
Mais 2016 saatis komisjon 20 liikmesriigile 28st ametlikud kirjad, milles tuletatakse meelde, et riigid ei ole kinni pidanud kohustusest nimetatud kolm direktiivi riiklikku õigusesse üle võtta(21).
If Member States continue to fail in their obligation to enact in national law, the Commission may open infringement procedures under Article 258 TFEU which could eventually lead to the imposition of fines to the Member States concerned. 
Kui liikmesriigid ei täida endiselt kohustust direktiivid oma õigusesse üle võtta, võib komisjon algatada vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 258 rikkumismenetluse, mis võib omakorda kaasa tuua asjaomaste liikmesriikide trahvimise.
We have also published a special report on the actions taken by Member States and the Commission to address the problem of public procurement errors in the area of ‘Economic, social and territorial cohesion’ (22). of the European Union 13.10.2016 THE COMMISSION’S REPLIES 6.23. 
Kontrollikoda avaldas ka eriaruande, milles käsitletakse liikmesriikide ja komisjoni võetud meetmeid hankevigade probleemi lahendamiseks majandusliku, sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse valdkonnas (22). 6.23.
The Commission is closely monitoring the state of transposition in Member States. 
Komisjon jälgib hoolega ülevõtmise seisu liikmesriikides.
As of 30 June 2016, 16 Member States still have to transpose the directive on public procurement (2014/24/EU), while 19 have to transpose the directive on the award of concession contracts (2014/23/ EU) and 17 the directive on procurement by entities operating in the water, energy, transport and postal services sectors (2014/25/EU). 
30. juuni 2016. aasta seisuga on 16 liikmesriigil veel vaja üle võtta riigihangete direktiiv (2014/24/EL), samal ajal kui 19 peavad veel üle võtma kontsessioonilepingute sõlmimise direktiivi (2014/23/EL) ning 17 vee-, energeetika-, transpordi-ja postiteenuste sektoris tegutsevate üksuste riigihangete direktiivi (2014/25/EL).
The Commission has accepted all recommendations made by the Court in its special report and is taking the recommended actions. 
Komisjon on nõustunud kõigi kontrollikoja eriaruandes esitatud soovitustega ja rakendab soovitatud meetmeid.
The Commission refers to its replies to paragraphs 6.7 to 6.15 and 6.19 above. 
Komisjon viitab oma punktidele 6.7 kuni 6.15 ja 6.19 antud vastustele.
(19) In accordance with Commission Decision C(2013) 9527 final of 19.12.2013. 
(19) Vastavalt komisjoni 19. detsembri 2013. aasta otsusele C(2013) 9527 final.
(20) Directives of the European Parliament and of the Council of 26 February 2014 on public procurement (2014/24/EU), on the award of concession contracts (2014/23/EU) and on procurement by entities operating in the water, energy, transport and postal services sectors (2014/25/EU) (OJ L 94, 28.3.2014). 
(20) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2014. aasta direktiivid 2014/24/EL (riigihanked), 2014/23/EL (kontsessioo-nilepingud) ning 2014/25/EL (vee-, energeetika-, transpordi-ja postiteenuste sektoris tegutsevate üksuste hanked) (ELT L 94, 28.3.2014).
(21) The eight Member States that implemented all three new Directives are: Denmark, Germany, France, Italy, Hungary, Romania, Slovakia and the United Kingdom. 
(21) Kõik kolm uut direktiivi on rakendanud kaheksa liikmesriiki: Taani, Saksamaa, Prantsusmaa, Itaalia, Ungari, Rumeenia, Slovakkia ja Ühendkuningriik.
(22) See special report No 10/2015 ‘Efforts to address problems with public procurement in EU Cohesion expenditure should be intensified’ (http://eca.europa.eu). 
(22) Vt eriaruanne nr 10/2015: „ELi ühtekuuluvusvaldkonna vahenditega tehtavate riigihangete probleemide kõrvaldamiseks vajatakse suuremaid jõupingutusi“ (http://eca.europa.eu).
State aid is in principle incompatible with the internal market since it may distort trade between Member States (23). 
Riigiabi on siseturuga põhimõtteliselt kokkusobimatu, kuna see võib moonutada liikmesriikidevahelist kaubandust (23).
There are, however, some exceptions to this rule. 
Sellel reeglil on siiski ka mõningaid erandeid.
The Commission directly enforces the EU state aid rules. 
Komisjon jõustab ELi riigiabi eeskirju otse.
Member States must notify all cases of state aid to the Commission (either through a scheme or case-by-case for a project), unless the project is below a ‘de minimis’ ceiling (24) or is covered by the General Block Exemption Regulation (GBER)(25). 
Liikmesriigid peavad komisjoni teavitama kõigist riigiabi andmise juhtumitest (kas riigiabi sisaldava programmi või juhtumipõhiselt projektide kaudu), välja arvatud juhul, kui projekti suurus jääb allapoole vähese tähtsusega abile kehtestatud ülemmää-ra(24) või kui see on hõlmatud üldise grupierandi määrusega (25).
For all cases notified, the Directorate-General for Competition forms a view on whether the aid is compatible with the internal market The ESF is less prone to infringements of state aid rules since very often projects fall under the ‘de minimis’ rule. 
Kõigil teavitatud juhtudel otsustab konkurentsi peadirektoraat, kas abi tunnistatakse siseturuga kokkusobivaks. ESFi projektides esineb vähem riigiabi eeskirjade rikkumist, kuna projektide suurus ei ületa tavaliselt vähese tähtsusega abi ülemmäära.
We identified this year seven ERDF/CF projects in five Member States that infringed the EU state aid rules (26). 
Vaatlusalusel aastal leidis kontrollikoda viies liikmesriigis seitse ELi riigiabi eeskirju eiranud ERFi/ÜFi projekti(26).
Where necessary, we requested and obtained a preliminary assessment by the Directorate-General for Competition. 
Vajaduse korral küsis kontrollikoda konkurentsi peadirektoraadi esialgset hinnangut ja ka sai selle.
This assessment and the case law of the European Court of Justice were taken into account when classifying errors. 
Vigade klassifitseerimisel võeti arvesse nii konkurentsi peadirektoraadi hinnangut kui Euroopa Kohtu praktikat.
For three of these projects, we consider that the project should have obtained less or no public funding from the EU and/or the Member State according to the state aid rules. 
Kontrollikoda on seisukohal, et neist kolm projekti ei oleks pidanud riigiabi eeskirjade kohaselt ELi ja/või liikmesriigi toetust saama või oleks see pidanud olema väiksem.
The main reasons for non-compliance with state aid rules refer to the excess of aid intensity limits These quantified errors make up approximately 0,3 percentage points of the estimated level of error (see Figure 6.6). 
Riigiabi eeskirjade eiramise põhjusteks on peamiselt lubatud abi määrade ületamine. Need kvantifitseeritud vead moodustavad ligikaudu 0,3 protsendipunkti hinnangulisest veamäärast (vt selgitus 6.6).
We applied the 2014 GBER for estimating the level of error in this category (27). of the European Union THE COMMISSION’S REPLIES 6.27. 
Kontrollikoda kohaldas selles kategoorias veamäära hindamiseks 2014. aasta üldist grupierandi määrust (27).
(24) Article 2(1) of Commission Regulation (EC) No 1998/2006 (OJ L 379, 28.12.2006, p. 5). 
(24) Komisjoni määruse (EÜ) nr 1998/2006 (ELT L 379, 28.12.2006, lk 5) artikli 2 lõige 1.
(25) Article 3 of Commission Regulation (EU) No 651/2014 (OJ L 187, 26.6.2014, p. 1), replacing Article 3(1) of Commission Regulation (EC) No 800/2008 (OJ L 214, 9.8.2008, p. 
(25) Komisjoni määruse (EL) nr 651/2014 (ELT L 187, 26.6.2014, lk 1) artikkel 3, millega asendatakse komisjoni määruse (EÜ) nr 800/2008 (ELT L 214, 9.8.2008, lk 3) artikli 3 lõige 1.
(26) Czech Republic, Italy, Latvia, Poland and United Kingdom. 
(26) Tšehhi Vabariik, Itaalia, Läti, Poola ja Ühendkuningriik.
(27) Regulation (EU) No 651/2014. 
(27) Määrus (EL) nr 651/2014.
EN C 375/176 Official Journal THE COURT’S OBSERVATIONS of the European Union 13.10.2016 THE COMMISSION’S REPLIES Figure 6.6 — Example of a project infringing state aid rules The aid intensity limit was exceeded: For a CF project in Poland related to the construction of a port infrastructure, funding exceeded the maximum allowable under state aid rules for this type of project. 
KOMISJONI VASTUSED Selgitus 6.6. Näide riigiabi eeskirju rikkunud projektist Riigiabi lubatud ülemmäära ületati: üks Poolas teostatud ÜFi projekt oli seotud sadamataristu ehitamisega ning projektile eraldatud rahastamine ületas sellist laadi projektidele riigiabi eeskirjade kohaselt lubatud abi määra.
Other cases were found in another ERDF projects in Latvia and the United Kingdom. 
Samalaadseid juhtumeid leiti ka teistes ERFi projektides Lätis ja Ühendkuningriigis.
We have also published a special report on the Commission’s and Member States’ efforts needed to prevent, detect and correct infringements of state aid rules in the area of Cohesion (28). 
Kontrollikoda on avaldanud ka eriaruande ühtekuuluvuse valdkonnas riigiabi eeskirjade rikkumiste ärahoidmiseks, avastamiseks ja parandamiseks komisjoni ja liikmesriikide poolt tehtavate jõupingutuste kohta (28).
Value-added tax declared by public bodies 6.31. 
Avaliku sektori asutuste deklareeritud käibemaks 6.31.
Value-added tax (VAT) is an EU indirect tax on the domestic consumption of goods and services levied at each stage in the chain of production and borne by the end consumer. 
Käibemaks on toodete ja teenuste sisetarbimisele tootmise kõikides etappides kohaldatav ELi kaudne maks, mille eest tasub lõpptarbija.
According to EU legislation, recoverable VAT is not eligible for co-financing under ERDF/CF and ESF (29). 
ELi õigusaktide kohaselt ei ole tagastatav käibemaks ERFi/ÜFi ja ESFi raames kaasrahastamise saamiseks rahastamiskõlblik (29).
Non-recoverable VAT can, thus, be declared for co-financing. 
Tagastamatut käibemaksu on aga võimalik kaasrahastamiseks deklareerida.
When public bodies do not declare and therefore do not recover VAT, both the Commission and the Member States have interpreted the regulations as allowing VAT to be an eligible cost. 
Juhtudel, kui avaliku sektori asutused ei deklareeri ega saa sellest tulenevalt käibemaksu tagasi, leiavad nii komisjon kui liikmesriigid määrusi tõlgendades, et käibemaks on rahastamiskõlblik kulu.
However, the distinction between recoverable and non-recoverable VAT in the regulations is a source of confusion. 
Määrustes sisalduv tagastatava ja tagastamatu käibemaksu määratlus tekitab aga segadust.
6.30. The Commission refers to its replies to the Court’s observations and recommendations published in the referred special report and will follow up the accepted recommendations. 
Komisjon viitab oma vastustele kontrollikoja tähelepanekutele ja soovitustele, mis on avaldatud viidatud eriaruandes, ning võtab järelmeetmeid seoses soovitustega, millega komisjon on nõustunud.
The regulatory provisions mentioned by the Court for Cohesion policy are the outcome of a policy choice made by the co-legislators. 
Kontrollikoja nimetatud õigusaktid seoses ühtekuuluvuspoliitikaga on kaasseadusandjate poliitiliste valikute tagajärg.
They are overall aligned with the standard principles on eligibility of VAT for grants in other EU policies, in particular under direct management. 
Need on ühtlustatud üldiselt teiste ELi poliitikavaldkondade tavapäraste käibemaksu rahastamiskõlblikkust puudutavate põhimõtetega, eriti seoses tsentraliseeritult juhitavate vahenditega.
In principle, the Commission relies on the Member State’s assessment of the beneficiary’s taxable or non-taxable status regarding VAT. 
Põhimõtteliselt tugineb komisjon toetusesaaja käibemaksukohustuse või selle puudumise korral liikmesriigi hinnangule.
However, as confirmed by the Court of Justice in 2012, the notion of recoverable VAT does not result only from the formal examination of the taxable/non-taxable status of the beneficiary. 
Nagu aga kontrollikoda 2012. aastal kinnitas, ei tulene tagastatava käibemaksu olemus ainult formaalsest hinnangust sellele, kas toetusesaaja on maksukohuslane või mitte.
The Commission intends to provide clarification to Member States in that respect for the current 2014-2020 programming period. 
Komisjon kavatseb esitada programmitöö perioodil 2014–2020 liikmesriikidele vastava selgituse.
The Commission will follow up the cases identified by the Court. 
Komisjon kontrollib kontrollikoja tuvastatud juhtumeid.
For example, the Court of Justice ruled in 2012 that VAT must be considered recoverable whenever an operator charges fees with VAT to the ultimate users of the infrastructure (30). 
Euroopa Kohus otsustas näiteks 2012. aastal, et käibemaks tuleb lugeda tagastatavaks juhtudel, kui ettevõtja kehtestab taristu lõppkasutajatele käibemaksu sisaldavad ta-sud(30).
We identified three cases where recoverable VAT was declared by public bodies as eligible cost (see Figure 6.7). 
Kontrollikoda leidis kolm juhtu, kui avaliku sektori asutused olid tagastatava käibemaksu rahastamiskõlbliku kuluna deklareerinud (vt selgitus 6.7).
THE COMMISSION’S REPLIES Figure 6.7 — Example of ineligible VAT Recoverable VAT is ineligible for EU co-financing: For an ERDF project in Hungary related to the rehabilitation of an unused mine to construct a new open-air event centre the beneficiary, a public municipality, declared VAT as eligible expenditure. 
Näide rahastamiskõlbmatust käibemaksust Tagastatav käibemaks ei ole ELi kaasrahastamise saamiseks rahastamiskõlblik: ühe Ungaris teostatud ERFi projekti puhul, mis hõlmas hüljatud kaevanduse ehitamist uueks vabaõhu-ürituste keskuseks, deklareeris üks kohalik omavalitsusasutus käibemaksu rahastamiskõlbliku kuluna.
However, the operator of the centre will charge fees with VAT to the ultimate users of the infrastructure. 
Keskuse käitaja nõuab aga taristu lõppkasutajatelt käibemaksu sisaldava tasu maksmist.
As a result, VAT expenditure is ineligible for EU co-financing. 
Selle tagajärjel ei ole käibemaksukulud ELi kaasrahastamise saamiseks rahastamiskõlblikud.
Similar cases were found in two ERDF projects in Germany. 
Samalaadseid juhtumeid leiti kahes Saksamaal teostatud ERFi projektis.
A large infrastructure project can be implemented, for example, by a ministry or a body directly under its authority and include VAT in its costs since that ministry does not recover VAT paid. 
Suure taristuprojekti elluviijaks võib olla näiteks mõni ministeerium või sellele otseselt alluv asutus, ja kuna ministeeriumile sisendkäibemaksu ei tagastata, võivad projekti kulud sisaldada ka käibemaksu.
At the same time, the national budget receives the VAT that has been reimbursed by EU funds. 
Samas makstakse riigi eelarvesse ELi fondide poolt tagastatud käibemaks.
In the EU the standard VAT rates applied for most of the projects range from 17 % to 27 %. 
ELis enamiku projektide puhul kohaldatav standardne käibemaksumäär on vahemikus 17–27%.
When VAT declared as non-recoverable by the ministries implementing the projects exceeds the national co-financing rate, the EU reimbursement may even exceed the actual costs incurred for the project, net of VAT. 
Kui avaliku sektori asutuste poolt deklareeritud tagastamatu käibemaks on suurem kui riiklik kaasrahastamise määr, võib ELi hüvitatud summa ületada projekti tegelikke ilma käibemaksuta kulusid.
For example, this occurs when the co-financing rate of a project is 85 % or higher and the VAT rate paid by the ministry implementing the project is beyond 20 %. 
Näiteks kui projekti kaasrahastamise määr on 85 % või kõrgem ja projekti ellu viiva ministeeriumi makstav käibemaksumäär ületab 20 %.
If the VAT rate paid would be 23 %, then the total EU contribution for the project would account for 104,6 % of the actual costs incurred net of VAT. 
Kui käibemaksumäär oleks 23%, kataks EL kokku 104,6% tegelikest kuludest (ilma käibemaksu arvestamata).
This is particularly relevant for the Cohesion Fund where most of the projects have a co-financing rate of 85 % or higher. 
See kehtib eelkõige ühtekuuluvusfondi puhul, kus enamiku projektide kaasrahastamismäär on 85 % või kõrgem.
The Commission notes that VAT is a general tax collected by national or regional governments which do not redirect it back to individual financed projects. 
Komisjon märgib, et käibemaksu koguvad üldjuhul riikide või piirkondade valitsused, kes ei suuna seda rahastatavatele üksikprojektidele tagasi.
A more stringent position which would declare VAT as ineligible costs for ministries or bodies directly under their authority would actually penalise those which are not in a position to recover VAT or be compensated for it. 
Rangem seisukoht, mille kohaselt kuulutataks käibemaks ministeeriumide või nende otseses alluvuses olevate asutuste puhul rahastamiskõlbmatuks, mõjuks tegelikult kahjulikult neile, kellel ei ole võimalust saada käibemaksu tagastust või hüvitust.
Such bodies would therefore be obliged to find additional funding to implement their projects or would have to contribute more to their financing than other beneficiaries recovering VAT. 
Sellised asutused peaksid sel juhul leidma oma projektide elluviimiseks täiendavaid rahalisi vahendeid või peaksid panustama nende rahastamisse rohkem kui need toetusesaajad, kes saavad käibemaksu tagasi.
This is not the policy choice made by the co-legislators for cohesion policy. 
See ei ole kaasseadusandjate poolt ühtekuuluvuspoliitika suhtes tehtud poliitiline valik.
(30) Case T-89/10, Hungary v Commission, judgement of 20 September 2012 of the General Court. 
(30) Üldkohtu 20. septembri 2012. aasta otsus kohtuasjas T-89/10, Ungari versus komisjon.
(31) For 47 of the 223 ERDF/CF and ESF projects implemented by public bodies we examined in 2015, we estimated up to 412 million euro of VAT declared. 
(31) Avaliku sektori asutuste poolt elluviidud ja kontrollikoja poolt 2015. aastal uuritud 223st ERFi/ÜFi ja ESFi projektist 47 puhul leiti, et käibemaksu deklareeriti kokku summas kuni 412 miljonit eurot.
EN C 375/178 Official Journal of the European Union 13.10.2016 THE COURT’S OBSERVATIONS Insufficient reliability of checks at Member State level 6.36. 
ET C 375/178 Euroopa Liidu Teataja 13.10.2016 KONTROLLIKOJA TÄHELEPANEKUD Liikmesriigi tasandi kontrollide ebapiisav usaldusväärsus 6.36.
In 18 cases of quantifiable errors made by beneficiaries, national authorities had sufficient information (32) to prevent or detect and correct the errors before declaring the expenditure to the Commission. 
Toetusesaajate tehtud 18 kvantifitseeritava vea puhul oli riiklikel ametiasutustel küllalt teavet,(32) et ära hoida või tuvastada ja parandada vead enne kulude komisjonile deklareerimist.
If all this information had been used, the estimated level of error for this chapter would have been 2,4 percentage points lower. 
Kui kogu seda teavet oleks kasutatud, oleks käesoleva peatüki hinnanguline veamäär olnud 2,4 protsendipunkti madalam.
In addition, we found that for two cases, the error that we detected was made by managing authorities and intermediate bodies in Member States. 
Lisaks leidis kontrollikoda, et kahel juhul olid vea tegijateks liikmesriikide ametiasutused ja vahendusasutused.
These errors contributed 0,6 percentage points to the estimated level of error. 
Selliste vigade osakaal hinnangulises veamääras oli 0,6 protsendipunkti.
THE COMMISSION’S REPLIES 6.36. 
KOMISJONI VASTUSED 6.36.
The Commission is strictly following up these cases and agrees that sound and timely management verifications must be in place in order to prevent irregularities occurring in the first place or being included in payment claims. 
Komisjon võtab kõnealuste juhtumite suhtes rangeid järelmeetmeid ja nõustub, et vältimaks eeskirjade eiramist üldse või eiramise esinemist maksetaotlustes, tuleb kehtestada usaldusväärsed ja õigeaegsed juhtimise kontrollitoimingud.