natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Typical steps for requesting and obtaining a grant Obtain offers from suppliers and estimate project costs Prepare project proposal and application for grant Applicant Check that costs are reasonable Approve grant Member State authorities Implement project Pay invoices Claim grant payment Check grant claim Make payment for the agreed percentage of the approved costs incurred Common approaches used to check that project costs in grant applications are reasonable Simplified example: A farmer needs a new 75 hp tractor. 
Tüüpilised toetuse taotlemise ja saamise etapid Pakkumuste saamine tarnijatelt ning projektikulude hindamine Projektitaotluse koostamine ja toetuse taotlemine Taotleja Kulude mõistlikkuse kontrollimine Toetuse heakskiitmine Liikmesriigi ametiasutus Projekti rakendamine Arvete maksmine Väljamaksetaotluse esitamine Projektitaotluse kontrollimine Makse tegemine kokkulepitud protsendi ulatuses heakskiidetud kantud kuludest Taotlustes esitatud projektikulude põhjendatuse kontrollimiseks kasutatud ühised lähenemisviisid Lihtsustatud näide: põllumajandusettevõtjal on vaja uut 75 hj traktorit.
He obtains offers from three suppliers: offers A (44 000 euro), B (46 000 euro) and C (48 000 euro). 
Ta võtab pakkumused kolmelt tarnijalt: nende maksumused on A: 44 000 eurot, B: 46 000 eurot ja C: 48 000 eurot.
He selects offer B and applies for a rural development grant of 50 % of the costs. 
Ettevõtja valib pakkumuse B ja esitab taotluse maaelu arengu toetuse saamiseks, mis kataks 50% kuludest.
Comparison of different offers: The Member State authorities compare offers A, B and C and decide whether the costs applied for (offer B: 46 000 euro) are reasonable. 
Pakkumuste võrdlemine: liikmesriigi ametisutused võrdlevad pakkumusi A, B ja C ning otsustavad, kas hüvitamiseks taotletud kulud (pakkumus B: 46 000 eurot) on põhjendatud.
Market research: The Member State authorities contact other suppliers or search on the Internet for the costs of equivalent 75 hp tractors and compare these to offer B. Expert opinion: The Member State authorities ask an agricultural engineer to confirm that offer B is reason‐ able. 
Turu‐uuringud: liikmesriikide ametiasutused võtavad ühendust teiste tarnijatega või otsivad veebist sarnaste 75 hj traktorite hindu ja võrdlevad neid pakkumusega B. Ekspertide arvamus: liikmesriikide ametiasutused küsivad põllumajandusinsenerilt kinnituse, et pakkumus B on mõistlik.
Alternatively they may consult an evaluation committee for an opinion. 
Alternatiivina võivad ametiasutused paluda arvamust ka hindamiskomiteelt.
Reference prices: The authorities compare offer B to a database of prices for different makes and models of tractors. 
Võrdlushinnad: ametiasutused võrdlevad pakkumust B traktorite eri mudelite hindade andmebaasiga.
If the reference price is 45 000 euro, they may nevertheless agree a grant of 23 000 euro based on offer B if they consider the cost of 46 000 euro to be justified. 
Kuigi võrdlushind on 45 000 eurot, võidakse siiski kiita heaks pakkumusel B põhinev 23 000 euro suurune toetus, kui 46 000 euro suurust kulu peetakse põhjendatuks.
Alternatively, they may apply the reference price as a ceiling and approve a grant of 22 500 euro. 
Alternatiivina võivad ametiasutused kasutada võrdlushinda ülempiirina ning kiita heaks toetuse summas 22 500 eurot.
Simplified cost options: Instead of checking if offer B is reasonable, the Member State authorities offer a lump sum grant of 20 000 euro for the purchase of a tractor. 
Lihtsustatud kuluvõimalused: selle asemel, et kontrollida, kas pakkumus B on mõistlik, eraldavad liikmesriigi ametiasutused traktori ostmiseks kindlasummalise toetuse (20 000 eurot).
This is paid irrespective of the type of tractor or actual costs incurred. 
See makstakse välja sõltumata traktori tüübist või tegelikest kuludest.
Alternatively, they may set a maximum cost of 40 000 euro per tractor and reimburse 50 % of the actual costs incurred up to this amount. 
Alternatiivina võidakse määrata maksimaalseks hinnaks 40 000 eurot traktori kohta ning hüvitada 50% tegelikest kuludest selle summa piires.
Box 2 Figure 1 
2. selgitus Joonis 1
Introduction 12 09 For the main investment measures, the mean total project cost is around 125 000 euro. 
Sissejuhatus 12 09 Peamiste investeerimismeetmete puhul oli keskmine projektikulu ligikaudu 125 000 eurot.
The amount of grant payable towards the project costs will depend on the aid rate but the measures are characterised by large numbers of relatively small grants — some of which can be for less than 1 000 euro — and a smaller number of large grants, which can exceed 1 million euro. 
Projektikulude katmiseks makstav summa sõltub toetuse määrast, kuid meetmeid iseloomustab suhteliselt väikeste toetuste (millest mõned on isegi väiksemad kui 1000 eurot) suur arv ning suurte, üle miljoni euro ulatuvate toetuste väiksem arv.
Member State author‐ ities expect to have approved around 1,4 million individual grants by the end of the programming period. 
Liikmesriikide ametiasutused loodavad programmitöö perioodi lõpuks heaks kiita ligi 1,4 miljonit toetustaotlust.
Analysis of the risks: grant payments may be too high if given for unnecessary costs or based on uncompetitive prices 10 As described above, the principle of economy applies to all grants or payments from the EU budget. 
Riskianalüüs: toetusmaksed võivad olla liiga suured, kui need põhinevad ebavajalikel kuludel või mittekonkurentsivõimelistel hindadel 10 Nagu eelnevalt kirjeldatud, kehtib säästlikkuse põhimõte kõikide ELi eelarvest eraldatud toetuste ja maksete suhtes.
Ac‐ cording to this principle, subsidies should be given for the right things at the best price. 
Säästlikkuse põhimõtte kohaselt tuleb toetused eraldada vajalike kulutuste tegemiseks parima hinnaga.
In the context of rural development projects, this means that the items for which the grant is given should be of the type, quality and quantity needed to achieve the in‐ tended outputs and results. 
Maaelu arengu projektide puhul tähendab see seda, et asjad, mille soetamiseks toetus eraldatakse, peavad olema sellist liiki, sellise kvaliteedi ja määraga, mida on vaja kavandatud väljundite ja tulemuste saavutamiseks.
The grant for these items should be based on the lowest available price for the required specification. 
Selliste kuluartiklite soetamiseks eraldatud toetus peab põhinema kõige madalamal hinnal, millega vastavat tüüpi kuluartiklit on võimalik saada.
11 In most cases, grants are given for only a proportion of total project costs and applicants must pay the balance from their own resources, giving the ap‐ plicant an incentive to limit the project costs. 
11 Enamikul juhtudest katab eraldatud toetus projektikuludest vaid osa ning taotleja peab ülejäänu maksma oma vahenditest, mis motiveerib toetuse taotlejat projektikulusid kokku hoidma.
Where aid rates are low, the incentive can be strong — but as aid rates increase the incentive diminishes. 
Kui toetusmäär on madal, on motivatsioon kõrge, aga kui toetusmäärad suurenevad, väheneb ka motiveeriv mõju.
12 Any subsidy distorts the real cost– benefit relationship, which may encourage the applicant to specify a higher‐cost solution than necessary, from ‘gold‐plating’ (see Glossary) through to investments that are dis‐ proportionate to the outputs or results expected to be achieved by undertak‐ ing the project. 
12 Igasugune toetus moonutab tegelikku kulude-tulude suhet, mis võib motiveerida taotlejat panema tehnilisse kirjeldusse suurema hinnaga lahenduse kui tegelikult vaja, alates üleinvesteerimisest (vt sõnastik) kuni investeeringuteni, mis ei ole proportsioonis projekti elluviimise käigus eeldatavalt saavutatavate väljundite või tulemustega.
Consequently there is a risk that the quantity and quality of the items financed may be greater than appropriate (risk of ‘overspecifi-cation’) representing an unnecessary cost to the EU and national budgets. 
Sellest tulenevalt valitseb oht, et rahastatud esemete kvaliteet on vajalikust parem ja kogus vajalikust suurem (liigsete tehniliste nõuete risk), mis tekitab ELi ja liikmesriikide eelarvele tarbetut kulu.
13 Subsidies also reduce the incentive for the applicant to search for the best prices. 
13 Toetused vähendavad ka taotleja motivatsiooni leida parima hinnaga tooted.
Applicants may prefer to favour a higher‐cost supplier. 
Taotlejad võivad eelistada kallima hinnaga tarnijat.
At the extreme, there is the possibility that they or the suppliers may manipulate the process thereby inflating the costs. 
Äärmuslikel juhtudel võivad taotlejad või tarnijad protsessi manipuleerida, paisutades seeläbi hindu.
These all lead to the risk that the grant may be based on prices that exceed the lowest available in a competitive market for items of the required specification (risk of ‘uncompetitive prices’). 
Kõik see tekitab riski, et toetus võib põhineda hindadel, mis on suuremad nõutavate omadustega esemete madalamast võimalikust hinnast konkurentsivõimelisel turul (konku-rentsivõimetute hindade risk).
Introduction 13 14 It is important that the approaches followed by Member State authorities to address these risks are effective be‐ cause poor value for money and fraud not only increase costs to the budget, they also tarnish the reputation of the EU. 
Sissejuhatus 13 14 On oluline, et liikmesriikide ametiasutuste kasutatav lähenemisviis käsitleks neid riske, sest kuludele mittevastav tulu ning pettused suurendavad eelarvekulu ning kahjustavad lisaks ELi mainet.
However, a balance has to be found between the costs of imple‐ menting the control systems and the benefits gained by mitigating the risks. 
Tasakaal tuleb aga leida ka kontrollisüsteemide rakendamise kulu ning riskide leevendamisest saadud tulu vahel.
Applicants incur costs in providing the information required to support their grant applications. 
Taotlejatele põhjustab kulu toetustaotluse põhjendamiseks nõutava teabe esitamine.
Member States incur costs in checking and evaluating this information. 
Liikmesriikidele põhjustab kulu esitatud teabe kontrollimine ja hindamine.
These costs should be proportionate to the level of the risks: a 1 million euro grant could warrant several days of work if that was neces‐ sary to establish that the costs were reasonable. 
Need kulud peaksid olema proportsioonis riskitasemega: 1 miljoni euro suurune toetus võib õigustada mitmepäevast tööd, kui on vaja kontrollida, et kulud on põhjendatud.
15 Finally, there is a risk that the Commis‐ sion may not detect any deficiencies in Member States’ control systems or may not take timely corrective action when weaknesses are identified. 
15 Lisaks valitseb oht, et komisjon ei avasta liikmesriikide kontrollisüsteemide puudusi või ei võta puuduste avastamisel õigeaegselt parandusmeetmeid.
Audit scope and approach 14 5 The other 50 % of rural development spending mostly comprises compensation payments to land owners calculated on a per hectare basis for activities such as protecting and enhancing the environment. 
Auditi ulatus ja lähenemisviis 14 5 Ülejäänud 50% maaelu arengu kuludest moodustavad peamiselt maksed maaomanikele, mis arvutatakse hektaripõhiselt (näiteks keskkonna kaitsmine ja parandamine).
The amounts payable are included in the RDPs and approved in advance by the Commission. 
Makstavad summad sisalduvad maaelu arengu programmides ning komisjon kiidab need eelnevalt heaks.
The Court’s Special Report No 7/2011 covered ‘agri‐environmental payments’, which is the main area‐related measure (http:// eca.europa.eu). 
Kontrollikoja eriaruanne nr 7/2011 käsitles põllumajanduslikke keskkonnatoetusi, mis on peamine pindalapõhine meede (http://eca.europa.eu).
Audit scope: the rural ο development measures implemented through grants infrastructure related to the devel‐ opment and adaptation of agricul‐ ture and forestry; ο training and other measures to 16 improve the competitiveness of The risks identified above apply particularly to the rural development measures implemented by way of ο grants towards the costs incurred by the beneficiary. 
Auditi ulatus: toetuste abil ellu viidud maaelu arengu meetmed 16 Eespool määratletud riskid kehtivad eelkõige maaelu arengu meetmete puhul, mille elluviimiseks eraldatakse toetusesaajale toetust kantud kulude alusel.
These measures, which represent around 50 % of the total rural development costs programmed ο for the 2007–13 period5, are included in the scope of this audit (see Figure 2). 
Audit hõlmabki neid meetmeid, mis moodustavad ligi 50% kogu perioodiks 2007–2013 kavandatud maaelu arengu kuludest5 (vt joonis 2).
The main measures concerned are: agriculture and forestry; investment measures related to land management and the environment; measures to diversify the rural economy and improve quality of life; ο modernisation of agricultural holdings; ο adding value to agricultural and forestry products; ο local development measures using the LEADER approach. 
Peamised auditeeritud meetmed olid järgmised: ο põllumajandusettevõtete moderniseerimine; ο põllumajandustoodetele ja metsasaadustele lisandväärtuse andmine; ο ο ο ο ο põllumajanduse ja metsanduse arengu ja kohanemisega seotud infrastruktuur; koolitus-ja muud meetmed põllumajandus- ja metsandussektori konkurentsivõime parandamiseks; maa majandamise ja keskkonnaga seotud investeerimismeetmed; maamajanduse mitmekesistamise ja elukvaliteedi parandamise meetmed; LEADERi lähenemisviisi kasutavad kohaliku arengu meetmed.
Audit scope: the measures covered by this audit Programmed expenditure 2007–13 (billion euro) Local development measures 4,7 Measures aiming at diversifying the rural economy 13 Investment measures concerning the environment and land management 4,9 Training and other measures aiming at improving competitiveness 2,8 Modernisation of agricultural holdings 11,6 Adding value to agricultural and forestry products 5,5 Infrastructure related to the development and adaptation of agriculture and forestry 4,8 Source: European Commission. 
Auditi ulatus: auditiga hõlmatud meetmed Kavandatud kulud perioodiks 2007–2013 (miljardites eurodes) Kohaliku arengu meetmed 4,7 Maamajanduse mitmekesistamise meetmed 13 Keskkonna ja maamajandamisega seotud investeerimismeetmed 4,9 Konkurentsivõime parandamiselesuunatud koolitus-ja muud meetmed 2,8 Põllumajandusettevõtete moderniseerimine 11,6 Põllumajandustoodetele ja metsasaadustele lisandväärtuse andmine 5,5 Põllumajanduse ja metsanduse arendamise ja kohandamisega seotud infrastruktuur 4,8 Allikas: Euroopa Komisjon.
Audit scope and approach 15 6 Member States have to comply with Article 24(2)(d) of Commission Regulation (EU) No 65/2011: ‘Administrative checks on applications for support shall in particular include verification of ... the reasonableness of the costs submitted, which shall be evaluated using a suitable evaluation system, such as reference costs, a comparison of different offers or an evaluation committee.’ 
Auditi ulatus ja lähenemisviis 15 6 Liikmesriigid peavad järgima komisjoni määruse (EL) nr 65/2011 artikli 24 alapunkti d: toetustaotluste halduskontrolli puhul kontrollitakse eelkõige järgmist: [---] esitatud kulutuste põhjendatus, mida hinnatakse nõuetekohase hindamissüsteemi alusel, näiteks võrdluskulude, erinevate pakkumiste võrdluse või hindamiskomitee kaudu.
Audit approach: focus on the design of control systems, obtaining a wide geographical coverage through questionnaires and desk reviews 17 The Court’s audits of rural develop‐ ment expenditure have repeatedly found that Member State authorities have not sufficiently ensured that the project costs approved are reasonable6 (see paragraphs 24 and 25). 
Auditi lähenemisviis: keskenduti kontrollisüsteemide kavandamisele ning küsimustike ja dokumentaalsete hindamiste abil suure geograafilise katvuse saavutamisele 17 Kontrollikoja tehtud maaelu arengu kulude audititega on korduvalt leitud, et liikmesriikide ametiasutused ei ole piisavalt taganud projektikulude mõistlikkust6 (vt punktid 24–25).
The need to improving financial management in this area is clear. 
On selge, et selle valdkonna finantsjuhtimist tuleb parandada.
This led the Court to question whether the approaches fol‐ lowed by the Commission and Member States were the most effective in rela‐ tion to the main risks. 
Seetõttu tekkis kontrollikojal küsimus, kas komisjoni ja liikmesriikide kasutatavad lähenemisviisid olid peamisi riske arvestades kõige mõjusamad.
The audit placed a particular emphasis on identifying Audit questions and structure of the report good approaches that other Member States can apply, thereby raising the general level of performance. To exam‐ ine the scope for this, the Court set the audit questions shown in Figure 3. 
Auditi käigus pöörati erilist tähelepanu heaks tavaks Auditiküsimused ja aruande ülesehitus kvalifitseeruvatele lähenemisviisidele, mida ka teised liikmesriigid saaksid kasutada, suurendades seeläbi üldist tulemuslikkuse taset.
Has the Commission ensured that Member States have effective systems for controlling the costs of rural development grants in accordance with the principle of economy? Part I Part II Part III Part IV Part V ... mitigate the risk of overspecification? 
Selle ulatuse kontrollimiseks esitas kontrollikoda joonisel 3 esitatud auditiküsimused: Kas komisjon on taganud, et liikmesriikidel on olemas mõjusad süsteemid maaelu arengu toetuste kontrollimiseks vastavalt säästlikkuse põhimõttele?
Have the Member States followed the most effective approaches to... ... ensure that the prices of items approved are reasonable? ... ensure that the costs actually reimbursed are reasonable? ... relate the level of checks to the level of risk? 
I osa II osa III osa IV osa V osa Kas komisjon ja liikmesriigid on kohaldanud kõige mõjusamaid lähenemisviise maaelu arengu toetuste kulude ohjamiseks? ... vähendada liigsete tehniliste nõuete riski? ... tagada, et heakskiidetud kuluartiklite hinnad on mõistlikud? ... tagada, et tegelikult hüvitatud kulud on mõistlikud? ... siduda kontrollide tase riskitasemega?
Audit scope and approach 16 18 This report follows the same struc‐ ture as the audit sub‐questions. 
Auditi ulatus ja lähenemisviis 16 18 Aruande ülesehitus järgib sama struktuuri nagu alaküsimused: I osa käsitleb komisjoni järelevalverolli.
In Parts II to V, the Court examines the different approaches fol‐ lowed by the Member State authorities to mitigate the key risks. 
II–V osas vaadeldakse liikmesriikide ametiasutuste eri lähenemisviise peamiste riskide haldamisel.
19 A focus group of officials from the Commission and Member State au‐ thorities supported the Court’s team in identifying elements key to the design of effective control systems. 
19 Komisjoni ja liikmesriikide ametiasutuste ametnikest koosnev fookusrühm aitas kontrollikoja meeskonda mõjusate kontrollisüsteemide ülesehituse peamiste elementide määratlemisel.
From this the Court developed a checklist to assess the design of control systems in relation to the risks (see Annex I). 
Selle alusel koostas kontrollikoda kontrollnimekirja, mille abil hinnata kontrollisüsteeme riskide seisukohast (vt I lisa).
The Court’s evidence collection con‐ sisted of a follow‐up of previous audit findings7, a questionnaire addressed to the managers of all the EU’s 88 RDPs and a desk review of the key proce‐ dures applied in the 15 RDPs with the greatest planned expenditure on the measures within the scope of this audit (see Annex II). 
Kontrollikojapoolne tõendusmaterjali kogumine hõlmas varasemate auditileidude põhjal võetud meetmete järelkontrolli7, küsimustikku ELi kõigi 88 maaelu arengu programmi juhtidele ning peamiste protseduuride dokumentaalset kontrolli 15 maaelu arengu programmi puhul, mille auditiga hõlmatud meetmete kavandatud kulu oli kõige suurem (vt II lisa).
These 15 represent 64 % of the total planned expenditure on these measures for the EU as a whole. 
Nimetatud 15 maaelu arengu programmi kavandatud kulud moodustavad 64% nendele meetmetele suunatud ELi kulutustest tervikuna.
The audit examined the systems in place from the end of 2013 and was concluded in mid‐2014. 
Auditiga uuriti olemasolevaid süsteeme alates 2013. aasta lõpust kuni 2014. aasta keskpaigani.
Limits of the audit scope and approach 20 In this audit the Court has identified and assessed the design of the control systems put in place by the managing authorities that are intended to ensure that rural development costs are reasonable. 
Auditi ulatuse ja lähenemisviisi piirangud 20 Auditi käigus tegi kontrollikoda kindlaks korraldusasutuste poolt maaelu arengu kulude mõistlikkuse tagamiseks kasutatud kontrollisüsteemide ülesehituse ning analüüsis seda.
Even the best‐designed systems may not be effective if they are not implemented well. 
Isegi kõige paremini kavandatud süsteemid ei pruugi olla mõjusad, kui neid ei rakendata õigesti.
It was not the aim of this audit, however, to check how well the control systems were applied in practice. 
Süsteemide rakendamise otstarbekuse kontrollimine ei olnud aga käesoleva auditi eesmärk.
Such an approach would have duplicated the work done each year to prepare the Court’s an‐ nual reports (see paragraphs 24 and 25). 
Selline lähenemisviis oleks dubleerinud kontrollikoja aastaaruannete ettevalmistamiseks iga-aastaselt tehtavat tööd (vt punktid 24–25).
7 Where weaknesses had previously been identified, the Court examined whether the Member State authorities concerned had changed their approaches accordingly. 
7 Seal, kus eelnevalt oli tuvastatud puudusi, kontrollis kontrollikoda, kas asjaomase liikmesriigi ametisutused olid oma lähenemisviisi vastavalt muutnud.
Observations 17 Part I — Guidance, supervision and correction: the European Commission’s responsibility for ensuring that EU rural development funds are spent well 21 While the rural development spending programmes are managed by the 88 Member State authorities, the Com‐ mission is ultimately responsible for implementing the EU budget. 
Suunised, järelevalve ja parandused: Euroopa Komisjon vastutab selle eest, et ELi maaelu arengu edendamise vahendeid kulutataks otstarbekalt 21 Maaelu arengu kuluprogramme haldavad küll 88 liikmesriikide ametiasutust, kuid ELi eelarve täitmise eest lasub lõplik vastutus siiski komisjonil.
Specifi‐ cally, the Commission is required8 to check that management and control systems exist and function properly in the Member States, and that they ob‐ serve the principles of ‘sound financial management’: economy, effectiveness and efficiency. 
Eelkõige peab komisjon8 kontrollima, kas liikmesriikides on olemas juhtimis-ja kontrollisüsteemid ja kas need toimivad asjakohaselt, ning kas peetakse kinni usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtetest (säästlikus, mõjusus ja tõhusus).
22 The legislation provides various means by which the Commission can exercise its supervisory functions: Member States should inform the Commis‐ sion of their management and control measures; paying agencies must be ac‐ credited and national ‘certifying bod‐ ies’ report annually on issues including the operation of control systems. 
22 Õigusaktides loetletakse erinevaid viise, kuidas komisjon saab oma järelevalvefunktsiooni täita: liikmesriigid peavad teavitama komisjoni oma juhtimis- ja kontrollimeetmetest; makseasutused peavad olema akrediteeritud ning riiklikud sertifitseerimisasutused peavad iga-aastaselt esitama aruandeid, sh kontrollisüsteemide toimimise kohta.
The Commission meets periodically with Member State representatives and has contacts and formal annual meetings with the managing authority of each RDP. 
Lisaks peab komisjon sidet iga maaelu arengu programmi korraldusasutusega ja osaleb igal aastal nende ametlikel koosolekutel.
It adopts legislation with the detailed rules for implementing the policy and issues guidance. 
Komisjon võtab vastu õigusaktid, milles on ära toodud üksikasjalikud poliitika rakenduseeskirjad, ning koostab suunised.
It also has its own audit department to check the operation of Member States’ systems. 
Komisjonil on ka oma auditiosakond liikmesriikide süsteemide kontrollimiseks.
23 The Court assessed whether the Com‐ mission used these means to ensure that Member States’ systems for con‐ trolling the costs of rural development grants are effective. 
23 Kontrollikoda hindas, kas komisjon kasutas neid meetodeid, tagamaks, et liikmesriikide süsteemid maaelu arengu toetuste kulude kontrollimiseks on mõjusad.