natgillin/translations-raw huggingface dataset:
All in all, therefore, as of June 2017, there is little support by way of guidance to ECB staff for the exercise of their supervisory judgment and discretionary powers. 
Üldiselt on 2017. aasta juuni seisuga EKP töötajatele järelevalvealaste otsuste tegemiseks ja kaalutlusõiguse kasutamiseks antud vähe suuniseid.
This has the potential to adversely affect the efficiency of the ECB’s operational management of crisis identification and response. 
See võib negatiivselt mõjutada kriisi kindlakstegemise ja sellele reageerimise EKP poolse juhtimise tõhusust.
The ECB has processes for crisis identification ... 
EKP-l on küll kriisi kindlakstegemise menetlused ...
The SSM Manual and the EAP both state that the ECB’s crisis management activities should be triggered when there is a “material deterioration” in the financial condition of an institution. 
Nii SSMi käsiraamatus kui hädaolukorra lahendamise kavas märgitakse, et EKP peaks kriisiohjemeetmed käivitama kohe, kui mõne institutsiooni finantsseisund oluliselt halveneb.
The Manual states that a material deterioration should be identified based on the following inputs: (a) notification of a potential crisis situation by the institution itself; (b) identification of deterioration by the JSTs, based in particular on observations from the ECB’s Risk Assessment System (RAS25); (c) horizontal monitoring by the CRM. 
Käsiraamatus öeldakse, et oluline halvenemine tuleb kindlaks teha järgmiste sisendite abil: a) institutsioon teavitab ise potentsiaalsest kriisiolukorrast; b) ühised järelevalverühmad teevad kindlaks olukorra halvenemise, kasutades selleks eelkõige EKP riskihindamissüsteemist24 pärinevaid tähelepanekuid; c) kriisijuhtimise osakond teeb horisontaalset järelevalvet.
Notifications of a potential crisis situation by the supervised entity have so far been the exception rather than the rule. 
Järelevalve alla kuuluva üksuse poolne võimalikust kriisiolukorrast teavitamine on siiani olnud pigem erand.
In practice, the ECB identifies crisis situations in the course of its ongoing supervision. 
Tegelikkuses teeb EKP kriisiolukorrad kindlaks oma järelevalve käigus.
Box 3 – Crisis identification The JSTs monitor a broad range of financial and supervisory data from both an institution-specific and a horizontal perspective. 
Kriisi kindlakstegemine Ühised järelevalverühmad teevad nii institutsioonipõhist kui horisontaalset järelevalvet paljude erinevate finants-ja järelevalveandmete üle.
A harmonised SREP methodology is in place to assess an institution’s intrinsic riskiness, its position vis-à-vis a group of peers and its vulnerability to exogenous factors. 
Ühtlustatud SREP metoodika loodi selleks, et hinnata institutsioonide olemusliku riskipositsiooni, võrrelda seda teiste finantsasutustega ja tema haavatavust välistegurite suhtes.
At least once a year, a SREP decision is taken and scores are assigned to each supervised entity. 
SREPi otsus tehakse vähemalt kord aastas ja kõik järelevalve alla kuuluvad üksused seatakse tulemustabelisse.
SREP scores are generated automatically on the basis of specific regulatory and financial reporting , as well 25 34 The RAS evaluates credit institutions’ risk levels and controls. 
SREPi hinnete jagamine on automaatne ja see põhineb spetsiaalsel regulatiivsel ja finantsalasel aruandlusel ning samuti ühiste järelevalverühmade poolt eelnevalt kindlaksmääratud kriteeriumide alusel tehtud kvantitatiivsetel ja kvalitatiivsetel hindamistel; üldiste tulemuste teataval määral muutmiseks on aga võimalik kasutada nn piiratud hinnangut.
The RAS is fed with regular reporting and qualitative information, and it also includes ad hoc information received by JSTs from a range of sources (including short term exercises, external audit reports and meetings). 
Riskihindamissüsteemi sisestatakse regulaarselt aruandeid ja kvalitatiivset teavet ning sinna kaasatakse ühistelt järelevalverühmadelt paljudest eri allikatest (sh lühiajalised ülesanded, välisauditiaruanded ja koosolekud) pärinevat ühekordset teavet.
The outcome of the RAS is a score-based risk analysis. 
Riskihindamissüsteemi kasutamisega saadakse hindepunktidel põhinev riskianalüüs.
The JSTs’ assessments are performed and documented in IMAS on an ongoing basis. ... but there is no common set of indicators with clear thresholds to determine deterioration and the key identifier has several drawbacks ... 
Ühised järelevalverühmad teevad dokumenteerivad oma regulaarsed hindamised teabehaldussüsteemis IMAS. ... kuid puudub ühine selgete künnisväärtustega näitajate kogum, mille abil olukorra halvenemine kindlaks teha, ning selleks kasutataval peamisel vahendil on mitmeid puudusi ...
The BRRD requires early intervention and other supervisory powers to be used where a bank infringes or, due to a rapidly deteriorating financial condition assessed on the basis of a set of triggers, is likely to infringe regulatory requirements such as capital levels. 
Pankade finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse direktiivi kohaselt tuleb varajast sekkumist ja muid järelevalvevolitusi kasutada juhul, kui mõni pank rikub või võib kiiresti halveneva finantsseisundi tõttu (mis on kriisiolukorra käivitavate näitajate (n-ö käivitajate) kogumi põhjal kindlaks tehtud) lähitulevikus tõenäoliselt rikkuda regulatiivseid nõudeid (nagu kapitalinäitajad).
The EBA guidelines for the use of early intervention measures26 provide the ECB with an additional toolkit for establishing whether the conditions for early intervention are met. 
Varajase sekkumise kasutamise EBA suunistes25 antakse EKP-le täiendavad vahendid, et kindlaks teha, millised varajase sekkumise tingimused on täidetud.
The EBA guidelines promote that bank-specific triggers for assessment whether EI should be applied include, inter alia, the SREP score, material changes or anomalies identified in the monitoring of key financial and non-financial indicators under SREP (e.g. capital and liquidity ratios), and significant events with a potential prudential impact. 
EBA suunistega soovitakse, et varajase sekkumise kasutamise hindamise pangapõhised käivitajad hõlmaksid muu hulgas SREPi punktisummat, SREPi raames peamiste finants-ja mittefinantsalaste näitajate järelevalve käigus tuvastatud olulisi muutusi või anomaaliaid, ning võimaliku usaldatavusnõuete alase (nt kapitali suhtarvud ja likviidsuskattekordajad) mõjuga olulisi sündmusi.
If competent authorities choose to opt for the monitoring of key indicators under SREP, they need, according to the EBA, to identify indicators and set thresholds that are relevant to the specificities of individual institutions or groups of institutions sharing similar characteristics. 
Kui pädevad asutused otsustavad SREPi raames peamisi näitajaid jälgida, peavad nad EBA sõnul kindlaks määrama näitajad ja seadma künnisväärtused, mis on omased vastavatele institutsioonidele või institutsioonide rühmadele, millel on sarnased erijooned.
Possible criteria for recognising a material deterioration include quantifiable criteria for a likely breach of regulatory requirements and could be linked to an institution’s recovery plan triggers. 
Olulise halvenemise tuvastamise võimalikud kriteeriumid hõlmavad regulatiivsete nõuete tõenäolise rikkumise kvantifitseeritud kriteeriume ja neid on võimalik seostada institutsioonide finantsseisundi taastamise kavade käivitajatega.
This would assist in ensuring the operational efficiency of the management of crisis identification and response. 
See aitaks tagada kriisi kindlakstegemise ja sellele reageerimise juhtimise tõhusust.
The ECB’s operational guidance on Early Intervention deals with the topic in the context of the SREP. 
EKP varajase sekkumise tegevussuunistes käsitletakse seda teemat SREPi kontekstis.
It emphasises the relevance of the SREP score as a flag for a potential crisis situation that should trigger the supervisory assessment whether there is a need to use its early intervention powers. 
Suunistes rõhutatakse SREPi punktisumma olulisust potentsiaalse kriisiolukorra ohumärgina, mis peaks käivitama järelevalvealase hindamise varajase sekkumise volituste kasutamise vajalikkuse kohta.
In addition, the guidance makes reference to the applicable legislation and to the relevant EBA guidelines. 
Lisaks viidatakse suunistes kohaldatavatele õigusaktidele ja asjaomastele EBA suunistele.
The ECB represents that it uses all types of triggers mentioned, i.e. the SREP score, material changes or anomalies of key indicators, and significant events, in particular actual infringments of regulatory minimum requirements. 
EKP kinnitab, et kasutab kõiki nimetatud käivitajaid, st SREPi punktisummat, peamiste näitajate olulisi muutusi või anomaaliaid, ja olulisi sündmusi, eelkõige regulatiivsete miinimumnõuete tegelikke rikkumisi.
However the ECB has not defined institution-specific thresholds above the minimum requirements that could flag a potential future (“likely”) infringement. 
EKP ei ole aga kindlaks määranud miinimumnõuetest suuremaid institutsioonipõhiseid künniseid, mis võiksid anda märku võimalikust tulevasest (tõenäolisest) rikkumisest.
In other words, in this system the actual breach of a supervisory requirement is an indicator for an early intervention. 
Teisisõnu on järelevalvenõude tegelik rikkumine selles süsteemis varajast sekkumist tähistav näitaja.
The ECB does also not make systematic use of the recovery indicators and triggers that it has approved as appropriate for crisis identification for individual bank in the context for recovery planning, or the objective elements that may indicate a FOLTF situation according to the EBA guidelines (see also paragraph 84). 
EKP ei kasuta ka lisanäitajaid ja -käivitajaid, mille ta on finantsseisundi taastamise kavandamise kontekstis pankade kriisiolukorra kindlaksmääramiseks heaks kiitnud, ega ka objektiivseid elemente, mis võiksid EBA suuniste kohaselt viidata maksejõuetuse või tõenäoliselt maksejõuetuks jäämise olukorrale (vt punkt 84).
Therefore the only systematic trigger that the ECB has for the operational management of its crisis management activities is an overall SREP score designating that a bank is at high risk27. 
Seega on EKP ainuke süstemaatiline kriisiohjetegevuse käivitaja üldine SREPi punktisumma, mis näitab, et teatav pank on suures ohus26.
SREP scores are only set once a year through the annual SREP process in September. 
ainult üks kord aastas (iga-aastase septembris toimuva SREP protsessi käigus).
The ECB has emphasised that updates to the scores can be made more frequently based on its own continuous monitoring of risk indicators. 
EKP on kinnitanud, et punktisummasid võib keskpanga enda pideva riskinäitajate järelevalve põhjal sagedamini ajakohastada.
No concrete examples were provided of SREP scores that had helped to identify a rapidly evolving situation or that it had actually been updated in a crisis situation. 
Kiiresti muutuva olukorra tuvastamisele kaasa aitavate SREPi punktisummade ja nende kriisiolukorras ajakohastamise kohta konkreetseid näiteid ei esitatud.
The guidance promotes the performance of early intervention assessments in the context of the annual SREP decision process. 
Suunistega edendatakse iga-aastase SREPi otsuste tegemise protsessi raames varajase sekkumise hindamiste tegemist.
The lack of formal triggers does not mean that the ECB is not using more holistic assessments based on less formalised criteria for the purpose of crisis identification at all. 
Ametlike käivitajate puudumine ei tähenda, et EKP ei kasuta kriiside kindlakstegemiseks mõnda terviklikumat hindamist, mis põhineb vähem ametlikel kriteeriumidel.
JSTs regularly monitor a broad range of indicators as part of the SREP although it is not ensured that this is done consistently across JSTs and not all assessments made are subject 27 Only the overall SREP score is mentioned, but not the RAS components which are part of the ECB’s crisis identifier according to its internal processes. 
Ühised järelevalverühmad teevad SREPi raames järelevalvet paljude erinevate näitajate üle, ent see ei taga, et seda kõikides ühistes järelevalverühmades ühetaoliselt tehakse, ning juhatuse heakskiitu kõigi hindamiste puhul ei vajata.
The ECB has not comprehensively analysed which indicators or other events have mainly contributed to the identification of banks in crisis. ... and monitoring systems need enhancement 80. 
EKP ei ole põhjalikult analüüsinud seda, millised näitajad või muud sündmused on kriisis olevate pankade kindlakstegemisele põhiliselt kaasa aidanud. ... ja järelevalvesüsteeme tuleks tõhustada 80.
Recovery plan triggers based on institution-specific reporting are not embedded in the IT system used by the ECB. 
EKP kasutatav IT-süsteem ei sisalda finantsinstitutsiooni põhisel aruandlusel põhinevaid finantsseisundi taastamise kava käivitajad.
They have to be monitored manually by each JST – if they are monitored at all – and (near-) breaches are not automatically flagged. 
Ühised järelevalverühmad peavad neid näitajaid käsitsi jälgima (kui neid üldse jälgitakse) ja (peaaegu toimunud) rikkumisi automaatselt ei märgistata.
Various units of the ECB contribute to the operational management of crisis identification. 
Kriisi kindlakstegemise juhtimises osalevad EKP erinevad üksused.
They produce a wide range of material containing information relevant for crisis identification, including reports on breaches of regulatory requirements and the monitoring of critical levels for specific risks. 
Need üksused koostavad palju erinevaid materjale, mis sisaldavad kriisi kindlakstegemise jaoks vajalikku teavet, sh aruandeid regulatiivsete nõuete rikkumise ja konkreetsete riskide kriitiliste tasemete järelevalve kohta.
However, we were unable to establish that there is a clearly defined process for collating, assessing, reporting upwards and acting on this information. 
Kontrollikoda ei tuvastanud siiski selgelt määratletud protsessi nende andmete kõrvutamiseks, hindamiseks, juhtkonnale aruandluse koostamiseks ja selle põhjal tegutsemiseks.
We were also unable to determine whether and to what extent JSTs or senior management systematically use these reports for crisis identification. 
Samuti ei olnud kontrollikojal võimalik kindlaks teha, kas ja kui suurel määral ühised järelevalverühmad või kõrgem juhtkond neid aruandeid kriisi kindlakstegemiseks kasutavad.
In addition, we saw nothing to suggest the existence of management information systems that would flag a material deterioration if JSTs fail to identify and/or report such cases. 
Lisaks ei leidnud kontrollikoda tõendeid, mis näitaksid, et on loodud juhtimisinfosüsteemid, mis annaksid märku olukorra olulisest halvenemisest juhul, kui ühised järelevalverühmad ei suuda seda kindlaks teha ja/või sellest teavitada.
There is also no specific process to ensure that breaches of regulatory requirements will prompt the responsible JST to look into whether a material deterioration of the financial condition has occurred or an FOLTF assessment is needed. 
puudub spetsiaalne menetlus, millega tagada, et regulatiivsete nõuete rikkumised ajendaksid vastutavat ühist järelevalverühma uurima, kas finantsseisundi oluline halvenemine on toimunud või kas vajatakse maksejõuetuse või tõenäoliselt maksejõuetuks jäämise hindamiste tegemist.
In particular, we found deficiencies in the process to monitor of breaches of recovery plan indicators. 
Kontrollikoda leidis puudusi eelkõige finantsseisundi taastamise kava näitajatega seotud rikkumiste järelevalvemenetluses.
Efficient monitoring however would enhance the operational capacity to identify potential crisis at an early stage. 
Tõhus järelevalve suurendaks suutlikkust teha võimalik kriis kindlaks juba varajases etapis.
Breaches were reported by banks with a delay of at least four weeks28 in more than 40 % of cases. 
Enam kui 40 %-l juhtudest teavitasid pangad rikkumistest vähemalt neljanädalase hilinemisega27.
Breaches concerned capital indicators (roughly 30 %), profitability indicators (26 %), asset quality indicators (17 %) and, to a lesser extent liquidity and market-based indicators. 
Rikkumised puudutasid kapitalinäitajaid (ligikaudu 30 %), kasumlikkuse näitajaid (26 %), varade kvaliteedi näitajaid (17 %) ja vähemal määral ka likviidsus-ja turupõhiseid näitajaid.
Moreover, there was evidence suggesting that JSTs do not adhere to the ECB’s crisis management processes in all cases. 
Lisaks oli tõendeid sellest, et ühised järelevalverühmad ei pidanud ühelgi juhul EKP kriisijuhtimise menetlustest kinni.
For example, some breaches of recovery plan indicators were not reported to the CRM as they ought to have been. 
Näiteks ei teavitatud kriisijuhtimise osakonda mõningatest finantsseisundi taastamise kava näitajatega seotud rikkumistest, kuigi seda oleks tulnud teha.
We were unable to confirm that crisis management activities such as formal early intervention assessments, have been considered even in cases of breaches of important regulatory rules, although it is represented to us that in a number of cases which were considered, there were already supervisory or early intervention measures in place to mitigate the issue arising. 
Kontrollikojal ei olnud võimalik kinnitada, et kriisijuhtimise tegevusi (nt varajase sekkumise hindamised) on kaalutud isegi oluliste reguleerivate eeskirjade rikkumiste puhul, kuigi kontrollikojale väideti, et mitmel vaadeldaval juhul oli tekkiva probleemi lahendamiseks juba järelevalve-või varajase sekkumise meetmed paika pandud.
There was also no evidence of a systematic approach to ensure that potential micro-prudential impacts of macroeconomic developments and the build-up of systemic risk are taken into account to increase the efficiency of crisis identification. 
Samuti ei tuvastatud süstemaatilist lähenemisviisi, mis tagaks, et makromajanduslike muutuste mikrotasandi usaldatavusnõuetega seotud võimalikku mõju ja süsteemse riski suurenemist võetakse kriisi kindlakstegemise tõhususe suurendamiseks arvesse.
The ECB’s supervisory and monetary functions exchange information on macro-and micro-prudential developments. 
EKP järelevalve ja rahapoliitika valdkondade üksused vahetavad omavahel teavet makrotasandi usaldatavusnõuetes toimuvate muutuste kohta.
However, we did not see evidence that such developments are specifically taken into account by the ECB in its supervision, for example through the scaling of certain risk factors in the RAS, or systematically assessed in the SREP. 
Kontrollikoda ei leidnud aga tõendeid sellest, et EKP võtaks neid muutusi oma järelevalves konkreetselt arvesse, nt riskihindamissüsteemis sisalduvate teatavate riskitegurite kontrollimise või SREPis süstemaatiliselt hindamise abil.
Nor were we shown any process for the systematic follow-up of systemic risks identified by the ESRB or other macro-prudential bodies. 
Kontrollikojale ei näidatud ka ühtegi menetlust, millega võetaks süstemaatiliselt järelmeetmeid ESRB või muude makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutuste poolt kindlaks tehtud süsteemsete riskide suhtes.
The lack of a centralised monitoring of indicators also has the potential to negatively impact management efficiency. 
Näitajate üle tsentraliseeritud järelevalve puudumine võib negatiivselt mõjuda ka juhtimise tõhususele.
We could not find evidence that the ECB’s management information systems provide senior management with a comprehensive, up-to-date overview of all institutions under crisis management. 
Kontrollikoda ei leidnud tõendeid sellest, et EKP juhtimisinfosüsteemidega antaks kõrgemale juhtkonnale põhjalik, ajakohastatud ülevaade kõikidest kriisijuhtimisega hõlmatud institutsioonidest.
Such a data set would assist management to discharge their tasks and thus contribute to operational efficiency. 
Selline andmekogum aitaks juhtkonnal oma ülesandeid täita ja aidata seeläbi tegevust tõhustada.
There is no ‘report by exception’ system to ensure that information is automatically escalated to the appropriate hierarchical levels if it meets pre-defined criteria. 
Puudub ka süsteem, mille abil edastataks tavalistest näitajatest kõrvalekaldumine (kui see vastab eelnevalt kindlaks määratud kriteeriumidele) automaatselt asjakohastele hierarhilistele tasanditele.
There does not appear to be a clearly defined follow-up process in place. 
Selgelt määratletud järelkontrollimenetlust ei ole paika pandud.
According to an internal audit report, JSTs do not make efficient use of the ECB’s follow-up system for ongoing supervision, and the follow-up given to the vast majority of the requirements in supervisory board decisions was not even documented (for a sample drawn by internal audit, 81 % of cases were not recorded in the system and for 17 % there was no documentation of the related action). 38 
Ühe siseauditi aruande kohaselt ei kasuta ühised järelevalverühmad järelevalve tegemiseks EKP järelkontrollisüsteemi tõhusalt ja enamikku järelevalvenõukogu otsustes sisalduvate nõuete suhtes võetud järelmeetmeid isegi ei dokumenteeritud (siseauditi käigus koostatud valimi puhul ei olnud 81 % juhtudest süsteemi sisestatud ja 17 % puhul puudus asjaomase meetme kohta dokumentatsioon).
It is very much down to supervisory teams to decide just when to make early intervention assessments and how to present them 88. 
Järelevalverühmad on need, kes otsustavad, millal varajase sekkumise hindamisi teha ja kuidas neid esitleda 88.
The evidence we obtained regarding the efficiency of the ECB’s operational management for crisis identification was neither sufficient nor representative. 
Kontrollikoja saadud tõendusmaterjal kriisi kindlakstegemise EKP poolse juhtimise toimimise tõhususe kohta ei olnud ei piisav ega esinduslik.
We found from documentation and interviews that early intervention assessments take place principally in the context of the annual SREP exercise, i.e. at the same time every year. 
Dokumentide ja intervjuude põhjal leidis kontrollikoda, et varajase sekkumise hindamised tehakse põhiliselt iga-aastase SREPi protsessi raames, st igal aastal samal ajal.
In principle, formal early intervention assessments should also be triggered on foot of significant events in the course of a year. 
Põhimõtteliselt tuleks oluliste sündmuste esile kerkimisel käivitada aasta jooksul ka ametlikud varajase sekkumise hindamised.
The ECB has maintained that such cases do occur, but they were not evident in our sample. 
EKP kinnitas, et selliseid juhtumeid esineb, kuid kontrollikoja valimis neid esile ei kerkinud.
In fact, based on the limited evidence available to us, it appears that in some cases apparently important regulatory breaches did not lead to a formal early intervention assessment exercises separate from the SREP process, although, this does not exclude the possibility that the ECB nonetheless considered taking appropriate supervisory or early intervention measures. 
Kontrollikojale esitatud vähese tõendusmaterjali põhjal on näha, et isegi teatavatel oluliste reguleerivate eeskirjade rikkumiste puhul ei tehtud SREPi protsessist eraldi ametlikku varajase sekkumise hindamist, kuigi see ei välista võimalust, et EKP kaalus sellest hoolimata nõuetekohaste järelevalve-või varajase sekkumise meetmete võtmist.
As required by the EBA guidelines and ECB guidance, the early intervention assessments given us by the ECB generally included statements as to whether regulatory requirements had been or were likely to be infringed. 
EBA juhendite ja EKP suuniste kohaselt sisaldasid EKP poolt kontrollikojale antud varajase sekkumise hindamised tavaliselt avaldusi selle kohta, kas regulatiivseid nõudeid 38 rikuti või kas nende rikkumine oli tõenäoline.
All cases related to breaches (or likely breaches) of capital requirements, and none to breaches (or likely breaches) of liquidity requirements. 
Kõik juhtumid puudutasid kapitalinõuete rikkumisi (või tõenäolisi rikkumisi) ja mitte ükski ei puudutanud likviidsusnõuete rikkumisi (või tõenäolisi rikkumisi).
There was no reference to infringements of other regulatory requirements, in particular serious weaknesses identified in an institution’s governance and risk management framework in the course of the ECB’s ongoing supervision, and no systematic mention of previous infringements. 
Muude regulatiivsete nõuete rikkumisi (eriti EKP järelevalve käigus finantsinstitutsioonide juhtimis-ja riskijuhtimisraamistikus leitud tõsiseid puudusi) ei mainitud ja varasemaid rikkumisi ei mainitud süstemaatiliselt.