natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The food aid is channelled to deprived persons mainly through charitable organisations, designated by the Member State concerned, to whom the products are made available free of charge. 
Toiduabi suunatakse puudustkannatavatele isikutele peamiselt asjaomase liikmesriigi kindlaksmääratud heategevusorganisatsioonide kaudu, kellele on tooted tasuta kättesaadavad.
These charitable organisations are often structured around three levels — national, regional and local — and present different administrative structures (see Box 4). 
Nende heategevusorganisatsioonide struktuur on sageli kolmetasandiline – riiklik, piirkondlik ja kohalik – ja nende haldusstruktuur on erinev (vt 4. selgitus).
Several thousands of charitable organisations at all levels currently participate in the reception and distribution of the foodstuffs to deprived persons, for which purpose the Regulation stipulates that the charitable organisations directly looking after the beneficiaries shall be deemed to be the final recipients of this distribution11. 
Toiduainete vastuvõtmisel ja nende jaotamisel puudustkannatavatele isikutele osalevad praegu tuhanded heategevusorganisatsioonid kõigil tasanditel, mistõttu on määruses sätestatud, et nimetatud jaotamisel loetakse lõplikeks saajateks otseselt abisaajate eest hoolitsevaid heategevusorganisatsioone11.
11 Article 5a of Regulation (EEC) No 3149/92. 
11 Määruse (EMÜ) nr 3149/92 artikkel 5a.
10 BOX 4 Type of charitable organisation Spain France Italy Poland Designated organisations (1st level) 1 4 7 4 Organisations at regional/departmental level (2nd level) 52 250–300 249 89 Organisations of lower level distributing food to final recipients (3rd level) approx. 6 000 approx. 9 000 14 973 9 366 THE ORGANISATIONS PARTICIPATING IN THE EU PROGRAMME The structure and responsibilities of the charitable organisations in the Member States audited are as follows: 1st level: ‘Designated’ by the national authorities organisations (e.g. Red Cross, Caritas, Federation of Food Banks, etc.). 
SELGITUS Heategevusorganisatsiooni liik Hispaania Prantsusmaa Itaalia Poola Kindlaksmääratud organisatsioonid (1. tasand) 1 4 7 4 Organisatsioonid piirkondlikul/haldusüksuse tasandil (2. tasand) 52 250–300 249 89 Madalama tasandi organisatsioonid, kes jaotavad toitu lõplikele abisaajatele (3. tasand) ligikaudu 6 000 ligikaudu 9 000 14 973 9 366 ELi PROGRAMMIS OSALEVAD ORGANISATSIOONID Auditeeritud liikmesriikide heategevusorganisatsioonide struktuur ja ülesanded on järgmised: 1. tasand: Liikmesriigi ametiasutuste poolt kindlaksmääratud heategevusorganisatsioonid (näiteks Punane Rist, Caritas, Toidupankade föderatsioon, jne).
They act at national level as headquarters of lower level organisations for matters related to representation, contacts with the national authorities, coordination and supervision of the activities. 
Need tegutsevad riiklikul tasandil madalama tasandi organisatsioonide peakorteritena selliste ülesannete täitmisel nagu esindamine, kontaktid riigiasutustega, tegevuse kooskõlastamine ja toimingute järelevalve.
2nd level: Charitable organisations acting at regional/local level (e.g. dioceses Caritas, food banks, etc.). 
2. tasand: Piirkondlikul/kohalikul tasandil tegutsevad heategevusorganisatsioonid (nt Dioceses Caritas, toidupangad, jne).
The majority of them belong to the network of the main organisations. 
Enamus neist kuulub peaorganisatsioonide võrku.
They have the storage capacities and receive the foodstuffs and distribute them to lower level organisations and/or to final beneficiaries. 
Neil on ladustamisvõimalu-sed ning need saavad ja jaotavad toiduaineid madalama tasandi organisatsioonidele ja/või lõplikele abisaajatele.
3rd level: Organisations operating locally and distributing the aid directly to the beneficiaries. 
3. tasand: Organisatsioonid, kes tegutsevad kohalikul tasandil ja jaotavad abi otse abisaajatele.
There are up to several thousands in each Member State and their missions are wide and multiple. 
Igas liikmesriigis on neid mitu tuhat ning nende ülesanded on väga laiahaardelised ja erinevad.
Very often these organisations belong to a network of the main charitable organisations, but also include independent organisations created at the initiative of local communities. 
Väga sageli kuuluvad need organisatsioonid peamiste heategevusorganisatsioonide võrku, kuid hõlmavad ka kohalike kogukondade algatusel loodud iseseisvaid organisatsioone.
The Commission does not dispose of data on the number of the designated and other charitable organisations which participate in the EU programme. 
Komisjonil puuduvad andmed ELi programmis osalevate kindlaksmääratud ja muude heategevusorganisatsioonide arvu kohta.
In the Member States audited they numbered around 40 000. 
Auditeeritud liikmesriikides oli neid ligikaudu 40 000.
Details are shown below: Special Report No 6/2009 — European Union food aid for deprived persons: an assessment of the objectives, the means and the methods employed 
Allpool esitatakse täpsemad üksikasjad: Eriaruanne nr 6/2009 – Euroopa Liidu toiduabi puudustkannatavatele isikutele: eesmärkide, vahendite ja meetodite hindamine
Hence, charitable organisations play a key role in the implementation of the programme. 
Seepärast on heategevusorganisatsioonidel programmi rakendamisel peamine osa.
While the programme contributes towards their administrative costs to a limited extent (1 % of the value of the products made available)12, the designated organisations bear most of their own administrative and operational costs for the reception, storage and distribution of the goods to the final beneficiaries. 
Programmiga kaetakse piiratud määral organisatsioonide halduskulutusi (1 % kättesaadavate toodete väärtusest)12, kuid kindlaksmääratud organisatsioonid kannavad enamuse kaupade saamise, ladustamise ja lõplikele abisaajatele jaotamisega seonduvatest enda haldus-ja tegevuskuludest.
By their nature, the charitable organisations involved in the scheme are difficult to be held accountable in normal administrative terms as they are mainly staffed by volunteers and deal with an unstable and not easily monitored target population. 
Skeemi kaasatud heategevusorganisatsioone on nende olemuse tõttu tavalise halduse mõttes raske vastutavaks pidada, kuna nende töötajad on peamiselt vabatahtlikud ning nende sihtrühm on ebastabiilne ja raskesti jälgitav.
These circumstances pose particular challenges for the administration of the scheme. 
Need asjaolud muudavad skeemi haldamise eriliselt raskeks.
The quantities of food provided by the EU programme generally represent only one element of the totality of the food products distributed for free by the charitable organisations involved. 
ELi programmiga tarnitud toidu kogused moodustavad tavaliselt ainult ühe osa kõigist kaasatud heategevusorganisatsioonide poolt tasuta jaotatud toiduainetest.
However, for certain charitable organisations operating at local level, the EU programme is the only source of food for distribution to deprived persons. 
Teatavate kohalikul tasandil tegutsevate heategevusorganisatsioonide jaoks on ELi programm siiski ainuke puudustkannatavatele isikutele toidu jaotamise allikas.
For the Member States and charitable organisations audited the following figures were given13 (see Box 5). 
Auditeeritud liikmesriikide ja heategevusorganisatsioonide kohta esitati järgmised arvandmed13 (vt 5. selgitus).
12 Charitable organisations also stressed that it would be necessary to increase the administration and logistics infrastructure (storage and distribution capacities and related manpower) for meeting the need to distribute increased quantities of products. 
12 Samuti rõhutasid heategevusorganisatsioonid, et oleks vajalik suurendada haldus-ja logistilist infrastruktuuri (ladustamis-ja jaotamisvõimalused ning sellega seonduv tööjõud), kuna nõudlus toodete järele on suurenenud.
13 The Commission does not dispose of complete data for all Member States. 
13 Komisjonil puuduvad täielikud andmed kõigi liikmesriikide kohta.
11 BOX 5 PARTICIPATION OF THE EU PROGRAMME TO THE TOTAL QUANTITIES DISTRIBUTED Spain: In 2006 the quantities distributed by the designated organisation amounted to 60 048 tonnes, of which 32 660 (54 %) were from the EU programme and the remainder from other sources (food industry, wholesalers, markets, collect actions, etc.). 
SELGITUS ELi PROGRAMMI OSAKAAL JAOTATUD KOGUSTE KOGUHULGAST Hispaania: 2006. aastal moodustasid kindlaksmääratud organisatsioonide poolt jaotatud kogused kuni 60 048 tonni, millest 32 660 (54 %) tonni saadi ELi programmi raames ja ülejäänud teistest allikatest (toiduainetetööstus, hulgimüüjad, turud, kogumiskampaaniad jne).
France: There is a national programme supplementary to the EU one. 
Prantsusmaa: ELi programmile lisandub riiklik programm.
There is no exact data but it is estimated that the national programme represents about 6 % and the EU programme 30 % of the total quantities distributed. 
Täpsed andmed puuduvad, kuid hinnanguliselt moodustab riiklik programm ligikaudu 6 % ja ELi programm 30 % jaotatud üldkoguste koguhulgast.
Italy: There is no data on country level. 
Itaalia: Puuduvad andmed riigi tasandil.
For two organisations audited the EU programme covers almost 100 % of the quantities distributed. 
Kahe auditeeritud organisatsiooni puhul katab ELi programm jaotatud kogustest peaaegu 100 %.
For another organisation the EU participation is about 60 %. 
Ühe teise organisatsiooni puhul on ELi osalus ligikaudu 60 %.
Poland: There are no concrete global figures. 
Poola: Puuduvad konkreetsed üldarvud.
EU programme covers approximately 60–70 % of food distributed by the two organisations audited (estimation). Special Report No 6/2009 — European Union food aid for deprived persons: an assessment of the objectives, the means and the methods employed 
ELi programm katab hinnanguliselt ligikaudu 60 %–70 % kahe auditeeritud organisatsiooni poolt jaotatud toidust. Eriaruanne nr 6/2009 – Euroopa Liidu toiduabi puudustkannatavatele isikutele: eesmärkide, vahendite ja meetodite hindamine
12 AUDIT SCOPE AND APPROACH 18. 
12 AUDITI LÄHENEMISVIIS JA ULATUS 18.
The audit objective was to assess the programme ‘European Union food aid for deprived persons’ with reference to the relationship between objectives, means and methods employed. 
Auditi eesmärk oli hinnata programmi “Euroopa Liidu toiduabi puudustkannatavatele isikutele”, arvestades seoseid eesmärkide, vahendite ja meetodite vahel.
In particular, the audit examined whether the intended aims of the programme are still valid in the context of an evolving market and social situation. 
Eelkõige kontrolliti auditiga, kas programmi kavandatud eesmärgid on areneva turu ja sotsiaalse olukorra kontekstis endiselt kehtivad.
Furthermore the adequacy of the means made available and of the systems applied for measuring the programme’s impact on the beneficiaries was also assessed in terms of value, quantity and variety of products provided and distributed. 
Lisaks hinnati, kas kättesaadavad vahendid ja programmi abisaajatele avalduva mõju mõõtmiseks kasutatud süsteemid on asjakohased tarnitud ja jaotatud toodete väärtuse, koguse ja mitmekesisuse seisukohast.
Finally the audit examined the administrative and management procedures used for the implementation of the annual plans. 
Lõpuks kontrolliti haldus-ja juhtimismenetlusi aastaplaanide täitmisel.
The main questions addressed in this report are the following: (a) Do the objectives of the programme remain valid and is the approach appropriate? (b) Are the means commensurate with the objectives sought and adequately implemented? (c) Are the procedures being applied as intended? 
Käesolevas aruandes käsitletud peamised küsimused on järgmised: a) Kas programmi eesmärgid on endiselt kehtivad ja lähenemisviis asjakohane? b) Kas vahendid on vastavuses valitud eesmärkidega ja asjakohaselt rakendatud? c) Kas menetlusi kohaldatakse nii, nagu oli kavandatud?
To answer these questions the audit work covered the data for measuring the programme’s impact in relation to each of the objectives set, the selection and eligibility criteria for charitable organisations participating in the scheme and for the final beneficiaries, the implementation of the annual plans by all stakeholders involved and the mechanisms used for the distribution of the foodstuffs in terms of quantity, quality and variety. 
Nimetatud küsimustele vastamiseks hõlmas audititöö andmeid, mille alusel mõõdetakse programmi mõju iga püstitatud eesmärgi suhtes, skeemis osalevate heategevusorganisatsioonide ja lõplike abisaajate valiku-ja abikõlblikkuskriteeriume, kõigi kaasatud huvirühmade aastaplaanide täitmist ja toiduainete jaotusmehhanismi koguse, kvaliteedi ja mitmekesisuse seisukohast.
Finally the system for establishing the needs, the allocation of the financial resources to the Member States and the procurement procedures for the final products to be supplied to charitable organisations for distribution were examined. Special Report No 6/2009 — European Union food aid for deprived persons: an assessment of the objectives, the means and the methods employed 
Lõpuks kontrolliti ka vajaduste kaardistamise süsteemi, rahaliste vahendite eraldamist liikmesriikidele ja heategevusorganisatsioonidele jaotamiseks tarnitavate lõpp-toodetega seotud hankemenetlusi. Eriaruanne nr 6/2009 – Euroopa Liidu toiduabi puudustkannatavatele isikutele: eesmärkide, vahendite ja meetodite hindamine
The audit covered the management and monitoring of the programme at both the Commission and in selected Member States. 
Audit hõlmas programmi juhtimist ja järelevalvet nii komisjoni kui ka valitud liikmesriikide tasandil.
The audit work focused on the analysis, documentation and testing of the procedures and systems applied for the management of the programme by the Commission, by the competent national authorities, and by some of the designated charitable organisations at national, regional and local level participating in the actual distribution of foodstuffs to deprived persons. 
Audititöö keskendus nende menetluste ja süsteemide analüüsile, dokumentatsioonile ja testimisele, mida rakendasid programmi juhtimisel komisjon, pädevad riigiasutused ning mõned riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil kindlaksmääratud heategevusorganisatsioonid, kes osalesid toiduainete tegelikul jaotamisel puudustkannatavatele isikutele.
The audit was carried out in four Member States — Spain, France, Italy and Poland — accounting for more than 72 % of the annual budgetary appropriations. 
Audit viidi läbi neljas liikmesriigis – Hispaania, Prantsusmaa, Itaalia ja Poola-, kattes üle 72 % iga-aastastest eelarveassigneeringutest.
The audit focused on the plans for the years 2006–2008. 
Audit keskendus ajavahemiku 2006–2008 aastaplaanidele.
13 Source: Charitable Organisations. Special Report No 6/2009 — European Union food aid for deprived persons: an assessment of the objectives, the means and the methods employed 
13 Allikas: Charitable Organisations. Eriaruanne nr 6/2009 – Euroopa Liidu toiduabi puudustkannatavatele isikutele: eesmärkide, vahendite ja meetodite hindamine
14 OBSERVATIONS THE PROGRAMME’S OBJECTIVES AND APPROACH: DO THE OBJECTIVES OF THE PROGRAMME REMAIN VALID AND IS THE APPROACH APPROPRIATE? 
14 TÄHELEPANEKUD PROGRAMMI EESMÄRGID JA LÄHENEMISVIIS: KAS PROGRAMMI EESMÄRGID ON ENDISELT KEHTIVAD JA LÄHENEMISVIIS ASJAKOHANE?
THE DICHOTOMY OF THE PROGRAMME’S OBJECTIVES 23. 
PROGRAMMI EESMÄRKIDE VASTURÄÄKIVUS 23.
The legal provisions14 set for the measure the twin objectives of making a significant contribution towards the well-being of the most deprived citizens and the stabilisation of agricultural markets through the disposal of part of the intervention stocks (see Box 6). 
Õigusnormidega on sätestatud14 meetmele vastuolulised eesmärgid: ühelt poolt oluliselt kaasa aidata enim puudustkannatavate isikute heaolule ja teisalt stabiliseerida põllumajandusturgu sekkumisvarude osalise kõrvaldamise kaudu (vt 6. selgitus).
The programme’s implementation responsibility has been given to the actors generally involved in the management of agricultural expenditure, namely the Directorate-General for Agriculture and Rural Development within the Commission and, in the Member States, the paying agency dealing with agricultural payments, and responsible for managing the intervention stocks. 
Programmi rakendamise eest vastutavad tavaliselt põllumajanduskulutuste haldamisse kaasatud osapooled, nimelt komisjoni põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat ning liikmesriikide makseasutused, kes tegelevad põllumajandusmaksetega ja vastutavad sekkumisvarude haldamise eest.
14 Regulation (EEC) No 3730/87 laying down general rules as incorporated in Regulation (EC) No 1234/2007. 
14 Määrus (EMÜ) nr 3730/87, millega kehtestatakse üldised eeskirjad, mis on inkorporeeritud määrusesse (EÜ) nr 1234/2007.
BOX 6 THE OBJECTIVES OF THE PROGRAMME ‘The Community has through its intervention stocks of various agricultural products the potential means to make a significant contribution towards the well-being of its most deprived citizens; it is in the Community interest, and in line with the objectives of the common agricultural policy, to exploit this potential on a durable basis until the stocks have been run down to a normal level [...].’ 
6. SELGITUS PROGRAMMI EESMÄRGID “Ühendusel on sekkumisvarudest pärit põllumajandustoodetega võimalik oma enim puudustkannatavate inimeste heaolu oluliselt parandada; ühenduse huve ja ühise põllumajanduspoliitika eesmärke silmas pidades tuleb seda võimalust asjakohaseid meetmeid rakendades ka edaspidi kasutada, kuni kõnealuseid varusid on vähendatud normaalkoguseni [...].”
The current programme has been in application since 1987. 
Praegust programmi on rakendatud alates aastast 1987.
The initial provisions favoured the financing of the programme using intervention stocks in line with the objectives of the common agricultural policy ‘to run down the stocks to a normal level’15. 
Esialgsete sätetega soositi sellist programmi rahastamisviisi, mille kohaselt kasutati sekkumisvarusid kooskõlas üldise põllumajanduspoliitika eesmärkidega, “kuni varusid on vähendatud normaalkoguseni”15.
However, the reform of the CAP in recent years, whereby intervention measures for certain products are being phased out, and the decrease of existing intervention stocks to zero, have considerably affected the implementation of the programme: the majority of the products now have to be purchased directly on the market16. 
Viimaste aastate ühise põllumajanduspoliitika reform, millega järk-järgult lõpetatakse sekkumismeetmeid teatavate toodete suhtes, ja olemasolevate sekkumisvarude vähendamine peaaegu nullini on siiski oluliselt mõjutanud programmi rakendamist: praegu tuleb enamik tooteid osta otse turult16.
Nevertheless, a tenuous link is still maintained with agricultural expenditure insofar as the products made available to deprived persons are still those derived from agricultural products eligible for intervention storage. 
Siiski on säilinud nõrk seos põllumajanduskulutustega, kuivõrd tooted, mis tehakse puudustkannatavatele isikutele kättesaadavaks, on endiselt saadud sekkumisvarudeks kõlblikest põllumajandustoodetest.
This complicates the management of the measure and restricts the choice of products to be distributed. 
See raskendab meetme haldamist ja piirab jaotatavate toodete valikut.
Finally, the nature of the aid, i.e. a contribution to alleviate poverty, is difficult to reconcile with the general nature of EU agricultural expenditure, whereby the support is targeted at farmers and/or the farming industry and eligible beneficiaries are entitled to receive a specific amount of aid. 
Lõpetuseks võib öelda, et raske on sobitada ELi põllumajanduskulutuste üldist olemust abi omaga, st aidata kaasa vaesuse vähendamisele, kuna põllumajanduskulutuste puhul on toetus suunatud põllumajandustootjatele ja/või põllumajandustööstusele ning abi-kõlblikel abisaajatel on õigus saada konkreetse suurusega abi.
The issue of the appropriateness of treating the expenditure for the programme as part of the Common Agricultural Policy has been raised in the Management Committee meetings. 
Korralduskomitee koosolekutel on tõstatatud küsimus, kas on asjakohane käsitleda programmi kulutusi kui osa ühisest põllumajanduspoliiti-kast.
Certain Member States who do not participate in the EU food programme have voted against the approval of the annual plans in the recent years considering this aid incompatible with the CAP’s focus and type of financing17. 
Teatavad liikmesriigid, kes ei osale ELi toiduabi programmis, on viimastel aastatel hääletanud aastaplaanide heakskiitmise vastu, pidades seda abi ühtesobimatuks ühise põllumajanduspoliitika raskuskeskme ja rahastamisliigiga17.
15 See Box 6. 
15 Vt 6. selgitus.
16 For the annual plan 2008 only sugar was available in intervention and the rest of the products had to be mobilised on the market. 
16 Aastaplaani 2008 kohaselt oli sekkumisvarudest kättesaadav ainult suhkur ja ülejäänud toiduaineid tuli hankida turult.
A forecast published by DG AGRI in July 2007, ‘The Prospects For Agricultural Markets and Income in the European Union’, for the period 2007–2014, is that: — for cereals ‘public stocks would largely disappear in the early projection period’, — sugar is ‘expected to reach balance as from 2010’, — for butter ‘emptied intervention stocks in the first semester of 2007 will remain empty until the end of 2014’ and — for skimmed milk powder (SMP) ‘the market is expected to remain balanced throughout the projection period with no necessity to offer products for intervention buying-in’. 
Juulis 2007 põllumajanduse peadirektoraadi avaldatud prognoos ajavahemikuks 2007–2014 “Põllumajandusturgude ja sissetuleku väljavaated Euroopa Liidus” on järgmine: – teravili: “avalikud varud kaovad suurelt osalt kavandamisperioodi alguses”, – suhkur: “loodetakse jõuda tasakaalu alates 2010. aastast”, – või: “2007. aasta esimesel poolaastal lõppesid sekkumisvarud ja seis ei parane enne 2014. aasta lõppu”, – lõssipulber: “loodetakse turu jäämist tasakaalu kogu kavandamisperioodi jooksul, ilma et oleks vaja pakkuda tooteid sisseostmiseks sekkumisvarudesse”.
17 Minutes of the meetings of the Management Committee for Cereals (adoption of the annual plan 2008): ‘DE: finds that there is no longer any consistency between the Council Regulation and the Implementing Regulation; NL, SE, UK: do not want a social measure to be financed by the CAP budget; NL: likewise because they do not want a social measure to be financed by the Community budget.’ 
17 Teravilja korralduskomitee koosolekute protokoll (2008. aasta aastaplaani heakskiitmine): “DE: leiab, et nõukogu määruse ja rakendusmääruse vahel ei ole enam järjepidevust; NL, SE, UK: ei soovi sotsiaalmeetme rahastamist ühtse põllumajanduspoliitika eelarvest; NL: on samal arvamusel, kuna nad ei soovi sotsiaalmeetme rahastamist ühenduse eelarvest.”
15 Special Report No 6/2009 — European Union food aid for deprived persons: an assessment of the objectives, the means and the methods employed 
15 Eriaruanne nr 6/2009 – Euroopa Liidu toiduabi puudustkannatavatele isikutele: eesmärkide, vahendite ja meetodite hindamine
THE SOCIAL OBJECTIVE OF THE MEASURE IS PREDOMINANT 28. 
MEETME SOTSIAALNE EESMÄRK ON TÄHTSAM 28.
Although the contribution towards the well-being of the most deprived citizens was linked to the stabilisation of agricultural markets through the disposal of intervention stocks, recent developments mean that the social aim of the measure has become much more predominant. 
Kuigi kaasaaitamine puudustkannatavate isikute heaolu parandamisele oli seotud põllumajandusturgude stabiliseerimisega varude realiseerimise kaudu, näitab uuem suundumus, et meetme sotsiaalne eesmärk on hakanud domineerima.
As early as 1998, the Commission published an evaluation of the European Community Food Programmes which concluded that the social aspects of the measure were regarded as a more important objective than that as an instrument of market regulation (see Box 7). 
Juba 1998. aastal järeldati komisjoni avaldatud Euroopa Ühenduse toiduprogramme käsitlevas hindamises, et meetme sotsiaalseid aspekte peeti turu reguleerimise instrumendist tähtsamaks eesmärgiks (vt 7. selgitus).