natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Source: Paying Agency of Northern Ireland. 
Allikas: Põhja-Iirimaa makseasutus.
Limited impact of the changes in the CAP for the period 2014 – 2020 on the checklists used by the control authorities in the United Kingdom – Northern Ireland The number of control points for a full‐scope cross‐compliance inspection was 257 for the CAP until 2013 and 249 for the CAP after 2014. 
Perioodi 2014–2020 ÜPP-s tehtus muudatuste piiratud mõju Ühendkuningriigi (Põhja-Iirimaa) kontrolliasutuse kasutatavale kontrollnimekirjale Kui 2013. aastani koosnes ÜPP nõuetele vastavuse täismahus kontrollimine 257 kontrollküsimusest, siis alates 2014. aastast on küsimuste arv 249.
For GAEC, the number of control points has increased from 19 to 27 in the two periods compared. 
Heade põllumajandus-ja keskkonnatingimuste kontrollküsimuste arv kasvas kahel vaatlusalusel perioodil 19-lt 27-ni.
47 During on‐the‐spot checks, all the obligations regarding the GAEC standards and SMR requirements for which the farmers have been selected must be checked. 
47 Kohapealsete kontrollide käigus peab kontrollima kõiki heade põllumajandus-ja keskkonnatingimuste ning kohustuslike majandamisnõuete kohustusi, mille jaoks põllumajandustootja on valitud.
As mentioned above, these checks often include hundreds of control points in the various checklists. 
Nagu eelnevalt mainitud, koosnevad need kontrollid sageli paljudest kontrollnimekirjadest ja sadadest kontrollküsimustest.
Even if the control systems were effective, the legislative framework26 would not allow for a more targeted risk‐based approach according to which certain rules or control points could be checked more or less frequently by taking account, for example, of the level of breaches, the likelihood of a breach, or the magnitude of the effects of a potential breach. 
Isegi kui kontrollisüsteemid oleksid mõjusad, ei võimalda õigusraamistik26 sihipärasema riskipõhise lähenemisviisi kasutamist, mille raames võiks põhimõtteliselt teatud eeskirju või kontrollküsimusi käsitleda harvemini; võttes näiteks arvesse rikkumiste väikest arvu, nende madalat tõenäosust või potentsiaalse rikkumise piiratud mõju.
26 See Article 71 of Commission Regulation (EU) No 809/2014 of 17 July 2014 laying down rules for the application of Regulation (EU) No 1306/2013 of the European Parliament and of the Council with regard to the integrated administration and control system, rural development measures and cross compliance. 
26 Vt komisjoni 17. juuli 2014. aasta määruse (EL) nr 809/2014, millega kehtestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1306/2013 rakenduseeskirjad seoses ühtse haldus-ja kontrollisüsteemi, maaelu arengu meetmete ja nõuetele vastavusega, artikkel 71.
Observations 24 27 As per Article 92 of Regulation (EU) No 1306/2013. 
Tähelepanekud 24 27 Määruse (EL) nr 1306/2013 artikkel 92.
28 As per Recital 57 of Regulation (EU) No 1306/2013. 
28 Määruse (EL) nr 1306/2013 põhjendus 57.
The Small Farmers Scheme reduced the administrative burden, but this could affect the achievement of cross‐compliance objectives in some Member States 48 The CAP for the period 2014–2020 introduced the Small Farmers Scheme (SFS) as a simplified direct payment scheme granting up to 1 250 euro as direct aid to those farmers who decide to participate in the scheme. 
Väikepõllumajandustootjate kava vähendas halduskoormust, kuid mõnes liikmesriigis võib see mõjutada nõuetele vastavuse eesmärkide täitmist 48 Perioodi 2014–2020 ÜPP raames loodi lihtsustatud otsemaksete jaoks väikepõllumajandustootjate kava, millega liitunud põllumajandustootjad saavad kuni 1 250 euro suuruses summas otsetoetust.
15 Member States have decided to implement this optional scheme. 
Selle vabatahtliku kavaga on liitunud 15 liikmesriiki.
For these countries, the number of farmers participating in this scheme varies between 3 % (Slovenia) and 77 % (Malta). 
Kava puudutab väga erineva suurusega osa selles osalevate riikide põllumajandustootjatest (3% Sloveenias ja 77% Maltal).
The Commission calculated that at overall EU level, the SFS covers 4 % of the total agricultural area. 
Komisjoni arvutuste kohaselt hõlmab väikepõllumajandustootjate kava üldisel ELi tasandil 4% kogu põllumajandusmaast.
This exemption from cross‐compliance is justified by the fact that for ‘farmers participating in the small farmers scheme (...) the efforts to be made under the cross‐compliance system might be considered to exceed the benefit of keeping those farmers under that system’28. 
Nõuetele vastavuse tingimuste täitmises tehtud erandit õigustatakse sellega, et „väikepõllumajandustootjate kavas osalevate põllumajandustootjate puhul [---] võidakse käsitada, et nõuetele vastavuse süsteemi kohaselt tehtavad pingutused ületavad kasu, mis tuleneb kõnealuste põllumajandustootjate kõnealuses süsteemis hoidmisest“28.
50 This measure also has the potential of reducing the costs of implementing, managing and controlling cross‐compliance: SFS was indicated as the main source of savings by 10 out of the 12 Paying Agencies which estimated that the CAP for the period 2014–2020 will lead to a reduction in costs. 
50 Meede võib ka potentsiaalselt vähendada nõuetele vastavuse rakendamise, juhtimise ja kontrollimise maksumust: 12 makseasutusest, kelle arvates perioodi 2014–2020 ÜPP toob endaga kaasa kulude vähenemise, märkisid 10, et üheks peamiseks kokkuhoiuallikaks on väikepõllumajandustootjate kava.
This message was reiterated by the Paying Agencies in the three Member States visited. 
Sama kinnitasid ka kolme külastatud liikmesriigi makseasutused.
51 SFS is a step towards simplification that relieves administrations and farmers of additional burdens, leading at the same time to cost savings. 
51 Väikepõllumajandustootjate kava toob endaga kaasa lihtsustamise, mis vähendab nii ametiasutustel kui põllumajandustootjatel lasuvat täiendavat halduskoormust ning aitab samal ajal ka kulusid vähendada.
However, its implementation at the level of each Member State should be guided by the need to ensure an appropriate balance between administrative simplification and achieving the objectives of cross‐compliance and the sectoral legislation. 
Kava rakendamisel liikmesriikides peab aga lähtuma vajadusest säilitada tasakaal ühest küljest haldusliku lihtsustamise ning teisest küljest nõuetele vastavusele ja valdkondlikele õigusaktidele seatud eesmärkide saavutamise vahel.
Differences exist between Member States or regions. 
Liikmesriikide ja piirkondade vahel on erinevusi.
For example, in Romania small farmers represent around 71 % of the farmers and 16 % of the total area claimed. 
Näiteks Rumeenias moodustavad väikepõllumajandustootjad ligikaudu 71% kõigist põllumajandustootjatest ning 16% kogu deklareeritud maast.
In contrast, in Slovenia, the total number of small farmers is around 3 % and the area covered by this scheme is only 1 %. 
Sloveenias on väikepõllumajandustootjaid aga vaid 3% ning kava puudutab vaid 1% kogu maast.
Observations 25 52 Although not applying the SFS, Lithuania followed similar principles in excluding farmers below certain threshold from the application of specific cross‐compliance rules. 
Tähelepanekud 25 52 Kuigi Leedu ei kohalda väikepõllumajandustootjate kava, järgiti samu põhimõtteid, jättes teatavast piirmäärast allapoole jäävad põllumajandustootjad nõuetele vastavuse eeskirjade kohaldamisest välja.
Box 4 illustrates the potential risks linked to the application of such simplification measures: Exemption of farmers from cross‐compliance obligations related to the Nitrates Directive in Lithuania Farmers with a utilised agricultural area of 10 hectares or less do not need to declare their level of fertiliser use. 
4. selgituses kirjeldatakse nimetatud lihtsustamismeetmetega seotud potentsiaalseid riske: Põllumajandustootjate vabastamine nitraatide direktiivist tulenevate nõuetele vastavuse tingimuste täitmisest – Leedu näide Kuni 10 hektari suurust maad harivad põllumajandustootjad ei pea deklareerima oma väetisekasutust.
Such farmers account for more than 70 % of all farmers and use 14 % of the agricultural area. 
Sellised põllumajandustootjad moodustavad 70% kõigist põllumajandustootjatest ja kasutavad 14% kogu põllumajanduslikust maast.
At the same time, livestock farmers who keep less than 10 livestock units in one place do not need to have manure storage of the relevant capacity. 
Samas ei pea ka ühes kohas kuni 10 looma omavad loomapidajad omama piisava suurusega sõnnikuhoidlaid.
Such farmers constitute 87 % of all livestock farmers and keep 28 % of all livestock units. 
Sellised loomapidajad moodustavad 87% kõigist loomapidajatest ja omavad 28% kõigist loomadest.
The Nitrates Directive is intended to protect the environment and citizens’ health. 
Nitraatide direktiivi eesmärk on keskkonna ja inimtervise kaitse.
While the use of thresholds may reduce red tape for smaller farmers, excluding significant parts of the farmers’ land and/or animals from cross‐compliance checks may also adversely affect the achievement of the objectives of the Nitrates Directive. 
Ülemmäärad võivad küll vähendada bürokraatiat väiksemate põllumajandustootjate jaoks, kuid samas võib märkimisväärse osa põllumajandustootjate maa ja/või loomade nõuetele vastavuse tingimuste täitmisest vabastamine mõjutada negatiivselt nitraatide direktiivi eesmärkide saavutamist.
Source: European Court of Auditors – 2015 annual report – Figure 7.10. 
Allikas: Euroopa Kontrollikoja 2015. aasta aastaaruande selgitus 7.10.
29 Recital 37 of Regulation (EU) No 1307/2013 of the European Parliament and of the Council of 17 December 2013 establishing rules for direct payments to farmers under support schemes within the framework of the common agricultural policy and repealing Council Regulation (EC) No 637/2008 and Council Regulation (EC) No 73/2009 (OJ L 347, 20.12.2013, p. 
29 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määruse (EL) nr 1307/2013, millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames toetuskavade alusel põllumajandustootjatele makstavate otsetoetuste eeskirjad ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 637/2008 ja (EÜ) nr 73/2009 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 608), põhjendus 37.
30 Article 47 of Regulation (EU) No 1307/2013. 
30 Määruse (EL) nr 1307/2013 artikkel 47.
Greening introduced an additional layer of checks for mandatory environmentally friendly practices 53 One of the objectives of the new CAP is the enhancement of environmental performance through a mandatory ‘greening’ component of direct payments which supports agricultural practices beneficial for the climate and the environment applicable throughout the Union29. 
Keskkonnasäästlikumaks muutmisega lisati kohustuslikele keskkonnasõbralikele tavadele täiendav kontrollide kiht 53 Üks uue ÜPP eesmärke on keskkonnahoidlikkuse suurendamine otsetoetuste keskkonnasäästlikumaks muutmise kohustusliku komponendiga, millega toetatakse kogu liidus kohaldatavaid kliimat ja keskkonda säästvaid põllumajandusta-vasid29.
Those practices include crop diversification, the maintenance of permanent grassland and the establishment of ecological focus areas. 
Need põhimõtted hõlmavad põllumajanduskultuuride mitmekesistamist, püsirohumaa hooldamist ja ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-alade rajamist.
30 % of the annual national ceiling is to be paid in the form of such a greening payment for each eligible hectare30. 
Liikmesriigid on kohustatud maksma 30% iga-aastasest riiklikust ülemmäärast keskkonnasäästlikumaks muutmise maksena, mis arvutatakse toetuskõlbliku hektari kohta30.
54 A new greening payment was introduced in the CAP for the period 2014–2020. 
54 Perioodi 2014–2020 ÜPP-s võeti kasutusele uus kliimat ja keskkonda säästvate põllumajandustavade toetus.
The farming practices under greening have similarities with previous GAEC standards which covered agricultural practices such as crop rotation, the protection of permanent pastures, or the retention of landscape features. 
Rohestamisest lähtuvatel põllumajandustavadel on sarnasusi varasemate GAECi standarditega, mis hõlmasid põllumajandustavasid, nagu külvikord, püsikarjamaade kaitse ja maastikule iseloomulike vormide säilitamine.
Thus, for the period 2014–2020 there are two sets of complementary agricultural practices which target the same objectives: the maintenance of land and the protection of bio‐diversity. Box 4 
Seetõttu on perioodil 2014–2020 kasutusel kahte liiki üksteist täiendavad põllumajandustavad, millel on samad eesmärgid: maa hooldamine ja bioloogilise mitmekesisuse kaitse. 4. selgitus
Observations 26 55 In its 2014 annual activity report, DG AGRI explained that both these compulsory instruments – greening and GAEC – contribute towards the same objective: ‘Therefore, the CAP will be able to improve its environmental performance by ensuring that a substantial part of the agricultural area in Europe is affected by cross‐compliance requirements, ‘greening’ obligations as well as agri‐environmental commitments’. 
Tähelepanekud 26 55 Põllumajanduse peadirektoraadi 2014. aasta tegevusaruandes selgitati, et mõlemad kohustuslikud instrumendid – keskkonnasäästlikumaks muutmine ning head põllumajandus-ja keskkonnatingimuste standardid – aitavad saavutada sama eesmärki: „Seetõttu paraneb ÜPP keskkonnasõbralikkus, sest selle raames hõlmatakse märkimisväärne osa Euroopa põllumajandusmaast nõuetele vastavuse tingimuste, keskkonnasäästlikumaks muutmise kohustuste ning põllumajanduse keskkonnapoliitikaga seotud kohustustega“.
56 On‐the‐spot checks for greening are performed on a sample of 5 % of farmers as part of the verifications regarding the eligibility criteria for the direct payment schemes31, in a system outside the control framework for GAEC, which verifies a sample of 1 % of farmers subject to cross‐compliance checks32. 
56 Keskkonnasäästlikumaks muutmise kohapealsete kontrollide aluseks on 5% põllumajandustootjatest koosnev valim ning neid tehakse otsemaksekavade toetuskõlblikkuse kontrollide raames31; see süsteem toimib väljaspool head põllumajandus- ja keskkonnatingimuste kontrolliraamistikku, mille abil kontrollitakse vaid 1% nõuetele vastavuse tingimusi täitma pidavatest põllumajandustootjatest32.
As a result, compliance with complementary mandatory environmentally beneficial practices is checked within two different frameworks. 
Niisiis kontrollitakse üksteist täiendavaid kohustuslikke keskkonnasõbralikke põllumajandustavasid kahe erineva raamistiku abil.
57 Under greening, farmers have to comply with the obligation to have at least 5 % of the arable land of the holding as Ecological Focus Areas. 
57 Keskkonnasäästlikumaks muutmise raames peavad põllumajandustootjad täitma kohustust hoida vähemalt 5% põllumajandusettevõtja haritavast maast ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-alana.
The regulation also provides that cross‐compliance protected elements (such as landscape features or buffer strips) may as well count to fulfil this obligation. 
Määrusese sätestatakse samuti, et nimetatud kohustuse täitmisel võib arvesse võtta ka nõuetele vastavuse kaitstud elemente (nt maastikuelemendid ja puhverribad).
These are therefore managed under two different set of rules and checks. 
Sellepärast kasutatakse nende haldamiseks kahte erinevat eeskirjade ja kontrollide kogumit.
58 Thus, with the introduction of greening, there are now two control systems for compulsory environmentally‐friendly practices which complement each other and contribute to the same objective of improving the environmental performance of the CAP. 
58 Seetõttu on peale keskkonnasäästlikumaks muutmise rakendamist nüüd kohustuslike keskkonnasõbralike põllumajandustavade kontrollimiseks kasutusel kaks kontrollisüsteemi; need täiendavad teineteist ja aitavad ÜPP-d keskkonnasäästlikumaks muuta.
While the cross‐compliance regulation states that Member States may make use of existing control systems to check cross‐compliance obligations33, there are risks of inefficiencies in the Member State control systems and of additional burdens on farmers. 
Kuigi nõuetele vastavuse määruse kohaselt võivad liikmesriigid kasutada nõuetele vastavuse kohustuste kontrollimiseks olemasolevaid kontrol-lisüsteeme33, võib see vähendada liikmesriikide kontrollisüsteemide tõhusust ja tekitada lisatööd põllumajandustootjatele.
31 Title III of Commission Regulation (EU) No 809/2014. 
31 Komisjoni määruse (EL) nr 809/2014 III jaotis.
32 Title V of Commission Regulation (EU) No 809/2014. 
32 Komisjoni määruse (EL) nr 809/2014 V jaotis.
33 Article 96 of Regulation (EU) No 1306/2013. 
33 Määruse (EL) nr 1306/2013 artikkel 96.
Observations 27 The specific costs associated with the implementation of cross‐compliance are not sufficiently quantified 59 The Commission needs a reliable estimate of the overall cost of cross‐compliance, aggregating the main stakeholders involved (EU institutions, Member State management and control authorities, and farmers) in order to ensure that the system is cost‐effective. 
Tähelepanekud 27 Nõuetele vastavuse rakendamisega seotud kulutusi ei ole piisavalt kvantifitseeritud 59 Komisjon vajab süsteemi kulutõhususe tagamiseks usaldusväärset teavet nõuetele vastavuse kogumaksumuse kohta kõigi peamiste sidusrühmade tasandil (ELi institutsioonid, liikmesriikide juhtimis-ja kontrolliasutused ja põllumajandustootjad).
60 DG AGRI has estimated that the total costs of managing and controlling agricultural expenditure are close to 4 billion euro or approximately 7 % of the total EU‐funding34. 
60 Põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraadi hinnangul moodustab põllumajanduskulutuste haldamise ja kontrollimise kogumaksumus peaaegu 4 miljardit eurot ehk ligikaudu 7% valdkonnale eraldatud ELi kogurahastamisest34.
However, as far as cross‐compliance is concerned, the costs are not quantified and no reliable estimate exists. 
Nõuetele vastavuse maksumus on aga kvantifitseerimata ning puuduvad isegi hinnangulised andmed.
61 At Member State level, significant costs are due to the requirements of the cross‐compliance control system. 
61 Liikmesriikide tasandil tekitavad märkimisväärseid kulusid nõuetele vastavuse kontrollisüsteemi nõuded.
Firstly, checks are required for GAEC, which are an additional set of rules applicable only to farmers benefiting from CAP payments. 
Esiteks tuleb kontrollida häid põllumajandus-ja keskkonnatingimusi, mis kujutab endast täiendavat reeglite kogumit, mida rakendatakse üksnes ÜPP makseid saavate põllumajandustootjate suhtes.
Secondly, in relation to SMRs, which are based on existing directives and regulations (‘sectoral legislation’)35, specialised control bodies have to check a minimum control rate of 1 % required under cross‐compliance rules and have additional reporting obligations regarding these checks. 
Teiseks peavad spetsialiseeritud kontrolliasutused kohustuslike majandamisnõuete alal (need põhinevad olemasolevatel direktiividel ja määrustel – nn valdkondlikel õigusak-tidel35) kontrollima nõuetele vastavuse raames nõutavat 1% kontrollimäära, ning neil lasuvad seoses nimetatud kontrollidega täiendavad aruandluskohustused.
62 At farm level, the introduction of SMRs created more administrative obligations for farmers, such as record keeping and participating in cross‐compliance inspections36. 
62 Põllumajandusettevõtete tasandil tekitas kohustuslike majandamisnõuete kasutuselevõtt täiendavaid kohustusi põllumajandustootjate jaoks (nt dokumenteerimine ja nõuetele vastavuse kontrollides osalemine)36.
Furthermore, compliance with GAECs, implies costs concerning the agricultural practices required (labour costs, costs of machinery, fuel and other consumables), the income forgone because the GAECs prohibit or impose certain practices (e.g. reduction in yield), but also other costs such as the use of third‐party service providers (e.g. consultants for certain cross‐compliance topics). 
Lisaks tekitab kulusid heade põllumajandus-ja keskkonnatingimuste täitmiseks vajalike põllumajandustavade rakendamine (tööjõukulud, masinate maksumus, mootorikütus ja muud kuluar-tiklid), heade põllumajandus-ja keskkonnatingimuste alusel keelatud põllumajandustavade tõttu saamata jäänud tulu (nt väiksem saagikus) ning muu hulgas teenuste ostmine (nt nõuetele vastavuse teatud teemasid puudutav nõustamine).
63 A report commissioned by DG‐AGRI37 and published in 2014 assessed the actual costs that EU farmers incurred in order to comply with selected legislation in the fields of the environment, animal welfare and food safety. 
63 Põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraadi tellitud ja 2014. aastal avaldatud uuringus37 hinnati tegelikke kulusid, mida ELi põllumajandustootjad olid kandnud seoses keskkonna, loomade heaolu ja toiduohutuse alastes õigusaktides sätestatud nõuetele vastamisega.
The study was built on case studies from the eight most representative agricultural sectors in the EU. 
Uuring põhines ELi põllumajanduse kaheksa kõige esinduslikuma sektori juhtumiuuringutel.
It gives an indication of the financial impact such obligations have on farmers (see Box 5 for a summary of the results for the wheat sector). 
See annab aimu kohustuste täitmise rahalisest mõjust põllumajandustootjale (5. selgituses esitatakse kokkuvõte nisukasvatuse valdkonna tulemustest).
34 DG AGRI 2014 annual activity report. 
34 Põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraadi 2014. aasta tegevusaruanne.
35 For example: Council Directive 91/676/EEC of 12 December 1991 concerning the protection of waters against pollution caused by nitrates from agricultural sources (OJ L 375, 31.12.1991, p. 1); Regulation (EC) No 1760/2000 of European Parliament and of the Council of 17 July 2000 establishing a system for the identification of bovine animals and regarding the labelling of beef and beef products and repealing Council Regulation (EC) No 820/97 (OJ L 204, 11.8.2000, p. 
35 Näiteks nõukogu 12. detsembri 1991. aasta direktiiv 91/676/EMÜ veekogude kaitsmise kohta põllumajandusest lähtuva nitraadireostuse eest (EÜT L 375, 31.12.1991, lk 1); Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. juuli 2000. aasta määrus (EÜ) nr 1760/2000 veiste identifitseerimise ja registreerimise süsteemi loomise, veiseliha ja veiselihatoodete märgistamise ning nõukogu määruse (EÜ) nr 820/97 kehtetuks tunnistamise kohta (EÜT L 204, 11.8.2000, lk 1).
1). 36 Recital 57 of Regulation (EU) No 1306/2013: The cross‐compliance system implies certain administrative constraints for both beneficiaries and national administrations since records keeping has to be ensured, checks have to be carried out and where necessary penalties have to be applied. 
36 Määruse (EL) nr 1306/2013 põhjendus 57: nõuetele vastavuse süsteem toob nii toetusesaajatele kui ka riigiasutustele kaasa teatavaid halduspiiranguid, kuna tuleb tagada arvestuse pidamine, kontrollide läbiviimine ja vajaduse korral karistuste kohaldamine.
37 ‘Assessing farmers’ cost of compliance with EU legislation in the fields of environment, animal welfare and food safety’ (AGRI‐2011‐EVAL‐08). 
37 „Assessing farmers’ cost of compliance with EU legislation in the fields of environment, animal welfare and food safety“ (AGRI-2011-EVAL-08).
Study undertaken by: CRPA ‐ Centro Ricerche Produzioni Animali (IT), in association with: TI ‐ Thünen Institute of Farm Economics (DE), IFCN ‐ International Farm Comparison Network on Dairy (DE), UGHENT – University of Ghent (BE). 
Uuringu autorid: CRPA (Centro Ricerche Produzioni Animali, Itaalia) koostöös järgnevate partneritega: Thünen Institut, Bundesforschungsinstitut für Ländliche Räume, Wald und Fischerei (Saksamaa), IFCN – International Farm Comparison Network on Dairy (Saksamaa), Genti Ülikool (Belgia).
Another requirement outside the scope of cross‐compliance was also taken into account: the Directive on the sustainable use of pesticides. 
Lisaks võeti arvesse veel ühte nõuetele vastavusega mitteseotud elementi: pestitsiidide säästva kasutamise direktiivi.
The authors of the survey concluded that the actions taken by farmers to ensure compliance with the rules listed above would increase production costs by amounts ranging from 1.97 % in Hungary to 3.42 % in Denmark. 
Autorid järeldasid, et ülalloetletud eeskirjadele vastamise kulud suurendavad põllumajandustootjate tootmiskulusid vahemikus 1,97 – 3,42% (vastavalt Ungaris ja Taanis).