natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The conclusion of the external study on anti-fraud measures outsourced by the Commission shows that where the Commission’s fraud risk assessment tool is used for the OPs, the Member State’s approach is more formalised and structured and that in a majority of OPs a ‘self-assessment’ of the fraud risks is done. 
Komisjoni tellimusel tehtud pettusevastaseid meetmeid käsitleva välisuuringu järeldusest on näha, et kui rakenduskava puhul kasutatakse komisjoni pettuseriski hindamise vahendit, on liikmesriikide lähenemisviis ametlikum ja paremini struktureeritud ning et enamiku rakenduskavade puhul toimub seoses pettuseriskidega enesehindamine.
Managing authorities have not only mechanically used the Commission proposed mitigating measures, but have added some controls which were not in the suggested options, suggesting that some reflection was conducted on the best way to tackle the risks identified. 
Korraldusasutused ei ole kasutanud komisjoni kavandatud pettuseriski vähendamise meetmeid mehhaaniliselt, vaid on lisanud mõned kontrollid, mida soovitatud variandid ei sisaldanud, mis osutab sellele, et korraldusasutused on kaalunud, milline on parim viis riskide kõrvaldamiseks.
The anti-fraud measures expected to be put in place by Member States must comply with the principle of proportionality. 
Pettusevastased meetmed, mille kehtestamist liikmesriikidelt oodatakse, peavad vastama proportsionaalsuse põhimõttele.
The study outsourced by the Commission concluded that anti-fraud measures put in place are generally proportionate to the risks identified. 
Komisjoni tellitud uuringus on jõutud järeldusele, et kehtestatud pettusevastased meetmed on üldjuhul tuvastatud riskidega proportsionaalsed.
Recommendation 2 – Make fraud risk assessment more robust by involving relevant external actors in the process The Commission notes that this recommendation is addressed to the Member States. 
2. soovitus. Tõhustada pettuseriski hindamist, kaasates protsessi asjakohased välised osalejad Komisjon märgib, et see soovitus on mõeldud liikmesriikidele.
The Commission supports and promotes cooperation between Cohesion funds authorities and other key national anti-fraud players in general, and will continue to do so, in particular for programmes presenting particularly high risks, or with high financial volumes, in accordance with the principle of proportionality. 13 
Komisjon toetab ja edendab üldiselt ühtekuuluvusvahendite jagamist korraldavate asutuste ja muude peamiste riiklike pettuse vastu võitlejate koostööd ning teeb seda ka tulevikus, eriti rakenduskavade puhul, millega seonduvad eriti suured riskid või suured summad, lähtudes proportsionaalsuse põhimõttest.
Under the 2014 – 2020 legal framework “anti-fraud measures taking into account the risks identified “ are an additional compulsory requirement for managing authorities compared to previous periods (see Article 125(4)(c) of Regulation 1303/2013). 
2014.–2020.aasta õigusraamistik sisaldab võrreldes varasemate perioodide raamistikega lisanõuet rakendada tõhusaid ja proportsionaalseid pettusevastaseid meetmeid, arvestades kindlakstehtud riske (vt määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 125 lõike 4 punkt c).
The Member States use not only the mitigating actions proposed by the Commission in its guidance, but have additionally developed their own measures. 
Liikmesriigid ei kasuta üksnes komisjoni juhistes esitatud pettuseriski vähendamise meetmeid, vaid on lisaks välja töötanud oma meetmed.
Fraud detection is indeed part of the normal controls in place, both at managing authority level and at audit authority level. 
Pettuse avastamine on kahtlemata osa tavapärastest kontrollidest nii korraldusasutuse kui ka auditeerimisasutuse tasandil.
The fact that system audits now cover the procedures in place for effective and proportionate anti-fraud measures (system key requirement KR 7) provides an additional tool to assess the adequacy of such measures, as shown by the audit assessments reported by audit authorities. 
Tänu sellele, et süsteemiauditid hõlmavad nüüd ka tõhusate ja proportsionaalsete pettusevastaste meetmete jaoks (süsteemi 7. põhinõue) kehtestatud menetlusi, on lisandunud veel üks võimalus hinnata selliste meetmete piisavust, nagu on näha auditeerimisasutuste edastatud auditihinnangutest.
The opportunities of existing and available data-mining tools such as the one designed by the Commission, Arachne, are already used by some programme authorities in a more comprehensive way. 
Mõni rakenduskavade haldamisse kaasatud asutus juba kasutab ulatuslikumalt olemasolevate ja kättesaadavate andmekaevevahendite, näiteks komisjoni kavandatud Arachne pakutavaid võimalusi.
For example, as a risk scoring and detection tool to check in the award and grant processes potential beneficiary companies, their beneficial owners and business partners, to assess potential conflicts of interest and risks of double funding, to identify red flags, and to increase the effectiveness and efficiency of management verifications.” 
Nad kasutavad neid vahendeid näiteks riskide hindamise ja avastamise vahendina, et toetuse määramisel ja andmisel kontrollida võimalikke toetust saavaid ettevõtteid ning nende kasusaavaid omanikke ja äripartnereid, hinnata võimalikke huvide konflikte ja topeltrahastamise riski, teha kindlaks ohumärgid ning suurendada juhtimiskontrollide tõhusust ja tulemuslikkust.
Arachne was modernized in accordance with users’ requirements in 2016 and the update covered the improvement of existing functionalities. 
2016.aastal ajakohastati Arachnet kooskõlas kasutajate soovidega ja selle käigus täiustati olemasolevaid funktsioone.
It should be stressed again, that in the absence of a legal basis requiring its compulsory use, Arachne is offered to the Member States on a voluntary basis and free of charge by the Commission. 
Tuleks taas rõhutada, et kuna õiguslikku alust, mis kohustaks Arachnet kasutama, ei ole, pakub komisjon seda vahendit liikmesriikidele tasuta vabatahtliku vahendina.
It is up to the Member States whether to use the Arachne or any other tool and to what extent. 
Liikmesriigid saavad ise otsustada, kas kasutada Arachnet või mõnda muud vahendit ning mil määral seda teha.
Managing authorities put increasing emphasis on the detection measures, e.g. of collusive bidding through verification measures, including development of checklists and red-flags, collaboration with public procurement and competition authorities and ad-hoc comparison of costs. 
Korraldusasutused panevad üha suuremat rõhku pettuse avastamise meetmetele, nt kontrollimeetmetele, mille abil avastada pakkumismahhinatsioone, sealhulgas kontrollnimekirjade väljatöötamisele ja ohumärkide kindlaksmääramisele, koostööle riigihangete eest vastutavate asutuste ja konkurentsiasutustega ning kulude sihtotstarbelisele võrdlemisele.
Increased use of hotlines and other whistleblowing mechanisms is part of the recommendation from the Commission to the Member States included in the PIF Report 2017. 
Vihjeliinide ja muude rikkumistest teatamise mehhanismide üha suurem kasutamine on osa soovitusest, mille komisjon esitas liikmesriikidele 2017. aasta aruandes ELi finantshuvide kaitse kohta.
OLAF also provides ‘The Fraud Notification System, which is a web-based tool available to any person who seeks to pass on information concerning potential corruption and fraud. http://ec.europa.eu/anti-fraud/olaf-and-you/report-fraud_en The current proposal of the Whistleblower Directive includes the internal and external reporting channels ensuring confidentiality in all entities in the private and public sector, across the EU. 
OLAF pakub ka pettusest teatamise süsteemi – veebipõhist vahendit, mis on kättesaadav igaühele, kes soovib edastada teavet võimaliku korruptsiooni ja pettuse kohta (http://ec.europa.eu/anti-fraud/olaf-and-you/report-fraud_et). Praegune ettepanek rikkumisest teatajaid käsitleva direktiivi kohta sisaldab sisemisi ja väliseid teatamiskanaleid, millega tagatakse konfidentsiaalsus kõikides era-ja avaliku sektori üksustes kõikjal ELis.
It should be noted, that effectiveness of fraud prevention is by nature hard to measure and depends on exogenous factors. 
Tuleks märkida, et pettuse ennetamise tõhusust on keeruline mõõta ja see sõltub välisteguritest.
Fraud detection can be tracked, but measuring its effectiveness would necessitate a comparison with the unknown total extent of fraud, including fraud. 
Pettuse avastamist on võimalik jälgida, kuid selle tõhususe mõõtmiseks oleks vajalik võrdlus pettuse, sealhulgas avastamata pettuse kogumääraga, mis ei ole teada.
Member States must monitor and report fraud and regularly reassess and update the risks identified and proceed with additional proportionate mitigating controls, if necessary. 
Liikmesriigid peavad jälgima pettust ja sellest teada andma, korrapäraselt uuesti hindama ja ajakohastama tuvastatud riske ning tegema riskide vähendamiseks vajaduse korral proportsionaalseid lisakontrolle.
Recommendation 3 – Improve fraud detection measures by generalising the use of data analytics tools and promoting the use of other ‘proactive’ fraud detection methods (a) The Commission notes that this recommendation is addressed to the Member States. The Commission supports and will continue to actively promote the use of any data-mining tool, including in particular Arachne, by programme authorities. 
3.soovitus. Täiustada pettuse ennetamise meetmeid, muutes andmeanalüüsivahendite kasutamise üldiseks ja edendades muude ennetavate pettuse avastamise meetodite kasutamist a) Komisjon märgib, et see soovitus on mõeldud liikmesriikidele. Komisjon toetab ja propageerib aktiivselt ka edaspidi mis tahes andmekaevevahendi, sealhulgas eelkõige Arachne kasutamist rakenduskavade haldamisse kaasatud asutustes.
The Commission has designed Arachne specifically for the needs of programme authorities under Cohesion policy and provides it to Member States free of charge. 14 
Komisjon on kavandanud Arachne konkreetselt ühtekuuluvuspoliitika rakenduskavadega seotud asutuste vajadusi silmas pidades ja ta pakub seda vahendit liikmesriikidele tasuta. b) Komisjon nõustub selle soovitusega.
In line with its upcoming revised Anti-Fraud Strategy, the Commission will continue to issue documents to disseminate the best practices among national authorities in charge of the implementation of Cohesion Policy. 
Komisjon annab kooskõlas oma peagi avaldatava läbivaadatud pettustevastase võitluse strateegiaga ka tulevikus välja dokumente, et levitada ühtekuuluvuspoliitika elluviimise eest vastutavate liikmesriikide asutuste seas parimaid tavasid.
Examples of such documents issued over the past years under the auspices of the Advisory Committee for Coordination of Fraud Prevention (COCOLAF) include: o Fraud in Public Procurement, A collection of Red Flags and Best Practices (2017) o Handbook: The role of Member States' auditors in fraud prevention and detection for EU Structural and Investment Funds, Experience and practice in the Member States (2014) o Detection of forged documents in the field of structural actions, A practical guide for managing authorities (2013) o Identifying conflicts of interests in public procurement procedures for structural actions, A practical guide for managers (2013) o Compendium of anonymised cases – Structural Actions (2012) Finally, some of the practices identified in the Member States by the external study on effective and proportionate anti-fraud measures outsourced by the Commission are made publicly available in a Compendium of anti-fraud practices for preventing and detecting fraud and corruption in ESIF on the Europa site. (c) The Commission partially accepts this recommendation. 
Viimastel aastatel on pettuse ennetamise kooskõlastamise nõuandekomitee (COCOLAF) egiidi all antud sel otstarbel välja näiteks järgmised dokumendid: o „Fraud in Public Procurement, A collection of Red Flags and Best Practices“ (riigihangetega seotud pettused – ohumärgid ja parimad tavad) (2017); o käsiraamat „The role of Member States’ auditors in fraud prevention and detection for EU Structural and Investment Funds, Experience and practice in the Member States“ (liikmesriikide audiitorite roll Euroopa struktuuri-ja investeerimisfondidega seotud pettuse ennetamisel ja avastamisel – liikmesriikide kogemused ja tavad) (2014); o „Detectionofforgeddocumentsinthefieldofstructuralactions,Apracticalguideformanaging authorities“ (võltsitud dokumentide avastamine struktuurimeetmete valdkonnas – praktiline juhend korraldusasutustele) (2013); o „Identifying conflicts of interests in public procurement procedures for structural actions, A practical guide for managers“ (struktuurimeetmetega seotud riigihankemenetlustes huvide konflikti kindlakstegemine – praktiline juhend juhtidele) (2013); 15 o „Compendium of anonymised cases – Structural Actions“ (struktuurimeetmetega seotud anonüümitud juhtumite ülevaade) (2012).
Measuring the effectiveness of fraud prevention and detection methods is a highly complex and challenging task, as fraud is influenced by a great variety of exogenous factors, of which not all are policy domain specific. 
Pettuse ennetamise ja avastamise meetodite tõhususe mõõtmine on väga keeruline ülesanne, kuna pettust mõjutavad mitmesugused välistegurid, mis kõik ei ole poliitikavaldkonna põhised.
However, the Commission, in the framework of the revised Commission Anti-Fraud Strategy, is developing country profiles on the anti-fraud capabilities of Member States in relation to, inter alia, prevention and detection. 
Komisjon töötab oma läbivaadatud pettustevastase võitluse strateegia raames siiski välja riigiprofiilid, mis hõlmavad liikmesriikide suutlikkust muu hulgas pettuse ennetamisel ja avastamisel.
These country profiles will help to better assess the implementation of fraud prevention and detection measures in the Member States. 
Need riigiprofiilid aitavad paremini hinnata pettuse ennetamise ja avastamise meetmete rakendamist liikmesriikides.
The Commission is actively encouraging the Member States to use data-mining tools, in particular Arachne. 
Komisjon kutsub liikmesriike aktiivselt üles kasutama andmekaevevahendeid, eelkõige Arachnet.
Furthermore, the fraud detection rates and their related multiannual analysis have been designed taking into account such shortcomings. 
Peale selle on selliseid puudusi arvesse võetud pettuste avastamise määrade ja nende seonduva mitmeaastase analüüsi kavandamisel.
The Commission is aiming, in the framework of its revised Anti-Fraud Strategy, at enhancing its analysis based on additional elements, in particular by developing country profiles to better understand differences in detection and reporting among Member States. 
Komisjon kavatseb analüüsi oma läbivaadatud pettustevastase võitluse strateegia raames tõhustada, võttes kasutusele lisaelemendid, eelkõige töötades välja riigiprofiilid, et paremini mõista liikmesriikides esinevaid erinevusi pettuse avastamisel ja sellest teatamisel.
Furthermore, the analysis of the reasons for rejection of a potential fraudulent case by the competent authority is a shared responsibility between the managing authorities and the investigative bodies. 
Lisaks on selle analüüsimine, miks pädev asutus lükkas võimaliku pettusejuhtumi tagasi, korraldusasutuste ja uurimisasutuste ühine ülesanne.
In this context, AFCOS could play a larger role in ensuring a better coordination between the managing authorities and the judicial authority. 
Sellega seoses võiks pettustevastastel koordineerimistalitustel olla suurem roll parema koordineerimise tagamisel korraldusasutuste ja õigusasutuse vahel.
In shared management, the Commission applies suspension of payments, interruption and financial corrections to Member States to ensure that the EU budget is effectively protected. Member States 15 
Jagatud eelarve täitmisel kohaldab komisjon liikmesriikide suhtes maksete peatamist ja katkestamist ning finantskorrektsioone, et tagada ELi eelarve tõhus kaitse.
also protect the EU budget by withdrawing irregular or fraudulent expenditure from co-funded programmes. 
Liikmesriigid kaitsevad ELi eelarvet ka sellega, et tühistavad kaasrahastatavate rakenduskavade ebaseaduslikud või pettusega seotud kulutused.
The Commission regularly recalls the Member States' obligations regarding the possible horizontal implications of a single fraud case identified at programme level, based on the guidance note on fraud risk assessment, section 4.4. 
Komisjon tuletab liikmesriikidele korrapäraselt meelde nende kohustusi seoses rakenduskava tasandil tuvastatud üksiku pettusejuhtumi võimaliku horisontaalse mõjuga, lähtudes pettuseriski hindamise juhiste punktist 4.4.
There are examples of Member States who have assessed the horizontal implications of potential fraud cases on their systems or for a specific beneficiary and applied corrective measures. 
Leidub liikmesriike, kes on hinnanud võimalike pettusejuhtumite horisontaalset mõju oma süsteemidele või konkreetsele toetusesaajale ning on kohaldanud parandusmeetmeid.
Recommendation 4 – Monitor fraud response mechanisms to ensure they are consistently applied (a) The Commission accepts this recommendation. 
4. soovitus. Jälgida pettustele reageerimise mehhanisme, et tagada nende järjepidev kasutus a) Komisjon nõustub selle soovitusega.
The CPR proposal for post 2020 provides the legal basis for the reporting of irregularities. 
2020.aasta järgse ühissätete määruse ettepanekus on sätestatud õiguslik alus rikkumistest teatamiseks.
The implementing provisions will take into account the definition of fraud in the PIF Directive. 
Rakendussätetes võetakse arvesse finantshuvide kaitse direktiivis sisalduvat pettuse määratlust.
The managing authorities’ prime responsibility with regard to suspected fraud is to report such cases to the national bodies competent to investigate and to prosecute fraud. It is for OLAF, National Fraud-Investigation Bodies and national Courts to establish whether conduct was intentional and should be categorised as ‘suspected fraud’. 
OLAFi ning riiklike pettuse uurimise organite ja kohtute ülesanne on teha kindlaks, kas käitumine oli tahtlik ja kas see liigitub pettusekahtluse juhtumiks.
Reporting duties are included in the 2021 – 2027 legal framework for Cohesion Funds as well. 
Teatamiskohustused on sätestatud ka ühtekuuluvusfondide 2021.–2027. aasta õigusraamistikus.
The Commission will continue to encourage Member States to systematically assess the horizontal implication of suspected fraud identified at programme level, as provided in section 4.4. of the guidance note on fraud risk assessment. (c) The Commission accepts this recommendation. 
Komisjon julgustab ka edaspidi liikmesriike korrakindlalt hindama rakenduskava tasandil tuvastatud pettusekahtluste horisontaalset mõju, nagu on ette nähtud pettuseriski hindamist käsitlevate juhiste punktis 4.4. c) Komisjon nõustub selle soovitusega.
The Commission will remind Member States about their obligation to report fraud to competent investigative authorities (see section 4.3.3 on reporting mechanisms of the2014 Guidance on fraud risk assessment and effective and proportionate anti-fraud measures). 
Komisjon tuletab liikmesriikidele meelde nende kohustust teatada pettusest pädevatele uurimisasutustele (vt pettuseriski hindamist ning tõhusaid ja proportsionaalseid pettusevastaseid meetmeid käsitlevate 2014. aasta juhiste punkt 4.3.3 aruandlusmehhanismide kohta).
The Regulation establishing the EPPO already provides a reporting duty for all competent authorities (Article 24), and this will include managing authorities when the EPPO has been set up (by November 2020 at the earliest). 
Määruses, millega asutatakse Euroopa Prokuratuur, on juba sätestatud kõikide pädevate asutuste teavitamiskohustus (artikkel 24) ning pärast Euroopa Prokuratuuri loomist (kõige varem 2020. aasta novembris) kehtib see kohustus ka korraldusasutuste suhtes.
Last alinea: The Commission notes that this recommendation is addressed to the Member States. 
Viimane taane. Komisjon märgib, et see soovitus on mõeldud liikmesriikidele.
The Commission agrees that effective recovery from perpetrators is part of the deterrent effect of measures taken. 
Komisjon on nõus, et pettuse toimepanijatelt vahendite tulemuslik sissenõudmine on osa võetavate meetmete heidutavast mõjust.
According to the current provisions of Regulation 883/2013, the role of AFCOSs is to facilitate effective cooperation and exchange of information with OLAF. 
Määruse (EL, Euratom) nr 883/2013 sätete kohaselt on pettustevastaste koordineerimistalituste ülesanne hõlbustada tõhusat koostööd ja teabe vahetamist OLAFiga.
However, the organisation and powers of AFCOSs is left for the decision of each Member State. 
Koordineerimistalituste töökorraldus ja volitused on siiski jäetud iga liikmesriigi otsustada.
Thus, their set-up differs across the Member States, not least because of different national systems, and the effectiveness of AFCOSs is sometimes affected by the limited powers and resources that some Member States grant to them. 16 
Seega on koordineerimistalituste ülesehitus liikmesriikides erinev – muu hulgas erinevate riiklike süsteemide tõttu– ning mõnikord mõjutavad koordineerimistalituste tulemuslikkust piiratud volitused ja vahendid, mis on neile mõnes liikmesriigis antud.
The Commission issued a guidance note in 2013 to assist the Member States in setting up their AFCOSs, outlining a potentially broader role for AFCOS, but this document had no binding effect. 
Selleks et liikmesriike pettustevastaste koordineerimistalituste loomisel abistada, avaldas komisjon 2013. aastal suunised, kus käsitletakse koordineerimistalituste rolli võimalikku suurendamist, kuid see dokument ei ole siduv.
The evaluation of the OLAF Regulation showed that the creation of the AFCOSs had brought about a clear improvement in the cooperation and exchange of information between OLAF and the Member States, but it also identified room for further improvement. 
OLAFit käsitleva määruse hindamisel oli näha, et pettustevastaste koordineerimistalituste loomisega oli selgelt paranenud OLAFi ja liikmesriikide vaheline koostöö ja teabevahetus, kuid tehti ka kindlaks, et on veel arenguruumi.
The Commission’s proposal to amend OLAF Regulation clarifies the responsibilities of AFCOS as regards providing assistance to OLAF; to this end, it provides for an obligation of result on AFCOS, while abstaining from harmonisation of their organisation and powers by way of introducing minimum functions. 
Komisjoni ettepanekus muuta OLAFi määrust on selgitatud pettustevastaste koordineerimistalituste ülesandeid OLAFi abistamisel. Selles on ette nähtud pettustevastaste koordineerimistalituste tulemuse saavutamise kohustus, ent on samas hoidutud koordineerimistalituste töökorralduse ja volituste ühtlustamisest, nähes ette miinimumülesanded.
In addition, the proposal also provides for a legal basis for horizontal cooperation between AFCOS. 
Peale selle on ettepanekus sätestatud õiguslik alus horisontaalseks koostööks pettustevastaste koordineerimistalituste vahel.
The Commission agrees that good coordination among the Member State's authorities is vital for successful fight against fraud. 
Komisjon on nõus, et hea koostöö liikmesriikide asutuste seas on eduka pettusevastase võitluse vaatenurgast ülioluline.
Recommendation 5 – Support expansion of the AFCOSs’ functions to improve coordination The Commission accepts this recommendation. 
Toetada pettustevastaste koordineerimistalituste ülesannete laiendamist, et parandada koordineerimist Komisjon nõustub selle soovitusega.
The AFCOSs have a general role to support OLAF’s investigations in the Member State, and this task can indeed require liaising between and coordination with managing authorities and other Member State bodies involved in the fight against fraud. 
Pettustevastaste koordineerimistalituste üldine roll on toetada liikmesriikides OLAFi juurdlusi ning selle ülesande täitmine võib tõepoolest eeldada suhtlemist ja koordineerimist korraldusasutustega ja liikmesriikide muude pettusevastasesse võitlusse kaasatud asutustega.