natgillin/translations-raw huggingface dataset:
27 Some Member States, despite their involvement in developing the template, found it difficult in practice to reply to the preparedness questionnaire and therefore had some reservations about findings in the progress report. 
27 Mõne liikmesriigi (kuigi nad olid osalenud küsimustiku vormi väljatöötamisel) arvates oli valmisoleku küsimustikku raske täita, mistõttu väljendasid nad ka mõningaid reservatsioone eduaruande leidude kohta.
In addition, the technical implementation of the questionnaire through the online survey showed weaknesses limiting the data quality for certain questions. 
Lisaks kaasnesid küsimustiku tehnilise teostusega internetis mõningad puudused, mis vähendasid osa küsimuste andmekvaliteeti.
This was in part due to the fact that ECDC was not involved sufficiently early by DG Health and Food Safety in the IT preparations for using the online survey tool. 
See tulenes osaliselt asjaolust, et tervise ja toiduohutuse peadirektoraat ei kaasanud ECDCd õigeaegselt internetiküsimustiku IT-poole ettevalmistamisse.
28 As regards any potential EU criteria for preparedness and response planning, on top of the basic criteria in the decision32, the Commission, in its 2011 Impact As-sessment33, referred to the availability of extensive guidance on generic preparedness planning34 for all types of health threats, and the fact that there was no mechanism in place to ensure its implementation in all Member States. 
28 Mis puudutab lisaks komisjoni otsuses32 sätestatud valmisoleku ja reageerimise kavandamise põhitingimustele rakendatavaid võimalikke ELi kriteeriume, siis osutas komisjon oma 2011. aasta mõjuhindamises33 kõikide terviseohtude jaoks koostatud suurele hulgale üldise valmisoleku kavandamise suunistele34 ning asjaolule, et puudus mehhanism, mis tagaks nende rakendamise liikmesriikides.
We found that this guidance was not given any status under the framework of the decision on serious cross-border threats to health and that awareness about its content is generally low, despite significant efforts made by the Commission and several Member States to produce the comprehensive, updated version of 2011 and the translations available on the Commission’s website. 
Kontrollikoda leidis, et nimetatud suunistele ei antud tõsiseid piiriüleseid terviseohte käsitleva otsuse raamistikus mingit rolli ja neist teati üldiselt vähe, hoolimata komisjoni ja mitme liikmesriigi märkimisväärsetest jõupingutustest põhjaliku ja ajakohastatud versiooni koostamiseks (2011) ning komisjoni veebisaidil avaldatud tõlgetest.
If the guide is not used by the Member States, or kept up to date, this significant investment of resources is potentially lost. 
Kui liikmesriigid suuniseid ei kasuta ega uuenda, võib see märkimisväärne investeering osutuda kasutuks.
32 Article 4 of Decision No 1082/2013/EU. 
32 Otsuse nr 1082/2013/EL artikkel 4.
33 Page 17 of SEC(2011) 1519 final of 8 December 2011. 
33 SEK(2011) 1519 (lõplik), lk 17, 8. detsember 2011.
34 ‘Strategy for Generic Preparedness Planning, Technical guidance on generic preparedness planning for public health emergencies’ (Update 2011). 
34 Strategy for Generic Preparedness Planning, Technical guidance on generic preparedness planning for public health emergencies (2011. aasta ajakohastatud versioon).
Audit observations 21 29 Overall we found that the consultation between Member States and the Commission on preparedness and response planning has been initiated as required. 
3. selgitus Audititähelepanekud 21 29 Kokkuvõttes leidis kontrollikoda, et liikmesriikide ja komisjoni vaheline valmisoleku ja reageerimise kavandamise alane konsulteerimine on nõuetekohaselt käivitunud.
However, the procedures for obtaining and exchanging relevant information with a view to better coordinating efforts in relation to preparedness are not yet sufficiently robust and have not yet delivered clear-cut results. 
Valmisoleku parema koordineerimise saavutamiseks mõeldud meetmeteks vajaliku teabe kogumiseks ja vahetamiseks loodud protseduurid ei ole aga veel küllaldaselt usaldusväärsed ega ole andnud selgeid tulemusi.
Weak measurement of performance in preparedness coordination 30 The Commission should measure the effectiveness of Union policies and programmes. 
Puudused valmisoleku koordineerimise tulemuslikkuse mõõtmises 30 Komisjon peaks mõõtma liidu poliitikasuundade ja programmide mõjusust.
This also applies to the EU policy objectives of the decision on serious cross-border threats to health, and in particular the efforts made under Article 4 on preparedness and response planning referred to above. 
See kehtib ka tõsiste piiriüleste terviseohtude otsuse aluseks olevaid ELi poliitikaeesmärke ning otsuse artikli 4 põhjal valmisoleku ja reageerimise kavandamise parandamiseks võetud meetmeid.
SMART35 objectives and indicators therefore need to be defined, in close contact with the Member States, and a methodology to enable a clear progress measurement and evaluation. 
Komisjon peab seetõttu tihedas koostöös liikmesriikidega määratlema SMART35-eesmärgid ja näitajad ning defineerima metoodika, mis võimaldab selgelt mõõta ja hinnata edusamme.
Member States in turn then need to demonstrate their progress. 
Liikmesriigid aga peavad aru andma tehtud edusammude kohta.
31 DG Health and Food Safety’s objectives for health in the current programming period (2014-2020) include a specific objective related to the protection of citizens from serious cross-border health threats: to identify and develop coherent approaches and promote their implementation for better preparedness and coordination in health emergencies. 
31 Tervise ja toiduohutuse peadirektoraadi käesoleva programmitöö perioodi (2014–2020) tervisealaste eesmärkide seas on üks, mis puudutab kodanike kaitset tõsiste piiriüleste terviseohtude eest: määratleda ja välja töötada järjepidevad lähenemisviisid ning edendada nende rakendamist, et saavutada parem valmisolek rahvatervisealasteks hädaolukordadeks ja nende korral parem koordineerimine.
The related specific result indicator is: ‘Number of Member States integrating the developed common approaches in the design of their preparedness plans [...]’36. 
Eesmärgi mõõtmiseks kasutatakse tulemusnäitajat „Nende liikmesriikide arv, kes lisavad väljatöötatud ühised lähenemisviisid oma valmisolekukavadesse [---]“36.
32 For this specific objective and indicator, the Commission, in its management plans for 2014 and 2015, set the targets at four Member States integrating the developed common approaches in the design of their preparedness plans by 2015, 14 by 2017 and all Member States by 2020. 
32 Nimetatud eesmärgi ja näitaja kohta seadis komisjon oma 2014. ja 2015. aasta juhtimiskavades sihiks, et neli liikmesriiki lisavad väljatöötatud ühised lähenemisviisid oma valmisolekukavadesse 2015. aastaks, 14 liikmesriiki 2017. aastaks ja kõik liikmesriigid 2020. aastaks.
However, the objective and indicator are not included as such in the decision, meaning that Member States are not bound by them. 
Otsus ei sisalda aga ei eesmärki ega näitajat – seega ei ole need liikmesriikide jaoks kohustuslikud.
It also does not provide criteria on what constitute integrated common approaches in the design of preparedness plans, which, according to the objective would still have to be identified and developed. 
Selles ei loetleta ka valmisoleku-kavade ühiste lähenemisviiside kriteeriume, mis tuleb eesmärgi kohaselt alles määratleda ja välja töötada.
We found that when the Commission set the indicator targets, neither was this concept of common approaches further developed by the Commission in agreement with the Member States, nor was there a clear and agreed approach to measuring progress. 
Kontrollikoda leidis, et kui komisjon seadis näitajatele sihtväärtusi, ei kirjeldanud ta liikmesriikidega sõlmitud kokkuleppes ühiste lähenemisviiside mõistet ega töötanud edenemise mõõtmiseks välja selget ega heakskiidetud metoodikat.
35 Specific, measurable, achievable, relevant and time-bound. 
35 Täpsed, mõõdetavad, saavutatavad, asjakohased ja ajaliselt piiritletud.
36 The same objective and indicator are also provided in Articles 2 and 3 of Regulation (EU) No 282/2014 to measure the performance of the relevant spending under this objective. 
36 Sama eesmärki ja näitajat kasutatakse kõnealuse eesmärgi raames kasutatavate vahendite tulemuslikkuse mõõtmiseks ka määruse (EL) nr 282/2014 artiklites 2 ja 3.
Audit observations 22 33 Early in 2016, the Commission refined its methodology to measure the progress under the specific indicator and requested ECDC to perform further analysis on the data received from Member States. 
Audititähelepanekud 22 33 2016. aasta alguses täpsustas komisjon nimetatud näitaja edenemise mõõtmise metoodikat ning palus ECDC-l täiendavalt analüüsida liikmesriikide saadetud andmeid.
ECDC was asked to measure the number of Member States that had in place the elements of IHR core capacity implementation, interoperability arrangements between sectors and business continuity plans. 
ECDC-l paluti leida need liikmesriigid, kus olid olemas rahvusvaheliste tervise-eeskirjade põhinõuete rakendamise elemendid, valdkondadevahelised koostalituskokkulepped ja talitluspidevuse kavad.
ECDC concluded that 16 Member States declared that they had these elements in place and that the indicator for 2015 was therefore ahead of target (i.e. 14 by 2017). 
ECDC jõudis arusaamisele, et 16 liikmesriiki olid enda sõnul need elemendid loonud ning seega oli ületatud 2015. aastaks seatud eesmärk (14 riigi tähis pidi saavutatama aastaks 2017).
However, as illustrated in paragraph 32, we could not confirm that this methodology was discussed with and endorsed by the HSC. 
Nagu kirjeldatud punktis 32, ei leidnud kontrollikoda aga kinnitust sellele, et terviseohutuse komitee oleks nimetatud metoodikat arutanud ja selle heaks kiitnud.
34 We were therefore unable to conclude what the reported progress means in terms of performance and whether all definitions and concepts of the objectives, indicators and targets are supported by the Member States. 
34 Kontrollikoda ei suutnud seega teha järeldust ka selle kohta, mida tähendavad ECDC kirjeldatud edusammud tulemuslikkuse seisukohast ning kas liikmesriigid toetavad kõigi eesmärkide, näitajate ja sihtväärtuste määratlusi ja põhimõtteid.
This is especially important as the effective coordination of preparedness and response planning for serious cross-border threats largely depends on them37, and requires stakeholders to work towards the same objectives. 
Eelöeldu on eriti oluline seetõttu, et tõsiste piiriüleste terviseohtude alase valmisoleku ja reageerimise planeerimise mõjus koordineerimine sõltub suuresti just neist määratlustest ja põhimõtetest37 ning eeldab sidusrühmadelt samade eesmärkide suunas liikumist.
ECDC’s role in relation to generic preparedness is insufficiently formalised 35 ECDC has a mandate to support Member States and the Commission in preparedness activities. 
ECDC roll üldise valmisoleku alal on ebapiisavalt formaliseeritud 35 ECDC mandaat on toetada liikmesriike ja komisjoni valmisoleku alal.
ECDC’s mandate was traditionally for disease prevention and control and has not been formally updated since its establishment, despite important health security developments, in particular the entry into force of the IHR and the adoption of the decision on serious cross-border threats to health. 
ECDC mandaat puudutas aga traditsiooniliselt haiguste ennetamist ja kontrolli ning seda ei ole ajakohastatud keskuse loomisest alates, kuigi terviseturbe alal on toimunud olulisi muutusi (eelkõige rahvusvaheliste tervise-eeskirjade jõustumine ning tõsiste piiriüleste terviseohtude otsuse vastuvõtmine).
We therefore examined whether it was sufficiently clear between the Commission and ECDC, as well as vis-à-vis ECDC’s stakeholders, to what extent ECDC can provide expertise in the area of generic preparedness and how it should plan its activities and resources for this purpose. 
Seetõttu uuris kontrollikoda, kas nii komisjoni ja ECDC kui ka ECDC ja selle sidusrühmade vahelistes suhetes oli piisavalt selge, mil määral saab ECDC pakkuda ekspertteadmisi üldise valmisoleku alal ning kuidas keskus peaks selle jaoks planeerima oma tegevust ja ressursse.
36 ECDC’s founding regulation states that it can provide scientific and technical expertise to the Member States, the Commission and other Community agencies in the development, regular review and updating of preparedness plans, and also in the development of intervention strategies in the fields within its mission (i.e. protection from infectious diseases and threats of unknown origin). 
36 ECDC asutamismääruse kohaselt pakub keskus liikmesriikidele, komisjonile ja teistele ühenduse ametitele teaduslikku ja tehnilist ekspertiisi valmisolekuplaanide arendamisel, korrapärasel läbivaatamisel ja ajakohastamisel, samuti sekku-misstrateegiate väljatöötamisel tema missiooni valdkondades (nakkushaiguste ja tundmatu päritoluga ohtude vastane kaitse).
The decision on serious cross-border threats to health specifically attributes tasks to ECDC for epidemiological surveillance and early warning and response, but not for support on preparedness planning. 
Tõsiste piiriüleste terviseohtude otsuses antakse ECDC-le küll epidemioloogilise seire ja varajase hoiatamise ja reageerimise, kuid mitte valmisoleku planeerimise toetamise ülesandeid.
37 As acknowledged by DG Health and Food Safety in its Annual Activity Report 2015, where it reports on progress for this specific objective and indicator. 
37 Seda tunnistas tervise ja toiduohutuse peadirektoraat ka oma 2015. aasta tegevusaruandes, kus antakse aru nimetatud eesmärgi ja näitaja alal tehtud edusammude kohta.
Audit observations 23 37 Following the adoption of the decision on serious cross-border threats to health, ECDC has been working on new tasks38, especially in the area of generic preparedness, addressing the need for the EU to have an all-hazards approach. 
Audititähelepanekud 23 37 Peale tõsiste piiriüleste terviseohtude otsuse vastuvõtmist töötab ECDC uute ülesannete kallal38 eelkõige üldise valmisoleku valdkonnas, et luua ELi jaoks vajalik kõiki ohte käsitlev lähenemisviis.
However, we found that ECDC’s role and responsibilities in relation to generic preparedness were not formally defined and agreed, either through updates of the relevant legislation or, for example, in a written agreement between the Commission and ECDC, endorsed by ECDC’s stakeholders. 
Kontrollikoda leidis aga, et ECDC hädaolukordadeks valmisoleku roll ja pädevus ei olnud ametlikult määratletud ega kokku lepitud – ei asjaomaste õigusaktide ajakohastamise ega näiteks ECDC sidusrühmade poolt heaks kiidetud komisjoni ja ECDC vahelise kirjaliku kokkuleppe kujul.
If there is insufficient formal clarity on ECDC’s role in these activities and how they fit its mission, the organisation may not be able to properly prepare itself for such tasks in the long term, nor to respond effectively to requests for assistance. 
Kui puudub küllaldane ametlik kindlus ECDC rolli kohta nimetatud tegevuses ja selle sobivuses keskuse missiooniga, ei pruugi organisatsioon olla võimeline end ka pikaajalises perspektiivis selliste ülesannete täitmiseks ette valmistama ega abitaotlustele mõjusalt reageerima.
The risk stemming from this situation has already materialised in relation to joint work done by ECDC and WHO on a guide for influenza pandemic plan revision, as illustrated below. 
Kirjeldatud olukorrast tulenevat riskide materialiseerumist näitlikustab allpool esitatud juhtum ECDC ja WHO vahelise koostöö kohta gripi pandeemiaplaani ajakohastamisel.
38 After the pandemic influenza of 2009 one of the Council’s main recommendations was the adoption of guidance on preparedness plans39. 
38 Peale 2009. aasta gripipandeemiat oli üheks nõukogu peamiseks soovituseks suuniste vastuvõtmine valmisolekuplaanide jaoks39.
They published a joint document in 2012 listing the outcomes of this exer-cise40. 
2012. aastal avaldasid nad ühise dokumendi, kus loetletakse selle töö tulemid40.
Subsequently, they worked on a ‘Guide for influenza pandemic plan revi-sion’41. 
Edasi töötasid mõlemad organisatsioonid välja gripipandeemia suuniste ajakohastatud versiooni „Guide for influenza pandemic plan revision“41.
The drafted guide was addressed to all 53 countries in the WHO European region and was developed by experts in pandemic preparedness planning from various countries and organisations. 
Suunised olid mõeldud WHO Euroopa piirkonna kõigile 53 riigile ning need töötasid välja mitme riigi ja organisatsiooni pandeemiaks valmisoleku valdkonna eksperdid.
39 However, the Commission put on hold the publication of the guide by ECDC in March 2014, invoking doubts as regards ECDC’s mandate to issue this type of guidance directly to the Member States and concluding that the HSC is the appropriate and mandated body to discuss matters of preparedness. 
39 Komisjon peatas aga 2014. aasta märtsis ECDC suuniste avaldamise, kuna seadis kahtluse alla ECDC mandaadi esitada liikmesriikidele otse sellist liiki suuniseid, ning järeldas, et valmisoleku küsimusi on kohane arutada sellealast pädevust omavas terviseohutuse komitees.
At the time of the audit (2 years later) the timelines for discussion of the guide by the HSC (or its preparedness working group) and its publication were not known. 
Auditi tegemise ajal (st kaks aastat hiljem) ei olnud suuniste terviseohutuse komitees (või komitee hädaolukordadeks valmisolekuga tegelevas töörühmas) arutamise ja nende avaldamise ajakava veel teada.
Not publishing and promoting this guide would constitute a lost investment in terms of the resources and efforts engaged for its production and means that EU Member States and WHO Europe countries had no access to it even when efforts were made at national level to update pandemic preparedness plans. 
Suuniste avaldamata ja tutvustamata jätmine tähendaks investeeringu (suuniste tootmiseks kulunud ressursside ja jõupingutuste) kasutamata jätmist ning seda, et ELi liikmesriigid ja WHO Euroopa piirkonna riigid ei saaks neid kasutada isegi juhul, kui riiklikul tasandil võetaks meetmeid pandeemiaks valmisoleku plaanide ajakohastamiseks.
38 One of these tasks was the assistance provided by ECDC to the Commission in aggregating the data submitted by Member States under Article 4 of Decision No 1082/2013/EU and reporting to the HSC. 
38 Ühe sellise ülesande raames aitas ECDC komisjoni liikmesriikide poolt otsuse nr 1082/2013/EL artikli 4 alusel esitatud andmete summeerimisel ja terviseohutuse komiteele esitamisel.
39 Council conclusions on Pandemic (H1N1) 2009 – a strategic approach, paragraph 11, p. 2. 
39 Nõukogu järeldused pandeemia (H1N1) 2009 kohta – strateegiline lähenemisviis, punkt 11, lk 2.
40 Key changes to pandemic plans by Member States of the WHO European Region based on lessons learnt from the 2009 pandemic, WHO Regional Office for Europe and ECDC, 2012. 
40 „Key changes to pandemic plans by Member States of the WHO European Region based on lessons learnt from the 2009 pandemic“, WHO Euroopa piirkondlik esindus ja ECDC, 2012.
41 Guide for influenza pandemic plan revision — Applying the lessons learned from the pandemic H1N1(2009): A guide for the Member States of the WHO European Region, European Union and European Economic Area, draft of 2014. 
41 „Guide for influenza pandemic plan revision – Applying the lessons learned from the pandemic H1N1(2009): A guide for the Member States of the WHO European Region, European Union and European Economic Area“, 2014. aasta projekt.
Audit observations 24 42 Council conclusions of 13 September 2010 on lessons learned from the A/H1N1 pandemic — health security in the European Union. 
Audititähelepanekud 24 42 Nõukogu 13. septembri 2010. aasta järeldused „A/H1N1 pandeemia õppetunnid – terviseohutus Euroopa Liidus“.
43 See ECDC Rapid Risk Assessment ‘A case of diphtheria in Spain’ of 15 June 2015: ‘The detection, management and public health response to the first case of diphtheria in Spain in nearly 30 years has highlighted challenges for preparedness against diphtheria in the European Union.’ Insufficient Member State responsiveness to speed up the joint procurement of pandemic influenza vaccine and absence of an EU mechanism to address urgent needs for medical countermeasures within the framework of the decision on serious cross-border threats to health 40 Following the H1N1 influenza pandemic crisis in 2009, the Council42 invited the Commission to report on and develop, as soon as possible and no later than December 2010, a mechanism for joint procurement of vaccines and antiviral medi-cation. 
43 Vt ECDC kiire riskihindamine „A case of diphtheria in Spain“, 15. juuni 2015: „Esmakordselt peale kolmekümne aasta pikkust pausi aset leidnud difteeriajuhtumi avastamine, haldamine ja rahvatervise alane reageerimine tõi välja probleemid difteeriaalases valmisolekus Euroopa Liidus.“ Liikmesriikide ebapiisav valmisolek pandeemilise gripi vaktsiini ühishangete kiiremaks korraldamiseks ning kiireloomuliste meditsiiniliste vastumeetmete võtmiseks mõeldud ELi mehhanismi puudumine tõsiste piiriüleste terviseohtude otsuse raamistikus 40 Peale 2009. aasta H1N1 gripipandeemia kriisi kutsus nõukogu42 komisjoni üles nii kiiresti kui võimalik (ja hiljemalt detsembriks 2010) välja töötama süsteemi vaktsiinide ja viirusevastaste ravimite ühishangeteks ning aru andma selle kohta.
Already in 2011, the Commission had invited Member States to provide needs analyses in relation to such a joint procurement procedure. 
Komisjon palus liikmesriikidel juba 2011. aastal esitada ühishangete vajaduste analüüs.
However, it was not until 2013, through the adoption of the decision on serious cross-border threats to health, that there was an EU legal basis for the joint procurement of medical countermeasures. 
Meditsiiniliste vastumeetmete ühishangete jaoks loodi ELi õiguslik alus aga alles tõsiste piiriüleste terviseohtude otsuse vastuvõtmisega 2013. aastal.
The Commission adopted the Joint Procurement Agreement on 10 April 2014. 
Komisjon võttis ühishangete kokkuleppe vastu 10. aprillil 2014.
Countries which have signed the Joint Procurement Agreement can participate in specific joint procurement procedures for medical countermeasures, which require a minimum of four Member States. 
Ühishangete kokkuleppe allkirjastanud riigid võivad osaleda meditsiiniliste vastumeetmete hankimiseks korraldatavates ühistes hankemenetlustes, milleks vajatakse vähemalt nelja liikmesriigi osalemist.
41 In February 2016, the Commission successfully finalised and published the specifications for the joint procurement of personal protective equipment, initiated in the wake of the Ebola crisis. 
41 Veebruaris 2016 viis komisjon edukalt lõpule Ebola kriisi tõttu alustatud isikukaitsevahendite ühishanke tehniliste tingimuste väljatöötamise ja avaldas need.
In addition, several other specific joint procurement procedures have been started. 
Lisaks on alustatud veel mitme ühishankega.
However, preparation of the specific joint procurement procedure for pandemic influenza vaccine, initially requested by the Council in 2010, was still ongoing. 
Ettevalmistusi pandeemilise gripi vaktsiini ühishankeks, mida nõukogu nõudis juba aastal 2010, ei olnud aga ikka veel lõpetatud.
Despite various requests sent by the Commission only five Member State needs assessments had been received by April 2016. 
Hoolimata komisjoni mitmest meeldetuletusest, oli ta 2016. aasta aprilliks saanud üksnes viie riigi vajaduste hindamised.
Future progress depends on the Member States’ commitment to these procedures. 
Protsessi edenemine sõltub liikmesriikide soovist osaleda ühishangetes.
The Commission reported in its Annual Activity Reports for 2014 and 2015 that the targets for joint procurement of pandemic influenza vaccine had not been met. 
Komisjon kirjutas oma 2014. ja 2015. aasta tegevusaruannetes, et ei saavutatud pandeemilise gripi vaktsiini ühishankele seatud eesmärki.