natgillin/translations-raw huggingface dataset:
From our audit work we conclude that there are potential synergies between renewable energy policy and EAFRD with a view to facilitate sustainable rural development but, as yet, these synergies remain mostly unrealised. 
Oma audititöö põhjal järeldas kontrollikoda, et taastuvenergia poliitikal ja EAFRD-l on koostoimepotentsiaali, et hõlbustada kestlikku maaelu arengut, ent seni on koostoime jäänud suuresti saavutamata.
Whilst several studies recommended a pro-active approach to unlock the potential synergies, we found that the EU’s renewable energy policy could be more explicit in establishing the conditions for successfully linking renewable energy to rural development. 
Kui mitmes uuringus on koostoimepotentsiaali vallandamiseks soovitatud ennetavat lähenemisviisi, siis kontrollikoja arvates võiks ELi taastuvenergia poliitikas olla selgemalt määratletud tingimused taastuvenergia edukaks seostamiseks maaelu arenguga.
We acknowledge that certain instruments in the proposed renewable energy policy framework have the potential to improve this situation. 
Kontrollikoda möönab, et mõningad taastuvenergia poliitikaraamistikus kavandatud vahendid võivad olukorda parandada.
Neither the current nor the proposed sustainability framework for bioenergy (referring to the production and use of biomass) provide an adequate basis for protecting rural areas sufficiently against identified environmental and socio-economic risks nor for maximising their potential for further sustainable development. 10 
Ei kehtiv ega ka kavandatav bioenergia säästlikkuse raamistik (milles osutatakse biomassi tootmisele ja kasutamisele) ei anna asjakohast alust selleks, et pakkuda maapiirkondadele piisavat kaitset tuvastatud keskkonna-ja sotsiaal- majanduslike riskide eest või suurendada maapiirkondade edaspidise jätkusuutliku arengu potentsiaali.
V. The specific funding available for rural development can play a role in achieving the EU and national renewable energy targets, but this should be complementary to the sustainable development of the EU’s rural areas. 
V. Maaelu arenguks ettenähtud sihtotstarbelised vahendid võivad olla ELi ja riikide taastuvenergia eesmärkide saavutamise seisukohast küll olulised, ent peale selle peaksid need edendama ka ELi maapiirkondade kestlikku arengut.
However, the Commission has not provided sufficient clarification or guidance in this regard, nor how the EAFRD should complement the existing EU and national funding schemes. 
Komisjon ei ole sellega seoses andnud aga piisavaid selgitusi või suuniseid ega teavet selle kohta, kuidas EAFRD peaks täiendama olemasolevaid ELi ja riikide rahastamiskavu.
As a result, most of the Member States’ visited did not prioritise those renewable energy projects that could make a contribution to sustainable rural development. 
Sellepärast ei pidanud enamik külastatud liikmesriikidest prioriteetseks neid taastuvenergia projekte, mis oleksid kestlikule maaelu arengule kaasa aidanud.
Furthermore, the Commission has no comprehensive information on the EAFRD expenditure for renewable energy in the 2007-2013 rural programming period, and how it fits into the overall EU spend on renewable energy. 
Lisaks puudub komisjonil põhjalik teave esiteks EAFRD kulutuste kohta taastuvenergiale maaelu arengu programmitöö perioodil 2007–2013 ning teiseks selle kohta, kuidas need sobivad kokku ELi üldiste kulutustega taastuvenergiale.
There is also limited information on what has been achieved with the funds spent. 
Samuti on vähe teavet selle kohta, mida on kulutatud vahenditega saavutatud.
Despite certain improvements in the 2014-2020 programming period, weaknesses in the monitoring system persist, mainly because of complications in the programming exercise and the restricted scope of the main indicators. 
Kuigi 2014.–2020. aasta programmitöö perioodil on märgata olukorra teataval määral paranemist, jäävad järelevalvesüsteemi puudused püsima ning selle peamised põhjused on raskused kavandamisel ja põhinäitajate piiratud ulatus.
Our sample of projects audited included both investments that had supplied third parties with energy from renewable sources and others that had generated the energy for the project owners’ own use. 
Kontrollikoja auditeeritud projektide valim hõlmas nii selliseid investeeringuid, mis aitasid varustada kolmandaid isikuid taastuvatest energiaallikatest toodetud energiaga, kui ka investeeringuid, mille abil toodeti energiat projektide omanike omatarbeks.
We considered most of the projects visited successful, because of their positive economic and environmental impact on rural development. 
Enamikku kontrollitud projektidest pidas kontrollikoda edukaks, sest need avaldasid maaelu arengule positiivset majanduslikku ja keskkonnamõju.
However, weaknesses in the Member States’ selection procedures also resulted in the funding of projects that had an economic benefit for the project owners, but had little further impact on rural areas. 
Vajakajäämiste tõttu liikmesriikide valikumenetlustes rahastati siiski ka selliseid projekte, millest projektide omanikud said majanduslikku kasu, kuid millel oli samal ajal väike tulevane mõju maapiirkondadele.
VIII. • • On the basis of these findings, we make the following recommendations: When designing their future renewable energy policy, the Commission and the Member States should take into account the circumstances and needs of rural areas, in particular when setting up the integrated national energy and climate plans. 
VIII. Tuginedes nimetatud leidudele, esitas kontrollikoda alljärgnevad soovitused. • Komisjon ja liikmesriigid peaksid oma edaspidise taastuvenergia poliitika, eriti lõimitud riiklike energia-ja kliimakavade väljatöötamisel arvestama maapiirkondade tingimuste ja vajadustega.
11 • The Commission should specify the purpose and role of EAFRD support for investments in renewable energy. • With regard to EAFRD support for renewable energy, the Commission should require the Member States to provide pertinent information on programme achievements of renewable energy projects in their enhanced annual implementation reports of 2019. • The Commission should reinforce with the Member States the need to apply relevant selection procedures, in order to give support only to viable renewable energy projects with a clear benefit for sustainable rural development. 
• Komisjon peaks koos kaasseadusandjatega välja töötama tulevase bioenergia poliitikaraamistiku viisil, mis pakub paremat kaitset biomassi mittesäästliku tootmise eest energia saamise eesmärgil. • Komisjon peaks täpsustama EAFRD toetuse eesmärki ja rolli seoses taastuvenergiasse investeerimisega. • Seoses EAFRD taastuvenergia toetusega peaks komisjon nõudma, et liikmesriigid esitaksid oma 2019. aasta täiendatud rakendusaruannetes asjakohase teabe taastuvenergia projektide programmidega saavutatu kohta. • Komisjon peaks koos liikmesriikidega tugevdama vajadust kohaldada asjakohaseid valikumenetlusi, et pakkuda toetust ainult sellistele elujõulistele taastuvenergia projektidele, millest on selgelt kasu kestlikule maaelu arengule.
INTRODUCTION Renewable energy in the EU 1. 
SISSEJUHATUS Taastuvenergia ELis 1.
Renewable energy is energy generated from renewable, non-fossil based energy sources which are replenished in a human lifetime. 
Taastuvenergia on taastuvatest, muudel kui fossiilkütustel põhinevatest ning inimelu jooksul uuenevatest energiaallikatest toodetud energia.
Renewable energy sources include solar and wind energy, marine energy and hydropower, geothermal energy and bioenergy1, 2. 
Taastuvate energiaallikate hulka kuuluvad päikese-, tuule-, mere-, hüdro-ja geotermiline energia ning bioenergia1,2.
The main types of renewable energy, relevant technologies and typical applications are shown in Figure 1. 
Joonisel 1 on toodud taastuvenergia peamised liigid, asjaomased tehnoloogiad ja tavapärased rakendused.
Bioenergy energy produced from biomass. 
Bioenergia on biomassist toodetud energia.
Biomass is the biodegradable fraction of products, waste and residues from biological origin from agriculture, including vegetal and animal substances, forestry and related industries including fisheries and aquaculture, as well as the biodegradable fraction of waste, including industrial and municipal waste of biological origin. 
Biomass on põllumajandusest (kaasa arvatud taimsed ja loomsed ained), metsamajandusest ja sellega seotud tööstusharudest, sealhulgas kalandusest ja vesiviljelusest pärit bioloogilise päritoluga toodete, jäätmete ja jääkide biolagunev fraktsioon ning jäätmete, sealhulgas bioloogilise päritoluga tööstus-ja olmejäätmete biolagunev fraktsioon.
The Renewable Energy Directive (RED) defines renewable energy in Article 2(a) as follows: “‘energy from renewable sources’ means energy from renewable non-fossil sources, namely wind, solar, aerothermal, geothermal, hydrothermal and ocean energy, hydropower, biomass, landfill gas, sewage treatment plant gas and biogases;”. 
Taastuvenergia direktiivi artikli 2 punktis a on taastuvenergia määratletud järgnevalt: „taastuvatest energiaallikatest toodetud energia“ – taastuvatest mittefossiilsetest allikatest pärit energia, nimelt tuuleenergia, päikeseenergia, aerotermiline energia, geotermiline energia, hüdrotermiline energia, ookeanienergia, hüdroenergia, biomass, prügilagaas, reoveepuhasti gaas ja biogaasid“.
13 1 2 
1 2
In 2015, 26.7 % of the primary energy produced across the EU came from renewable sources (see Figure 2). 
2015. aastal pärines 26,7 % kogu ELis toodetud primaarenergiast taastuvatest energiaallikatest (vt joonis 2).
The production of renewable energy grew from around 120 Mtoe in 2005 to 205 Mtoe in 2015 (an increase of 71 %), whereas the production of primary energy from most of the other sources declined in the same period, both in absolute and relative terms3. 
Taastuvenergia tootmine kasvas 2005. aasta ligikaudu 120 Mtoe-lt 205 Mtoe-ni 2015. aastal (71 % suurenemine), samas kui primaarenergia tootmine enamikust teistest allikatest vähenes samal perioodil nii absoluut-kui ka suhtarvudes3. Joonis 2.
Figure 2 – Production of primary energy, EU-28, 2015 (% of total, based on tonnes of oil equivalent) Note: In the statistical documents, biomass sources include wood and other solid biofuels; biogas, liquid biofuels; and renewable (biodegradable) wastes. 
Primaarenergia tootmine, EL-28, 2015 (% kogutoodangust, naftaekvivalenttonnide alusel) Maagaas 14,0 % Toornafta 9,8 % Muu 1,7 % 100 75 50 25 0 Geotermiline energia 3,2 % Tuul 12,7 % Taastuvad jäätmed 4,7 % Biogaas 7,7 % Päikeseenergia 6,4 % Hüdroenergia 14,3 % Vedelad biokütused 6,7 % Puit ja muud tahked biokütused 44,3 % Tahkekütused 18,9 % Taastuvenergia 26,7 % Tuumaenergia 28,8 % Märkus: statistilistes dokumentides kuuluvad biomassiallikate hulka ka puit ja muud tahked biokütused, biogaas, vedelad biokütused ning taastuvad (biolagunevad) jäätmed.
Source: Eurostat (nrg_100a) and (nrg_107a) (http://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php/Energy_production_and_imports and http://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php/Renewable_energy_statistics). 
Allikas: Eurostat (nrg_100a) and (nrg_107a) (http://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php/Energy_production_and_imports and http://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php/Renewable_energy_statistics).
Eurostat, “Simplified energy balances – annual data [nrg_100a]”, last update 8.6.2017 (http://ec.europa.eu/eurostat/web/energy/data/database). 14 3 
Eurostat, „Simplified energy balances – annual data [nrg_100a]“ (Iga-aastased andmed lihtsustatud energiabilansi kohta), viimati uuendatud 8.6.2017 (http://ec.europa.eu/eurostat/web/energy/data/database). 3
Figure 2 also shows that biomass (incl. the biodegradable fraction of waste) is by far the most significant renewable energy source in the EU: it accounts for 63.3 % of all renewable energy production. 
Joonisel 2 on ühtlasi näha, et biomass (sh jäätmete biolagunev fraktsioon) on ülekaalukalt ELi kõige olulisem taastuvenergia allikas, mis annab 63,3 % kogu taastuvenergia toodangust.
This makes the agriculture and forestry sectors particularly important to renewable energy production. 
See muudab põllumajandus-ja metsandussektori taastuvenergia tootmise jaoks eriti tähtsaks.
In 2010, 48.5 % (80.7 Mtoe) of the renewable energy produced across the EU came from forestry biomass, while agricultural biomass accounted for a further 10.6 % (17.6 Mtoe)4. 
2010. aastal pärines 48,5 % (80,7 Mtoe) kogu ELis toodetud taastuvenergiast metsanduse biomassist, põllumajanduse biomass andis samal ajal 10,6 % taastuvenergiast (17,6 Mtoe)4.
The EU’s renewable energy policy framework 5. 
ELi taastuvenergia poliitika raamistik 5.
The key element of the EU’s current renewable energy policy framework is the Renewable Energy Directive. 
ELi praeguse taastuvenergia poliitika raamistiku põhielement on taastuvenergia direktiiv.
The Directive is an integral part of the EU’s 2020 climate and energy package5, which sets three EU-wide targets to be achieved by 2020. 
Kõnealune direktiiv on lahutamatu osa ELi 2020. aasta kliima-ja energiapaketist5, milles on sätestatud kolm üleliidulist eesmärki, mis tuleb saavutada aastaks 2020.
One of these targets is that 20 % of energy consumed in the EU should be produced using renewable resources6. 
Üks neist eesmärkidest on see, et 20 % ELis tarbitud energiast peaks olema toodetud taastuvatest energiaallikatest6.
The Directive also establishes national targets for the proportion of energy to be consumed from renewable sources, ranging from 10 % in Malta to 49 % in Sweden7. 
Direktiivis on liikmesriikidele ühtlasi kehtestatud eesmärgid taastuvatest energiaallikatest toodetud energia tarbimise osakaalu kohta, mis küündib 10 %-st Maltas 49 %-ni Rootsis7.
It also stipulates that 10 % of energy used in the transport sector across all Member States should come from renewable sources. 
Samuti on direktiivis sätestatud, et kõikides liikmesriikides peaks 10 % transpordisektoris kasutatavast energiast pärinema taastuvatest energiaallikatest.
The Renewable Energy Directive requires the Member States to adopt national renewable energy action plans (NREAP) and to report to the Commission every two years on their progress towards achieving their renewable energy targets. 
Taastuvenergia direktiivis nõutakse, et liikmesriigid võtaksid vastu riiklikud taastuvenergia tegevuskavad ning annaksid komisjonile iga kahe aasta tagant aru oma taastuvenergia eesmärkide saavutamise edusammude kohta.
Data from March 2013 (Planned article update: December 2018) (http://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php/Archive:Agri-environmental_indicator_-_renewable_energy_production). 
2013. aasta märtsi andmed (artikli kavandatav ajakohastamine: detsember 2018) (http://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php/Archive:Agri-environmental_indicator_-_renewable_energy_production).
Proposed by the Commission in January 2008 and adopted by the Parliament in December 2008 and by the Council in April 2009; for details, see EURLex – Procedure 2008/0016/COD http://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/HIS/?uri=CELEX:32009L0028&qid=1464183881140 Article 3(1) of the Renewable Energy Directive (RED). 
Komisjon esitas sellekohase ettepaneku 2008. aasta jaanuaris ning parlament võttis selle vastu 2008. aasta detsembris ja nõukogu 2009. aasta aprillis. Vt lähemalt EURLexist: menetlus 2008/0016/COD http://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/HIS/?uri=CELEX:32009L0028&qid=1464183881140 Taastuvenergia direktiivi artikli 3 lõige 1.
15 4 5 6 7 
4 5 6 7
16 reports, the Commission prepares a progress report giving an overview of renewable energy policy developments in the EU8. 
nende aruannete alusel eduaruande, milles annab ülevaate taastuvenergia poliitika arengust ELis8.
In 2014, the European Council adopted a new climate and energy framework, setting out new targets to be achieved by 2030. 
Euroopa Ülemkogu võttis 2014. aastal vastu uue kliima-ja energiapoliitika raamistiku uute eesmärkidega, mis tuleb saavutada 2030. aastaks.
These stipulate that at least 27 % of the EU’s energy should come from renewable sources by that year9. 
Nende eesmärkide kohaselt peaks vähemalt 27 % ELi energiast olema toodetud taastuvatest energiaallikatest9.
To this end, the Commission made several legislative proposals, in particular in its ‘Clean Energy for all Europeans’ package (also referred to as the ‘Winter Package’) of 30 November 2016. 
Sellest tulenevalt tegi komisjon mitu seadusandlikku ettepanekut, eeskätt oma 30. novembri 2016. aastal vastu võetud paketis „Puhas energia kõikidele eurooplastele“ (mida nimetatakse ka „talvepaketiks“).
This package included a proposal to revise the Renewable Energy Directive (referred to in this report as the RED II proposal)10 and is currently going through the legislative procedure. 
Nimetatud pakett sisaldas taastuvenergia direktiivi läbivaatamise ettepanekut (käesolevas aruandes „taastuvenergia II direktiivi ettepanek“)10, mille seadusandlik menetlus praegu veel kestab.
The Commission in its RED II proposal proposed removing binding national targets for the Member States. 
Komisjon tegi taastuvenergia II direktiivi ettepanekus ettepaneku kaotada liikmesriikidele kehtestatud siduvad riiklikud eesmärgid.
In its proposal on Energy Union Governance11, it required them to prepare integrated National Energy and Climate Plans to ensure that their national efforts were ambitious and coherent enough to meet the EU objectives. 
Oma ettepanekus energialiidu juhtimise kohta11 nõuab komisjon liikmesriikidelt lõimitud riiklike energia-ja kliimakavade koostamist, mis aitaks tagada, et riikide pingutused on piisavalt ammendavad ja järjepidevad selleks, et saavutada ELi eesmärgid.
Whilst renewable energy represents 26.7 % of the energy produced in the EU (see Figure 2), according to the Commission’s Renewable Energy Progress Report from 2017, the share of renewable energy in the EU in terms of consumption had reached only 16 % in 2014. 
Kui taastuvenergia osakaal ELis toodetud energiast on 26,7 % (vt joonis 2), siis ELis tarbitavas energias oli taastuvenergia osakaal 2014. aastal komisjoni 2017. aasta taastuvenergia eduaruande kohaselt kõigest 16 %.
This is because more than half of the EU’s energy consumption was supplied by net Articles 22 and 23 of the RED. 
Põhjuseks on see, et üle poole ELis Taastuvenergia direktiivi artiklid 22 ja 23.
Conclusions of the European Council of 23 and 24 October 2014, EUCO 169/14 of 24 October 2014. 
Euroopa Ülemkogu 23.–24. oktoobri 2014. aasta järeldused. EUCO 169/14, 24. oktoober 2014.
COM(2016) 767 final/2 of 23.2.2017 “Proposal for a Directive on the Promotion of the Use of Energy from Renewable Sources”. 
Ettepanek võtta vastu direktiiv taastuvate energiaallikate kasutamise edendamise kohta, COM(2016) 767 final/2, 23.2.2017.
COM(2016) 759 final of 30.11.2016 “Proposal for a Regulation of the European Parliament and of the Council on the Governance of the Energy Union” (https://ec.europa.eu/energy/en/news/commission-proposes-new-rules-consumer-centred-clean-energy-transition). 
Ettepanek võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, milles käsitletakse energialiidu juhtimist, COM(2016) 759 final, 30.11.2016 (https://ec.europa.eu/energy/en/news/commission-proposes-new-rules-consumer-centred-clean-energy-transition).
imports (mostly gas and crude oil)12. 
tarbitud energiast tarniti netoimpordina (peamiselt gaas ja toornafta)12.
The same report states that the EU as a whole and a majority of Member States will achieve or exceed their 2020 targets. 
Samas aruandes märgitakse, et EL tervikuna nagu ka enamik liikmesriike saavutab oma 2020. aasta eesmärgid või ületab need.
However, the projections also anticipate that Ireland, Luxembourg, the Netherlands and the United Kingdom will not meet their national targets13. 
Prognooside kohaselt ei saavuta oma riiklikke eesmärke aga Iirimaa, Luksemburg, Madalmaad ja Ühendkuningriik13.
Renewable energy support schemes 10. 
Taastuvenergia toetuskavad 10.
To boost the production of renewable energy and to reach their national renewable energy targets, the Member States have implemented a variety of policy measures. 
Liikmesriigid on võtnud taastuvenergia tootmise hoogustamiseks ja riiklike taastuvenergia eesmärkide saavutamise edendamiseks mitmesuguseid poliitikameetmeid.
They include financial incentives, such as feed-in tariffs (FITs) or feed-in premiums (FIPs); and measures, such as quota obligations with tradeable green certificates. 
Muu hulgas hõlmavad need rahalisi stiimuleid, nagu soodustariifid või lisatasud tootjatele, ning meetmeid, nagu kvoodikohustus kaubeldavate roheliste sertifikaatidega.
Combinations of these instruments are often used, particularly in the electricity sector. 
Tihtipeale kasutatakse mitut neist vahenditest kombineeritult, eriti elektrienergia sektoris.
In the heating and cooling sector, support is mainly based on investment grants and tax incentives14. 
Kütte-ja jahutussektoris põhinevad toetused peamiselt investeeringutoetustel ja maksusoodustustel14.
Renewable energy is a cross-cutting priority relevant to many EU policy areas. 
Taastuvenergia on paljude ELi poliitikavaldkondade jaoks tähtis valdkondadeülene prioriteet.
The EU provides support for renewable energy under several funding programmes. 
EL toetab taastuvenergiat mitme rahastamisprogrammi raames.
These include the European Regional Development Fund (ERDF) and the European Agricultural Fund for Rural Development (EAFRD) as well as the Horizon 2020 and LIFE programmes15. 
Viimaste hulka kuuluvad ka näiteks Euroopa Regionaalarengu Fond (ERF) ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfond (EAFRD) ning programmid „Horisont 2020“ ja LIFE15.
Only the Ecofys study ‘Subsidies and costs of EU Eurostat “Energy production and imports” (http://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php/Energy_production_and_imports). 
Eurostat, „Energy production and imports“ (Energiatootmine ja -import) (http://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php/Energy_production_and_imports). „Taastuvenergia eduaruanne“, COM(2017) 57 final, 1.2.2017, lk 4 ja 9.
Herczeg, M., 2012 “Renewable energy support schemes in Europe, Copenhagen Resource Institute”, and Climate Policy Info Hub, “Renewable Energy Support Policies in Europe” (http://climatepolicyinfohub.eu/renewable-energy-support-policies-europe). 
Herczeg, M., „Renewable energy support schemes in Europe, Copenhagen Resource Institute“ (Taastuvenergia toetuskavad Euroopas, Kopenhaageni ressursside uurimise instituut), 2012, ja Climate Policy Info Hub, „Renewable Energy Support Policies in Europe“ (Taastuvenergiat toetav poliitika Euroopas) (http://climatepolicyinfohub.eu/renewable-energy-support-policies-europe).
FREE – Future of Rural Energy in Europe – Funding tool (http://www.rural-energy.eu/en_GB/funding#.V0gVvU1f2Hv), and Covenant of Mayors for Climate and Energy, “Quick Reference Guide – Financing Opportunities for Local Climate & Energy Actions (2014-2020)”, Brussels, 2016 (http://www.covenantofmayors.eu/support/funding-instruments_en.html). 
FREE – Euroopa maapiirkondade energia tuleviku rahastamisvahend (http://www.rural-energy.eu/en_GB/funding#.V0gVvU1f2Hv) ja Linnapeade pakt kliima ja energia alal, „Quick Reference Guide – Financing Opportunities for Local Climate & Energy Actions (2014–2020)“ (Kiirteatmik – kohalike kliima-ja energiameetmete rahastamise võimalused (2014–2020)), Brüssel, 2016 (http://www.covenantofmayors.eu/support/funding-instruments_en.html).
17 12 13 14 15 
12 13 14 15
energy’16 provides estimates of the annual subsidies for renewable energy from 2008 to 2012. 
12. 1 2 6 8
According to this data, 99.4 billion euro of public money was paid in support to the energy sector in the EU in 2012, mainly from national budgets, of which 40.32 billion euro were for renewable energy. 
12. 2 3 4 9
FITs (23.8 billion euro), FIPs (6.4 billion euro) and investment grants (4 billion euro) were the main types of aid allocated to renewables. 
Taastuvenergiale eraldatud abi põhiliigid olid soodustariifid (23,8 miljardit eurot), lisatasud (6,4 miljardit eurot) ja investeeringutoetused (4 miljardit eurot).
Renewable energy within the EU’s rural development policy framework 13. 
Taastuvenergia ELi maaelu arengu poliitikaraamistikus 13.