natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Under the second call for proposals in 2014, only the United Kingdom submitted a CCS project. 
Teise projektikonkursi raames 2014. aastal esitas süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise projekti ainult Ühendkuningriik.
The Commission awarded a €300 million grant to the project that was also included in the United Kingdom national CCS support scheme. 
Komisjon määras projektile 300 miljoni eurose toetuse ja projekt kuulus ka Ühendkuningriigi riiklikku süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise toetuskavasse.
This project planned to capture and store almost 18 million tonnes of CO2 over a ten year demonstration period. 
Kõnealuse projektiga kavatseti koguda ja säilitada kümneaastase näidisperioodi jooksul peaaegu 18 miljonit tonni süsinikdioksiidi.
However, in November 2015, the UK cancelled its support scheme following a spending review. 
Paraku tühistas Ühendkuningriik toetuskava 2015. aasta novembris pärast kulude läbivaatamist.
This left a significant funding gap and the consortium disbanded. 
See tõi kaasa märkimisväärse rahastamispuudujäägi ja konsortsium läks laiali.
At the time of the audit, withdrawal of the project from NER300 was under preparation, meaning that the €300 million grant awarded but yet to be paid, would not be spent on the NER300 CCS objective30. ... and is not on track to achieve its intended impact for innovative renewables In addition to CCS, NER300 aimed31 to support at least one project in every renewable energy project sub-category to demonstrate the viability of a range of innovative renewables not yet commercially available32. 
Auditi ajal valmistati ette projekti eemaldamist programmist „NER300“, mis tähendas, et juba määratud, kuid välja maksmata 300 miljoni eurost toetust ei kulutata programmi „NER300“ süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise eesmärgile30. ... lisaks ei ole programm graafikus, et mõjutada kavandatult uuenduslikke taastuvenergiatehnoloogiaid Lisaks süsinikdioksiidi kogumisele ja säilitamisele oli programmi „NER300“ eesmärk31 toetada vähemalt üht projekti igas taastuvenergiaprojektide alakategoorias, et näidata 30 Programmi „NER300“ kulutamata vahendeid võib siiski kasutada teiste süsinikdioksiidi kogumist ja säilitamist toetavate programmide raames või need võib üle kanda loodavasse Innovatsioonifondi, millega hakatakse samuti toetama süsinikdioksiidi kogumist ja säilitamist.
The Commission awarded €1.8 billion of NER300 funds to 38 innovative renewable energy projects in 2012 and 201433. 
Komisjon eraldas 2012. ja 2014. aastal 38 uuenduslikule taastuvenergiaprojektile programmi „NER300“ vahenditest 1,8 miljardit eurot33.
Based on the expected output figures established before the award decisions, the renewable energy projects expected to generate almost 85 TWh of clean energy in their first five years of operation. 
Enne rahastamisotsuste tegemist nimetatud eeldatavate tootmisnäitajate põhjal pidi taastuvenergiaprojektidega toodetama esimese viie tegevusaasta jooksul peaaegu 85 TWh puhast energiat.
Figure 7 provides a status overview of these NER300 projects as at February 2018. 
Joonisel 7 antakse ülevaade nende programmi „NER300“ projektide edenemisest 2018. aasta veebruari seisuga.
Annex II provides the data. 
Andmed on esitatud II lisas.
32 At the launch of NER300 in 2010, these included wind energy, ocean energy, bioenergy, photovoltaics, concentrated solar power, hydropower, geothermal energy and smart grids. 
32 Programmi „NER300“ algatamise ajal 2010. aastal kuulusid nende hulka tuule-, ookeani-, bio-ja päikesevalgusenergia, kontsentreeritud päikeseenergia, hüdro-ja geotermaalenergia ning arukad võrgud.
Under the original NER300 legislation, projects would have to reach final investment decision within two years (i.e. in 2014 and 2016) and enter into operation no later than four years (i.e. in 2016 and 2018) after the award decisions. 
Programmi „NER300“ algsete õigusaktide kohaselt peaks projektide lõplik investeerimisotsus langetatama kahe aasta jooksul (ehk 2014. ja 2016. aastal) ning projektid tuleks käivitada hiljemalt neli aastat pärast rahastamisotsuste vastuvõtmist (ehk 2016. ja 2018. aastal).
In February 2015, the Commission amended the NER300 Decision, putting back the deadlines for final investment decision and entry into operation by two years34. 
Komisjon muutis 2015. aasta veebruaris programmi „NER300“ käsitlevat otsust, lükates lõplike investeerimisotsuste tähtaja ja projektide käivitamise tähtaja kaks aastat edasi34.
The amending Decision mentioned that the economic crisis was the main reason why a significant number of projects awarded NER300 funds were unable to reach final investment decision within the original deadlines. 
Teist otsust muutvas otsuses mainitakse, et majanduskriis oli peamine põhjus, miks programmi „NER300“ vahendeid saanud märkimisväärse arvu projektide puhul ei tehtud lõplikku investeerimisotsust algsete tähtaegade piires.
Despite these deadline extensions, seven projects (with total grants awarded exceeding half a billion euro) had withdrawn from NER300 by early 2018. 
Hoolimata tähtaegade edasilükkamisest loobus 2018. aasta alguseks programmis „NER300“ osalemisest seitse projekti (millele määratud toetuste kogusumma oli üle poole miljardi euro).
31 million euro. Fourteen projects awarded grants in 2014 should still reach final investment decision in 2018. 
Lõpliku investeerimisotsuseni peaksid 2018. aastal aga jõudma 14 projekti, millele määrati toetus 2014. aastal.
A project should meet 75 % of the expected amount of energy produced within five years of operation to obtain 100 % of the grant. 
Täieliku toetussumma saamiseks peaks projekt tootma 75% viie käitamisaasta eeldatavasti toodetavast energiakogusest.
At the end of 2017, three operational renewables projects had received annual disbursements based on their energy output. 
2017. aasta lõpuks oli energiatoodangu põhjal iga-aastaseid väljamakseid tehtud kolmele toimivale taastuvenergiaprojektile.
Two bioenergy projects that entered into operation as planned were producing much lower outputs than anticipated. 
Kaks kavakohaselt käivitatud bioenergiaprojekti tootsid oodatust palju vähem energiat.
These were thus not on track to meet the required 75 % output threshold for claiming their full grants. 
Et nende toodang ei ületanud nõutavat 75% lävendit, ei saanud nad taotleda täielikku toetussummat.
The wind energy project receiving disbursements since 2014 was on track. 
Alates 2014. aastast toetusmakseid saanud tuuleenergiaprojekti toodang oli piisav.
Due to project withdrawals, delays and lower than expected project outputs, NER300 is not on track to achieve the intended impact across a broad range of renewable energy technologies and enable their first commercial demonstration. 
Programmis osalemisest loobunud, pikaleveninud ja oodatust väiksema toodanguga projektide tõttu ei ole programm „NER300“ graafikus, et saavutada loodetud mõju mitmes taastuvenergiatehnoloogia valdkonnas ja võimaldada sellist tehnoloogiat äriliselt esimest korda tutvustada.
EEPR and NER300 projects were affected by adverse investment conditions Low carbon energy demonstration projects carry high technological and financial risk and thus face many challenges on their way to reaching market deployment. 
EEPRi ja programmi „NER300“ projekte mõjutasid ebasoodsad investeerimistingimused Väikese süsinikdioksiidiheitega energeetikasektori näidisprojektidega kaasneb suur tehnoloogiline ja finantsrisk ning järelikult kätkeb nende turul kasutusele võtmine palju takistusi.
Wider economic and regulatory issues affect their access to finance. 
Laiemad majandus-ja õigusküsimused mõjutavad nende juurdepääsu rahastamisele.
In this section, we explore how such factors have affected the performance of EEPR and NER300. 
Käesolevas osas vaadeldakse, kuidas sellised tegurid on mõjutanud EEPRi ja programmi „NER300“ tulemuslikkust.
We surveyed the Energy Technology Innovation Platforms associated to the SET-plan architecture and two other organisations (see paragraph 18) to determine the main barriers to finding finance for commercial demonstration projects in the EU. 
Kontrollikoda küsitles SET-kavaga seotud energiatehnoloogia innovatsiooniplatvorme ja kaht teist organisatsiooni (vt punkt 18), et teha kindlaks ELi tööstuslike näidisprojektide peamised takistused vahendite leidmisel.
The results presented in Figure 8 show consensus among the stakeholders consulted regarding the relevance of a number of key barriers. 26 
Joonisel 8 esitatud tulemustest nähtub, et sidusrühmad, kellega konsulteeriti, on mitme peamise takistuse tähtsuse hindamisel ühel meelel.
When programmes like EEPR and NER300 were conceived in 2008, oil, coal, gas and wholesale electricity prices were at very high historical levels. 
Kui programmid EEPR ja „NER300“ 2008. aastal loodi, olid nafta, gaasi ja hulgituru elektrihinnad varasemaga võrreldes väga kõrged.
They all sharply decreased going into 2009, just before the launch of the programmes. 
Need kõik langesid järsult veidi enne programmide käivitamist 2009. aasta saabudes.
While oil prices recovered until another drop in 2014, these factors are important drivers for investment in low carbon technologies. 
Naftahinnad tõusid taas kõrgele kuni järgmise languseni 2014. aastal. Nendel teguritel on suur mõju vähese süsinikdioksiidiheitega tehnoloogiasse investeerimisele.
The drop and volatility in prices of fossil fuels made the investments in new low carbon energy technologies less attractive compared to the fossil fuel energy sources. 
Fossiilkütuste hindade langus ja volatiilsus muutsid uude vähese süsinikdioksiidiheitega energiatehnoloogiasse investeerimise vähem atraktiivseks võrreldes fossiilsete energiaallikatega.
The next paragraphs describe how other key barriers affect the financing conditions of NER300 and EEPR projects (Annex III links these barriers to the performance figures of these programmes). 
Järgnevates punktides kirjeldatakse, kuidas muud olulised takistused mõjutavad programmi „NER300“ ja EEPRi projektide rahastamistingimusi (III lisas seostatakse need takistused nimetatud programmide tulemusnäitajatega).
The investment climate for demonstration projects was affected by uncertainty in regulatory frameworks and policies In view of the challenge of financing high-risk demonstration projects, the ETS Directive and NER300 Decision had raised the expectations of potential projects that Member States would contribute national public funding to those projects selected under NER300. 
Näidisprojektide investeerimiskliimat kahjustas õigusraamistike ja poliitika ebamäärasus Et suure riskiga näidisprojektide rahastamine on keerukas, tekitati HKSi direktiiviga ja programmi „NER300“ käsitleva otsusega ootus, et liikmesriigid toetaksid neid programmi „NER300“ raames välja valitud projekte riigi avaliku sektori vahenditega.
The Commission asked Member States to confirm this for the projects selected before granting NER300 funds to them. 
Komisjon palus liikmesriikidel seda kinnitada väljavalitud projektide puhul, enne kui nendele projektidele eraldatakse programmi „NER300“ toetus.
Member State support could consist of capital grants towards the development and construction of infrastructure. 
Liikmesriikide toetus võib hõlmata tagastamatut rahalist toetust taristu kavandamiseks ja ehitamiseks.
It could also include additional benefits such as feed-in tariffs (see Box 4) or premiums to support the operation of the newly built installations. 
Samuti võib see hõlmata lisahüvesid, nagu soodustariifid (vt 4. selgitust) või lisatasud hiljuti ehitatud rajatiste toetamiseks.
NER300 rules also allowed Member States to issue a guarantee to let the EIB release part of the awarded funds to projects before they became operational. 
Peale selle võimaldasid programmi „NER300“ eeskirjad liikmesriikidel anda tagatise, et EIP saaks osa määratud vahenditest projektidele välja maksta enne projektide käivitamist.
We found at the time of our audit that only four projects in four Member States had actually benefited from such a guarantee and received upfront payments from the EIB. 
Kontrollikoda avastas auditi käigus, et ainult neli projekti neljas liikmesriigis said sellise tagatise ja EIP tegi neile ettemakseid.
28 Box 4 – Feed-in-tariffs and premiums for renewable energy A feed-in-tariff is a support scheme under which fixed electricity prices are paid to renewable energy producers for each unit of energy produced and injected into the electricity grid. 
Soodustariifid ja lisatasud taastuvenergia valdkonnas Soodustariif on toetuskava, mille raames makstakse taastuvenergia tootjatele iga toodetud ja elektrivõrku müüdud energiaühiku eest fikseeritud elektrihinda.
The payment of the tariff is guaranteed for a certain period of time that is often related to the economic lifetime of the respective renewable energy project (usually between 10-25 years). 
Hind on tagatud kindla perioodi jooksul, mis on tihti seotud asjaomase taastuvenergiaprojekti majandusliku elueaga (tavaliselt 10– 25 aastat). 29
A feed-in-premium is a support scheme under which electricity from renewable energy sources is typically sold on the electricity market and producers receive a premium on top of the market price of their electricity production. 
Lisatasu on tavaliselt toetuskava, mille raames müüakse taastuvatest energiaallikatest toodetud elektrit elektriturul ja tootjatele makstakse nende toodetud elektri eest peale turuhinna veel lisatasu.
The premium can either be fixed (i.e. at a constant level independent of market prices) or sliding (i.e. with variable levels depending on the evolution of market prices)35. 
Lisatasu võib olla kas fikseeritud (st püsival tasemel, olenemata turuhinnast) või muutuv (st sõltub turuhindade liikumisest)35.
In 2012, before the first award decision, the EIB had informed the Commission that the viability of the submitted financing plans strongly depended on support Member States might provide in the form of feed-in-tariffs, grants or other mechanisms. 
Enne esimese rahastamisotsuse tegemist teavitas EIP 2012. aastal komisjoni sellest, et esitatud äriplaanide tasuvus sõltub oluliselt toetusest, mida liikmesriigid võivad pakkuda soodustariifide, toetuste või muude meetmete kujul.
projects had assumed that extra grants and subsidies from Member States would fully complement the NER300 grant to fund the relevant costs. 
Mõnel juhul eeldasid projektide elluviijad, et kõigi asjakohaste kulude katmiseks maksavad liikmesriigid lisaks programmi „NER300“ toetusele lisatoetusi.
The EIB had noted that in most cases Member States had not yet clearly defined or agreed these support mechanisms at the closing of the project evaluation process. 
EIP märkis, et enamikul juhtudel ei olnud liikmesriigid projekti hindamisprotsessi lõpuks neid toetusmehhanisme veel selgelt määratlenud ega nendes kokku leppinud.
From 201436, the Commission required Member States to use competitive bidding procedures for determining the support levels paid to renewable energy promoters. 
Komisjon nõudis, et alates 2014. aastast36 kasutaksid liikmesriigid taastuvenergia edendajatele makstava toetuse taseme kindlaksmääramiseks konkurentsipõhiseid lahendusi.
Before, Member States often used fixed feed-in-tariffs agreed with energy suppliers for long periods (e.g. 25 years). 
Enne seda kasutasid liikmesriigid sageli fikseeritud soodustariife, mis olid energiatarnijatega pikaks ajaks (nt 25 aastaks) kokku lepitud.
From 2017, competitive auctioning procedures should be the only subsidy model for operational support. 
Alates 2017. aastast peaks tegevustoetuse taotlemise ainsaks toetusmudeliks olema oksjonid.
The new approach for providing such support to renewable energies would not have prevented Member States from continuing to support innovative demonstration projects. 
See uus lähenemisviis taastuvenergia toetamiseks ei oleks takistanud liikmesriike uuenduslike näidisprojektide toetamist jätkamast.
The Commission guidelines provided the possibility to seek a derogation from the bidding process for new technologies with higher costs per unit of energy produced. 
Komisjoni suunised võimaldasid kasutada võistupakkumistel erandit uute tehnoloogiate jaoks, mille toodetud energiaühiku maksumus on suurem.
While national schemes for operational support were changing across the EU, NER300 projects conceived at the time of feed-in-tariffs were still trying to reach final investment decision. They therefore faced uncertainty about the availability of future operational support. 
Samal ajal kui liikmesriikides kasutatavaid tegevustoetuse kavasid muudeti, püüdsid programmi „NER300“ soodustariifide kehtivuse ajal alustatud projektid endiselt lõpliku investeerimisotsuseni jõuda.
36 Communication from the Commission, Guidelines on State Aid for environmental protection and energy 2014-2020 (2014/C 200/01) of 28 June 2014. 
36 Komisjoni 28. juuni 2014. aasta teatis „Keskkonna-ja energiaalase riigiabi suunised aastateks 2014–2020“ (2014/C 200/01).
Also see the 2013 recommendations: Commission Staff Working Document, European Commission guidance for the design of renewables support schemes, accompanying the document ‘Communication from the Commission – Delivering the internal market in electricity and making the most of public intervention’, SWD(2013) 439 final of 5 November 2013. 
Vt ka 2013. aasta soovitused komisjoni talituste 5. novembri 2013. aasta töödokumendis „European Commission guidance for the design of renewables support schemes, accompanying the document ’Communication from the Commission – Delivering the internal market in electricity and making the most of public intervention’ (Euroopa Komisjoni suunised taastuvenergia toetuskavade koostamise kohta, mis on lisatud komisjoni teatisele „Elektrienergia siseturu saavutamine ning riigi sekkumise parim kasutamine“), SWD (2013) 439 final.
For CCS projects under EEPR, Member State support also did not materialise as expected. Box 6 provides examples. 30 Yet the Member State’s energy policy changed during the lifetime of the NER300 scheme. 
30 3
In 2016, the project reported that under a new competitive auctioning scheme, it had failed to secure revenue support because the Member State had removed the ring fencing for the ocean sector from that scheme. 
Projekti elluviijad teatasid 2016. aastal, et uue oksjonikava raames ei saanud projekt tegevustoetust, sest selle kava raames lõpetas liikmesriik ookeanisektori sihtotstarbelise rahastamise.
In absence of alternative funding sources to cover the ensuing funding gap, the project was not able to reach FID by 31 December 2016 and withdrew. 
Et tekkinud rahastamispuudujäägi katmiseks ei olnud alternatiivseid rahastamisallikaid, ei jõudnud projekt 31. detsembriks 2016. aastaks lõpliku investeerimisotsuseni ja loobus osalemisest.
Box 6 – EEPR CCS projects and regulatory uncertainty The EEPR project in Germany started works early after it had already successfully deployed a pilot plant and associated onshore storage facility. 
EEPRi süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise projektid ning õiguslik ebakindlus EEPRi Saksamaa projekti tööd algasid varakult pärast seda, kui Saksamaa oli juba edukalt kasutusele võtnud katsejaama ja selle juurde kuuluva maismaal asuva hoidla.
Despite initial commitment from the Member State to this technology and project, delays in the transposition of the CCS Directive and the final design of the national CCS legislation made the project sponsor decide that the project was unviable. 
Hoolimata liikmesriigi algsest pühendumusest sellele tehnoloogiale ja projektile otsustas projekti elluviija, et projekt ei ole äriliselt tasuv tulenevalt viivitustest süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise direktiivi ülevõtmises ning süsinikdioksiidi kogumist ja säilitamist käsitlevate riiklike õigusaktide lõplikust ülesehitusest.
It thus cancelled the project in 2013 while the Commission had already paid out 15 million euro. 
Seepärast tühistas riik projekti 2013. aastal, kui komisjon oli juba välja maksnud 15 miljonit eurot.
In October 2012, the government did not select this project for support, even if it had endorsed its inclusion in the original list of pre-selected projects for EEPR in 2009. 
2012. aasta oktoobris otsustas valitsus seda projekti mitte toetada, kuigi oli 2009. aastal kiitnud heaks projekti kaasamise EEPRi eelvalitud projektide algsesse nimekirja.
The project then also failed to get a NER300 grant in 2012. 
Seejärel ei eraldatud projektile 2012. aastal ka programmi „NER300“ toetust.
However, the Commission paid a total of €120 million to this project since 2009 under EEPR. 
Samas maksis komisjon sellele projektile alates 2009. aastast EEPRi raames kokku 120 miljonit eurot.
Not getting the expected public support from other sources and prolonged discussions between the Member State and the Commission on how the project might be supported through other mechanisms at later stages compromised the viability of the project and the value obtained for the paid EU funds. 
Projekti tasuvust ja ELi vahenditest saadud kasu vähendas asjaolu, et projektile ei määratud loodetud avaliku sektori toetust muudest allikatest ning et liikmesriigi ja komisjoni vahelised arutelud selle kohta, kuidas projekti võiks hiljem toetada muude mehhanismide kaudu, venisid pikale.
Regulatory regimes and financial support mechanisms for innovative renewables aim to contribute to achieving Member State and EU climate and energy objectives. 
Uuenduslikke taastuvenergiatehnoloogiaid reguleeriva korra ja finantstoetusmehhanismide eesmärk on aidata täita liikmesriikide ja ELi kliima-ja energiaeesmärke.
Eight projects had made bids, while some had also applied for NER300 grants. objectives (i.e. towards 2050 and beyond). 
Need peaksid olema kooskõlas rahvusvaheliste kliimakokkulepetega ja heitkoguste vähendamise pikaajaliste eesmärkidega (st 2050. aastani ja kaugemale).
However, when such climate and energy objectives are not clearly established (e.g. enacted in law) and do not have a stable long term outlook, this creates further uncertainty harming the investment conditions for this type of innovative and risky projects. 
Kui aga sellised kliima-ja energiaeesmärgid ei ole ühemõtteliselt kehtestatud (nt õigusaktides sätestatud) ning neil puudub stabiilne pikaajaline perspektiiv, tekitab see täiendavat ebakindlust, mis kahjustab seda liiki uuenduslike ja riskantsete projektide investeerimistingimusi.
31 Box 7 – Low carbon development strategies and their impact on energy innovation Under the 2013 EU Monitoring Mechanism Regulation (MMR), Member States were required to submit to the European Environment Agency by 2015 their ‘Low-Carbon Development Strategies’ for 2050, and report progress in March 2017. 
7. selgitus. Vähese süsinikdioksiidiheite arengustrateegiad ja nende mõju energiainnovatsioonile ELi 2013. aasta seiremehhanismi määruse kohaselt pidid liikmesriigid esitama 2015. aastaks Euroopa Keskkonnaametile 2050. aastani vähem süsinikdioksiidiheidet tekitava arengu strateegiad ja teavitama edusammudest 2017. aasta märtsis.
According to a recent study38, by 2017, only thirteen out of twenty-eight Member States had strategies that qualified as low carbon development strategies under criteria developed by the project. 
Hiljutise uuringu kohaselt38 oli 2017. aastaks ainult 13 liikmesriigil 28-st strateegia, mis kvalifitseerus vähem süsinikdioksiidiheidet tekitava arengu strateegiaks projekti raames välja töötatud projekti rahaliseks toetamiseks oli olemas kuni 900 miljonit naelsterlingit.
The study reported that the quality of the strategies submitted varies a lot and that not all strategies and policies included in these documents are enacted in law. 
Uuringus teatati, et esitatud strateegiate kvaliteet on väga kõikuv ja et nendes dokumentides kirjeldatud kõiki strateegiaid ja kogu poliitikat ei ole õigusaktides sätestatud.
The proposed Energy Union Regulation of November 2016 requires Member States to produce national energy and climate plans (NCEPs) for the period from 2021 to 2030 and later decades on a rolling basis. 
2016. aasta novembris esitatud ettepanekus võtta vastu energialiidu määrus nõutakse, et liikmesriigid koostaksid riiklikud energia-ja kliimakavad perioodi 2021–2030 ja jooksvalt järgnevate aastakümnete kohta.