natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Therefore, the conclusion drawn by five of the seven spending DGs that the risk of fraud is low is not based on an exhaustive analysis covering all necessary elements25. 
Raha jagavast seitsmest peadirektoraadist viie tehtud järeldus, et pettuserisk on väike, ei põhine seega põhjalikul analüüsil, mis hõlmaks kõiki vajalikke komponente25.
45 The information in the global fraud register created by the Chartered Institute of Public Finance and Accountancy, together with the accountancy firm Moore Stephens, suggests that the risk of fraud could be high in grant spending (which accounts for a big share of EU spending). 
45 Asutuse Chartered Institute of Public Finance and Accountancy ja raamatupidamisfirma Moore Stephensi loodud ülemaailmses pettuste registris sisalduva teabe põhjal võib öelda, et toetuste maksmise valdkonnas (mis hõlmab suurt osa ELi kulutustest) võib pettuserisk olla suur.
This register is based on a global survey of over 150 accountancy and fraud risk professionals across 37 countries, in order to gauge the most serious risk areas across the globe. 
Register põhineb ülemaailmsel uuringul, kus küsitleti enam kui 150 raamatupidamise ja pettuseriski valdkonna spetsialisti 37 riigis, et välja selgitada suurimad riskivaldkonnad kogu maailmas.
Respondents considered 18 different types of fraud and bribery risk, scoring them from 1 (lowest risk) to 5 (highest risk). Almost half (48 %) of all respondents surveyed said that grant fraud posed a high or very high risk, putting it at number one on the register26. 
Vastajad hindasid 18 eri tüüpi pettuse-ja altkäemaksuriski ning andsid neile hinnangu 1 (väikseim risk) kuni 5 (suurim risk) Peaaegu pooled (48%) vastanutest ütlesid, et toetustega seotud pettused on suur või väga suur risk, mis tõi selle registris esikohale26.
46 Some of the experts we consulted are of the view that it is important to use several different methods, tailored to the type of spending, to gain a better insight into the risk, scale and nature of fraud in EU spending. 
46 Mõned eksperdid, kellega kontrollikoda konsulteeris, on seisukohal, et parema ülevaate saamiseks ELi raha kasutamisega seotud pettuste riskist, ulatusest ja olemusest on oluline kasutada erinevaid, konkreetse kululiigi jaoks kohandatud meetodeid.
For example, for the Common Agricultural Policy, where funding is mainly granted through entitlements and there is less discretion in how EU money is allocated, one potential way to measure the scale of fraudulent spending might be by measuring fraud loss. 
Näiteks ühise põllumajanduspoliitika puhul (rahastamine toimub peamiselt toetusõiguste kaudu ja ELi raha eraldamisel on vähem valikuvabadust) on üks võimalik viis pettuste ulatuse mõõtmiseks mõõta pettustest tingitud kahju.
For investment projects, it might be possible to establish the risk of fraud and corruption by analysing administrative datasets (big data) such as public tendering 25 DGs EMPL, REGIO, AGRI, RTD and HOME. 
Investeerimisprojektide puhul võib olla võimalik pettuse-ja korruptsiooniriski kindlaks teha, analüüsides haldusandmete kogumeid (suurandmeid), nt riigihangete ja lepingute andmebaase, ning toetusetaotlusi ja -otsuseid.
26 https://www.moorestephens.co.uk/services/governance-risk-and-assurance/rhiza-risk-management-tool/global-fraud-risk-register#. 
26 https://www.moorestephens.co.uk/services/governance-risk-and-assurance/rhiza-risk-management-tool/global-fraud-risk-register#
The Commission does not consider that identifying the motivation of fraudsters would add significant value to its fight against fraud. 
petturite motivatsiooni tundmine annaks komisjoni pettustevastasele võitlusele olulist lisaväärtust.
48 The most frequent type of suspected fraud we identify in our audits is beneficiaries artificially creating conditions to obtain access to EU funds. 
48 Kontrollikoja auditite põhjal on pettusekahtluste kõige sagedasem liik see, et toetusesaajad loovad kunstlikult tingimused ELi rahaliste vahendite saamiseks.
This modus operandi shows that fraudsters are not always organised criminals, but individuals (beneficiaries of EU funds) who intentionally break the rules in order to receive EU funds to which they believe they are legitimately entitled. 
Selline teguviis näitab, et petturid ei ole alati organiseeritud kurjategijad, vaid üksikisikud (ELi toetuste saajad), kes rikuvad ELi toetuste saamiseks tahtlikult eeskirju, kuna arvavad, et neil on toetuste saamiseks seaduslik õigus.
Some of the experts highlighted the possibility of a causal link between the complexity of rules and fraud. 
Mõned eksperdid tõid välja võimaliku põhjusliku seose eeskirjade keerukuse ja pettuse vahel.
Surveying EU Box 2 Artificially creating conditions to obtain rural development aid A number of groups of people (who were part of the same family or part of the same economic group) set up several entities for the purpose of obtaining aid which exceeds the ceiling allowed under the conditions of the investment measure. 
23 2. selgitus Maaelu arengu toetuse saamiseks kunstlikult tingimuste loomine mitu inimeste rühma (sama perekonna liikmed või ettevõtluse kaudu üksteisega seotud inimesed) asutasid mitu äriühingut eesmärgiga saada toetust investeerimismeetmest, mille tingimustele nad ei vastanud.
The beneficiaries declared that these entities were operating independently, but this was not the case in practice, as they were designed to function together. 
Toetusesaajad kinnitasid, et äriühingud tegutsevad iseseisvalt, kuid see ei olnud tegelikkuses nii, sest need olid kavandatud ühiselt toimima.
They were effectively part of the same economic group, with the same place of business, staff, clients, suppliers and financing sources. 
Need kuulusid samasse ettevõtete rühma, neil oli sama tegevuskoht ja personal, samad kliendid, tarnijad ja rahastamisallikad.
49 A study on corruption risks in EU Member States suggests that the opportunity for discretionary spending without adequate controls increases the risk of corrupt spending28. 
49 Uuring korruptsiooniriski kohta ELi liikmesriikides näitab, et võimalus kasutada raha oma äranägemise järgi ning ilma piisavate kontrollimehhanismideta suurendab korruptiivse rahakasutuse riski28.
Some of the experts highlighted similar kind of risks. 
Mõned eksperdid rõhutasid sarnaseid riske.
It would therefore be appropriate for OLAF or the Commission DGs to analyse how the discretion in EU co-financed programmes affects the risk of fraud within a given spending area. 
Seepärast oleks OLAFil või komisjoni peadirektoraatidel asjakohane analüüsida, kuidas mõjutab kaalutlusõigus ELi kaasrahastatavates programmides pettuseriski konkreetses kuluvaldkonnas.
shared management (e.g. the European Structural and Investment Funds), where Member State bodies distributing these funds have discretion in setting eligibility criteria and conditions. 
See puudutab eriti jagatud eelarve täitmist (nt Euroopa struktuuri-ja investeerimisfondid), mille puhul saavad neid rahalisi vahendeid jaotavad liikmesriikide asutused ise otsustada toetuskõlblikkuse kriteeriumid ja tingimused.
There are weaknesses in the Commission’s strategic approach to managing the risk of fraud 50 Fraud is a cross-cutting issue. 
Komisjoni strateegilises lähenemisviisis pettuseriski juhtimisele on puudusi 50 Pettus on paljusid valdkondi läbiv probleem.
Successfully reducing it, therefore, requires efforts and a wide range of actions from many parties. 
Seepärast on selle edukaks vähendamiseks vaja paljude poolte jõupingutusi ja mitmesuguseid meetmeid.
Therefore, it is good practice to designate an entity or one top manager to lead and oversee the organisation’s anti-fraud activities29. 
Seepärast on hea tava määrata üks üksus või üks juht, kes juhib ja jälgib organisatsiooni pettustevastast tegevust29.
Clearly defining the roles and responsibilities of the operational units involved is also crucial, as this is the only way to avoid duplicating roles and evaluate the actual impact of each player. 
Kaasatud osakondade ülesannete ja kohustuste selge määratlemine on samuti väga oluline, kuna vaid nii välditakse ülesannete dubleerimist ja saab hinnata iga osaleja tegelikku mõju.
51 We examined whether the Commission has clear leadership and roles and responsibilities, along with appropriate oversight of fraud risk management. 
51 Kontrollikoda uuris, kas komisjonil on paika pandud selge juhtimine ning ülesanded ja kohustused, ning kas järelevalve pettuseriski juhtimise üle on asjakohane.
We also assessed whether the Commission has a well-designed anti-fraud strategy capable of guiding its day-to-day anti-fraud actions, and whether it properly measures the outputs of these actions. 
Samuti hindas kontrollikoda, kas komisjonil on hästi läbi mõeldud pettustevastase võitluse strateegia, mis oleks aluseks institutsiooni igapäevastele pettustevastastele meetmetele, ning kas komisjon mõõdab nende meetmete tulemusi asjakohaselt.
Under the Commission’s governance model, responsibilities are split; however, corporate oversight of fraud risk management is insufficient 52 We analysed the various bodies’ typical (most frequent) roles and responsibilities for the key fraud-related outcomes at each of the phases in combating fraud: planning, implementation and reporting (Annex V). 
Komisjoni juhtimismudelis on ülesanded jagatud; järelevalve pettuseriski juhtimise üle on aga ebapiisav 52 Kontrollikoda uuris mitme asutuse tüüpilisi (kõige sagedasemaid) ülesandeid ja kohustusi peamiste pettusealaste eesmärkide kontekstis igas pettustevastase võitluse etapis: planeerimine, rakendamine ja aruandlus (V lisa).
53 Under the Commission’s governance model, the roles and responsibilities of the Commission departments involved in anti-fraud actions are split. 
53 Komisjoni juhtimismudeli kohaselt on pettustevastase tegevusega seotud ülesanded ja kohustused komisjoni talituste vahel jagatud.
However, corporate oversight is insufficient. 
Järelevalve pettuseriski juhtimise üle on aga ebapiisav.
The key players responsible for anti-fraud actions are the College of Commissioners, the DGs and Member State authorities. 
Pettustevastaste meetmete eest vastutavad peamiselt volinike kolleegium, peadirektoraadid ja liikmesriikide ametiasutused.
26 54 The President of the Commission sets out each Commissioner’s responsibilities in individual mission letters. 
54 Komisjoni president määrab iga voliniku vastutusvaldkonnad individuaalsetes missioonikirjades.
He requires all Commissioners to ensure the sound financial management of the programmes under their responsibility, including protecting the EU budget from fraud. 
Ta nõuab, et kõik volinikud tagaksid nende vastutusalasse kuuluvate programmide usaldusväärse finantsjuhtimise, sh ELi eelarve kaitse pettuste vastu.
The mission letter of the Commissioner for Budget and Human Resources, who is responsible for OLAF, requires him to focus on “strengthening investigation of fraud against the EU budget, corruption and serious misconduct within the European institutions, by supporting the work of OLAF, whose investigative independence must be preserved”. Strategic fraud risk management and fraud prevention are not specifically referred to in the portfolio of this or any other Commissioner. 
OLAFi eest vastutava eelarve ja personali voliniku missioonikirjas nõutakse, et ta peab keskenduma sellele, et juurdlusi, millega uuritakse ELi eelarvega seotud pettusi, korruptsiooni ja tõsiseid üleastumisi Euroopa institutsioonides, tõhustatakse OLAFi töö toetamise abil, ning et OLAFi juurdluste sõltumatus tuleb tagada. Ühegi voliniku portfellis pole konkreetselt osutatud pettuseriski strateegilisele juhtimisele ega pettuste ennetamisele.
55 OLAF is the EU’s key anti-fraud body and is required by Regulation (EU, Euratom) No 883/2013 (the ‘OLAF Regulation’) to contribute to developing the Commission’s anti-fraud policy. 
55 OLAF on ELi peamine pettuste vastu võitlev asutus ning on määruse (EL, Euratom) nr 883/2013 (OLAFi määrus) kohaselt kohustatud aitama kujundada komisjoni pettustevastast poliitikat.
However, neither OLAF nor any other Commission service plays a major role in overseeing the planning and implementation of the Commission’s anti-fraud actions and the reporting on outputs. 
24 25 järelevalve komisjoni pettustevastaste meetmete kavandamise ja rakendamise ning tulemuste kohta aru andmise üle.
Given the Commission’s governance model, OLAF itself is not responsible for any decision affecting the authorised officers by delegation (AODs) or Member States. 
Komisjoni juhtimismudeli kohaselt ei vastuta OLAF ise ühegi volitatud eelarvevahendite käsutajaid või liikmesriike mõjutava otsuse eest.
It provides guidance and recommendations to those responsible for the various anti-fraud actions (Annex V). 
OLAF annab suuniseid ja soovitusi mitmesugustele pettustevastaste meetmete eest vastutavatele pooltele (V lisa).
56 The Commission shares responsibility for protecting the EU’s financial interests against fraud with Member States in the spending areas of Cohesion and Agriculture. 
56 Ühtekuuluvuse ja põllumajanduse kuluvaldkonnas vastutab komisjon koos liikmesriikidega ELi finantshuvide pettuste vastu kaitsmise eest.
The Commission currently lacks any regular procedures for finding out how well Member States are following up suspected fraud cases. 
Praegu pole komisjonil korrapäraseid menetlusi, et selgitada, kui hästi liikmesriigid pettusekahtlusega juhtumite üle järelkontrolli teevad.
Nor does it have any effective mechanism for prompting Member States to take action against fraud, or for monitoring or influencing such action. 
Lisaks puudub komisjonil tõhus mehhanism liikmesriikide ärgitamiseks pettuste vastu meetmeid võtma, samuti selliste meetmete järelevalveks või mõjutamiseks.
57 Several other international organisations have realised the need for such monitoring mechanisms. 
57 Mitmed teised rahvusvahelised organisatsioonid on mõistnud vajadust selliste järelevalvemehhanismide järele.
For example, the OECD Working Group on Bribery (WGB), whose members are drawn from Member State law enforcement and judicial authorities, drives and oversees the implementation and enforcement of the OECD Anti-Bribery Convention30. 
Näiteks OECD altkäemaksu töörühm, mille liikmed on liikmesriikide õiguskaitseasutuste töötajad, juhib ja jälgib OECD altkäemaksuvastase konventsiooni rakendamist ja jõustamist30.
The WGB has developed several procedures and practices by which it and the OECD member states can exert mutual influence to strengthen their respective capacities to implement the Convention (Box 3). 30 OECD Convention on Combating Bribery of Foreign Public Officials in International Business Transactions. 
Altkäemaksu töörühm on välja töötanud mitu menetlust ja praktikat, mille abil töörühm ja OECD liikmesriigid saavad vastastikku mõju avaldada, et suurendada üksteise suutlikkust konventsiooni rakendada (3. selgitus).
27 Box 3 Monitoring mechanisms of the OECD Working Group on Bribery The WGB’s main tool is a peer-review examination, where external experts assess each OECD member state’s legislation and efforts to implement it. 
3. selgitus OECD altkäemaksu töörühma seiremehhanismid Altkäemaksu töörühma peamine töövahend on vastastikused eksperdihinnangud, mille raames väliseksperdid hindavad iga OECD liikmesriigi seadusi ja nende täitmiseks tehtud jõupingutusi.
These country monitoring reports also contain recommendations which are later carefully followed up. 
Need riikide kohta koostatud seirearuanded sisaldavad ka soovitusi, mille täitmist hiljem hoolikalt kontrollitakse.
The WGB also monitors on a rolling basis the criminal investigations opened by member states, produces studies and soft law measures aimed at strengthening integrity in the public sector and enhancing Member States’ capacities to detect and investigate transnational corruption. 
Töörühm jälgib jooksvalt ka liikmesriikide alustatud kriminaaluurimisi, viib läbi uuringuid ja töötab välja mittesiduvaid meetmeid avaliku sektori usaldusväärsuse suurendamiseks ning selleks, et suurendada liikmesriikide võimekust rahvusvahelist korruptsiooni avastada ja uurida.
This system of mutual learning and supervision has encouraged and helped the OECD member states to improve their performance in implementing the Convention. 
See vastastikuse õppe ja järelevalve süsteem on andnud OECD liikmesriikidele innustust ja tuge konventsiooni rakendamise tulemuslikkuse parandamiseks.
There are weaknesses in anti-fraud strategies and reporting on their effectiveness 58 The strategic framework for the Commission’s anti-fraud actions comprises both the strategy for the institution as a whole (the CAFS), adopted in 2011, and DG-level and/or sectoral anti-fraud strategies (AFS) developed by individual DGs or groups of DGs facing similar fraud risks, e.g. in Cohesion policy or research programmes. 
Puudused pettustevastastes strateegiates ja nende tulemuslikkuse alases aruandluses 58 Komisjoni pettustevastaste meetmete strateegiline raamistik hõlmab nii 2011. aastal vastu võetud strateegiat institutsiooni jaoks tervikuna (komisjoni pettustevastane strateegia) kui ka peadirektoraatide tasandi ja/või valdkonnapõhiseid pettustevastaseid strateegiaid, mille on välja töötanud peadirektoraadid või peadirektoraatide rühmad, kes puutuvad kokku sarnaste pettuseriskidega (nt ühtekuuluvuspoliitika või teadusuuringute programmide puhul).
The Commission’s justification for having individual and sectoral AFSs is that a ‘one-size-fits-all’ solution would not be the most efficient way to manage the risk of fraud, and that the different players’ responsibilities vary depending on management mode and policy area. 
Komisjon õigustab eraldi ja sektoripõhiseid strateegiaid sellega, et lahendus, mis peab kõigile sobima, poleks kõige tõhusam viis pettuseriski juhtida, ning sellega, et eri osalejate vastutusvaldkonnad erinevad sõltuvalt eelarve täitmise viisist ja poliitikavaldkonnast.
59 Although the CAFS was meant to have been completed by the end of 2014, some actions are still ongoing. 
59 Kuigi komisjoni pettustevastase strateegia elluviimine pidi lõpetatama 2014. aasta lõpuks, on mõned meetmed veel pooleli.
As the Commission has not updated the CAFS since adopting it in 2011, we question whether it is fit to guide the Commission’s anti-fraud activities in practical terms. 
Kuna komisjon ei ole oma pettustevastast strateegiat alates selle vastuvõtmisest 2011. aastal ajakohastanud, kahtleb kontrollikoda, kas see on tegelikkuses komisjoni pettustevastase tegevuse suunamiseks sobiv.
The Commission informed us that an update of the CAFS is being prepared and will soon be adopted. 
Komisjon teatas kontrollikojale, et strateegia ajakohastatud versioon on ettevalmistamisel ja varsti võetakse see vastu.
60 We examined the AFSs of seven spending DGs, covering all major spending areas: DG AGRI, DG CNECT, DG DEVCO, DG EMPL, DG HOME, DG REGIO and DG RTD. 
60 Kontrollikoda uuris pettustevastaseid strateegiaid seitsmes rahalisi vahendeid kasutavas peadirektoraadis, mis hõlmavad kõiki peamisi kuluvaldkondi: DG AGRI, DG CNECT, DG DEVCO, DG EMPL, DG HOME, DG REGIO ja DG RTD.
These AFSs included a number of output indicators or individual outputs supporting the set objectives. 
Need strateegiad sisaldasid mitmeid väljundnäitajaid ja konkreetseid väljundeid, mis toetasid seatud eesmärke.
However, these objectives are only general and, in most cases, are not measurable. 
Eesmärgid on aga üksnes üldised ja pole enamikul juhtudel mõõdetavad.
Of the 29 objectives we analysed, 18 involve “reinforcing”, “raising”, “fostering”, “enhancing” and “improving” some anti-fraud activities, without showing the starting point (baseline) and target value. 
29-st analüüsitud eesmärgist hõlmavad 18 teatud pettusevastase tegevuse tugevdamist, suurendamist, edendamist, tõhustamist ja parandamist, kuid seejuures puudusid nii alg-kui ka sihtväärtused.
61 The three key reports that include information on the Commission’s anti-fraud actions are the PIF report, the annual management and performance report (AMPR) and the DGs’ 28 annual activity reports. 
61 Kolm peamist aruannet, mis sisaldavad teavet komisjoni pettustevastaste meetmete kohta, on finantshuvide kaitse aruanne, iga-aastane haldus-ja tulemusaruanne ning peadirektoraatide iga-aastased tegevusaruanded.
The College of Commissioners is responsible for the former two and the individual DGs for the latter (Figure 6). 
Esimese kahe eest vastutab volinike kolleegium ja viimaste eest konkreetsed peadirektoraadid (joonis 6). 26
Figure 6 – Commission reports that include information on anti-fraud actions Political level European Commission (College) Authorising Officers by Delegation (Directors-General) PIF AMPR report AAR AAR AAR AAR AAR AAR AAR AAR AAR Makes recommendations on Reviews section on fraud Prepares section on fraud Prepares PIF report investigated cases and OLAF anti-fraud measures Source: ECA. 
Joonis 6. Komisjoni aruanded, mis sisaldavad teavet pettustevastaste meetmete kohta Poliitiline tasand Finantshuvide kaitse aruanne 27 Euroopa Komisjon (volinikud) AHTA Poliitiline vastutus EL eelarve juhtimise eest ATA ATA Vastutus EL eelarve operatiivjuhtimise eest Volitatud ATA ATA ATA eelarvevahendite ATA ATA ATA käsutajad (peadirektorid) ATA Operatiivtasand Vaatab läbi pettusi Koostab pettusi käsitleva osa Koostab finantshuvide kaitse aruande Annab soovitusi uuritud juhtumite ja pettusevastaste meetmete kohta Allikas: Euroopa Kontrollikoda.
Political responsibility for management of EU budget Operational responsibility for management of EU budget Operational level 62 The annual PIF report presents the outputs of the Commission’s and Member States’ anti-fraud actions (e.g. revised regulations, strategies, directives or fraud awareness training), but it only assesses their effectiveness in terms of actual prevention, detection, recovery or deterrence to a limited extent. 
OLAF 62 Iga-aastases finantshuvide kaitse aruandes esitatakse komisjoni ja liikmesriikide pettustevastaste meetmete tulemid (nt muudetud määrused, strateegiad, direktiivid ja pettuste alase teadlikkuse suurendamise koolitus), kuid nende tõhusust pettuste tegeliku ennetamisel, avastamisel ja tõkestamisel ning raha tagasisaamisel hinnatakse vaid vähesel määral.
The PIF Report fulfils the obligation set out in Article 325(5) of the TFEU, which specifies that the Commission, in cooperation with Member States, must each year submit to the European Parliament and to the Council a report on the measures taken for the implementation of this Article. 
Finantshuvide kaitse aruanne täidab Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 325 lõikes 5 sätestatud nõude, mille kohaselt esitab komisjon koostöös liikmesriikidega Euroopa Parlamendile ja nõukogule igal aastal aruande selle artikli rakendamiseks võetud meetmete kohta.
63 Nor does the AMPR – one of the main accountability tools of the Commission – include information on the actual results of the institution’s anti-fraud actions. 
63 Iga-aastane haldus-ja tulemusaruanne, mis on komisjoni üks peamisi aruandlusvahendeid, ei sisalda samuti teavet institutsiooni pettustevastaste meetmete tegelike tulemuste kohta.
64 In their annual activity reports, DGs are required to report on the results of their anti-fraud actions, based on indicators defined within annual management plans (AMPs). 
64 Peadirektoraadid peavad iga-aastastes tegevusaruannetes andma aru oma pettustevastaste meetmete tulemuste kohta, tuginedes iga-aastastes juhtimiskavades määratletud näitajatele.
The 29 DGs we analysed did not report on the effectiveness of the anti-fraud actions arising from their AFSs. 
Kontrollikoja analüüsitud peadirektoraadid ei andnud aru oma pettustevastastes strateegiates sisalduvate pettustevastaste meetmete tõhususe kohta.
Only DG EMPL and DG REGIO provided information in their 2016 AARs on outputs resulting from their use of the ARACHNE31 risk scoring tool and on their monitoring of Member States’ implementation of risk-based anti-fraud measures. 
Ainult tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraat (DG EMPL) ning regionaal-ja linnapoliitika peadirektoraat (DG REGIO) andsid oma 2016. aasta tegevusaruandes teavet tulemuste kohta, mida nad olid saavutanud riskihindamisvahendi ARACHNE31 kasutamisel, ning liikmesriikides riskipõhiste pettustevastaste meetmete rakendamise järelevalve kohta.