natgillin/translations-raw huggingface dataset:
These concerned suspected and established fraud cases potentially affecting €1.6 billion (2007-2013) and €0.7 billion (2014-2020) in EU funds. 
Need puudutasid kahtlustatavaid ja tuvastatud pettusejuhtumeid, mis võivad mõjutada ELi vahendeid 1,6 miljardi euro (2007–2013) ja 0,7 miljardi euro (2014–2020) suuruses s umma s .
43 Figure 6 charts the evolution in the number and value of irregularities reported in the IMS for the 2007-2013 and 2014-2020 programming periods. 
43 Joonisel 6 on graafilisel kujul esitatud IMSi kaudu 2007.–2013. aasta ning 2014.– 2020. aasta programmitöö perioodide kohta teatatud rikkumiste arvu ja nendega seotud summade muutused.
So far, 155 irregularities have been reported as fraudulent for 2014-2020 – 10 % fewer than at the same stage in the 2007-2013 period (174). 
Seni on perioodi 2014–2020 kohta teatatud 155-st pettusega seotud rikkumisest, mis on 10 % vähem kui perioodi 2007–2013 sama aja kohta (174).
In financial terms the situation is rather different: the potential impact of reported fraud on EU cohesion policy funds in the 2014-2020 programming period (€0.7 billion) is more than three times higher than at the same stage of the previous period (€0.2 billion). 
Rahaliselt vaadates on olukord üsna teistsugune: teatatud pettuste võimalik mõju programmitöö perioodil 2014–2020 eraldatud ELi ühtekuuluvuspoliitika vahenditele (0,7 miljardit eurot) on üle kolme korra suurem kui eelneva perioodi samas järgus (0,2 miljardit eurot).
However, this significant increase is the result of two separate cases of suspected fraud that we consider to be data outliers33. 
See märkimisväärne tõus on siiski tingitud kahest 29 30 eraldiseisvast pettusekahtluse juhtumist, mis meie hinnangul kujutavad endast andmete erindeid33.
Figure 6 – Evolution of irregularities reported as fraudulent 30 2 500 2 000 1 500 1 000 500 0 Year 1 Year 2 Year 3 Year 4 2007-2013 Year 5 Year 6 2014-2020 Year 7 Year 8 Year 9 At the same stage of implementation, almost the same number of irregularities have been reported as fraudulent for 2014-2020 and for 2007-20 13 1 800 1 600 1 400 1 200 1 000 800 600 400 200 0 Year 1 Year 2 Year 3 Year 4 2007-2013 Year 5 Year 6 2014-2020 Year 7 Year 8 Year 9 The value of EU funds involved is far higher for 2014-2020 than at the same stage during 2007-2013 Source: ECA, based on IMS data EU funds affected by irregularities (millioneuro) Irregularities reported as fraudulent (number) 
Joonis 6. Pettustena teatatud rikkumiste muutused ajas 2 500 2 000 1 500 1 000 500 0 1. aas 2. aas 3. aas 4. aas 2007–2013 5. aas 6. aas 2014–2020 7. aas 8. aas 9. aas Samas rakendusetapis on nii perioodi 2014–2020 kui 2007– 2013 kohta teatatud sarnasel arvul rikkumistest 1 800 1 600 1 400 1 200 1 000 800 600 400 200 0 1. aas 2. aast 3. aas 4. aas 2007–2013 5. aas 6. aas 2014–2020 7. aas 8. aas 9. aas Seotud ELi vahendite maksumus on perioodil 2014–2020 tunduvalt suurem kui perioodi 2007–2013 samas rakendusetapis Allikas: Euroopa Kontrollikoda IMSi andmete põhjal.
Most fraud cases reported to the Commission are detected through on-the-spot checks or revealed by investigative and prosecution bodies or the media 44 The IMS contains a number of data fields that are to be used to characterise irregularities and indicate the status of any proceedings. 
Enamik komisjonile teatatud pettusejuhtumitest on kindlaks tehtud kohapealse kontrolli käigus või siis paljastatud uurimisasutuste, prokuratuuri või meedia poolt 44 IMS sisaldab erinevaid andmevälju, mida tuleb kasutada selleks, et rikkumist iseloomustada ja ära märkida menetluse seis.
One of these fields is headed ‘source of the information leading to a suspicion of an irregularity’, which represents the method of detection. 
Üks neist väljadest on „Teabeallikas, mis viis õigusnormide rikkumise kahtluseni“ ja see annab teavet avastamisviisi kohta.
Based on the data recorded in the IMS up to and including December 2018, we analysed the sources of information leading to the reporting of irregularities as fraudulent for the 2007-2013 programming period (see Figure 7). 
Tuginedes IMSis kuni 2018. aasta detsembrini (k.a) talletatud andmetele, analüüsisime teabeallikaid, tänu millele jõuti pettusega seotud rikkumistest teavitamiseni 2007.– 2013. aasta programmitöö perioodi kohta (joonis 7).
We did not assess the data for 2014-2020 because it is still very incomplete and contains outliers (see paragraph 43). 
Me ei hinnanud 2014.– 2020. aasta perioodi andmeid, kuna need on veel puudulikud ja sisaldavad erindeid (vt punkt 43).
45 By number, most irregularities were detected by means of on-the-spot checks by programme authorities (see paragraph 04), followed by reports from investigative or prosecution bodies. 
45 Arvuliselt avastati enamik rikkumisi rakenduskavu haldavate asutuste (vt punkt 4) tehtud kohapealse kontrolli käigus; sellele järgnesid uurimisasutuse või prokuratuuri aruanded.
This would suggest that these are the most effective means of detecting fraud in the use of Cohesion funding. 
See viitab sellele, et need on kõige tõhusamad vahendid pettuste avastamiseks ühtekuuluvuspoliitika vahendite kasutamisel.
However, the statistics are influenced by the generalised use of audits as a fraud detection method (see paragraph 33 and Figure 5). 
Seda statistikat mõjutab siiski auditite üldistatud kasutamine pettuse avastamise meetodina (vt punkt 33 ja joonis 5).
By value, the bulk of reports of fraudulent irregularities resulted from cases opened directly by investigative and prosecution bodies, or from revelations in the press and other media. 
Rahalise maksumuse poolest tulenes enamik pettusega seotud rikkumiste aruannetest uurimisasutuste ja prokuratuuri avatud juhtumitest ning ajakirjanduse ja muude meediakanalite paljastustest.
We consider that the statistics on the sources of information on fraud by value are strongly affected by uncertainty about the true amounts concerned, although less so when the information comes from an investigative or prosecution body. 31 
Meie arvates mõjutab maksumuse järgi koostatud pettuste teabeallikate statistikat olulisel määral ebakindlus tegelike summade suuruse kohta (uurimisasutuste ja prokuratuuri edastatud teabe puhul on ebaselgus väiksem). 31
Figure 7 – Irregularities reported as fraudulent for 2007-2013 in the field of Cohesion by information source 32 Internal audit Press / Media Project monitoring OLAF / EC / ECA / EP / Council Data analytics / Extrapolation Whistleblowing / Complaint/ Self-admission Other Desk check (incl. public procurement) Investigative or prosecution bodies On-the-spot check 10 25 27 47 Distribution by number By number, on-the-spot checks and direct communication by investigators (police, prosecution) are the main sources of information on irregularities reported as fraudulent. 
Joonis 7. Perioodil 2007–2013 ühtekuuluvuse valdkonnas pettusega seotud rikkumistest teatamised teabeallikate kaupa 32 Siseaudit Ajakirjandu s/meed ia Projekti järelevalve OLAF / Euroopa Komisjon / kontrollikoda / Euroopa Parlament / nõukogu Andmete analüüs / ekstrapoleerimine Vihje/kaebus/ülestunnistus Muud Dokumendipõhine kontroll (sh riigihanked) Uurimisasutus või prokuratuur Kohapealne kontroll 10 25 27 Jaotus arvu järgi 47 Juhtumite arvu järgi on pettusena teatatud rikkumistepeamised teabeallikad kohapealnekontroll ja otse uurijatelt (politsei, prokuratuur) laekunud teave.
107 198 281 298 462 470 Distribution by value (euro) Internal audit Data analytics / Extrapolation Project monitoring Desk check (incl. public procurement) Whistleblowing / Complaint/ Self-admission OLAF / EC / ECA / EP / Council Press / Media On-the-spot check Other Investigative or prosecution bodies 608 915 10 808 632 15 985 229 72 294 461 89 723 827 99 208 426 By value, however, direct communication by investigators is b far the most effective means of detecting fraud. 
107 198 2 81 298 462 470 Jaotus maksumuse järgi (eurodes) Siseaudit Andmete analüüs / ekstrapoleerimine Projekti järelevalve Dokumendipõhine kontroll (sh riigihanked) Vihje/kaebus/ülestunnistus OLAF / Euroopa Komisjon / kontrollikoda / Euroopa Parlament / nõ uko gu Ajakirjandus/meedia Kohapealne kontroll Muud Uurimisasutus või prokuratuur 608 915 10 808 632 15 985 229 72 294 461 89 723 827 99 208 426 Rahalisemaksumusejärgi on aga otse uurijatelt laekuv teave ülekaalukalt efektiivseim pettuste avastamiseviis.
215 255 628 220 028 063 290 987 423 y 549 405 506 Source: ECA, based on IMS data 
215 255 628 220 028 063 290 987 423 549 405 506 Allikas: Euroopa Kontrollikoda IMSi andmete põhjal.
Fraud response, investigation and coordination among the relevant bodies 46 The Commission requires managing authorities to develop effective fraud response measures. 
Pettustele reageerimine, nende uurimine ja asjaomaste asutuste vaheline koordineerimine 46 Komisjon nõuab korraldusasutustelt tõhusate pettustele reageerimise meetmete väljatöötamist.
These should include clear mechanisms for reporting suspected fraud and clear procedures for referring cases to the competent investigation and prosecution authorities. 
Need meetmed peaksid hõlmama selgeid mehhanisme pettusekahtlustest teatamiseks ning selgeid menetlusi juhtumite suunamiseks pädevatele uurimisasutustele ja prokuratuurile.
There should also be procedures for following up suspected fraud and, where necessary, recovering EU funds. 
Samuti peaks olema kindlaks määratud menetlus pettusekahtluse suhtes järelmeetmete võtmiseks ja vajaduse korral ELi vahendite sissenõudmiseks.
Managing authorities should work with their AFCOSs, and there is a need for adequate coordination among all administrative and law enforcement bodies. 
Korraldusasutused peaksid tegema koostööd oma pettustevastaste koordineerimistalitustega ning kõikide haldus-ja õiguskaitseasutuste vahel peab toimuma piisav koordineerimine.
Managing authorities’ under-reporting has affected the reliability of the fraud detection rates published in PIF reports 47 Member States must use the IMS to notify the Commission of irregularities exceeding €10 000 that cause them to suspect or establish fraud34. 
Asjaolu, et korraldusasutused ei edasta piisavalt teavet, on vähendanud PIF-aruannetes avaldatud pettuste avastamise määra usaldusväärsust 47 Liikmesriigid peavad kasutama IMFi, et teavitada komisjoni kõikidest üle 10 000 euro suurustest rikkumistest, mille puhul nad kahtlustavad pettust või on selle kindlaks teinud34.
Member States must report suspected or established fraud cases even if they have been resolved before certification of the related expenditure to the Commission. 
Liikmesriigid peavad kahtlustatavatest või toime pandud pettusejuhtumitest teatama ka juhul, kui need on enne seonduvate kulutuste tõendamist komisjonile juba lahenduse leidnud.
Not all potential fraud is reported as such in the IMS 48 Figure 3 above presents the fraud detection rates for 2007-2013 in EU cohesion policy. 
Kõikide võimalike pettusejuhtumite kohta ei sisestata andmeid IMSi 48 Joonisel 3 on välja toodud 2007.–2013. aasta ELi ühtekuuluvuspoliitika vahenditega seotud pettuste avastamise määrad.
These are based on IMS data and were published in the 2017 PIF report. 
Need põhinevad IMSi andmetel ja avaldati 2017. aasta PIF-aruandes.
In special report 01/2019, we stated that the PIF report data on detected fraud was incomplete35. 
Eriaruandes nr 1/2019 nentisime, et PIF-aruande andmed avastatud pettuste kohta ei olnud täielikud35.
Our work for this audit confirmed that assessment. 
Käesoleva auditi jaoks tehtud töö kinnitas seda hinnangut.
We also detected several cases that raised questions about the completeness and reliability of the fraud data in the IMS and therefore limit the use that the Commission and Member States can make of the system. 
Tuvastasime ka mitu juhtumit, mis muutsid küsitavaks IMSi pettusealaste andmete täielikkuse ja usaldusväärsuse, mistõttu on komisjoni ja liikmesriikide kasu süsteemist piiratud.
49 We found that not all Member States interpret the EU definition of fraud in the same way (see paragraph 01). 
49 Leidsime, et kõik liikmesriigid ei tõlgenda ELis kasutusel olevat pettuse määratlust ühtemoodi (vt punkt 1).
33 reported as fraudulent in Spain but other Member States, such as Latvia, systematically report them. 
Näiteks kartellidega seotud rikkumistest (kokkumängitud pakkumised) ei teatata Hispaanias alati kui pettusega seotud rikkumistest, samas kui teised liikmesriigid, nagu Läti, teatavad neist korrapäraselt.
50 We came across cases where irregularities giving clear indications of fraud were not properly reported to the Commission because they had been detected and corrected before certification of the related expenditure to the Commission. 
50 Puutusime kokku juhtumitega, kus komisjonile ei teatatud nõuetekohaselt õigusnormide rikkumistest, mille puhul oli selgeid märke pettusest, sest need olid avastatud ja parandusmeetmed võetud enne komisjonile seonduvate kulude tõendamist.
However, Member States are supposed to report suspicions of fraud (as ‘attempted fraud’) even if there is ultimately no EU co-financing. 
Ent liikmesriigid peaksid pettusekahtlustest (kavatsetud pettus) teatama ka siis, kui lõpuks otsustatakse ELi kaasrahastamine ära jätta.
In Hungary, the managing authorities do not report suspicions of fraud that are resolved prior to certification to the Commission. 
Ungaris ei teata korraldusasutused pettusekahtlustest, mis on juhtumitena lahendatud enne komisjonile tõendite esitamist.
In Spain, the managing authority responsible for the ESF withheld payments as a precautionary measure, but without reporting to the Commission on the expenditure affected by cases of alleged fraud that had appeared in the press. 
Hispaanias tühistas ESFi eest vastutav korraldusasutus vahendeid ennetava meetmena, ilma komisjoni ajakirjanduses ilmsiks tulnud väidetavate pettusejuhtumitega seotud kulutustest teavitamata.
51 We found inconsistencies in the Member States’ use of administrative or legal acts to trigger reporting to the Commission. 
51 Leidsime, et liikmesriikide haldusdokumentide või õigusaktide kasutus seoses komisjonile aru andmise kohustusega ei ole ühetaoline.
For instance, Romania does not systematically report ongoing investigations or decisions to prosecute in the IMS. 
Näiteks Rumeenia ei edasta korrapäraselt IMSi kaudu teavet algatatud uurimiste või süüdistuse esitamise otsuste kohta.
As required by Romanian law, suspicions of fraud are only encoded when a managing authority, the audit authority, the AFCOS or OLAF issues an additional separate control/investigation report, even if an investigation is already ongoing or has been concluded. 
Nagu Rumeenia seadus ette näeb, kodeeritakse pettusekahtlused vaid juhul, kui korraldusasutus, auditeerimisasutus, pettustevastane koordineerimistalitus või OLAF avaldab täiendava eraldi kontrolli-/uurimisaruande, isegi kui uurimine on juba algatatud või lõppenud.
As a result, reporting in IMS is unduly delayed and some cases in the courts might be totally excluded from the system. 
Seepärast jõuab teave IMSi lubamatult hilja ning mõned kohtus menetletavad juhtumid ei pruugi üldse süsteemi jõuda.
52 Finally, we also found that the Hungarian AFCOS has a large backlog of cases to be analysed prior to reporting in the IMS. 
52 Ühtlasi leidsime, et Ungari pettustevastasel koordineerimistalitusel on suur mahajäämus juhtumite analüüsimisel enne andmete IMSi sisestamist.
The IMS contains some inaccuracies and obsolete data 53 We found examples of inaccurate or obsolete data in the IMS, particularly in relation to the status of a case and the key dates in the sanctioning procedure. 
IMS sisaldab mõningaid ebatäpsusi ja vananenud andmeid 53 Leidsime näiteid IMSis sisalduvatest ebatäpsetest või vananenud andmetest, eriti seoses juhtumi staatusega ja karistusmenetluse peamiste tähtpäevadega.
This could indicate that a managing authority, the data validator or AFCOS has not carefully checked data quality. 
See võib osutada tõsiasjale, et korraldusasutus, andmete valideerija või pettustevastane koordineerimistalitus ei ole andmete kvaliteeti põhjalikult kontrollinud.
While this situation is not satisfactory, it does not usually affect the number of fraud cases reported in IMS. 
Kuigi selle olukorraga ei saa rahul olla, ei mõjuta see tavaliselt IMSi kaudu teatatud pettusejuhtumite arvu.
54 We identified inconsistencies in the approach taken by managing authorities to assess the financial impact of potential fraud. 
54 Leidsime lahknevusi korraldusasutuste lähenemisviisis seoses võimalike pettuste finantsmõju hindamisega.
As a result, similar legal offences may be quantified differently in the IMS by different Member States. 
Seetõttu võivad eri liikmesriigid õigusrikkumisi IMSis erinevalt arvestada.
Most concerned are cases where it is difficult to state accurately how much expenditure is affected (e.g. conflicts of interest in project selection or public procurement infringements). 
öelda, kui suurte kulutustega need seotud olid (nt huvide konflikt projektide valimisel või riigihangetega seonduvad rikkumised).
34 Under-reporting has affected the reliability of fraud detection rates 55 The 2017 PIF report gives fraud detection rates for each Member State and for the EU as a whole, based on the data reported in the IMS by Member States’ authorities and AFCOSs (see paragraph 07). 
Andmete esitamata jätmine on mõjutanud pettuste avastamise määrade usaldusväärsust 55 2017. aasta PIF-aruandes on välja toodud iga liikmesriigi ja ELi üldine pettuste avastamise määr, tuginedes liikmesriikide ametiasutuste ja pettustevastaste koordineerimistalituste poolt IMSi kaudu teatatud andmetele (vt punkt 7).
It does not provide a similar comparative indicator regarding the number of irregularities across the EU in the field of cohesion policy. 
Aruandes ei ole esitatud sarnast võrreldavat näitajat ühtekuuluvuspoliitika valdkonna õigusnormide rikkumiste arvu kohta ELis.
To compute this figure, we compared the number of fraudulent irregularities reported by each Member State with the amount they had received in EU funds (see Figure 8). 
Selle näitaja arvutamiseks võrdlesime kõikide liikmesriikide teatatud pettustega seotud rikkumiste arvu summadega, mis olid neile ELi vahenditest eraldatud (vt joonis 8).
We found that France reports the fewest fraudulent irregularities for each euro it receives from the EU. 
Leidsime, et Prantsusmaa teatab iga ELilt saadud euro kohta kõige vähem pettusega seotud rikkumistest.
In our view, France does not adequately report irregularities, including suspicions of fraud. 
Meie arvates ei teata Prantsusmaa õigusnormide rikkumistest, sealhulgas pettusekahtlustest, nõuetekohaselt.
Figure 8 – Cohesion policy funds – EU funds received per irregularity reported as fraudulent - 2007-2013 programming period 35 France Lithuania Sweden Ireland Portugal Greece Belgium Italy Hungary Denmark Spain Croatia Poland United Kingdom Bulgaria EU Total Estonia Czechia Austria Slovenia Netherlands Germany Latvia Cyprus Romania Slova kia Malta 0 500 1 000 1 500 2 000 2 500 Source: ECA, based on 2017 PIF report. 
Ühtekuuluvuspoliitika vahendid – saadud ELi vahendite suurus pettusena teatatud rikkumise kohta 2007.–2013. aasta programmitöö perioodil 35 Prantsusmaa Leedu Rootsi Iirimaa Portugal Kreeka Belgia Itaalia Ungari Taani His paania Horvaatia Poola Ühendkuningriik Bulgaaria EL kokku Eesti Tšehhi Austria Sloveenia Madalmaad Saksamaa Läti Küpros Rumeenia Slova kkia Malta 0 500 1 000 1 500 2 000 2 500 Miljonit eurot Allikas: Euroopa Kontrollikoda, tuginedes 2017. aasta PIF-aruandele.
This chart does not include Finland or Luxembourg, which reported no fraudulent irregularities for the period. 
Soomet ja Luksemburgi selles graafikus ei ole, kuna nemad ei teatanud kõnealusel perioodil ühestki pettusega seotud rikkumisest.
56 In our view, the fraud detection rates published by the Commission are actually fraud reporting rates: they do not necessarily reflect the effectiveness of Member States’ detection mechanisms or even indicate how much fraud is actually detected, but rather show how many cases Member States have decided to report to the Commission (see paragraphs 48 to 52). 
56 Meie arvates on komisjoni avaldatud pettuste avastamise määrade puhul tegelikult tegemist pettustest teatamise määradega: neis ei kajastu tingimata liikmesriikide avastamismehhanismide tõhusus ja need ei näita isegi seda, kui palju pettusi tegelikult avastatakse, vaid pigem seda, kui mitmest juhtumist on liikmesriigid otsustanud komisjoni teavitada (vt punktid 48 kuni 52).
In our special report 01/2019, we concluded that the correlation between fraud detection rates and other corruption risk indicators is weak36. 
Oma eriaruandes nr 1/2019 jõudsime järeldusele, et seos pettuste avastamise määrade ja muude korruptsiooniriski näitajate vahel on nõrk36.
57 In the light of the problems we identified, we consider that the fraud detection rate published in the 2017 PIF report for cohesion policy does not give a true representation of the incidence of fraud in the Member States we visited. 
57 Tuvastatud probleeme silmas pidades oleme seisukohal, et 2017. aasta PIF-aruandes ühtekuuluvuspoliitika kohta avaldatud pettuste avastamise määr ei anna õiget pilti meie külastatud liikmesriikides avastatud pettusejuhtumitest.
Several managing authorities fail to systematically communicate suspicions of fraud to investigation or prosecution bodies 58 A key part of reducing fraud risk and heightening fraud deterrence is for competent judicial bodies (police, prosecutors and others) to investigate reports of fraud in a coordinated and timely manner. 
Mitmed korraldusasutused ei teata pettusekahtlustest korrapäraselt uurimisasutustele või prokuratuurile 58 Pettuseriski vähendamise ja pettuste tõhusama ärahoidmise seisukohast on oluline, et pädevad õigusasutused (politsei, prokuratuur jt) uuriksid teateid pettuste kohta koordineeritult ja õigeaegselt.
Although this audit did not cover the work of investigation and prosecution bodies, we did assess the way managing authorities communicate and coordinate with them. 
Kuigi uurimisasutuste ja prokuratuuride töö ei leidnud käesolevas auditis käsitlemist, hindasime seda, milline oli korraldusasutuste teabevahetus ja koostöö nendega.
59 Putting the principle of fraud deterrence into practice requires managing authorities (or any other authority detecting potential irregularities) promptly and systematically to communicate suspicions of fraud to the relevant investigative or prosecution bodies, which are the only ones capable of determining intent. 
59 Pettuste ärahoidmise põhimõtte praktiline elluviimine eeldab seda, et korraldusasutused (või mis tahes muud asutused, kes tuvastavad võimalikke õigusnormide rikkumisi) teavitavad pettusekahtlustest viivitamata ja korrapäraselt asjaomaseid uurimisasutusi või prokuratuuri, kes suudavad ainsana teo kavatsuse kindlaks teha.
In Greece, for instance, the managing authorities had not referred any of the suspicions of fraud sampled for our audit to the prosecution services. 
Näiteks Kreekas ei olnud korraldusasutused riigiprokuratuurile suunanud mitte ühtegi meie auditi valimisse kuulunud pettusekahtlust.
In Spain we found no specific instructions or procedures requiring managing authorities to report all suspected fraud in this way. 
Hispaanias ei leidnud me konkreetseid juhiseid või menetlusi, mis oleksid korraldusasutustelt nõudnud pettusekahtlustest sel viisil teavitamist.
Failure to communicate suspicions of fraud severely limits the deterrent effect of possible investigation and prosecution. 
Pettusekahtlustest mitteteatamine vähendab olulisel määral võimalike uurimiste ja vastutusele võtmise heidutavat mõju.
60 Investigators and prosecutors regularly turn down requests to open criminal investigation of cases referred to them by managing authorities. 
60 Uurijad ja prokurörid jätavad ikka ja jälle rahuldamata taotlusi kriminaaluurimise algatamise kohta seoses juhtumitega, mille korraldusasutused on neile suunanud.
However, managing authorities 36 36 Special report 01/2019: “Fighting fraud in EU spending: action needed”, paragraph 29. 
See on üsna tavapärane, kuna vaid kõnealustel vastavalt spetsialiseerunud asutustel on 36 Eriaruannenr1/2019: „VõitleminepettustegaELirahakasutamisel:vajaontegutseda“, punkt 29. 36