natgillin/translations-raw huggingface dataset:
07 At EU level, the European Commission, specifically the Directorate General for Migration and Home Affairs (DG HOME), has overall responsibility for the development and funding of the information systems, except PNR which does not have an EU-level central component (but can benefit from EU funding). 
07 ELi tasandil vastutab infosüsteemide arendamise ja rahastamise eest Euroopa Komisjon, täpsemalt rände ja siseasjade peadirektoraat (DG HOME), välja arvatud broneeringuinfo valdkonnas, kus puudub ELi tasandi keskne komponent (kuid mida võib ELi rahaga toetada).
Since 2012, the Commission has tasked the European Union Agency for the Operational Management of Large-Scale Information systems in the Area of Freedom, Security and Justice (“eu-LISA”) with storing data and maintaining SIS II, Eurodac, and VIS. 
Komisjon tegi 2012. aastal Vabadusel, Turvalisusel ja Õigusel Rajaneva Ala Suuremahuliste IT-süsteemide Operatiivjuhtimise Euroopa Liidu Ametile (edaspidi „eu-LISA“) ülesandeks säilitada andmeid ning hallata süsteeme SIS II, Eurodac ja VIS.
Eurosur, meanwhile, is managed by the European Border and Coast Guard Agency (EBCGA), known as Frontex, and the Member States. 
EUROSURi haldavad Euroopa Piiri-ja Rannikuvalve Amet (EBCGA), mida tuntakse Frontexi nime all, ja liikmesriigid.
11 2 Regulation (EU) No 1987/2006 for SIS II, Council Decision 2007/533/JHA on SIS II No 767/2008 for VIS, Regulation (EU) No 603/2013 for Eurodac and Regulation (EU) No 1052/2013 for Eurosur. 
11 2 Määrus (EÜ) nr 1987/2006 süsteemi SIS II kohta; nõukogu otsus 2007/533/JSK süsteemi SIS II kohta; määrus (EÜ) nr 767/2008 süsteemi VIS kohta; määrus (EL) nr 603/2013 Eurodaci kohta ning määrus (EL) nr 1052/2013 EUROSURi kohta.
Directive (EU) 2016/681for PNR. 
Direktiiv (EL) 2016/681 broneeringuinfo kohta.
08 Based on available information, we estimate that the EU budget provided over €600 million3 to cover the cost of setting up the EU level components for the systems covered by our audit. 
08 Olemasoleva teabe põhjal eraldati ELi eelarvest meie hinnangul enam kui 600 miljonit eurot3, et katta meie auditis käsitletud süsteemide ELi tasandi komponentide loomise kulud.
The total annual cost of operating the systems was approximately €61.5 million4. 
Süsteemide haldamisele kulus igal aastal kokku ligikaudu 61,5 miljonit eurot4.
In addition, Member States contribute towards the cost of developing and maintaining the national systems from their own budgets. 
Lisaks rahastavad liikmesriigid oma eelarvest riiklike süsteemide arendamist ja hooldamist.
Although information on Member States’ spending on their national systems is not always available, there are indications that these amounts are significant. 
Kuigi teave liikmesriikides süsteemidele tehtavate kulutuste kohta ei ole alati kättesaadav, viitavad andmed, et need summad on märkimisväärsed.
For example, Member States spent approximately €235 million on setting up SIS II in addition to €95 million paid for from the EU budget5. 
Näiteks lisaks ELi eelarvest makstud 95 miljonile eurole kulutasid liikmesriigid SIS II väljatöötamiseks ligikaudu 235 miljonit eurot5.
3 4 5 The amount is based on information included in documents published by the Commission or information obtained from their accounting system (for SIS II and VIS). 
12 3 4 5 Süsteeme SIS II ja VIS puudutav summa põhineb komisjoni avaldatud dokumentides sisalduval teabel või nende raamatupidamissüsteemist saadud teabel.
This amount does not include the cost of developing Eurodac, for which no aggregated figures were available. 
Summa ei sisalda Eurodaci arendamise maksumust, mille kohta koondnäitajaid puudusid.
This includes eu-LISA’s 2017 commitments directly related to the information systems covered by the audit and Frontex’s 2017 commitments related to Eurosur, and SIS/VIS/Eurodac implementation of payments appropriations from DG Home 2017. 
See hõlmab auditis käsitletud infosüsteemidega otseselt seotud eu-LISA 2017. aasta kulukohustusi, EUROSURiga seotud Frontexi 2017. aasta kulukohustusi ning rände ja siseasjade peadirektoraadi 2017. aasta maksete assigneeringute kasutamist SISi/VISi/Eurodaci jaoks.
European Court of Auditors, Special Report 03/2014, “Lessons from the European Commission’s development of the second generation Schengen Information System (SIS II)”. 12 
Euroopa Kontrollikoja eriaruanne nr 3/2014: „Teise põlvkonna Schengeni infosüsteemi (SIS II) Euroopa Komisjoni poolsest arendamisest saadud kogemused”.
Audit scope and approach 09 The EU is continuously working to improve the security of EU borders, which is an important topic for EU citizens. 
Auditi ulatus ja lähenemisviis 09 EL töötab järjepidevalt, et parandada liidu piiride julgeolekut, mis on ELi kodanikele tähtis teema.
Considering the increasing pressure at the EU external borders caused by recent security and migratory situations, our audit aimed at identifying aspects in the design and use of these systems that can help border guards do their job more efficiently. 
Arvestades hiljutise julgeoleku-ja rändeolukorra üha suuremat survet ELi välispiiridele, püstitasime oma auditi eesmärgi tuvastada nende süsteemide ülesehituses ja kasutamises aspektid, mis aitavad piirivalveametnikel oma tööd tõhustada.
Furthermore, our observations and recommendations can help target the EU funding that will be made available in the next multi annual financial framework in support of these systems. 
Lisaks võivad meie tähelepanekud ja soovitused aidata paremini suunata ELi rahastamist, mida kasutatakse nende süsteemide toetamiseks järgmises mitmeaastases finantsraamistikus.
10  11   12 13 We assessed how well the systems (both national and central components of the EU systems) allowed the border guards and other officials to check individuals entering the Schengen area at authorised border crossing points6.These include land border crossing points, sea ports and airports (which, for some Member States, are the only external EU borders). 
10 • 11 • • 12 13 Hindasime, kui hästi süsteemid (nii ELi süsteemide riiklikud kui ka kesksed komponendid) võimaldasid piirivalveametnikel ja teistel ametnikel kontrollida Schengeni alale sisenevaid isikuid ametlikes piiripunktides6.
6 The main audit question was: Are the main EU information systems for internal security supporting border control efficiently? 
Üldine auditiküsimus oli järgmine: Kas ELi peamised sisejulgeoleku infosüsteemid toetavad tõhusalt piirikontrolli?
This audit question was broken down into the following sub-questions: Are the EU information systems for internal security well designed to facilitate efficient border checks? 
Auditiküsimus jaotati järgmisteks alaküsimusteks: Kas ELi sisejulgeoleku infosüsteemid on hästi üles ehitatud, et hõlbustada tõhusat piirikontrolli?
Are the EU information systems for internal security providing border guards with relevant, timely and complete information during border checks? 
Kas ELi sisejulgeoleku infosüsteemid annavad piirivalveametnikele piirikontrolli käigus asjakohast, õigeaegset ja täielikku teavet?
Our audit covered the following five systems: the Schengen Information System (SIS II); the Visa Information System (VIS); Eurodac (European Asylum Dactyloscopy Database - fingerprint comparison system); the European Border Surveillance System (Eurosur) and the Passenger Name Record systems (PNR). 
Meie audit hõlmas viit järgmist süsteemi: Schengeni infosüsteem (SIS II), viisainfosüsteem (VIS), Eurodac (Euroopa sõrmejälgede võrdlemise süsteem), Euroopa piiride valvamise süsteem (EUROSUR) ja broneeringuinfo (PNR andmete) süsteemid. 13 6
We also interviewed staff of DG HOME, Frontex and eu-LISA. 
Lisaks küsitlesime rände ja siseasjade peadirektoraadi, Frontexi ning eu-LISA töötajaid.
15 We also conducted a survey of EU border guards in 28 EU Member States and 4 Schengen associated states (Iceland, Liechtenstein, Norway and Switzerland) to obtain their views as users of the systems. 
15 Viisime läbi küsitluse ELi 28 liikmesriigi ja Schengeni lepinguga ühinenud nelja riigi (Island, Liechtenstein, Norra ja Šveits) piirivalveametnike seas, et saada teada nende kui süsteemide kasutajate seisukohad.
We received 951 replies. 14 
Saime 951 vastust. 14
Observations The information systems’ design facilitates efficient border checks, but resolving weaknesses takes a long time 16 We assessed whether the Schengen States we visited had set up the information systems as and when required by the relevant EU legislation. 
Tähelepanekud Infosüsteemide ülesehitus tõhustab piirikontrolli, kuid puuduste kõrvaldamiseks kulub kaua aega 16 Hindasime, kas meie külastatud Schengeni riigid võtsid infosüsteemid kasutusele ELi õigusaktides esitatud nõuete ja ajakava kohaselt.
We also examined the Schengen evaluation mechanism and the extent to which the Schengen States had used the available EU funding to set up and improve their national systems. 
Samuti uurisime Schengeni hindamismehhanismi ja seda, mil määral kasutasid Schengeni riigid olemasolevat ELi rahastamist oma riiklike süsteemide loomiseks ja täiustamiseks.
Information systems were generally in line with EU requirements but did not operate with equal efficiency 17 18 19 15 While each Schengen State is solely responsible for protecting its own borders, effective cooperation between them to protect the area requires a certain level of harmonisation of border checks. 
Infosüsteemid olid üldiselt kooskõlas ELi nõuetega, kuid ei toiminud ühtmoodi tõhusalt 17 18 19 20 Viisasid või passe kontrollivad piirivalveametnikud saavad vahel süsteemidest 15 Kuigi iga Schengeni riik vastutab ise oma piiride kaitsmise eest, eeldab nendevaheline tõhus koostöö ala kaitsmisel piirikontrolli teatavat ühtlustamist.
Minimum governance requirements help ensure the consistency and quality of border checks and of the data entered in the information systems. 
Minimaalsed juhtimisnõuded aitavad tagada piirikontrolli ja infosüsteemidesse sisestatud andmete järjepidevust ja kvaliteeti.
Each Schengen State must set up its own complementary national systems, which connect to the central EU systems. 
Iga Schengeni riik peab looma oma täiendavad riiklikud süsteemid, mis on ühendatud ELi kesksüsteemidega.
The Schengen States we visited had all done so in line with the requirements defined in the relevant legislation. 
Kõik meie külastatud liikmesriigid olid seda teinud kooskõlas asjakohastes õigusaktides sätestatud nõuetega.
Nevertheless, we found that, while all the systems met the common minimum requirements, not all national systems were equally efficient. 
Paraku leidsime, et kuigi kõik süsteemid vastasid ühistele miinimumnõuetele, ei olnud kõik riiklikud süsteemid ühtmoodi tõhusad.
The following paragraphs provide some examples of this. 
Järgmistes punktides toome mõned näited.
Some countries do not make all the functions offered in the central EU systems available through their national systems, thus reducing the efficiency of border checks. 
Mõned riigid ei võimalda oma riiklike süsteemide kaudu kasutada kõiki ELi kesksüsteemides pakutavaid funktsioone, vähendades nii piirikontrolli tõhusust.
For example, the central SIS II system offers the option to store and check fingerprints. 
Näiteks sisaldab SIS II kesksüsteem võimalust säilitada ja kontrollida sõrmejälgi.
This is important because it is not always possible to uniquely identify a person from basic personal data such as a name or a date of birth. 
See on tähtis, sest alati ei ole võimalik tuvastada isikut vaid põhiliste isikuandmete alusel, nagu nimi või sünnikuupäev.
Such data can be forged, or a person can refuse to provide it. 
Selliseid andmeid võidakse võltsida või isik võib keelduda nende esitamisest.
Fingerprints make it possible to identify a person with a much higher degree of certainty. 
Sõrmejäljed võimaldavad tuvastada isikut palju suurema tõenäosusega.
However, the option perform biometric searches on the basis of fingerprints stored in SIS is not yet available in all Schengen States’ national systems, as some require more time than others to implement the necessary technical solutions. 
Ometi ei toimi biomeetrilise otsingu võimalus (mis põhineb süsteemis SIS salvestatud sõrmejälgedel) veel kõigis Schengeni riikide süsteemides, sest mõni riik vajab teistest rohkem aega vajalike tehniliste lahenduste rakendamiseks.
When fingerprint identification was available at the central level, only 10 Schengen States confirmed that they were ready to use it. 
Kui sõrmejälgede tuvastamise võimalus toimis kesktasandil, kinnitas ainult kümme Schengeni riiki, et olid valmis seda kasutama. veateateid.
20 21 In the case of SIS II, Schengen States can either access and submit queries to the central database or create their own national copies for this purpose. 
21 Süsteemis SIS II võivad Schengeni riigid vaadata keskandmebaasis päringuid ja neid sinna esitada või luua sellel eesmärgil riigis andmebaasi koopia.
While most of them operate their own national copies, some (Denmark, Finland, Liechtenstein, Norway and Slovenia) connect directly to the European database. 
Enamik riike kasutavad oma koopiat, mõned (Liechtenstein, Norra, Sloveenia, Soome, Taani) aga võtavad ühendust otse Euroopa andmebaasiga.
Where Schengen States use national copies of SIS II, these must be synchronised with the central European database at all times in order to ensure that border checks are based on the most up-to-date information. 
Kui Schengeni riik kasutab SIS II andmebaasi koopiat, peab see olema alati sünkroonitud Euroopa keskandmebaasiga, et piirikontroll põhineks kõige värskemal teabel.
However, in two of the countries in our sample (Poland and France), evaluations have indicated discrepancies between records in the national copies and in the central database. 
Hindamisest nähtus aga, et meie valimi kahes riigis (Poola ja Prantsusmaa) ei olnud kõik riigisisese koopia ja keskandmebaasi andmed omavahel vastavuses.
22 We also found that certain legal constraints at the Member State level (rules on data protection and national security) prevented the efficient sharing of human resources. 
22 Samuti leidsime, et teatavad liikmesriikide tasandi õiguslikud piirangud (andmekaitse-eeskirjad ja riiklikud julgeolekueeskirjad) takistasid töötajate tõhusat jaotamist.
In fact, border guards visiting another Schengen country (e.g. to assist in reinforced controls during the migration crisis in Greece and Italy) are not allowed to use that country’s national systems. 
Näiteks ei tohi teise Schengeni riiki lähetatud piirivalveametnikud (nt et aidata tugevdada kontrolli Kreeka ja Itaalia rändekriisi ajal) kasutada selle teise riigi süsteeme.
While they may provide varying degrees of help on the second line of control (e.g. a Schengen State might use an expert on forged documents from another Schengen State), they can provide only limited help during the document checks at border checkpoints (at the first line of control). 
Kuigi nad võivad olla erineval määral abiks teise astme kontrollis (nt võib Schengeni riik kasutada võltsitud dokumentide tuvastamiseks teise Schengeni riigi eksperti), tohivad nad piiripunktide dokumendikontrolli käigus (esimese astme kontroll) anda ainult piiratud abi.
Another barrier is the linguistic challenges linked to working in another Schengen State. 
Üks takistus on veel teises Schengeni riigis töötamiseks vajaliku keeleoskuse puudumine.
23 The benefit border guards derive from the systems depends on how well trained they are to use them. 
23 Süsteemide kasulikkus piirivalveametnikele oleneb sellest, kui hästi nad on koolitatud neid kasutama.
We found that there was no training environment for SIS II and VIS implemented at national level in the Member States we visited, so border guards had to practise on these “live” rather than in a “safe” environment where they could experience features and scenarios that they do not encounter frequently on the job (e.g. a hit identifying a suspected terrorist at a border checkpoint, or a missing minor). 
Leidsime, et külastatud liikmesriikide riiklikes süsteemides SIS II ja VIS puudub koolituskeskkond, mistõttu pidid piirivalveametnikud harjutama töö-, mitte ohutus õpikeskkonnas, kus nad saaksid kasutada funktsioone ja stsenaariume, millega nad tööl sageli kokku ei puutu (nt kokkulangevus, millega tuvastatakse piiripunktis terrorismis kahtlustatav isik või kadunud alaealine).
25 Eurosur was developed by Frontex (the European component) and by the Member States (the national components). 
25 EUROSURi töötasid välja Frontex (Euroopa komponent) ja liikmesriigid (riiklikud komponendid).
The system is intended to enhance cooperation between Frontex and the EU Member States to improve their awareness of and responsiveness to the situation at the EU’s external borders. 
Süsteemi eesmärk on tõhustada koostööd Frontexi ja ELi liikmesriikide vahel, et suurendada nende teadlikkust olukorrast ELi välispiiridel ning parandada sellele reageerimist.
Member States should contribute with information about the situation at their borders (known as their “national situational pictures”, showing information on unauthorised border crossings, cross-border crime, crisis situations and other events relevant to the control of the external borders) in order to build up shared intelligence and a picture of the Europe-wide situation. 
Liikmesriigid peaksid süsteemi täiendama teabega oma piiridel valitseva olukorra kohta (riigi tasandi olukorrapildid, mis näitavad teavet ebaseadusliku piiriületuse, piiriülese kuritegevuse, kriisiolukordade ja muude välispiiride kontrollimisel oluliste intsidentide kohta), et koguda üleeuroopalise olukorra kohta ühist luureteavet ja saada sellest ülevaade.
This is useful, for example, for prioritising the deployment of border guards or detecting suspicious vehicles/vessels. 
See on kasulik näiteks piirivalveametnike tööle määramise prioriteetide seadmiseks ja kahtlaste sõidukite/aluste tuvastamiseks.
26 The delays in relation to Eurosur concerned the creation of National Coordination Centres (NCCs). 
26 EUROSURiga seotud viivitused puudutasid riiklike koordinatsioonikeskuste loomist.
NCCs coordinate information exchange between all the authorities responsible for external border surveillance. 
Riiklikud koordinatsioonikeskused kooskõlastavad teabevahetust välispiiride valve eest vastutavate kõigi asutuste vahel.
The Eurosur regulation required Member States to establish their NCCs by December 2014. 
EUROSURi määruses nõuti, et liikmesriigid asutaksid oma riiklikud koordinatsioonikeskused detsembriks 2014.
In addition only half of the Member States were sharing voluntary information about their deployment of surveillance resources and additional information from their national situational pictures. 
Lisaks jagasid ainult pooled liikmesriikidest vabatahtlikku teavet valve eesmärgil eraldatud vahendite kasutamise kohta ja nende riiklikest olukorrapiltidest pärit lisateavet.
27 The implementation of Eurosur was also behind schedule at EU level. 
27 EUROSURi rakendamine jäi ajakavast maha ka ELi tasandil.
Frontex did not obtain the required security certification for its network until the end of 2017 – three years after the entry into force of the legislation. 
Frontex sai oma võrgustiku turvalisuse nõutavalt sertifitseeritud alles 2017. aasta lõpus, s.o kolm aastat pärast õigusakti jõustumist.
Without this certification, it was not possible to share classified information over the Eurosur network. 
Ilma sellise sertifitseerimiseta ei olnud võimalik salastatud teavet EUROSURi võrgustiku kaudu jagada.
The delays in the implementation of Eurosur meant that the EU-wide situational picture was incomplete, which hindered cooperation between the Member States. 
Viivitused EUROSURi rakendamisel tähendasid, et ELi olukorrapilt ei olnud täielik, mis takistas liikmesriikidevahelist koostööd.
28 PNR is not yet fully operational. 
28 Broneeringuinfo süsteem ei toimi ikka veel täielikult.
Unlike the other systems, it was set up by means of a directive rather than a regulation. 
Erinevalt teistest süsteemidest loodi see direktiiviga, mitte määrusega.
Consequently, it was left up to the Member States to set up their own PNR systems separately, without any common European platform. 
Seetõttu pidid liikmesriigid looma oma broneeringuinfo süsteemid eraldiseisvalt, ilma ühise Euroopa platvormita.
The decision in favour of decentralised implementation was mainly driven by a lack of consensus on the protection, storage and disclosure of personal data. 
Detsentraliseeritud rakendamist pooldav otsus oli ajendatud peamiselt konsensuse puudumisest isikuandmete kaitse, säilitamise ja avaldamise küsimustes.
29 Many Member States did not implement PNR in a timely manner. 
29 Paljud liikmesriigid ei rakendanud broneeringuinfo süsteemi õigeaegselt.
Fourteen Member States failed to implement the rules on Passenger Name Record data on time8. 
Neliteist liikmesriiki ei rakendanud õigel ajal broneeringuinfot käsitlevaid eeskirju8.
They were supposed to comply with the directive9 by 25 May 2018. 
Neil oli kohustus täita direktiivi9 nõuded 25. maiks 2018.
However, by the end of March 2019, 10 months after the deadline, Spain, the Netherlands and Finland still had not notified the Commission of any measures taken nationally to implement PNR10. 
Ometi ei olnud Hispaania, Madalmaad ega Soome 2019. aasta lõpuks ehk kümme kuud pärast tähtaja möödumist ikka veel teavitanud komisjoni broneeringuinfo süsteemi rakendamiseks riigisiseselt võetud meetmetest10.
30 PNR requires passenger data to be transmitted from all flights into and out of the Schengen area. 
30 Broneeringuinfo süsteemis tuleb edastada kõigi Schengeni alalt väljuvate ja seal maanduvate lendude reisijate andmed.
At the time of our audit, none of the Member States visited, except Luxembourg, had concluded agreements for this purpose with all relevant airlines. 
Meie auditi ajaks ei olnud ükski külastatud liikmesriik peale Luksemburgi sõlminud sellel eesmärgil lepinguid kõigi asjaomaste lennuettevõtjatega.
31 PNR was designed as an important tool to prevent, detect and investigate terrorism and other forms of serious crime. 
31 Broneeringuinfo süsteem loodi vajaliku vahendina terroriaktide ja muude raskete kuritegude ennetamiseks, avastamiseks ja uurimiseks.
Comparing PNR data with information contained in security databases allows the relevant authorities to detect dangerous individuals. 
Broneeringuinfo võrdlemine julgeolekuandmebaaside teabega võimaldab asjaomastel ametiasutustel tuvastada ohtlikke isikuid.
The fact that some PNR systems are not yet in place deprives border authorities in those countries of advance information about high-risk individuals crossing their borders. 
Et mõned broneeringuinfo süsteemid veel ei toimi, ei ole nende riikide piirivalveasutustel eelteavet nende piire ületavate ohtlike isikute kohta.
32 Since PNR only collects passengers’ identification and travel data, it needs other databases to verify whether a given passenger poses a security threat. 
32 Et broneeringuinfo süsteem kogub ainult reisijate identifitseerimis-ja reisiandmeid, peab see teistest andmebaasidest kontrollima, kas konkreetne reisija kujutab endast julgeolekuohtu.
Most Member States use SIS II for this purpose. 
Enamik liikmesriike kasutab sellel eesmärgil süsteemi SIS II.
However, the regulation allows for different interpretations. 
Määrus aga võimaldab erinevaid tõlgendusi.
For example, France has interpreted the SIS II regulation in a way that does not allow it to use SIS II queries on passenger lists. 
Näiteks Prantsusmaa on tõlgendanud SIS II määrust nii, et SIS II päringuid ei ole võimalik kasutada reisijate nimekirjade puhul.
In practice, this means that when checking passenger lists for suspected terrorists, France only uses information from its national databases. 
Praktikas tähendab see, et kontrollides, kas reisijate nimekirjades on terrorismis kahtlustatavaid isikuid, kasutab Prantsusmaa ainult oma riiklike andmebaaside teavet.