natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The best examples were found to be so-called ‘outcome-ori-ented’ sub-measures, the implementation of which leads to results that are directly observable on the ground. 
Parimad leitud näidetest olid nii-öelda „tulemustele-suuna-tud” alameetmed, mille rakendamisega saadakse tulemused, mis on kohapeal otseselt jälgitavad.
In Andalusia, Piedmont and France, these sub-measures concerned the protection of breeds in danger of being lost to farming (see Picture 2). 
Andaluusias, Piemontes ja Prantsusmaal olid nimetatud meetmed seotud kohalike ohustatud tõugu loomade kaitsega (vt foto 2).
The sub-measures in the Rhineland-Palatinate and France, which were audited in the context of best practices, concerned grassland management (see Box 3). 
Rheinland-Pfalzi ja Prantsusmaa alameetmed, mida auditeeriti seoses parimate tavadega, puudutasid rohumaade majandamist (vt 3. selgitus).
Picture 2: Example of agri-environment in France: protecting a breed of horses (‘Ardennais’) in danger of being lost to farming. © European Union, source: European Court of Auditors. 
Foto 2. Põllumajanduskeskkonna näide Prantsusmaal: põllumajandustootmise tõttu ohustatud tõugu hobuste („ardennide”) kaitsmine. © Euroopa Liit, allikas: Euroopa Kontrollikoda.
19 Special Report No 7/2011 – Is agri-environment support well designed and managed? 
19 Eriaruanne nr 7/2011 – Kas põllumajanduslik keskkonnatoetus on hästi kavandatud ja hallatud?
20 THE ENVIRONMENTAL PRESSURES CITED DO NOT PROVIDE A CLEAR JUSTIFICATION OF AGRI-ENVIRONMENT PAYMENTS environmentAl pressures Are identified in the rurAl development progrAmmes 28. 
20 KESKKONNALE AVALDUV SURVE EI OLE PÕLLUMAJANDUSLIKU KESKKONNATOETUSE PUHUL SELGE PÕHJENDUS keskkonnale avalduvad survetegurid on määratletud maaelu arengukavades 28.
All the rural development programmes audited identified the existing environmental pressures. 
Kõikide auditeeritud maaelu arengukavade puhul määratleti keskkonnale avalduvad survetegurid.
These concerned, in particular, the loss of biodiversity, threats to water quality, soil erosion, air pollution and climate change. 
Need olid seotud eelkõige bioloogilise mitmekesisuse kadumise, vee kvaliteedi ohus-tatuse, pinnase erosiooni, õhu saastatuse ja kliimamuutusega.
Identification of these pressures was largely based on the Community strategic guidelines in which the Council sets out the EU’s priorities for the 2007–13 rural development programming period. 
Survetegurite kindlaks määramine põhines enamjaolt ühenduse strateegilistel suunistel, milles nõukogu kehtestab ELi prioriteedid maaelu arengu programmiperioodiks 2007–2013.
Maps locating the identified environmental pressures are included in seven out of the eight rural development programmes audited. 
Leitud keskkonnale avalduvat survet märgistavad kaardid olid lisatud kaheksast auditeeritud maaelu arengukavast seitsmele.
Member States could generally provide documents supporting their analysis of environmental pressures (e.g. by data and studies). 
Liikmesriigid võiksid üldiselt esitada dokumente, mis toetavad keskkonnale avalduva survega seotud analüüsi (nt andmed ja uurimused).
As an illustration, the Piedmont rural development programme includes various maps showing existing soil threats (decrease in organic matter, compaction and contamination of soils, etc). 
Näiteks sisaldab Piemonte maaelu arengukava erinevaid kaarte, millel on näidatud pinnasega seotud ohud (orgaanilise ainese vähenemine, pinnase tihenemine ja saastumine jne).
The managing authority was also able to provide data classifying each of the 1 206 municipalities in the region (and specific parts of them) according to the risk of soil erosion, broken down into three classes (less than 3 tonnes per hectare and per year, between 3 and 15 tonnes, and more than 15 tonnes). 
Samuti suutis haldusasutus esitada andmed, millega liigitati kõik 1206 piirkonnas asuvat omavalitsust (ja nende konkreetset osa) vastavalt pinnase erosiooni ohule, mis oli jaotatud kolmeks alaliigiks (alla 3 tonni, 3–15 tonni ja üle 15 tonni hektari kohta aastas).
However, in a number of programmes audited, the environmental issues were described in a general manner without providing a clear link with the agri-environment sub-measures. 
Mitmes auditeeritud arengukavas aga kirjeldati keskkonnaprobleeme üldiselt ja puudus selge seos põllumajanduskeskkonna alameetmetega.
For example, in Spain, Italy and France, some of the environmental pressures identified in the rural development programmes were not addressed by agri-environment payments. 
Näiteks osa Hispaania, Itaalia ja Prantsusmaa maaelu arengukavades määratletud keskkonnale avalduvatest surveteguritest ei olnud põllumajandusliku keskkonnatoetusega hõlmatud.
Such cases were not explained in the programmes. Special Report No 7/2011 – Is agri-environment support well designed and managed? 
Arengukavades selliseid juhtumeid ei selgitatud. Eriaruanne nr 7/2011 – Kas põllumajanduslik keskkonnatoetus on hästi kavandatud ja hallatud?
21 Links between the environment and farming practices are numerous and difficuLt to estabLish with precision 31. 
21 keskkonna ja Põllumajandusliku tootmise vahelisi seoseid on Palju ning neid on keeruline täPselt tuvastada 31.
An assessment of the extent to which agri-environment objectives have been achieved depends on the existence of a link between the agri-environment sub-measures and the environmental pressures. 
Põllumajanduskeskkonna eesmärkide täitmise ulatuse hindamine sõltub põllumajanduskeskkonna alameetmete ja keskkonnale avalduvate survetegurite vahelise seose olemasolust.
Agri-environment sub-measures may have a positive effect on several environmental pressures (water, soil, air, biodiversity, etc). 
Põllumajanduskeskkonna alameetmed võivad avaldada positiivset mõju mitmele keskkonnale avalduvale survetegurile (vesi, pinnas, õhk, bioloogiline mitmekesisus jne).
As a consequence, the rural development programmes audited provide no or only limited information on the relative importance of the environmental pressures identified. 
Selle tulemusel ei saa auditeeritud maaelu arengukavadest mingit (või saab vaid vähest) teavet keskkonnale avalduvate survetegurite suhtelise tähtsuse kohta.
In addition, they do not identify precise links to agri-environmental sub-measures proposed. 
Pealegi ei määratle nad täpseid seoseid esitatud põllumajanduskeskkonna alameetmetega.
This makes it difficult to assess to what extent the sub-measures have had an influence on the specific environmental pressure identified. 
Selle tulemusel on keeruline hinnata, kui suurt mõju avaldas mõni alameede konkreetse tuvastatud keskkonnale avalduva surveteguri puhul.
Therefore, most Member States assess the achievement of the agri-environment objectives globally, considering all sub-measures together. 
Seetõttu peavad liikmesriigid põllumajanduskeskkonna eesmärkide saavutamist üldiselt hindama, arvestades kõiki alameetmeid koos.
The rural development programmes thus state that there are multiple relationships between the environmental pressures and the farming practices supported under agri-environment. 
Seega märgitakse maaelu arengukavades, et keskkonnale avalduva surve ja põllumajanduskeskkonna raames toetatava põllumajandusliku tootmise vahel on palju seoseid.
To address this, in two out of eight programmes audited the links between environmental pressures and agri-environment sub-measures could be classified as direct or indirect. 
Sellest tulenevalt võis kaheksast auditeeritud kavast kahe puhul keskkonnale avalduva surve ja põllumajanduskeskkonna alameetmete vahelised seosed liigitada otsesteks või kaud-seteks.
For instance, in Piedmont, one of the agri-environment sub-measures audited (support for integrated production, see glossary) was expected to contribute to four out of the five environmental objectives 12, but only one was selected as a direct and principal objective (protection of water quality). 
Näiteks Piemontes eeldati ühe auditeeritud põllumajanduskeskkonna alameetme puhul (integreeritud tootmise toetamine, vt sõnastik), et see aitab kaasa neljale viiest keskkonnaalasest eesmärgist12, olgugi et valiti vaid üks otsene ja peamine eesmärk (vee kvaliteedi kaitse).
This helps clarifying the contribution of the agri-environment payments towards the environmental objectives set out in the framework. 
See aitab selgitada põllumajandusliku keskkonnatoetuse panust raamistikus kehtestatud keskkonnaalaste eesmärkide täitmisel.
Another example of a direct link between an agri-environment sub-measure and the pressures identified was in Poland. 
Veel üks näide põllumajanduskeskkonna alameetme ja tuvastatud survetegurite vahelise otsese seose kohta leiti Poolas.
According to the Polish rural development programme, wind erosion is a threat for 28 % of the territory. 
Poola maaelu arengukava kohaselt ohustab tuuleerosioon 28% territooriumist.
This practice is supported by agri-environment payments included in the Polish rural development programme, as illustrated in Picture 3. 
Nimetatud praktikat toetatakse Poola maaelu arengukavas sisalduva põllumajandusliku keskkonnatoetusega, nagu näidatud fotol 3.
12 Maintenance of biodiversity and high nature value areas, protection of water resources, reduction of greenhouse gases, maintenance of agricultural activity in areas at risk of land abandonment, protection of the territory. Special Report No 7/2011 – Is agri-environment support well designed and managed? 
12 Bioloogilise mitmekesisuse ja kõrge loodusliku väärtusega alade säilitamine, veeressursside kaitse, kasvuhoonegaaside vähendamine, põllumajandusliku tegevuse säilitamine aladel, kus on maa kasutamata jätmise oht, ning territooriumi kaitse. Eriaruanne nr 7/2011 – Kas põllumajanduslik keskkonnatoetus on hästi kavandatud ja hallatud?
Picture 3: Example of agri-environment in Poland showing, on the right side, an area without plant cover and soil subject to wind erosion, whereas the left side is covered by rye planted under an agri-environment sub-measure to protect the soil against erosion. © European Union, source: European Court of Auditors. EXAMPLES OF PRACTICES DESIGNED TO DELIVER TANGIBLE ENVIRONMENTAL BENEFITS cLear ruLes in the aLLocation of resources 35. 
Foto 3: Poola põllumajanduskeskkonna näide; foto paremal pool on näha taimkatteta ala ja tuuleerosioonist mõjutatud pinnas, samas kui vasem pool on kaetud rukkiga, mis on külvatud põllumajanduskeskkonna alameetme raames pinnase kaitsmiseks erosiooni eest. © Euroopa Liit, allikas: Euroopa Kontrollikoda.
When environmental pressures are identified, the allocation of resources should be justified in terms of their cost effectiveness in achieving environmental benefits in the areas concerned. 
Keskkonnale avalduvate survetegurite määratlemisel tuleks ressursside eraldamist põhjendada vastavalt nende kulutasu-vusele, mis on seotud asjaomastes valdkondades keskkonnaalase kasu saavutamisega.
In this regard, England, for example, which the Court visited to review best practice situations, implements an approach which separates entry and higher-level sub-measures. 
Sellega seoses rakendab näiteks Inglismaa, mida kontrollikoda külastas parima tava kontrollimise raames, lähenemisviisi, mille puhul eristatakse madalama ja kõrgema tasandi alameetmeid.
This has improved the clarity and visibility of results, as described in Box 1. 
Nimetatud lähenemisviis on parandanud tulemuste selgust ja nähtavust, nagu kirjeldatud 1. selgituses.
22 Special Report No 7/2011 – Is agri-environment support well designed and managed? 
22 Eriaruanne nr 7/2011 – Kas põllumajanduslik keskkonnatoetus on hästi kavandatud ja hallatud?
Three of the Member States audited also use separate budget allocations for different types of sub-measures. 
Kolm auditeeritud liikmesriiki kasutavad samuti eraldi eelarvelisi eraldisi erinevate alameetmete puhul.
In its rural development programme, Hungary states that it does not intend to spend more than 35 % of the allocated funds on sub-measures with lower environmental outputs. 
Ungari maaelu arengukavas märgitakse, et ei kavatseta kulutada rohkem kui 35% eraldatud vahenditest madalama keskkonnaalase kasuga alameetmetele.
Poland allocated a specific budget to two of the nine sub-measures in its rural development programme. 
Poola eraldas oma maaelu arengukava üheksast alameetmest kahele eraldi eelarve.
The budget allocated to one of them, concerning the protection of endangered bird species and natural habitats in Natura 2000 areas, represents 19 % of the total budget for agri-environment payments for the period 2007–13. 
Neist ühele, ohustatud linnuliikide ja looduslike elupaikade kaitsega Natura 2000 piirkonnas seotud alameetmele eraldatud eelarve moodustab 19% perioodi 2007–2013 põllumajandusliku keskkonnatoetuse kogueelarvest.
France allocated 27 % of the 2007–13 budget to the targeted sub-measures described in Box 5. aLternative poLicies to agri-environment payments were given LittLe consideration 37. 
Prantsusmaa eraldas 27% perioodi 2007–2013 eelarvest 5. selgituses kirjeldatud suunatud alameetmetele.
Agri-environment payments are one of a number of policies used to protect and improve the environment. 
Põllumajanduslik keskkonnatoetus on üks mitmest poliitikast, mida kasutatakase keskkonna kaitsmiseks ja parandamiseks.
The Member States can, for instance, also act through regulatory provisions, specific taxes or enhanced training and advice. 
Liikmesriigid võivad selleks näiteks kasutada ka konkreetseid õigussätteid, erimakse või tõhustatud koolitust ja nõustamist.
Considering such alternative policies would help demonstrate where the agri-environment payment approach is the best way to tackle the pressures identified. 
Erinevate alternatiivide kaalumine aitaks selgitada, kus põllumajanduslik keskkonnatoetus on parim lähenemisviis määratletud survetegurite vastu võitlemisel.
23 BOX 1 ENTRY AND HIGHER-LEVEL SUB-MEASURES IN ENGLAND In England the national authorities identified environmental pressures in different geographical areas. 
SELGITUS LIHTSAD JA KÕRGEMATE NÕUDMISTEGA ALAMEETMED INGLISMAAL Inglismaa ametiasutused olid määratlenud keskkonnale mõjuvad survetegurid erinevates geograafilistes piirkondades.
They analysed which type of sub-measure (in England split in entry and higher-level schemes) was more cost-effective in achieving environmental benefits. 
Nad analüüsisid, millist liiki alameede (Inglismaal jaotatakse lihtsateks ja kõrgemate nõudmistega meedeteks) oli keskkonnaalase kasu saavutamisel kõige kulutasuvam.
This resulted in a budget for entry-level schemes determined on the basis of a target to have 70 % of agricultural land under entry-level agri-environment contracts. 
Selle tulemusel lähtuti lihtsate meedete eelarve koostamisel eesmärgist sõlmida 70% põllumajandusliku maa puhul lihtsate meetmete põllumajanduskeskkonna lepingud.
The remaining budget is allocated to higher-level schemes and is split over nine regions based on their size and environmental features as well as past and predicted uptake figures. 
Ülejäänud summa eraldatakse kõrgemate nõudmistega meetmetele ja jaotatakse üheksa piirkonna vahel, võttes aluseks nende suuruse ja keskkonnale omased tunnused, aga ka varasemad ja prognoositavad eelarved.
In each region, so called ‘target areas’ have been identified, which are prioritised under the higher-level scheme on the basis of criteria such as relevance for biodiversity, landscape, natural resource protection (e.g. erosion), etc. 
Kõikides piirkondades on kindlaks määratud nn „sihtvaldkonnad”, mis on kõrgemate nõudmistega meetme raames eelisjärjekorda seatud vastavalt kriteeriumidele, nagu nt nende seos bioloogilise mitmekesisuse, maastiku ja loodusvarade kaitsega (nt erosioon) jne.
For each target area, potential beneficiaries are informed on the land management activities adequate to the areas. 
Iga sihtvaldkonna puhul teavitatakse potentsiaalseid abisaajaid vastava valdkonna puhul nõutavast maakasutustegevusest.
Specific indicators are established to monitor the results obtained (see paragraph 51). Special Report No 7/2011 – Is agri-environment support well designed and managed? 
Saadud tulemuste jälgimiseks kehtestatakse erinäitajad (vt punkt 51). Eriaruanne nr 7/2011 – Kas põllumajanduslik keskkonnatoetus on hästi kavandatud ja hallatud?
The Court found only two cases (France, Sweden) where such alternative policies were explicitly considered in the rural development programmes. 
Kontrollikoda leidis ainult kaks juhtumit (Prantsusmaa, Rootsi), mille puhul oli maaelu arengukavades selgesõnaliselt kaalutud nimetatud alternatiive.
The Swedish rural development programme explains that the legislative provisions in place are among the most important alternative policy means for reducing the negative impact of the use of fertilisers and plant protection products. 
Rootsi maaelu arengukavas selgitatakse, et kehtivad õigusnormid kuuluvad kõige tähtsamate alternatiivsete vahendite hulka, mille abil on võimalik vähendada väetiste ja taimekaitsevahendite kasutamise negatiivset mõju.
The French programme describes the synergy between national and EU policies and mentions agri-environment payments as one of the available tools (along with national regulations, tax policy, etc) for tackling certain issues (biodiversity, water, etc). 
Prantsusmaa programmis kirjeldatakse riikliku ja ELi poliitika vahelist sünergiat ning mainitakse põllumajanduslikku keskkonnatoetust ühe olemasoleva vahendina (koos siseriiklike õigusaktidega, maksu-poliitikaga jne), mille abil teatavate probleemidega tegeleda (bioloogiline mitmekesisus, vesi jne).
In Poland and Germany (Berlin and Brandenburg), the rural development programmes did not explain why agri-environment payments were the most adequate way to address the environmental needs. 
Poolas ja Saksamaal (Berliin ja Brandenburg) ei antud maaelu arengukavades selgitust, miks põllumajanduslikku keskkonnatoetust peeti kõige asjakohasemaks keskkonnaalaste vajaduste käsitlemisel.
For example, the Polish agri-environment sub-measure for buffer strips could also have been implemented through cross compliance, which is part of the reference level (see glossary). 
Näiteks oleks puhverribadega seotud põllumajanduskeskkonna alameedet Poolas võinud rakendada ka nõuetele vastavuse kaudu, mis on osa võrdlustasemest (vt sõnastik).
This was already pointed out in a previous report by the Court 13. 
Seda on juba mainitud kontrollikoja varasemas aruandes13.
ACHIEVEMENTS OF AGRI-ENVIRONMENT POLICY CANNOT BE EASILY MONITORED the common monitoring and evaLuation framework represents progress but does not produce sufficient, reLevant and reLiabLe data 40. 
PÕLLUMAJANDUSE KESKKONNAPOLIITIKA SAAVUTUSED EI OLE KERGESTI KONTROLLITAVAD ühtne seire-ja hindamisraamistik kajastab edenemist, kuid ei anna Piisavalt asjakohaseid ja usaldusväärseid andmeid 40.
The common monitoring and evaluation framework for the 2007–13 rural development programmes represents an improvement compared with the situation before 2007. 
Perioodi 2007–2013 maaelu arengukavade ühtne seire-ja hindamisraamistik on edasiminek võrreldes 2007. aastale eelnenud olukorraga.
Among other things, this framework provides for a set of common indicators which Member States must include in their programmes. 
Nimetatud raamistik sisaldab muu hulgas ühiseid näitajaid, mida liikmesriigid peavad oma kavadesse kaasama.
Output and result indicators are reported annually to the Commission. 
Väljundi-ja tulemusnäitajatest antakse komisjonile iga-aastaselt aru.
The latter then checks the consistency and reliability of the indicators and the data reported. 
Seejärel kontrollib komisjon näitajate ja edastatud andmete järjepidevust ja usaldusväärsust.
On the basis of these checks, the Commission identified numerous shortcomings, the main ones being missing or incorrect data, a lack of consistency between different tables and mistakes in reported expenditure. 
Nimetatud kontrollide tulemusel leidis komisjon mitu puudust, millest peamised olid: puuduvad või ebakorrektsed andmed, erinevate tabelite vahel järjepidevuse puudumine ja vead esitatud kuludes.
13 SpecialReportNo8/2008: Is cross compliance an effective policy, paragraph 60 and Box 3. 
13 Eriaruanne nr 8/2008:„Kas nõuetele vastavus on mõjus poliitika?”, punkt 60 ja 3. selgitus.
24 Special Report No 7/2011 – Is agri-environment support well designed and managed? 
24 Eriaruanne nr 7/2011 – Kas põllumajanduslik keskkonnatoetus on hästi kavandatud ja hallatud?
The Court’s audit confirmed the shortcomings identified by the Commission and found that data from several Member States were not reliable. 
Kontrollikoja auditi tulemusel kinnitati komisjoni leitud puudusi ning leiti, et mitme liikmesriigi esitatud andmed ei olnud usaldusväärsed.
For instance, in Andalusia, the output and result indicators bore no relation to the agri-environment expenditure. 
Näiteks Andaluusias ei olnud väljundi-ja tulemusnäitajatel mingit seost põllumajanduskeskkonna kulutustega.
In France, the Court found several weaknesses, including missing data in the tables sent to the Commission for the year 2008. 
Prantsusmaal leidis kontrollikoda mitut puudust, sh puuduvad andmed komisjonile saadetud 2008. aasta tabelites.
All the finished schemes are considered to be continuing to provide the same effects until the end of the programming period 14. 
Kõikide lõpetatud kavade puhul eeldatakse, et neil on kuni programmiperioodi lõpuni jätkuvalt sama mõju14.
The common monitoring and evaluation framework includes output, result and impact indicators. 
Ühtne seire-ja hindamisraamistik sisaldab väljundi, tulemus-ja mõjunäitajaid.
Member States must send an annual progress report on the implementation of the programme to the Commission, including output and result indicators. 
Liikmesriigid peavad komisjonile esitama iga-aastase arenguaruande programmi rakendamise kohta, sh väljundi-ja tulemusnäitajad.
Data reported by the eight Member States audited in their 2009 progress report is included as Annex III. 
Kaheksa auditeeritud liikmesriigi poolt oma 2009. aasta arenguaruandes esitatud andmed on toodud III lisas.
The impact indicators measure broad phenomena which are affected by numerous other factors in addition to rural development programme support 15. 
Mõjunäitajatega mõõdetakse laiemaid näh-tusi, mida lisaks põllumajanduslikule keskkonnatoetusele mõjutab terve rida muid faktoreid15.
The result indicator (‘area under successful land management’) is particularly unsatisfactory. 
Tulemusnäitaja („edukalt hooldatav ala”) on eriliselt mitterahuldav.
It is in practice identical to the figure reported by the Member States as the output indicator ‘area under agri-environment support’. 
Ta on tegelikult identne liikmesriikide esitatud arv-näitajaga, mis väljendab väljundinäitajat „põllumajandusliku keskkonnatoetusega hõlmatav ala”.
This is because Member States do not distinguish between these two indicators and all areas under contract are considered to be ‘successful’. 
Selle põhjuseks on asjaolu, et liikmesriigid ei erista neid kahte näitajat ning kõiki lepinguga hõlmatud alasid loetakse „edukaks”.
Because of this, the environmental benefits are insufficiently monitored: the audit identified cases where the agri-environment contract was not successful, but was still included in the result indicator. 
Sellest tulenevalt on keskkonnaalase kasu seire ebapiisav: auditi käigus leiti juhtumeid, kus põllumajandusliku keskkonnatoetuse leping ei olnud edukas, kuid see sisaldus ikkagi tulemusnäitajas.
The next section provides examples of how this could be improved (see paragraphs 48 to 51). 
Järgmises osas esitatakse näiteid sellest, kuidas seda oleks võimalik parandada (vt punktid 48–51).
14 This is a simplification adopted under the common monitoring and evaluation framework. 
14 See on ühtse seire-ja hindamisraamistikuga tehtud lihtsustamine.
Some sub-measures bring their benefits as soon as they are implemented whereas some others start providing their benefits only at the end of the life cycle of the schemes. 
Teatud alameetmetest saab kasu kohe pärast nende rakendamist, kuid teised alameetmed hakkavad kasu tootma alles meetme elutsükli lõpus.
This led to the adoption of a single approach which assumes that the effects continue after the schemes are finished. 
Selle tulemusel võeti vastu ühtne lähenemisviis, mis eeldab, et positiivne mõju jätkub ka pärast meetmete lõpetamist.