natgillin/translations-raw huggingface dataset:
How‐ ever, subsidies reduce the incentive for the applicant to search for the best prices and applicants may prefer to favour a higher‐cost supplier, leading to the risk that grant applications may be based on uncompetitive prices. 
Toetused vähendavad aga taotlejate motivatsiooni otsida parimaid hindu ning nad võivad eelistada kallima hinnaga pakkujat. See tekitab riski, et toetustaotlused võivad põhineda konkurentsivõimetutel hindadel.
The Court assessed the approaches fol‐ lowed by Member State authorities to address this risk. 
Kontrollikoda analüüsis viise, kuidas liikmesriikide ametiasutused seda riski väldivad.
57 By the end of 2013, all 15 of the Mem‐ ber State authorities had formal sys‐ tems in place for checking that prices are reasonable. 
57 2013. aasta lõpuks olid kõigi 15 liikmesriigi ametiasutused võtnud kasutusele ametliku süsteemi hindade mõistlikkuse kontrollimiseks.
The main approaches followed (which are described in Box 2) were: ο comparing the costs applied for with independent price informa‐ tion (obtained through market research or from price lists or databases); ο comparing different offers ob‐ tained by the applicant (includ‐ ing through public procurement procedures); ο consulting experts. 
Peamised kohaldatud lähenemisviisid (vt 2. selgitus) olid järgmised: ο taotluses esitatud kulude võrdlemine sõltumatu hinnateabega (mis saadi turu-uuringute abil, hinnakir-jadest või andmebaasidest); ο taotlejale esitatud eri pakkumuste hindamine (sh riigihangete käigus saadud pakkumused); ο ekspertidega konsulteerimine.
An alternative approach followed that mitigated the risk was to use simplified or maximum costs to establish or limit project costs. 
Alternatiivse lähenemisviisina kasutati riski leevendamiseks lihtsustatud või maksimaalseid kulusid, et projektikulud kindlaks määrata või neid piirata.
Maximum costs can be set for outputs, results or categories of expenditure in a similar way. 
Samamoodi võib määrata maksimaalsed kulud väljunditele, tulemustele või kulukategooriate-le.
Where these cost levels are set at or below the level of the best available market prices, it follows that the cost to the EU budget will be reasonable. 
Kui kulumäärad on seatud parimate saadaolevate turuhindadega samale tasemele või sellest allapoole, siis on kulu ELi eelarvele mõistlik.
In paragraphs 41 and 42, the Court found that over half the Member State au‐ thorities made some use of simplified costs and there was scope for more widespread use of these approaches. 
Punktides 41 ja 42 leidis kontrollikoda, et üle poole liikmesriikide ametiasutustest kasutavad lihtsustatud kulusid teatud ulatuses ning seda lähenemisviisi saaks veelgi laialdasemalt kasutada.
59 Where a maximum cost is set, the ap‐ plicant is reimbursed the lowest of the grant applied for, the amount actually paid or the maximum amount. 
59 Kui on pandud paika maksimaalne kulu, hüvitatakse taotlejale kas tegelikult makstud summa või maksimaalne kulu, sõltuvalt sellest, kumb on väiksem.
This potentially gives the best economy for the EU and national budgets. 
Selline lähenemisviis on ELi ja liikmesriikide eelarvete seisukohast kõige säästlikum.
With the simplified cost methods, however, the applicant can theoretically re‐ ceive a grant for more than the costs incurred. 
Lihtsustatud kulu meetodite kasutamisel võib taotleja aga teoreetiliselt saada toetust tegelikest kuludest rohkem.
Provided that this occurs infrequently and is only for small amounts the extra cost can be justi‐ fied by the gains from the additional simplification. 
Kui seda ei juhtu sageli ja tegemist on väikeste summadega, võib lisakulu olla õigustatud, sest lihtsustamisel on omad eelised.
60 If ‘maximum costs’ are set at a level that exceeds the available market prices they would have little effect. 
60 Kui maksimaalne kulu on määratud tasemele, mis ületab kehtivad turuhinnad, on selle positiivne mõju väike.
If ‘simplified costs’ are set too high this would lead to unjustified costs being incurred as described below. 
Kui lihtsustatud kulu määratakse liiga kõrgeks, tekitab see põhjendamatuid kulusid, nagu näidatud allpool.
This is illustrated in Box 6. 
Seda on kirjeldatud 6. selgituses.
Observations 31 The difference between maximum unit costs and standard unit costs Simplified example: Based on a study, the average cost of replanting a forest is estimated by the Member State authorities to be over 4 000 euro per hectare. 
Tähelepanekud 31 Maksimaalse ühikukulu ja standardse ühikukulu erinevus Lihtsustatud näide: uuringule tuginedes on metsa taasistutamise keskmine kulu liikmesriikide ametiasutuste hinnangul 4000 eurot hektari kohta.
The applicant has to submit details of the actual costs incurred and the Member State authorities have to check these. 
Taotleja peab esitama üksikasjaliku ülevaate tegelikult kantud kulude kohta ning liikmesriikide ametiasutused kontrollivad seda.
The payment made is based on the actual costs per hectare up to the maximum. 
Makse põhineb tegelikel kuludel hektari kohta kuni kindlaksmääratud maksimumsummani.
With a system of ‘standard unit costs’ the Member State authorities pay the same amount of 4 000 euro per hectare to all applicants, regardless of the costs incurred. 
Standardse ühikukulu süsteemi puhul maksavad liikmesriikide ametiasutused kõikidele taotlejatele sama summa (4000 eurot hektari kohta) sõltumata tegelikest kuludest.
This is a simplification for the applicant — who does not have to prove that their costs are reasonable or submit details of the actual costs — as well as for the Member State authorities. 
See on lihtsustamine nii taotleja jaoks, kes ei pea tõendama, et nende kulud on mõistlikud, ega pea esitama üksikasju tegelikult kantud kulude kohta, kui ka liikmesriigi ametiasutuse jaoks.
If the maximum cost is set at 6 000 euro it has no effect. 
Kui maksimumkuluks määratakse 6000 eurot, ei ole sellel positiivset mõju.
If the standard cost is set at 6 000 euro it results in overpayments, as illustrated in the following table: Box 6 Actual costs incurred per hectare 3 000 4 000 5 000 Grant paid on basis of 4 000/ha maximum cost Grant paid on basis of 4 000/ha standard cost 4 000 4 000 4 000 Grant paid on basis of 6 000/ha maximum cost 3 000 4 000 5 000 (euro) Grant paid on basis of 6 000/ha standard cost 6 000 6 000 6 000 If simplified cost levels are set too high, they could affect the economy of the whole expenditure — for this reason Member State authorities should ensure they are soundly based and periodically review and adjust them 61 Simplified costs have to be set in advance as they are needed for pre‐ paring applications and approving the grant amount. 
Kui standardkuluks määratakse 6000 eurot, on tulemuseks enammaksed (vt alltoodud tabel): 6. selgitus Tegelikud kulud hektari kohta 3000 4000 5000 Toetuse maksmise alus 4000/ha, maksimaalne kulu Toetuse maksmise alus 4000/ha, standardkulu 4000 4000 4000 Toetuse maksmise alus 6000/ha, maksimaalne kulu 3000 4000 5000 (eurodes) Toetuse maksmise alus 6000/ha, standardkulu 6000 6000 6000 Kui lihtsustatud kulu määr on liiga kõrge, võib see mõjutada kulude säästlikkust tervikuna, mistõttu peavad liikmesriikide ametiasutused tagama kulude asjakohase põhjendatuse, ning neid regulaarselt kontrollima ja kohandama 61 Lihtsustatud kulude määrad tuleb eelnevalt paika panna, sest neid on vaja taotluste ettevalmistamiseks ja toetussumma heakskiitmiseks.
Studies and pro‐ jections are needed to establish the amounts, which will entail a number of assumptions. 
Summade määramiseks on vaja uuringuid ja prognoose, mis sisaldavad mitut oletust.
The Commission has issued guidance for Member State authorities to ensure that these calculations are sound. These authorities can obtain additional assurance by having the calculations audited. 
Komisjon andis välja suunised liikmesriikidele arvutuste usaldusväärsuse tagamiseks. Liikmesriikide ametiasutused saavad vajadusel täiendavat kindlust arvutuste auditeerimise kaudu.
Observations 32 62 The resulting amounts will apply for a standard situation and may under‐ state the prices available to some applicants and overstate others. 
Tähelepanekud 32 62 Saadud summad kehtivad stan-dardolukordades ning võivad mõnele taotlejale pakutavatest hindadest väiksemad või suuremad olla.
This could lead to overpayments, where the grant exceeds the real costs incurred. 
See võib põhjustada enammakseid, mille puhul toetus ületab tegelikult kantud kulud.
An example is shown in Box 7. 
Näide on esitatud 7. selgituses.
Con‐ sequently, Member State authorities should ensure that overpayments are exceptional. 
Sellest tulenevalt peaksid liikmesriikide ametiasutused tagama, et enammaksed oleksid erand.
To this end, Member State authorities should periodically test a sample of real cases to be sure that the simplified costs are set at or below the level of generally available market prices. 
Selleks peavad liikmesriikide ametiasutused regulaarselt testima tegelikest juhtumitest koosnevat valimit, et olla kindel, et lihtsustatud kulude määr on üldiste kehtivate turuhindadega samal tasemel või sellest allpool.
63 The Court did not identify any Member State authorities that kept simplified costs under review in this way. 
63 Kontrollikoda ei leidnud ühtegi liikmesriikide ametiasutust, mis oleks lihtsustatud kulusid sellisel viisil kontrollinud.
How‐ ever, some did have methods to ensure that their maximum unit costs were reasonable, which could also be ap‐ plied to simplified costs. 
Mõni ametiasutus oli aga võtnud kasutusele meetmed maksimaalsete ühikukulude mõistlikkuse tagamiseks. Nimetatud meetmeid on võimalik kohaldada ka lihtsustatud kulude korral.
For example, in Germany (Brandenburg and Berlin), the authorities adjusted each year the maximum cost per hectare for planting forests to 85 % of the average actual costs observed in the preceding year. 
Näiteks Saksamaal (Brandenburg ja Berliin) kohandasid ametiasutused metsade istutamise maksimaalset kulu hektari kohta igal aastal, nii et see moodustaks 85% eelneval aastal tegelikult kantud kulude keskmisest.
Standard unit costs based on theoretical calculations can overstate the available market prices, resulting in overpayments The 2007 RDP for England included a standard cost of GBP 228 per hectare for management of scrub land un‐ der the measure for ‘non‐productive investments’. 
Teoreetilistel arvutustel põhinevad standardsed ühikukulud võivad olla kehtiva‐ test turuhindadest suuremad ja põhjustada enammakseid Inglismaa 2007. aasta maaelu arengu programm hõlmas standardset ühikukulu suurusega 228 naelsterlingit hektari kohta võsastunud maa haldamiseks mittetootlike investeeringute meetme raames.
The English authorities based this amount on estimates of the typical costs of a farmer undertaking this work. A well‐respected agricultural college checked the calcula‐ tion. The Court’s audit of a randomly selected 2012 payment found that the farmer concerned had employed a contractor to do the work at a cost of GBP 95 per hectare. 
Arvutuse kontrollis üle tunnustatud põllumajanduskolledž. Kontrollikoda auditeeris ühte juhuslikkuse alusel valitud 2012. aasta makset ning leidis, et asjaomane põllumajandusettevõtja oli kasutanud alltöövõtjat, kes tegi töö ära maksumusega 95 naelsterlingit hektari kohta.
The English authorities did not have a process in place to periodically compare the standard unit costs with the actual costs incurred for a sample of projects, which could have detected that the standard costs were out of line with real costs. Box 7 
Inglismaa ametiasutused ei võtnud meetmeid standardsete ühikukulude regulaarseks võrdlemiseks projektide valimi tegelikult kantud kuludega. Selliste meetmete abil oleks avastatud, et standardkulud ei olnud tegelike kuludega kooskõlas.
Observations 33 Comparing the prices of the items applied for to inde‐ pendent price data can pro‐ vide assurance that prices are reasonable but this approach can be difficult to implement Market research can be used to get independent comparative price information for individual projects 64 In 11 of the 15 RDPs subject to desk review (see Annex IV), the Member State authorities sometimes undertake market research or compare with other similar projects to verify that the prices given in the application are reasonable (this method is often combined with the ‘comparison of offers’ described in Box 2 for added assurance). 
Projektide puhul võib kasutada sõltumatu võrreldava hinnateabe saamiseks turu‐uuringuid 64 15 dokumentaalseks hindamiseks valitud maaelu arengu programmist (vt IV lisa) 11 puhul teostavad liikmesriigi ametiasutused mõnikord turu-uuringuid või võrdlevad sarnaseid projekte, et teha kindlaks, kas taotluses esitatud hinnad on mõistlikud (täiendava kindluse saamiseks kasutatakse seda meetodit sageli koos 2. selgituses kirjeldatud pakkumuste võrdlemisega).
For example, in Poland, staff make Internet searches for prices, confirm prices with suppliers or ask for counter‐offers. 
Näiteks Poolas otsivad töötajad hinnainfot internetist, küsivad tarnijatelt kinnitusi hindade kohta või küsivad vastupakkumisi.
As this information is independent — i.e. it is not provided by the applicant — it can provide good‐quality evidence of the available prices. 
Kogu selline teave on sõltumatu (ei ole taotleja esitatud) ning on heaks tõendusmaterjaliks olemasolevate hindade kohta.
65 Market research is used successfully in some Member States, in particular where there is an indication of risk, but it is time‐consuming and it can be difficult to demonstrate that all applications have been evaluated consistently. 
65 Mõnes liikmesriigis kasutatakse edukalt turu-uuringuid, eelkõige kui on märke riskist, kuid uuringute tegemine on aeganõudev ning võib olla keeruline tõendada, et kõiki taotlusi hinnati järjepidevalt.
This leads other Member State authorities to set up systems of reference prices instead (see below). 
Seetõttu on teiste liikmesriikide ametiasutused kehtestanud hoopis võrdlushindade süsteemi (vt allpool).
Observations 34 67 With the great diversity of possible expenditure on the wide range of po‐ tential rural development projects — which can range from basic inputs like concrete or labour to sophisticated computer‐controlled equipment — comprehensive price databases can become costly to set up and manage and it can be difficult to ensure that the data is reliable, consistent and up to date. 
Hindade andmebaaside või loetelude kasutamine võib olla mõjus, kuid see eeldab lähenemisviisi, mis aitaks hallata toetuskõlblike toodete suurt hulka Tähelepanekud 34 67 Potentsiaalsed maaelu arengu projektid on väga erinevad, ning ka nende kulud varieeruvad, ulatudes lihtsatest sisenditest (nt betoon või tööjõud) keerukate arvutitarkvara abil juhitavate seadmeteni.
In Hungary, for example, the price database for machinery alone contains 230 000 items of different makes, models, options and qualities and has to be updated twice a year (construction‐related costs are in an‐ other database). 
Ungaris näiteks sisaldab ainuüksi masinate andmebaas 230 000 toodet (mitmesugused mudelid, margid, variandid ja kvaliteediklassid) ning seda tuleb ajakohastada kaks korda aastas (ehitusega seotud kulud on teises andmebaasis).
68 Nevertheless, for the larger RDPs with sometimes thousands of similar project applications to process, the use of such databases can be an efficient way of checking prices, subject to the points made above. 
68 Suuremate maaelu arengu programmide puhul vaadatakse sageli läbi tuhandeid sarnaseid projektitaotlusi ning sellistel juhtudel on andmebaaside kasutamine tõhus viis eeltoodud punktide alusel hindu kontrollida.
However, where the prices are listed for component items or inputs — such as construc‐ tion materials — the work involved to check the prices can be consider‐ able (see Box 8). 
Kui aga hinnad on loetletud koostisosade või sisendite kaupa (nagu ehitusmaterja-lid), võib hindade kontrollimine osutuda väga töömahukaks (vt 8. selgitus).
Member States such as Bulgaria, France and Greece avoid these problems by establishing reference prices based on outputs such as the size or capacity of the construction as a whole (these may be implemented as ‘maximum costs’ — see paragraph 41). 
Mõni liikmesriik (Bulgaaria, Prantsusmaa ja Kreeka) vältis seda probleemi, kehtestades väljunditel põhinevad võrdlushinnad (näiteks ehituse suurus või mahutavus tervikuna) Neid hindu võib kasutada maksimumkuludena (vt punkt 41).
Comparison of approaches used to check the costs of construction projects for the farm modernisation measure: checking costs of component items (Lithuania) and checking costs of outputs (France) In Lithuania, the authorities subscribe to commercial listings of construction costs. 
Põllumajandusettevõtete moderniseerimise meetme raames teostatud ehituspro‐ jektide kulude kontrollimiseks kasutatud lähenemisviiside võrdlus: koostisosade hindade kontrollimine (Leedu) ja väljundite kulude kontrollimine (Prantsusmaa) Leedus tellivad ametiasutused turul teenusena pakutavaid ehitushindade nimekirju.
These show, for a given type of building, construction method and choice of materials, the typical costs per linear metre of founda‐ tions, costs per square metre of roof and costs per square metre for walls, windows, decoration, tiling, etc. 
Nendes on ära toodud ehituse liigid, ehitusviisid ja materjalide valik, tüüpkulud vundamendi meetri kohta, kulud katuse ruutmeetri kohta, seina ruutmeetri kohta, aknad, viimistlus, plaadid jne.
The staff evaluating project proposals take details of the proposed construction from the grant application and calculate the expected cost of each element using the price listings. 
Projektitaotlust hindavad töötajad võtavad taotlusest kavandatud ehitise üksikasjad ning arvutavad hinnaloendi alusel iga osa maksumuse.
The calculated costs of these elements are then compared with those in the grant application. 
Välja arvutatud kulusid võrreldakse seejärel toetustaotluses esitatud kuludega.
In France, typical construction costs have been established per animal or per square or cubic metre based on a study of past projects. 
Prantsusmaal on tüüpilised ehituskulud määratud looma või ruut-/kuupmeetri kohta, toetudes eelnevate projektide andmetele.
For example, a shed for 40–60 cows is estimated at 2 920 euro per cow. 
Näiteks 40–60 lehma mahutava lauda hinnanguline maksumus on 2920 eurot lehma kohta.
The authorities can quickly calculate the cost per cow or per m3 of the project proposal and compare it with the expected cost. Box 8 
Ametiasutused arvutavad projektitaotluses esitatud summa põhjal kiiresti maksumuse lehma või kuupmeetri kohta ning võrdlevad seda kavandatud kuludega. 8. selgitus
Observations 35 These databases and listings are only useful if the prices they contain are sufficiently close to the real market prices available 69 In 6 of the 10 RDPs where reference prices are used for machinery and equipment (see Figure 6), prices are provided to the Member State author‐ ities by the manufacturers and dis‐ tributors or taken from their price lists or catalogues. 
Tähelepanekud 35 Andmebaasid ja nimekirjad on kasutatavad vaid siis, kui nendes sisalduvad hinnad on piisavalt lähedal reaalsetele turuhindadele 69 Kümnest kuue maaelu arengu programmi puhul, kus kasutati masinate ja seadmete jaoks võrdlushindu (vt joonis 6), olid ametiasutused saanud hinnad tootjatelt ja tarnijatelt või otsinud need välja nende hinna-kirjadest või kataloogidest.
An example is shown in Box 9. 
Näide on esitatud 9. selgituses.
However, it is normal com‐ mercial practice to negotiate discounts from list prices, which may be substan‐ tial (it is unusual to pay full list price for a new car, for example). 
Kaubanduses on aga tavaks pidada läbirääkimisi hinnakirjas toodud hindadelt allahind-luse saamiseks ning need võivad olla küllaltki suured (näiteks on ebatavaline maksta uue auto eest hinnakirjas toodud täishind).
This means that list prices are likely to overstate the real market prices available. 
See tähendab, et hinnakirjade hinnad on tõenäoliselt kehtivatest turuhindadest kõrgemad.
Con‐ sequently, these are of little value as reference prices (or as ceilings) except to identify the unusual situation of the prices proposed in the grant applica‐ tion being above those offered by the manufacturer15. 
Sellest tulenevalt ei ole need võrdlushindadena (või ülemmääradena) kuigi kasulikud, nende abil võib vaid tuvastada ebatavalised olukorrad, mil toetustaotluses esitatud hinnad on tootja pakututest kõrgemad15.
Other Member State authorities com‐ pile reference prices by market surveys or collecting data from project approv‐ als and payment claims. 
Muude liikmesriikide ametiasutused panevad võrdlushinnad paika turu-uuringute alusel või kogudes andmeid heakskiidetud projektitaotlustest ja maksetaotlustest.
15 It may, however, be easier to compile and maintain price databases from suppliers’ list prices rather than market prices. 
15 Hinnaandmebaaside koostamine ja haldamine tarnijate hinnakirjade alusel võib aga olla lihtsam kui turuhindade alusel.
If this is the case, Member State authorities can apply a coefficient to the list prices to obtain an approximation of market prices to be used as a reference or ceiling. 
Sellisel juhul võivad liikmesriikide ametiasutused kasutada hinnakirja puhul koefitsienti turuhindade ühtlustamiseks ning kasutada seda võrdlushinnana või ülemmäärana.
Reference prices (or price ceilings) based on suppliers’ list prices are of little use for establishing that costs are reasonable In Hungary, a database is maintained of prices for agricultural and forestry machinery, which are provided by distributors and manufacturers. 
Tarnijate hinnakirjadel põhinevatest võrdlushindadest (või hindade ülemmäära‐ dest) on vähe kasu kulude mõistlikkuse kontrollimisel Ungaris on olemas andmebaas põllumajandus-ja metsandusmasinate hindadega, mis saadakse tarnijatelt ja tootjatelt.
The applicant does not have to provide offers from suppliers to support the grant application if the items concerned are listed in the database, which simplifies the process. 
Taotleja ei pea toetustaotlusega koos tarnijate pakkumusi esitama, kui kõnealused tooted on andmebaasis kirjas. See lihtsustab protsessi.
The Hun‐ garian authorities approve grant applications if the costs are equal to or below the prices in the database. 
Ungari ametiasutused kiidavad toetustaotlused heaks, kui kulud on andmebaasi hindadega võrdsed või neist väiksemad.
The Court compared prices actually offered to applicants by suppliers to the prices in the database. 
Kontrollikoda võrdles andmebaasi hindu tarnijate poolt taotlejatele esitatud hindadega.
Twelve of the offers examined were for agricultural tractors. 
12 kontrollitud pakkumust oli tehtud traktoritele.
On average, these offers were 30 % lower than the price listed in the database. 
Keskmiselt olid pakkumused 30% madalamad andmebaasis esitatud hindadest.
The Hungarian authorities replied to the Court that a difference of 25–30 % below the database prices was not unusual. 
Ungari ametiasutused vastasid kontrollikojale, et 25–30% andmebaasi hindadest madalamad hinnad ei ole ebatavalised.
In this situation — which is not unique to Hungary — the comparison of the grant application to a price data‐ base may comply with the letter of the implementing regulation (see paragraph 17) but it demonstrates only that the prices do not exceed the distributors’ and manufacturers’ list prices. 
Antud olukorras (millesarnast esines ka mujal kui Ungaris) võib toetustaotluse võrdlemine hindade andmebaasiga olla küll kooskõlas rakendusmäärusega (vt punkt 17), kuid see näitab vaid seda, et hinnad ei ületa tarnijate ja tootjate hinnakirjade omasid.
It does not show that the prices are reasonable. Box 9 
See ei näita aga seda, kas hinnad on mõistlikud. 9. selgitus
Observations 36 Sources used for establishing reference costs or price ceilings Market prices Suppliers’ list prices Not applicable or not assessed Measures for farm modernisation Online database SimCoGuide provides reference cost for farming equipment. 
Tähelepanekud 36 Võrdluskulude või hinna ülempiiri kehtestamiseks kasutatud allikad Turuhinnad Tarnijate hinnakirjad Ei kohaldata/ei hinnata Põllumajandusettevõtete moderniseerimise meede SimCoGuide-veebiandmebaas sisaldab põllumajandusseadmete võrdlushindu.