natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Such stocks are usually identified by their location. 
Selliseid varusid määratletakse tavaliselt nende asukoha põhjal.
They can be, but are not always, genetically discrete from other stocks. 
Need võivad, aga alati ei pruugi geneetiliselt erineda teistest kalavarudest.
Maximum sustainable yield (MSY): The maximum yield of a specified fish stock that may be fished year after year without harming the fish stocks. 
Maksimaalne jätkusuutlik saagikus: konkreetsete kalavarude puhul on maksimaalne saagikus kogus, mida võib igal aastal kalavarusid kahjustamata välja püüda.
It is characterised by a level of fishing mortality that will, on average, result in a stock size that produces the maximum sustainable yield2. 
Seda iseloomustab kalastussuremuse tase, mis keskmiselt tagab maksimaalset jätkusuutlikku saagikust võimaldava kalavarude suuruse1.
Multiannual guidance programme (MAGP): From the start of the common fisheries policy (CFP) in 1983 until 2002, fishing capacity was managed by a series of MAGPs, with specific targets set by the Council for the reduction by Member States of fishing capacity. 
Mitmeaastane arendusprogramm: ühise kalanduspoliitika algusest 1983. aastal kuni 2002. aastani reguleeriti püügivõimsust rea mitmeaastaste arendusprogrammide abil, milles nõukogu kehtestas liikmesriikide püügivõimsuse vähendamiseks konkreetsed eesmärgid.
Safe biological limits: Safe biological limits for a fish stock are defined by a minimum safe stock size and a maximum fishing mortality rate. 
Ohutud bioloogilised piirid: kalavarude ohutud bioloogilised piirid määratletakse kalavarude minimaal se ohutu suuruse ja maksimaalse kalastussuremuse kaudu.
The stock size is measured in terms of ‘spawning stock biomass’ (SSB) which represents the total weight of spawning fish each year. 
Kalavarude suurust mõõdetakse kudekarja biomassi alusel, mis näitab igal aastal kudevate kalade kogumassi.
If the stock is either below the minimum safe SSB or above the maximum safe fishing mortality rate, the stock is said to be outside safe biological limits3. 
Kui varud jäävad kas allapoole ohutut kudekarja biomassi või ületavad maksimaalset ohutut kalastussuremuse määra, öeldakse, et kalavarud on väljaspool ohutut bioloogilist piiri2.
3 Source: International Council for the Exploration of the Seas. 
2 Allikas: Rahvusvaheline Mereuurimise Nõukogu.
7 Special Report No 12/2011 – Have EU measures contributed to adapting the capacity of the fishing fleets to available fishing opportunities? 
Eriaruanne nr 12/2011 – Kas Euroopa Liidu meetmed on aidanud kohandada kalalaevastike püügivõimsust olemasolevate püügivõimalustega?
8 SUMMARY I. The common fisheries policy (CFP) aims to promote sustainable fishing. 
8 KOKKUVÕTE I. Ühise kalanduspoliitika eesmärk on edendada jätkusuutlikku kalapüüki.
This implies a balance between fish resources and the fishing fleet in order to avoid overexploitation of fish stocks. 
See tähendab kalavarude ja kalalaevastiku vahelist tasakaalu, et vältida kalavarude ülepüüki.
For many years there has been a problem of overcapacity of the fishing fleet. 
Kalalaevastiku liigne püügivõimsus on olnud probleemiks palju aastaid.
This undermines both the sustainability of fish stocks and the long-term viability of the fishing sector. 
See ohustab nii kalavarude jätkusuutlikkust kui ka kalandussektori pikaajalist elujõulisust.
The reduction of fishing overcapacity has been a recurrent theme in previous reforms of the CFP. 
Üleliigse püügivõimsuse vähendamine on olnud ühise kalanduspoliitika eelmiste reformide korduv teema.
The Court examined the framework for the measures to reduce fishing overcapacity and examined how these measures are designed and implemented by the Commission and the Member States. 
Kontrollikoda uuris liigse püügivõimsuse vähendamise meetmete raamistikku ning seda, kuidas komisjon ja liikmesriigid neid meetmeid välja töötavad ja rakendavad.
The Court found important weaknesses in the framework: (a) the existing definitions of fishing capacity did not adequately reflect the ability of vessels to catch fish; (b) fleet capacity ceilings had little real effect on adapting fishing capacity of the fleet to fishing opportunities; (c) fishing overcapacity had not been defined or quantified; (d) the ability to transfer fishing rights had not been considered. Special Report No 12/2011 – Have EU measures contributed to adapting the capacity of the fishing fleets to available fishing opportunities? 
Kontrollikoda leidis raamistikus järgmised olulised puudused: a) püügivõimsuse olemasolevad määratlused ei kajastanud nõuetekohaselt laevade püügivõimet; b) kalalaevade püügivõimsuse ülemmäärad mõjutasid kalalaevade püügivõimsuse kohandamist püügivõimalustega tegelikkuses vähe; c) liigset püügivõimsust ei olnud määratletud ega kvantifitseeritud; d) kalapüügiõiguste üleandmise võimalust ei olnud arvesse võetud. Eriaruanne nr 12/2011 – Kas Euroopa Liidu meetmed on aidanud kohandada kalalaevastike püügivõimsust olemasolevate püügivõimalustega?
SUMMARY VI. 
KOKKUVÕTE VI.
The Court recommends the Commission to take the initiative to develop actions to effectively reduce overcapacity of the fishing fleet, to address the above weaknesses. 
Kontrollikoda soovitab komisjonil algatada puudujääkide kõrvaldamiseks meetmete väljatöötamine vähendamaks tõhusalt kalalaevastiku liigset püügivõimsust.
The Court recommends Member States to design and implement measures to adapt their fleet to fishing opportunities to take into account the implementation weaknesses identified at paragraph V above. 
Kontrollikoda soovitab liikmesriikidel töötada välja ja rakendada meetmed oma laevastiku kohandamiseks püügivõimalustega, võttes arvesse V punktis välja toodud rakendamispuudujääke.
9 Special Report No 12/2011 – Have EU measures contributed to adapting the capacity of the fishing fleets to available fishing opportunities? 
9 Eriaruanne nr 12/2011 – Kas Euroopa Liidu meetmed on aidanud kohandada kalalaevastike püügivõimsust olemasolevate püügivõimalustega?
10 INTRODUCTION THE COMMON FISHERIES POLICY (CFP) AND FISHING FLEET OVERCAPACITY 1. 
10 SISSEJUHATUS ÜHINE KALANDUSPOLIITIKA JA KALALAEVASTIKU LIIGNE PÜÜGIVÕIMSUS 1.
The CFP4 aims to promote sustainable fishing. 
Ühise kalanduspoliitika4 eesmärk on edendada jätkusuutlikku kalapüüki.
The CFP thus includes measures to avoid overfishing and to limit the size of the fishing fleet. 
Seega sisaldab ühine kalanduspoliitika ülepüügi vältimise ja kalalaevastiku suuruse piiramise meetmeid.
In its April 2009 Green Paper5 on the reform of the CFP, the Commission recognised that the 2002 reform had not achieved this objective and attributed this to chronic overcapacity of the fishing fleets. 
2009. aasta aprilli rohelises raamatus ühise kalanduspoliitika reformi kohta5 nentis komisjon, et 2002. aasta reform ei olnud seda eesmärki saavutanud, ning põhjendas seda kalalaevastike pidevalt liigse püügivõimsusega.
The Court of Auditors’ Special Report No 3/1993 showed that fishing overcapacity was already a significant problem 20 years ago. 
Kontrollikoja eriaruandes nr 3/1993 näidati, et liigne püügivõimsus oli oluline probleem juba 20 aastat tagasi.
Some of the issues raised by the report are still relevant today6. 
Mõned aruandes tõstatatud küsimused on olulised veel tänapäevalgi6.
The Court of Auditors’ Special Report No 7/20077 concluded that fishing fleet overcapacity was encouraging overfishing and was not being effectively reduced or accurately reported on by Member States. 
Kontrollikoja eriaruandes nr 7/20077 jõuti järeldusele, et kalalaevastiku liigne püügivõimsus soodustab ülepüüki ning seda ei vähendatud tõhusalt ning liikmesriigid ei teinud selle kohta nõuetekohaseid aruandeid.
In addition, improvements in fishing technology were increasing the ability of the fleets to catch fish. 
Lisaks sellele suurendas täiustatud püügitehnoloogia kalalaevastike püügivõimsust.
Fishing is one of the few activities where rights of access are often not formally valued (in contrast to farming or mining, for example). 
Kalapüük on üks vähestest tegevustest, mille puhul juurde-pääsuõigusi sageli ametlikult ei hinnata (erinevalt näiteks põllumajandusest või kaevandamisest).
In its April 2009 Green Paper, the Commission estimated that 88 % of fish stocks were being fished at unsustainable levels and that of these stocks, 30 % were outside safe biological limits. 
2009. aasta aprilli rohelises raamatus hindas komisjon, et 88% kalavarusid püütakse üle jätkusuutliku taseme ning 30% kalavarudest on allpool bioloogiliselt ohutut piiri.
The UN’s Food and Agricultural Organisation (FAO)8, the Commission9, governmental and scientific sources10 have frequently referred to the inherent risk of overfishing; and international law re-quires11 states to manage fisheries sustainably and reduce fishing overcapacity. 
ÜRO Toidu-ja Põllumajandusorganisatsioon (FAO),8 komisjon9 ning valitsus-ja teadusallikad10 on sageli osutanud ülepüügiga kaasnevale ohule ning rahvusvahelises õiguses11 nõutakse, et liikmesriigid majandaksid kalavarusid jätkusuutlikult ja vähendaksid liigset püügivõimsust.
4 Council Regulation (EC) No 2371/2002 of 20 December 2002 on the conservation and sustainable exploitation of fisheries resources under the common fisheries policy (OJ L 358, 31.12.2002, p. 59). 
4 Nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 2371/2002 ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta (EÜT L 358, 31.12.2002, lk 59).
5 Green Paper on the reform of the common fisheries policy (COM(2009) 163 final of 22 April 2009). 
5 Roheline raamat ühise kalanduspoliitika reformi kohta, KOM(2009) 163 (lõplik), 22.4.2009.
6 For example, the level of overcapacity of the fishing fleet was estimated at 40 % and aid for vessel decommissioning schemes was not sufficiently targeted. 
6 Näiteks ulatus kalalaevastiku liigne püügivõimsus hinnanguliselt 40 protsendini ja laevade kasutusest kõrvaldamise kavaga seotud abi ei kasutatud piisavalt otstarbekalt.
7 Following the Court of Auditors’ Special Report No 7/2007 a new control regulation came into force in 2010 (Council Regulation (EC) No 1224/2009 establishing a Community control system for ensuring compliance with the rules of the common fisheries policy (OJ L 343, 22.12.2009, p. 1)). 
7 Pärast kontrollikoja eriaruannet nr 7/2007 jõustus 2010. aastal uus kontrollimäärus (nõukogu määrus (EÜ) nr 1224/2009, millega luuakse ühenduse kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks (ELT L 343, 22.12.2009, lk 1)).
8 For example, FAO fisheries circular 994 of 2004 ’Measuring and appraising capacity in fisheries. 
8 Näiteks ÜRO Toidu-ja Põllumajandusorganisatsiooni 2004. aasta ringkiri 994: „Measuring and appraising capacity in fisheries.
Framework, analytical tools and data aggregation’. 
Framework, analytical tools and data aggregation” (Püügipiirkondade püügivõimsuse mõõtmine ja hindamine.
9 Commission staff working document on rights-based management tools in fisheries (SEC(2007) 247 of 26 February 2007). 
9 Komisjoni talituste töödokument kalanduse õigustepõhiste juhtimissüsteemide kohta, SEK(2007) 247, 26.2.2007.
10 Forexample,M.SissenwineandD.Symes,’Reflectionsonthecommonfisheriespolicy’,reporttotheEuropeanCommission,July2007. 
10 NäiteksSissenwine,M.,jaSymes,D.„ReflectionsontheCommonfisheriesPolicy”–aruanneEuroopaKomisjonile,juuli2007.
11 Forexample,the1982UnitedNationsConventionontheLawoftheSea(UNCLOS)givessignatorycoastalstatestherighttodeterminefishing rights in their exclusive economic zone (EEZ), which stretches 200 miles from the coast, and requires them to ensure that the maintenance of living resources is not endangered by exploitation: Article 61 of the UN Convention on the Law of the Seas, 10 December 1982, 1833 UNTS 396. 
11 Näiteks1982.aastaÜhinenudRahvasteOrganisatsioonimereõigusekonventsioonigaantakseallakirjutanudrannikuriikideleõigusmäärata kalapüügiõigusi oma majandusvööndis, mis ulatub 200 miili kaugusele rannikust, ning nõutakse neilt selle tagamist, et elusloodusvarade majandamist ei ohustataks ülemäärase kasutamisega: Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 10. detsembri 1982. aasta mereõiguse konventsiooni artikkel 61, 1833 UNTS 396.
The convention entered into force 16 November 1994. 
Konventsioon jõustus 16.11.1994.
In 1999 the UN’s FAO adopted an action plan for the management of fishing capacity which provided that states should efficiently manage fishing capacity by 2005, including the limitation and progressive reduction of capacity in affected fisheries. Special Report No 12/2011 – Have EU measures contributed to adapting the capacity of the fishing fleets to available fishing opportunities? 
1999. aastal võttis ÜRO Toidu-ja Põllumajandusorganisatsioon püügivõimsuse vähendamiseks vastu tegevuskava, milles sätestati, et liikmesriigid peaksid püügivõimsust 2005. aastaks tõhusalt majandama, sealhulgas püügivõimsust mõjutatud püügipiirkondades piirama ja järk-järgult vähendama. Eriaruanne nr 12/2011 – Kas Euroopa Liidu meetmed on aidanud kohandada kalalaevastike püügivõimsust olemasolevate püügivõimalustega?
Recent scientific findings, quoted by the Commission in its consultations12 on fishing opportunities for 2011, showed improvements in the sustainability of fish stocks, while indicating continuing serious problems. 
Viimaste teadusuuringute tulemused, mida komisjon tsiteeris oma arutelus12 2011. aasta kalapüügivõimaluste üle, näitasid kalavarude jätkusuutlikkuse paranemist, viidates samal ajal tõsiste probleemide jätkumisele.
Box 1 illustrates that despite some recent improvements, the situation of many fish stocks is still critical. 
1. selgitus näitab, et mõne-tisele paranemisele vaatamata on paljude kalavarude olukord endiselt kriitiline.
12 Consultationonfishing opportunities for 2011 (COM(2010) 241 final of 17 May 2010). 
12 Arutelu2011.aasta kalapüügivõimaluste üle, KOM(2010) 241 (lõplik), 17.5.2010.
11 BOX 1 INTERNATIONAL COUNCIL FOR THE EXPLORATION OF THE SEAS’ (ICES) ADVICE ON FISH STOCKS IN THE NORTH EAST ATLANTIC13 Stocks outside safe biological limits Stocks overfished 13 AccordingtoEurostat,catchesfromthisregionrepresentover70%ofallcatchesbyEUfishingfleets. 2005 26 2010 22 32 28 Excess of total allowable catches (TACs) over levels needed to sustain catches (i.e. TACs set by Council at levels higher than recommended by official scientific advice) 59 % 34 % Stocks subject to advice to stop fishing 12 14 Stocks where no scientific advice is available 39 42 Special Report No 12/2011 – Have EU measures contributed to adapting the capacity of the fishing fleets to available fishing opportunities? 
11 1. SELGITUS 2005 2010 Kalavarud allpool bioloogiliselt ohutut piiri 26 22 Ülepüük 32 28 Liigne lubatud kogupüük, mis ületab kalavarude hoidmiseks jätkusuutlikku taset (s.o lubatud kogupüük, mille nõukogu on määranud kõrgemana kui teadlaste poolt ametlikult soovitatud tase) 59% 34% Kalavarud, mille püük soovitatakse lõpetada 12 14 Kalavarud, mille kohta teadusnõuanne puudub 39 42 RAHVUSVAHELISE MEREUURIMISE NÕUKOGU (ICES) SOOVITUSED KIRDE-ATLANDI KALAVARUDE KOHTA13 13 Eurostatiandmetelmoodustabpüüksellestpiirkonnastüle70%ELikalalaevastikekogupüügist.
The Commission’s policy is to achieve fishing at ‘maximum sustainable yield’ (see Glossary) levels by 2015 and it has instructed ICES to provide scientific advice on that basis. 
Komisjoni eesmärk on saavutada 2015. aastaks maksimaalsele jätkusuutlikule saagikusele vastav püük (vt sõnastik) ning ta on palunud ICESilt selle kohta teadusalast nõu.
Since 1995, there is a declining trend for EU fish catches (re-duction14 from over 7 million tonnes to 5 million tonnes in 2009). 
Alates 1995. aastast on kalasaak ELis vähenenud (langus14 7 miljonilt tonnilt 5 miljoni tonnini 2009. aastal).
According to the Commission’s April 2009 Green Paper this decline is largely due to overfishing and forms part of a vicious circle involving fishing overcapacity and low economic performance of the fishing fleets. 
Komisjoni 2009. aasta rohelise raamatu kohaselt on vähenemise enamasti tekitanud ülepüük ning see on osa nõiaringist, mille põhjustab liigne püügivõimsus ja kalalaevastike vähene majanduslik jõudlus.
Figure 1 underlines a constant trend of declining EU fish catches which threatens the sustainability of the fishing sector. 
Joonis 1 rõhutab ELi kalasaagi pidevat langustrendi, mis ohustab kalandussektori jätkusuutlikkust.
14 Source: Eurostat. 
14 Allikas: Eurostat.
12 FIGURE 1 DECLINING EU FISH CATCHES 7 500 000 7 000 000 6 500 000 6 000 000 5500000 5 000 000 4 500 000 4 000 000 3 500 000 3 000 000 EU12 EU15 EU25 EU27 EU fish catches 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 Source: Eurostat database ‘catches: total all fishing areas’. 
12 JOONIS 1 7 500 000 7 000 000 6 500 000 6 000 000 5500000 5 000 000 4 500 000 4 000 000 3 500 000 3 000 000 EL 12 EL15 EL 25 EL 27 KALASAAGI VÄHENEMINE ELis Euroopa Liidu püügiandmed 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 Allikas: Eurostati andmebaas „Kalasaak: kogumaht kõigi püügipiirkondade kohta”.
13 EU EFFORTS TO REDUCE FISHING OVERCAPACITY 9. 
ELi JÕUPINGUTUSED VÄHENDADA LIIGSET PÜÜGIVÕIMSUST 9.
The CFP defines15 fishing capacity in terms of vessel tonnage (gross tonnage (GT)) and power (kilowatts (kW)). 
Ühine kalanduspoliitika määratleb15 püügivõimsuse laeva brutoregistertonnide ja kilovattide (kW) kaudu.
A combination of factors including declining resources, fuel price shocks, improvements in technology, the use of decommissioning aid and business mergers and closures is reducing the size of the fishing fleets each year16. 
Eri tegurid, sealhulgas vähenevad varud, kütusehinna tõus, tehnoloogia paranemine, abi laevade kasutamisest kõrvaldamiseks ning ettevõtete ühinemine ja sulgemine vähendavad üksteisega koos-mõjus aasta-aastalt kalalaevastike suurust16.
Figure 2 shows the extent of the decline since 1992. 
Joonis 2 näitab vähenemise ulatust alates 1992. aastast.
16 Butseeparagraph21. FIGURE 2 2 400 000 2 200 000 2 000 000 1800000 1 600 000 1 400 000 1 200 000 1 000 000 DECLINING EU FISHING FLEETS Trend in EU fishing fleet tonnage (GT) EU12 EU15 EU25 EU27 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 Source: Annual reports by the Commission on efforts to balance capacity with fishing opportunities. 
13 JOONIS 2 KALALAEVASTIKE VÄHENEMINE ELis 2 400 000 2 200 000 2 000 000 1800000 1 600 000 1 400 000 1 200 000 1 000 000 EL12 EL15 EL25 EL27 ELi kalalaevastiku tonnaaži (GT) areng 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 Allikas: komisjoni iga-aastased aruanded jõupingutuste kohta saavutada püügivõimsuse ja püügivõimaluste vaheline tasakaal.
From the start of the CFP in 1983 until 2002, fishing capacity was restricted by a system of multiannual guidance programmes (MAGPs), with specific targets for the reduction of fishing capacity. 
Ühise kalanduspoliitika algusest 1983. aastal kuni 2002. aastani piirati püügivõimsust mitmeaastaste arendusprogrammide süsteemi abil, mis nägi ette konkreetsed püügivõimsuse vähendamise eesmärgid.
The Commission concluded17 in 2002 that MAGPs failed to halt effective increases in fishing capacity. 
2002. aastal jõudis komisjon järeldusele17, et mitmeaastased arendusprogrammid ei ole suutnud püügivõimsuse suurenemist peatada.
MAGPs were discontinued in the reformed CFP in 2002. Since then, Member States are responsible for putting in place measures to adjust the fishing capacity of their fleets in order to achieve a stable and enduring balance between fishing capacity and fishing opportunities18, respecting an overall maximum fleet capacity reference level and for operating a strict ‘entry–exit’ regime whereby the entry of new vessels to the fishing fleet must be compensated by the withdrawal of existing vessels of equivalent tonnage and power. 
Sestsaadik vastutavad liikmesriigid oma kalalaevastike püügimahu korrigeerimise meetmete kindlaksmääramise eest, et saavutada püsiv ja alaline tasakaal püügivõimsuse ja püügivõimaluste vahel18, pidades kinni üldisest laevastiku maksimaalsest püügimäärast ja kasutades ranget laevastiku koosseisu ja sealt väljaarvamise korda, mille alusel uute laevade laevastiku koosseisu arvamine tuleb hüvitada sama püügimahu ja võimsusega olemasolevate laevade laevastiku koosseisust väljaarvamisega.
Member States report annually on their efforts to balance capacity with fishing opportunities to the Commission, which in turn submits a report to the European Parliament and the Council, in addition to a more general report on the implementation of the EFF in the preceding year. 
Liikmesriigid esitavad komisjonile kord aastas aruande jõupingutuste kohta püügivõimsuse ja püügivõimaluste tasakaalustamisel ning komisjon esitab aruande Euroopa Parlamendile ja nõukogule lisaks üldisemale aruandele Euroopa Kalandusfondi rakendamise kohta eelneval aastal.
The EFF19 provides 4,3 billion euro for the programming period 2007–13 in support of the CFP. 
Euroopa Kalandusfond19 annab programmitöö perioodil 2007–2013 ühise kalanduspoliitika toetuseks 4,3 miljardit eurot.
Measures funded by the EFF are set out in operational programmes, which are prepared by Member States and approved by the Commission. 
Euroopa Kalandusfondist rahastatavad meetmed määratletakse rakenduskavades, mille koostavad liikmesriigid ja kinnitab komisjon.
Funding available includes 1,2 billion euro to adapt fishing fleets, which includes co-financing vessel decommissioning schemes provided that Member States prepare fishing effort adjustment plans (FEAPs). 
Olemasolev toetus sisaldab 1,2 miljardit eurot kalalaevastike kohandamiseks, mis hõlmab laevade kasutusest kõrvaldamise kava kaasrahastamist tingimusel, et liikmesriigid koostavad püügikoormuse kohandamise kavad.
The FEAPs provide the justification for scrapping specific types of fishing vessels. 
Püügikoormuse kohandamise kavades põhjendatakse teatud tüüpi kalalaevade lammutamist.
The Commission had as a mid-term EFF target to reduce the capacity of the fishing fleets by 7 % (140 000 GT) in terms of GT by 2010. 
Komisjon seadis Euroopa Kalandusfondile vahe-eesmärgiks vähendada kalalaevastike püügivõimsust 2010. aastaks 7% (140 000 brutoregistertonni) võrra.
The Annex gives summary information on implementation of the EFF as at the end of 2010. 
Lisas on esitatud kokkuvõte Euroopa Kalandusfondi rakendamisest 2010. aasta lõpu seisuga.
The EFF also contributes to financing investments on board fishing vessels provided that the ability of the vessels to catch fish is not increased. 
Samuti toetab Euroopa Kalandusfond kalalaevadesse tehtavate investeeringute rahastamist, tingimusel et laevade püügivõi-met ei suurendata.
The significant increases in fuel prices in early 2008 led to Council Regulation (EC) No 744/200820, which provided temporary measures up to 31 December 2010, to promote restructuring by Member States of their fishing fleets. 
Kütusehinna järsu tõusu tõttu 2008. aasta alguses võeti vastu nõukogu määrus (EÜ) nr 744/200820, millega nähti ette ajutised meetmed kuni 31. detsembrini 2010, et edendada liikmesriikide kalalaevastike ümberkorraldamist.
17 Report from the Commission to the Council and the European Parliament on the intermediate results of the multiannual guidance programme for the fishing fleets at 30 June 2002 (COM(2002) 483 final of 3 September 2002). 
17 Komisjoni 30. juuni 2002. aasta aruanne nõukogule ja Euroopa Parlamendile kalalaevastiku mitmeaastase arendusprogrammi vahetulemuste kohta, KOM(2002) 483 (lõplik), 3.9.2002.
18 Chapter III of Council Regulation (EC) No 2371/2002. 
18 Nõukogu määruse (EÜ) nr 2371/2002 III peatükk.
19 Council Regulation (EC) No 1198/2006 of 27 July 2006 on the European Fisheries Fund (OJ L 223, 15.8.2006, p. 1). 
19 Nõukogu 27. juuli 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1198/2006 Euroopa Kalandusfondi kohta (ELT L 223, 15.8.2006, lk 1).