Observations 30 55 The Court found several weaknesses in procedures at the payment stage which resulted in incorrect payments, overpayment or uncertainty as to the correctness of the amount paid, as illustrated below. ο Compulsory training for farmers, e.g. on the handling of phytosanitary products and animal welfare, delivered directly by the regional authorities for 2 680 and 2 030 euro respectively, was available in the area at a much lower price (150 and 200 euro respectively) (Spain — Galicia). ο Payments were not adjusted on the basis of participants’ actual attendance of training, even though the project was to be charged on this basis (Spain — Galicia). ο Training-attendance lists were unreliable: they were either pre-signed, showed signs of having been changed by a person other than the participant, or could not be interpreted because of the different signs and codes used (Poland, Spain — Galicia). ο The costs charged to the Member State authority for training courses were very much higher than the amounts actually paid to the subcontractors (United Kingdom — England, see Box 8). ο In the case of projects carried out by the Member State authorities themselves, it was not possible to establish the link between the costs of an individual training activity and the corresponding payment claim submitted to the paying agency within a reasonable time frame (Sweden). ο There was either no obligation to keep time sheets, or time-recording rules were unclear or did not allow for correct accounting of actual time spent on training activities by either providers or the public authorities themselves (Sweden, Poland, Spain). 
Tähelepanekud 30 55 Kontrollikoda leidis maksmisetapi menetlustes nõrkusi, mis põhjustasid ebakorrektseid väljamakseid, liiga suuri väljamakseid või ebakindlust väljamakstud summa õigsuses, nagu on selgitatud allpool: ο põllumajandusettevõtjate kohustuslik koolitus, nt fütosanitaartoodete käitlemise ja loomade heaolu teemal, mille korraldasid otse piirkondlikud ametiasutused vastavalt 2680 ja 2030 euro eest, oli piirkonnas saadaval palju väiksema hinnaga (vastavalt 150 ja 200 euro eest) (Hispaania – Galicia); ο väljamakseid ei kohandatud vastavalt koolitusel osalejate tegelikule kohalolekule, ehkki projekti kulusid arvestati selle alusel (Hispaania – Galicia); ο koolitusel osalejate loendid ei olnud usaldusväärsed: need olid kas eelnevalt allkirjastatud, oli ilmne, et allkirja on muutnud muu isik kui osaleja, või polnud neid võimalik tõlgendada erinevate märkide ja koodide kasutamise tõttu (Poola, Hispaania – Galicia); ο liikmesriikide ametiasutustele esitatud kulud koolituskursuste eest olid palju suuremad kui alltöövõtjatele tegelikult makstud summad (Ühendkuningriik – Inglismaa, vt 8. selgitus); ο liikmesriikide ametiasutuste endi korraldatud projektide puhul ei olnud võimalik leida seost üksiku koolitustegevuse kulude ja makseasutusele mõistliku aja jooksul esitatud vastava maksenõude vahel (Rootsi); ο ei olnud kohustust pidada ajakava tabeleid või olid ajalise dokumenteerimise eeskirjad ebaselged ega võimaldanud pidada nõuetekohast arvet koolitustegevusele kulunud aja kohta ei teenuseosutajate ega riigiasutuste endi poolt (Rootsi, Poola, Hispaania).