natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Risk communication can be about specific health-related choices, e.g. the perceived risks associated with getting immunised, or related to behaviours, as the risks associated with sexual behaviour.
Riskiteavitus võib käsitleda konkreetseid tervisevalikuid, näiteks vaktsineerimisega seotud hirme, või käitumist, näiteks seksuaalkäitumise riske.
This approach requires a profound understanding of the distinction between the different dimensions and models of behavioural sciences.
Selline lähenemine eeldab inimkäitumise eri mõõtmete ja teoreetiliste mudelite põhjalikku tundmist.
Scarlet fever
Sarlakid
Scarlet fever is …
Sarlakid on...
…a disease, also known as “scarlatina”, that is caused by infection of the throat with a particular bacteria.
…haigus, mida põhjustab teatud bakteri tekitatud kurguinfektsioon
                .
Although it used to be a serious childhood disease, most cases now are quite mild.
Kuigi varem olid sarlakid raske lastehaigus, on praegu enamik juhtudest üsna kerged.
Scarlet fever usually starts with a sore throat, headache and fever.
Sarlakid algavad tavaliselt kurguvalu, peavalu ja palavikuga.
This is followed by a fine red rash that develops into many pimples (lesions) the size of pinheads, which make the skin feel like sandpaper.
Sellele järgneb peeneteraline punane lööve, mis areneb paljudeks nööpnõelapea suurusteks vistrikeks, mis muudavad naha karedaks.
The rash starts on the upper trunk, armpit and neck and spreads but does not usually involve the palms of the hands, soles of the feet or face, although the patient ’s cheeks will look flushed.
Lööve tekib kõigepealt ülakehal, kaenlaalustes ja kaelal ning levib sealt edasi, kuigi ei ulatu tavaliselt peopesadesse, jalataldadele ega näole, kuigi patsiendi põskedele tekib õhetus.
Another early, characteristic symptom is a white covering of the tongue that peels away a few days later, leaving a distinctive  “swollen tongue ” appearance.
Teine varane iseloomulik sümptom on valge katt keelel, mis tuleb mõni päev hiljem maha ja põhjustab keele iseloomulikku „turses” välimuse.
The tonsils may also be affected.
Esineda võib ka mandlisümptomeid.
Other symptoms can include paleness around the mouth and swollen glands in the neck.
Esineda võib ka suuümbruse kahvatust ja kaela lümfisõlmede suurenemist.
The skin usually peels, especially on the fingertips, toes and groin.
Nahk koorub tavaliselt maha, eelkõige sõrmeotstes, varvastel ja kubemepiirkonnas.
The rash usually lasts for 2–4 days leading to the peeling stage, which may continue for up to six weeks.
Lööve kestab tavaliselt 2–4 päeva ning jätkub naha koorumisega, mis võib kesta kuni 6 nädalat.
Read more about scarlet fever in the  factsheet for the general public .
Sarlakite kohta on lisateavet  teabelehes avalikkusele .
Social marketing
Sotsiaalturundus
Using social marketing tools to conduct public health improvement programs can help to clarify goals and improve success with limited public health resources.
Sotsiaalturunduse vahenditega saab selgitada tervishoiuprogrammide eesmärke ning suurendada programmide mõju, lisamata samas maksumust.
Health-related social marketing aims at improving people ’s health and quality of their life in concrete social, political and economic environment.
Tervisega seotud sotsiaalturunduse eesmärk on parandada inimeste tervist ja elukvaliteeti konkreetses sotsiaal-, poliitika- ja majanduskeskkonnas.
It requires familiarity with the audience to whom health messages are being addressed, knowledge about relevance and importance of the problem to the target groups, ability of the group to tackle the problem and potential to promote change of an existing situation in a concrete environment.
See eeldab, et tuntakse sihtrühma, kellele on terviseteave suunatud, käsitletava probleemi asjakohasust ja olulisust neile, rühma oskusi probleemi lahendamisel ning suutlikkust oma konkreetses keskkonnas senist olukorda muuta.
Understanding social marketing principles and techniques is key to developing public health programs that can promote knowledge or positive behaviours as well as reduce risky ones.
Sotsiaalturunduse põhimõtete ja tehnikate mõistmine on äärmiselt oluline tegur teadmisi või positiivset käitumist edendavate tervishoiuprogrammide arendamisel ning riskikäitumise vähendamisel.
Health topics in spotlight
Tähelepanu keskmes olevad terviseteemad
HIV infection remains of major public health importance in the EU/EEA.
HIV-nakkus on Euroopa Liidu ja Euroopa Majanduspiirkonna riikides pidevalt oluline tervishoiuteema.
It is characterized by distinct epidemics across countries affecting different populations.
Eri riikides esineb seda erineval määral, haarates eri rahvastikurühmi.
Europe is now approaching the first winter season after the 2009 pandemic influenza.
Euroopas on peagi esimene talv pärast 2009. aasta pandeemilist grippi.
What can we expect?
Mida peaksime arvestama?
Has anything changed with seasonal influenza?
Kas hooajaline gripp on muutunud?
What can people do to protect themselves and others?
Kuidas saavad inimesed kaitsta ennast ja teisi?
Surveillance is essential to understanding the epidemiology of infectious diseases.
Nakkushaiguste seire on nende epidemioloogia mõistmiseks hädavajalik.
Surveillance of health and disease includes ongoing data collection, analysis to convert this data into statistics, interpretation of this analysis to produce information and dissemination of this information to those who can take appropriate action.
Tervise- ja haiguseandmete seire tähendab muu hulgas andmete pidevat kogumist, nende analüüsimist statistikaks ja selle analüüsi tõlgendamist teabeks ning saadud teabe levitamist nendeni, kes saavad võtta vajalikke meetmeid.
Chlamydia
Klamüdioos
Tick-borne diseases
Puukidega levivad haigused
Ticks can carry disease.
Puugid võivad levitada haigusi.
Ticks are abundant in woodlands all across Europe from early spring to late autumn.
Puuke leidub kogu Euroopa metsades, varakevadest hilissügiseni.
They live by sucking blood from animals and occasionally bite humans.
Puugid toituvad loomade verest ja hammustavad aeg-ajalt ka inimesi.
Vaccines are powerful tools for protecting our health .
Vaktsiinid on tõhus viis, kuidas kaitsta tervist .
Immunisations have lead to the control and elimination of diseases in Europe that in the past caused death and disability for millions of people.
Immuniseerimise abil tõrjutakse ja likvideeritakse Euroopas haigusi, mis minevikus põhjustasid miljonite inimeste surma ja invaliidistumist.
Tuberculosis, a global challenge
Tuberkuloos, ülemaailmne probleem
The treatment success rate in the EU/EEA is too low to meet global targets .
Raviedukus Euroopa Liidu ja Euroopa Majanduspiirkonna riikides on ülemaailmsete eesmärkide täitmiseks liiga väike .
Only three countries successfully treated 85% or more of all previously untreated, culture-confirmed pulmonary TB cases from the 2007 cohort.
Ainult kolmes riigis suudeti 2007. aastal ravida vähemalt 85% kõigist varem ravimata, külvidega kinnitatud kopsutuberkuloosi juhtudest.
This is four countries fewer than in 2006.
2006. aastal oli selliseid riike seitse.
TOP SIX HEALTH TOPICS
KUUS TERVISETEEMAT
Streptococcus suis
Bakter  Streptococcus suis 
                
                 
                
                
                
                 
                
                
                 
                
                
                
                 
                
                
                 
                
                
                
                 
                
                
                 
                
                
                
                 
                
                
                 
                
                
                
                
                
                
                
                
                
                
                
                
                
                
                -->
Streptococcus suis is an opportunistic bacterium which usually colonises the upper respiratory tract of adult pigs without causing any disease.
Streptococcus suis on oportunistlik bakter, mis tavaliselt esineb täiskasvanud sigade ninas, kurgus ja neelus ning ei tekita haigust.
It can, however, be the reason for severe disease in piglets, and it is known to be responsible for large economical losses in the swine industry.
Põrsastel võib see bakter tekitada aga rasket haigestumist, põhjustades seakasvatuses suurt majanduskahju.
Streptococcus suis  is transmitted to humans through close contact with infected pigs or pork, and people in occupational contact with pigs (e.g. pig farmers, abattoir workers, veterinarians) represent the principal risk group for the disease.
Streptococcus suis  kandub inimestele nakatunud sigadega või sealihaga vahetu kokkupuute kaudu, mistõttu töö tõttu vahetult sigadega kokkupuutuvad inimesed (nt seakasvatajad, tapamajatöölised, veterinaarid) moodustavad selle haiguse peamise riskirühma.
The pathogen can cause serious systemic infections, most commonly meningitis and sepsis.
Haigustekitaja võib põhjustada raskeid süsteemseid infektsioone, kõige sagedamini meningiiti ja sepsist.
Other disease manifestations include pneumonia, arthritis, endocarditis, and streptococcal toxic shock-like syndrome (STSS).
Haigus võib avalduda ka kopsu- ja liigesepõletikuna ning streptokokkide toksilise šoki sündroomina (STSS).
Deafness is reported as common sequelae of the disease.
Sageli tekib haiguse tagajärjel kurtus.
The majority of the 700 human cases which have been reported since 1968 originated from Southeast Asia, i.e. China, Vietnam, and Northern Thailand.
Enamik alates 1968. aastast teatatud 700 haigusjuhust inimestel on esinenud Kagu-Aasias – Hiinas, Vietnamis ja Põhja-Tais.
Streptococcus suis meningitis is currently the second most common cause of acute bacterial meningitis in adults in Thailand.
Bakteri  Streptococcus suis  põhjustatud meningiit on praegu sageduselt teine ägeda bakteriaalse meningiidi põhjus Tai täiskasvanutel.
Several sporadic cases have also been reported from European countries.
Mitmeid üksikjuhtumeid on esinenud ka Euroopa riikides.
Outbreaks of human infections mainly occur in low-income countries with intensive pig production, which is largely due to close contact of humans to pigs and lack of awareness of the disease within the population at risk.
Inimeste nakatumiste puhanguid esineb peamiselt väikese sissetuleku ja intensiivse seakasvatusega riikides, kusjuures puhangu teke on peamiselt seotud inimeste ja sigade vahetu kokkupuutega ning sellega, et riskirühm ei tea haigestumisohust.
HEALTH TOPICS A-ZRELATED HEALTH TOPICSREAD MORE ON ECDC SITE
TERVISETEEMAD A–YSEOTUD TERVISETEEMADLISATEAVE ECDC VEEBILEHEL
Zika virus infection
Zika viiruse infektsioon
Zika virus is a member of the Flaviviridae family and is transmitted to humans by mosquitoes.
Zika viirus kuulub sugukonda  Flaviviridae  ning levib inimestele sääskede kaudu.
It is related to other pathogenic vector borne flaviviruses including dengue, West-Nile and Japanese encephalitis viruses but produces a comparatively mild disease in humans.
See on seotud teiste vektorlevivate flaviviirustega, sh denguepalaviku viirus, Lääne-Niiluse ja Jaapani entsefaliidi viirused, ent põhjustab inimesel suhteliselt kerget haigust.
In 2007, Zika virus caused an outbreak on the island of Yap in the Pacific.
Zika viirus põhjustas 2007. aastal haiguspuhangu Vaikse ookeani Yapi saarel.
This was the first documented transmission outside of its traditional endemic areas in Africa and Asia, and Zika virus is considered an emerging infectious disease with the potential to spread to new areas where the  Aedes mosquito vector is present.
See oli esimene dokumenteeritud puhang väljaspool selle viiruse tavapäraseid endeemilisi piirkondi Aafrikas ja Aasias. Zika viirus on üks nn tekkivatest nakkushaigustest, mis võib hakata levima uutele aladele, kus seda võivad hakata levitama perekonna  Aedes  sääsed.
There is no evidence of transmission Zika virus in Europe to date and imported cases are rare.
Seni puuduvad andmed, et Zika viirus oleks levinud Euroopas, samuti erineb sissetoodud juhtumeid harva.
2009 influenza A (H1N1) pandemic
2009. aasta pandeemiline gripp A(H1N1)
New viruses are often the result of a re-assortment of genes from two other viruses (swap of genes).
Uued viirused tekivad sageli nii, et kahe muu viiruse geenid jaotuvad ümber (viirused vahetavad geene).
This A(H1N1)v virus is the result of a combination of two swine influenza viruses that contained genes of avian and human origin.
A(H1N1)v viirus on tekkinud kahe seagripiviiruse kombineerumisel, mis sisaldasid linnu- ja inimgripiviiruse geene.
In focus
Tähelepanu keskmes
New!
Uued
Summaries of the pandemic
Pandeemia ülevaated
Timeline of the pandemic in Europe
Pandeemia kulg Euroopas
Recently updated!
Hiljuti uuendatud
Evaluations of the 2009 pandemic
2009. aasta pandeemia hinnangud
Pandemic (H1N1) 2009 –  
               WHO declares Post Pandemic Phase
2009. aasta pandeemiline gripp (H1N1) –  WHO
                 kuulutas välja pandeemiajärgse etapi
Anthrax
Siberi katk (antraks)
HEALTH TOPICS A-ZREAD MORE ON ECDC SITERELATED HEALTH TOPICSANNUAL EPIDEMIOLOGICAL REPORTEPIDEMIOLOGICAL DATA
TERVISETEEMAD A–YLISATEAVE ECDC VEEBILEHELSEOTUD TERVISETEEMADEPIDEMIOLOOGIA AASTAARUANNEEPIDEMIOLOOGIAANDMED
Arenavirus infection
Arenaviirusinfektsioon
Arenaviruses are enveloped viruses (about 120 nm diameter) with a bi-segmented negative strand RNA genome.
Arenaviirused on ümbrisega viirused (läbimõõt u 120 nm), mille genoom koosneb kahest negatiivse laenguga RNA ahelast.
The typical image in electronic microscopy showing grainy ribosomal particles (“  arena ” in latin) inside the virions gave the name to this family of viruses.
Selle viirusteperekonna nimi 
                
                Arena
                
                 tuleneb elektronmikroskoobis tüüpiliselt nähtavatest teradest (ribosoomid) viirusosakeste küljes (ld „arena
                ” 'liiv'
                ).
In 1933, the first virus of the Arenaviridae family, the Lymphocytic Choriomeningitis (LCM) virus, was isolated in North America from a human with aseptic meningitis.
Esimene sugukonna  Arenaviridae  viirus – lümfotsüütkoriomeningiidi viirus (LCM) – isoleeriti 1933. aastal Põhja-Ameerikas aseptilise meningiidiga patsiendilt.
Other viruses causing hemorrhagic fevers were reported in South America:
Hiljem avastati Lõuna-Ameerikas teisi arenaviirusi, mis põhjustavad hemorraagilist palavikku:
Machupo in 1956 in the Beni province of Bolivia, Junín in north Argentina, Guanarito in Portuguesa state in Venezuela in 1989, Sabia in Brazil in 1990 and more recently Chapare in 2004 in Bolivia.
1956 Boliivias Beni provintsis Machupo viirus ja Põhja-Argentiinas Junini viirus, 1989 Venetsueelas Portuguesa osariigis Guanarito viirus, 1990 Brasiilias Sabia viirus ja 2004 Boliivias Chapare viirus.
Lassa fever was identified in Nigeria in 1969.
1969. aastal avastati Nigeerias arenaviiruste hulka kuuluv Lassa palaviku viirus.
Avian influenza in humans
Linnugripp inimestel
Flu in birds is quite common.
Lindudel esineb grippi üsna sageli.
Indeed birds are thought to be the natural hosts for these infections with wild fowl (wild ducks etc) playing the most important role.
Linde peetakse nende nakkuste looduslikuks reservuaariks, kusjuures eelkõige esinevad need metslindudel (nt metspartidel).
Most strains of bird flu (or avian influenza to give it its scientific name) are relatively harmless to their natural bird hosts and do not infect humans - this sort is known as low pathogenic avian influenza (LPAI).
Enamik linnugripi tüvedest on looduslike kandjate jaoks suhteliselt ohutud ja ei nakata inimesi. Seda viiruse alatüüpi nimetatakse vähepatogeenseks linnugripiks (LPAI).
However, some types of bird flu are more harmful for certain birds and animals.
Linnugripi mõni tüvi on teatud lindudele ja loomadele siiski tunduvalt kahjulikum.
They are called highly pathogenic avian influenza (HPAI).
Neid nimetatakse väga patogeenseks linnugripiks (HPAI).
Since 1997, a particularly aggressive strain of highly pathogenic bird flu known as A/H5N1 has emerged.
1997. aastal ilmus HPAI-linnugripi eriti agressiivne tüvi A/H5N1.
It was first identified in Hong Kong where influenza cases are well reported but may have been around for longer than that elsewhere in the Far East.
See isoleeriti esimest korda Hongkongis, kus gripist teatamine on usaldusväärne, kuid seda võis esineda mujal Kaug-Idas juba varem.
The A/H5N1 strain of bird flu seems to kill a high proportion of birds infected.
Linnugripi A/H5N1 tüvi on suurele osale nakatunud lindudest surmav.
It also infects a surprisingly wide range of birds and animals.
Samuti nakatab see ebatavaliselt paljusid linnu- ja imetajaliike.
Bird flu can occasionally infect humans who have close contacts with birds and bird products but it rarely causes problems.
Linnugripp võib aeg-ajalt nakatada ka inimesi, kes puutuvad kokku lindude ja linnulihaga, ent enamasti ei ole need juhud probleemsed.
However A/H5N1 is different.
A/H5N1 on selles suhtes siiski teistsugune.
In the Far East where A/H5N1 is common in Vietnam, Cambodia, Thailand and Indonesia over one hundred people have become severely ill when infected with this virus.
Kaug-Idas, kus A/H5N1 on tavaline Vietnamis, Kambodžas, Tais ja Indoneesias, on selle viirusega nakatunud ja raskelt haigestunud üle saja inimese.
More than half of them have died.
Üle poole nendest surid.
It is a highly pathogenic virus.
See viirus on väga patogeenne.
Fortunately, so far A/H5N1 has not been very infectious for humans.
Õnneks ei ole A/H5N1 olnud seni inimesele väga nakkav.
Although over two hundred people have become ill so far, this is still a very small number compared with millions who must have been exposed to the virus while living with infected birds in the Far East.
Kuigi praeguseks on nakatunud üle kahesaja inimese, on see siiski väga väike arv võrreldes miljonite Kaug-Ida elanikega, kes puutusid kokku nakatunud lindudega ja seega ka nendel oleva viirusega.
HEALTH TOPICS A-ZRELATED PAGESREAD MORE ON ECDC SITESECTIONSWHAT’S NEWRELATED HEALTH TOPICSIN SPOTLIGHT
TERVISETEEMAD A–YSAMAL TEEMALLISATEAVE ECDC VEEBILEHELJAOTISEDUUDISEDSEOTUD TERVISETEEMADTÄHELEPANU KESKMES
Babesiosis
Babesioos
Babesiosis is an illness caused by a parasite of the  Babesia spp ., which infects and destroys the red blood cells.
Babesioos on haigus, mida põhjustavad perekonna  Babesia  spp. parasiidid ning mis nakatab ja hävitab vere punaliblesid.
The disease is transmitted mainly by ticks which become infected by feeding on infected cattle, roe deer and rodents, which are the main reservoirs for this parasite.
Haigus levib peamiselt puukide kaudu, kellele parasiit kandub üle nakatunud veiste, metskitsede ja näriliste (peamine looduslik reservuaar) vere kaudu.
While most infections pass by without symptoms, some people may become sick and present with flu-like symptoms like fever, chills, muscle ache, fatigue, as well as jaundice (yellowing of the skin due to a bile disorder).
Kuigi enamasti ei kaasne nakatumisega haigussümptomeid, võib osadel inimestel siiski tekkida halb enesetunne ja avalduda gripitaolised nähud, nt palavik, külmavärinad, lihasvalud ja väsimus, samuti sapihäirest tingitud nahakollasus.
Severe cases, affecting the kidneys or the lungs, may occur and lead to death.
Rasketel juhtudel võib haigus levida neerudesse või kopsudesse ning lõppeda surmaga.
Human babesiosis infection is treated with antibiotics and quinine.
Inimeste babesioosi ravitakse antibiootikumide ja hiniiniga.
There is no vaccine available.
Vaktsiin puudub.
Biosafety
Bioohutus
What do public health specialists and policy makers need to know about biosafety issues and practices in the EU?
Mida peavad tervishoiuspetsialistid ja poliitikakujundajad teadma bioohutusest ning selle rakendamisest Euroopa Liidus?
Research on pathogenic micro-organisms is vital to counteract the possible consequences of infectious disease outbreaks, whether natural or caused by malicious/accidental release.
Patogeensete (haigusi tekitavate) mikroorganismide teadusuuringud on äärmiselt olulised, et reageerida nakkushaiguse loomuliku või tehisliku (pahatahtliku või juhuslikult vallandatud) puhangu võimalikele tagajärgedele.
Only then can diagnostic methods and countermeasures to protect human and animal health be developed.
Ainult nii saab välja töötada inimese ja loomade tervise kaitsmiseks diagnostikameetodeid ning vastumeetmeid.
However, the possibility of accidental or deliberate release of a pathogenic micro-organism from laboratories must be considered and controlled.
Sellele vaatamata tuleb arvestada patogeense mikroorganismi juhusliku või tahtliku vabanemise võimalusega laboritest ning olla selleks valmis.
The consequence of a release of biological agents from a single laboratory could be the spread of a disease throughout Europe.
Bioloogiliste mõjurite sattumine ühestainsast laborist väliskeskkonda võib põhjustada haiguse üleeuroopalise puhangu.
Coordination of laboratory biosafety and biosecurity efforts across Europe is vital to ensure interoperability and preparedness.
Laborite bioohutuse ja bioturvalisuse koordinatsioon kogu Euroopas on koostalitlusvõime ja valmisoleku tagamiseks äärmiselt oluline.
Within the EU there is a wealth of expertise in the areas of biorisk management that can be harnessed to contribute to communication, and the establishment of best practices.
Euroopa Liidus on bioriski haldamise osas suured kogemused, mida saab kasutada teabevahetuse parandamiseks ja heade tavade loomiseks.
In recent years, this has been achieved through several European Commission funded projects.
Viimastel aastatel on seda saavutatud mitmete Euroopa Komisjoni rahastatud projektide kaudu.
In addition, the European Biosafety Association is an important forum for networking, information exchange and training for biosafety professionals.
Peale selle on Euroopa bioohutuse assotsiatsioon oluline foorum bioohutuse spetsialistide võrgustiku, teabevahetuse ja väljaõppe jaoks.
ECDC has established a project involving dedicated experts in all areas of biorisks to define its role in the biosafety field according to its mandate.
ECDC on loonud projekti, mis hõlmab kõikide bioriskiga seotud tegevusalade erieksperte ning mille eesmärgiks on määratleda selle roll bioohutuse valdkonnas, vastavalt oma volitustele.
This project will also develop information resources on biosafety for policy makers, biosafety professionals, and other public health specialists, which will be available through the ECDC web portal.
Projekti käigus luuakse ka bioohutuse teabevahendid poliitikakujundajatele, bioohutuse spetsialistidele ja teistele tervishoiuspetsialistidele; selle teabe avaldab ECDC veebiportaal.
Read more about the ECDC biorisk expert group project
ECDC bioriskide eksperdirühma projekti kirjeldus
Biosafety  
                :
Bioohutus  
                :
The containment principles, technologies and practices that are implemented to prevent the unintentional exposure to biological agents and toxins or their accidental release.
Bioloogiliste mõjurite ja toksiinide tõkestamise põhimõtted, tehnoloogiad ning praktika, mida kasutatakse nendega tahtmatu kokkupuute või nende juhusliku keskkonda sattumise ennetamiseks.
Laboratory Biosecurity  
                :
Laborite bioturvalisus  
                :
The protection, control and accountability for biological materials  within laboratories in order to prevent their unauthorised access, loss, theft, misuse, diversion or intentional release.
Bioloogiliste materjalide kaitse, reguleerimise ja vastutuse süsteem, millega ennetatakse laborites omavolilist juurdepääsu, kadumist, vargust, väärkasutust, diversiooni või tahtliku lekitamist.
Biorisk Management  
                :
Bioriski haldamine  
                :
Encompasses hazard identification, risk assessment and risk control both in the fields of biosafety and laboratory biosecurity.
Hõlmab ohu tuvastamist, riski hindamist ja riski ohjamist nii bioohutuse kui ka laborite bioturvalisuse valdkonnas.
HEALTH TOPICS A-ZREAD MORE ON ECDC SITERELATED TOPICSSTAY UP TO DATERELATED HEALTH TOPICS
TERVISETEEMAD A–YLISATEAVE ECDC VEEBILEHELSEOTUD TEEMADOLE KURSISSEOTUD TERVISETEEMAD