natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The clinical picture is characterised by muscle ache, headache, fever, and pneumonia (associated with a dry cough). 
Kliinilisele pildile on iseloomulik lihasevalu, peavalu, palavik ja kopsupõletik (koos kuiva köhaga).
In most cases legionellosis can be treated effectively with antibiotics, but death rates can be high among the elderly and in patients with a weakened immune system. 
Enamikul juhtudel saab legionelloosi efektiivselt ravida antibiootikumidega, kuid eakate ja nõrgenenud immuunsüsteemiga patsientide seas võib suremus olla suur.
Prophylactic measures include regular cleaning and adequate maintenance of the particular water systems. 
Ennetusmeetmeteks on veevarustussüsteemide regulaarne puhastamine ja asjakohane korrashoid.
Leptospirosis 
Leptospiroos
Leptospirosis is a zoonotic disease (transmitted from animals to humans) caused by Leptospira bacteria. 
Leptospiroos on zoonootiline haigus (levib loomadelt inimesele), mida põhjustab bakter Leptospira.
Although more common in tropical areas of the world, the disease is also present in temperate areas, including Europe. 
Kuigi haigus on rohkem levinud troopilistes piirkondades, esineb seda ka parasvöötmes, sealhulgas Euroopas.
Different species of domestic and wild animals act as maintenance hosts. 
Bakteri peremeesorganismid on mitmesugused kodu- ja metsloomad.
Humans get leptospirosis either from direct contact with the urine of infected animals, or from contact with material contaminated by it, such as water or soil. 
Inimesed saavad leptospiroosinakkuse kas vahetul kokkupuutel nakatunud loomade uriiniga või sellega saastunud materjaliga, näiteks vee või pinnasega.
After exposure, the incubation period ranges between two and 30 days (with an average of 10 days). 
Peiteaeg pärast kokkupuudet on 2– 30 päeva (keskmiselt 10 päeva).
The symptoms vary. 
Sümptomid võivad olla mitmesugused.
Fever, muscle ache and eye infection are very frequent. 
Väga sageli esineb palavikku, lihasevalu ja silmainfektsiooni.
Liver, kidney, lung, heart, and more rarely brain involvement and bleeding are the most serious symptoms. 
Kõige raskemad on maksa, neerude, kopsude, südame ja harvemini ajuga seotud sümptomid ning verejooks.
Timely antibiotic treatment is effective, and the death rate is low, but does increase with advancing age and may reach up to 20% or more in complicated cases with severe disease. 
Õigeaegne antibiootikumravi on efektiivne ja suremus on väike, kuid kasvab koos vanusega ning võib olla tüsistustega raske haiguse korral üle 20%.
Listeriosis 
Listerioos
Listeriosis is a disease caused by Listeria monocytogenes . 
Listerioos on haigus, mida põhjustab bakter Listeria monocytogenes .
Lyme disease 
Lyme'i tõbi (borrelioos)
Preventive measures include controlling rodent populations, avoiding contaminated areas and covering cuts and abraded skin when operating in the environment. 
Ennetusmeetmeteks on näriliste tõrje, saastunud piirkondade vältimine ning naha lõikehaavade ja marrastuste kinnikatmine sellises keskkonnas viibides.
Immunisation of persons at occupational risk of exposure has been carried out in some countries (Italy, France, Spain). 
Mõnes riigis (Itaalia, Prantsusmaa, Hispaania) vaktsineeritakse inimesi, kellel on nakatumise risk töö tõttu.
Listeriosis is a disease caused by Listeria monocytogenes. 
Listerioos on haigus, mida põhjustab bakter Listeria monocytogenes.
The disease primarily causes problems in pregnant women, newborns, and adults with a weakened immune system. 
Haigus põhjustab probleeme eelkõige rasedatel, vastsündinutel ja nõrgenenud immuunsüsteemiga täiskasvanutel.
Listeria bacteria are ubiquitous in the environment, and food-borne outbreaks have been detected worldwide. 
Bakterit Listeria leidub keskkonnas kõikjal ning toidu kaudu levinud haiguspuhanguid on esinenud kogu maailmas.
Many animals carry the bacteria in their faeces. 
Bakterit leidub paljude loomade väljaheidetes.
After exposure (via contaminated food) most healthy adults do not develop any symptoms, except in the case of pregnant women. 
Kokkupuutel haigustekitajaga (saastunud toidu kaudu) enamikul tervetel täiskasvanutel sümptomeid ei teki, v.a rasedatel.
In that case, it can lead to death of the foetus and consequent abortion or to a dramatic picture of congenital listeriosis in the newborn. 
Sellisel juhul võib haigus lõppeda loote surmaga (ja sellest tuleneva raseduse katkemisega) või vastsündinu raske kaasasündinud listerioosiga.
In addition, listeriosis in adults with weakened immune system and the elderly may lead to meningitis, brain infection, and severe blood infection. 
Nõrgenenud immuunsüsteemiga täiskasvanutel ja eakatel võib listerioos põhjustada ka meningiiti, ajuinfektsiooni ja rasket verenakkust.
All clinical presentations are treatable with prolonged courses of antibiotics, but the prognosis of the most serious ones is poor. 
Kõiki kliinilisi vorme saab ravida pikaajalise antibiootikumiraviga, kuid kõige raskematel juhtudel on prognoos halb.
Control measures should be aimed at the farm and food-processing level, in order to prevent contamination of food products. 
Tõrjemeetmed tuleb suunata põllumajandusettevõtete ja toiduainetööstuse tasandile, et vältida toiduainete saastumist.
Preventive measures include providing appropriate information for consumers on how to minimise the risk of ingesting food contaminated by Listeria. 
Ennetusmeetmeteks on tarbijate piisav teavitamine viisidest, kuidas vähendada bakteriga Listeria saastunud toidu söömise riski.
Malaria 
Malaaria
Malaria is caused by Plasmodium parasites. 
Malaariat põhjustab algloom Plasmodium .
Four Plasmodium species (Plasmodium falciparum, Plasmodium vivax, Plasmodium ovale and Plasmodium malariae) give disease in humans, and humans are their only relevant reservoir. 
Inimesed haigestuvad selle parasiidi nelja liigiga ( Plasmodium falciparum , Plasmodium vivax , Plasmodium ovale ja Plasmodium malariae ). Parasiiti esineb põhiliselt ainult inimestel.
Transmission requires an intermediate mosquito (anopheles) host, which is found worldwide. 
Edasikandmiseks on vaja vaheperemeesorganismina hallasääske ( Anopheles ), mida leidub kõikjal maailmas.
Following exposure (an infected mosquito bite) the incubation period varies between one and four weeks in most cases. 
Peiteaeg pärast kokkupuudet (nakatunud sääse pistet) on enamikul juhtudel 1–4 nädalat.
Depending on the plasmodium species involved, much longer incubation periods are possible. 
Olenevalt haigusetekitaja liigist võib peiteaeg olla ka palju pikem.
Once the Plasmodia multiply inside the red blood cells, fever and multi-organ disease may ensue, which can be life-threatening when P. falciparum is involved. 
Haigusetekitaja paljunemisel punalibledes võib tekkida palavik ja mitut elundkonda haarav haigestumine, mis võib olla liigi Plasmodium falciparum korral eluohtlik.
Symptoms are much reduced if the patient is semi-immune by repeated previous infection. 
Kui patsient on korduva varasema nakatumise tulemusena osaliselt immuunne, on sümptomid tunduvalt nõrgemad.
Several drugs are available for both treatment and prophylaxis. 
Nii raviks kui ka ennetamiseks on olemas mitu ravimit.
During the 20th century, malaria was eradicated from many temperate areas, including the whole of the EU. 
20. sajandil likvideeriti malaaria paljudest parasvöötme piirkondadest, sealhulgas kogu Euroopa Liidu territooriumilt.
As a result, the disease is now essentially limited to tropical countries. 
Selle tulemusena esineb haigus praegu valdavalt ainult troopilistes riikides.
With global climate change, the potential for the reappearance of malaria in countries where it was previously eradicated is a growing concern. 
Globaalsete kliimamuutuste tulemusena valmistab üha enam muret võimalus malaaria taasilmumiseks riikides, kust see on likvideeritud.
Anopheles mosquitoes are in fact still present in those areas, including in Europe. 
Hallasääski esineb neis piirkondades, sealhulgas Euroopas endiselt.
Due to the large number of imported cases in Europe, malaria is mainly a travel medicine issue. 
Paljude Euroopasse sissetoodud juhtumite tõttu on malaaria põhiliselt reisimeditsiini küsimus.
Nonetheless, ‘airport malaria’ is sometimes reported in relation to the inadvertent transport of infected mosquitoes from endemic areas. 
Nakatunud sääskede juhusliku transpordi tõttu endeemilistest piirkondadest esineb vahel siiski ka nn lennujaamamalaariat.
Measles 
Leetrid
Measles is an acute illness caused by morbillivirus. 
Leetrid on äge nakkushaigus, mida põhjustab leetriviirus ( Morbillivirus ).
The disease is transmitted via airborne respiratory droplets, or by direct contact with nasal and throat secretions of infected individuals. 
Haigus kandub edasi õhu kaudu piisknakkuse teel või vahetu kokkupuute teel nakatunud isikute nina- ja kurgueritistega.
The main symptoms are fever, rash, cough, running nose and eye infection, appearing after an incubation period of 10 to 12 days. 
Põhilised sümptomid on palavik, lööve, köha, ninavoolus ja silmainfektsioon, mis tekivad pärast 10– 12-päevast peiteaega.
Complications are possible, including pulmonary infection, brain infection and secondary bacterial infections. 
Haigusel võib olla tüsistusi, sealhulgas kopsu- või ajunakkus või teisene bakternakkus.
Only the latter require treatment, by the use of antibiotics. 
Neist vajab ravi – antibiootikumravi – ainult bakternakkus.
The disease is preventable by a vaccine providing lifelong immunity to most recipients. 
Haigust saab ennetada vaktsineerimisega, mis annab enamikule vaktsineeritutele eluaegse immuunsuse.
The elimination of measles by 2010 (interruption of indigenous measles transmission) is part of the WHO strategic plan for measles and congenital rubella infection in the WHO European Region. 
Maailma Terviseorganisatsiooni strateegiline kava leetrite ja kaasasündinud punetiste likvideerimiseks Maailma Terviseorganisatsiooni Euroopa piirkonnas näeb ette leetrite likvideerimise (leetrite kohaliku edasikandumise katkestamise) 2010. aastaks.
Meningococcal disease 
Meningokokinakkus
Meningococcal disease is caused by Neisseria meningitidis, a bacterium with human carriers as the only reservoir. 
Meningokokinakkust põhjustab bakter Neisseria meningitidis, mis esineb ainult seda kandval inimesel.
It is carried in the nose, where it can remain for long periods without producing symptoms. 
Bakter elab ninas, kus see võib püsida pikka aega, tekitamata sümptomeid.
Following exposure (inhalation of infective droplets) the carrier state may develop and last for some time. 
Pärast nakkusega kokkupuudet (nakatavate piiskade sissehingamist) võib inimene saada mõneks ajaks nakkuse kandjaks.
Due to a series of factors, a very low proportion of carriers (less than 1%) will eventually become ill. 
Mitme teguri tõttu tekib haigus nakkusekandjatest väga väikesel osal (alla 1%).
This most frequently occurs in young children, but a second disease peak is observed among adolescents and young adults. 
Kõige sagedamini haigestuvad lapsed, kuid haigestujate teine oluline rühm on noorukid ja noored täiskasvanud.
The clinical picture is very serious, and may present as meningitis and severe blood infection. 
Kliiniline pilt on väga raske ning haigus võib avalduda meningiidi ja raske verenakkusena.
Timely, appropriate antibiotic therapy can usually cure the meningitis (although serious complications including deafness, neurological problems and even amputations are still possible), whereas the severe blood infection leads to death in about 8% of cases. 
Õigeaegse sobiva antibiootikumravi kasutamisel saab meningiiti tavaliselt ravida (kuigi võib tekkida raskeid tüsistusi, sealhulgas kurtust, neuroloogilisi häireid ja isegi amputeerimist vajavaid tüsistusi), ent raske verenakkus lõpeb ligikaudu 8% juhtudest surmaga.
Vaccines are available against serogroups A, C, Y and W135. 
Serorühmade A, C, Y ja W135 vastased vaktsiinid on olemas.
Most instances of the disease in Europe are caused by serogroups B and C. Since 1999, several countries have introduced vaccination programmes against serogroup C, using a new generation of so called “conjugate” vaccines. 
Euroopas põhjustavad haigust enamikul juhtudel serorühmad B ja C. Mitmes riigis on käivitatud alates 1999. aastast serorühma C vastane vaktsineerimisprogramm, kasutades uue põlvkonna konjugeeritud vaktsiine.
To date, no vaccine is available against serogroup B. 
Serorühma B vastane vaktsiin seni puudub.
It is characterised by fever and swelling of one or more salivary glands (mumps is the only cause of epidemic infectious parotitis). 
Haigusele on iseloomulik palavik ja ühe või mitme süljenäärme turse (mumps on epideemilise nakkusliku parotiidi ainus põhjus).
Humans are the only reservoirs of the virus, which is transmitted from person to person via droplets and/or saliva. 
Seda viirust leidub ainult inimesel. Mumpsiviirus kandub inimeselt inimesele piisknakkuse ja/või sülje kaudu.
Following infection, the incubation period lasts on average 16–18 days. 
Peiteaeg pärast nakatumist on keskmiselt 16–18 päeva.
Salivary glands apart, other organs may be involved and symptoms might include infection in the testicles (in post-pubertal males), prostate gland, thyroid gland, and pancreas. 
Peale süljenäärmete võib haigus haarata ka teisi elundeid ning sümptomite hulka võib kuuluda ka munandite (puberteedijärgses eas meestel), eesnäärme, kilpnäärme või kõhunäärme infektsioon.
Brain involvement is frequent, but mostly without symptoms. 
Haigus haarab sageli ka aju, kuid enamasti ilma sümptomiteta.
Mumps is preventable by a vaccine, which is most often administered in association with anti-rubella and anti-measles vaccines (MMR). 
Mumpsi saab ennetada vaktsineerimisega ning vaktsiini manustatakse kõige sagedamini koos punetiste ja leetrite vaktsiiniga (MMR).
Norovirus infection 
Noroviirusnakkus
Norovirus cause gastrointestinal illness to humans. 
Noroviirused (perekonna Norovirus viirused) põhjustavad inimestel seedeelundite haigusi.
Norovirus infection can cause vomiting, diarrhoea, and stomach pain. 
Noroviirusnakkus võib põhjustada oksendamist, kõhulahtisust ja kõhuvalu.
Less common symptoms are low fever, chills and headache. 
Harvemini esinevad sümptomid on kerge palavik, külmavärinad ja peavalu.
Vomiting can be sudden and frequent resulting in remarkable fluid loss. 
Oksendamine võib tekkida äkki ja see võib olla sage, mistõttu selle tagajärjel tekib oluline vedelikukaotus.
Death is rare but remains as a risk especially for elderly or persons with weakened immune system. 
Surmajuhtumeid esineb harva, kuid eakatel või nõrgenenud immuunsüsteemiga inimestel on see risk siiski olemas.
Recovery occurs usually in one or two days. 
Paranetakse tavaliselt ühe või kahe päevaga.
The incubation period ranges between 12 and 48 hours. 
Peiteaeg on 12– 48 tundi.
Sometimes, symptoms can be milder and last for a week but no long-term adverse health effects have been reported. 
Mõnikord võivad sümptomid olla kerged ja püsida nädala, kuid pikaajalisi tervisekahjustusi ei ole täheldatud.
At irregular intervals, usually of a few decades, a new influenza virus emerges which is novel to all or most people which means that there can be little specific immunity among humans. 
Aeg-ajalt, tavaliselt mõne aastakümne järel ilmub uus gripiviirus, mis on kõikidele või enamikule inimestele uus, mis tähendab, et inimestel on selle suhtes väga vähe immuunsust.
This new virus can then spread rapidly from human to humans all over the world. 
See uus viirus võib levida kogu maailmas kiiresti inimeselt inimesele.
Because of the lack of human immunity the virus is often more aggressive and causes more serious disease and deaths. 
Et inimesed selle viiruse vastu immuunsed ei ole, on viirus sageli tavalisest agressiivsem ning põhjustab rohkem haigestumist ja surmajuhtumeid.
At least some of the three pandemics during the last (20th) century are thought to have come from an animal or bird influenza virus that itself mutated or swapped genes with a human influenza strain (so called recombination) and acquired the ability to both infect humans and, more importantly, spread between them. 
Arvatakse, et vähemalt mõni möödunud (20.) sajandi kolmest pandeemiast oli põhjustatud looma- või linnugripiviirusest, mis oli muteerunud ja vahetanud geene (rekombineerunud) mõne inimgripi viiruse tüvega ning muutunud nakkavaks inimestele ja – mis on veel olulisem – hakkas levima inimeselt inimesele.
It is thought that as animal/bird influenza adapts to humans and becomes transmissible it also loses some of its severity for humans. 
Samuti arvatakse, et kui looma- või linnugripp kohaneb inimesega ja muutub edasikantavaks, ei ole see inimestel enam sama raske.
Eventually as immunity increases among humans, and the pandemic virus changes the pandemic strain becomes part of and tends to dominate the mix of seasonal influenza viruses. 
Kui siis inimesed muutuvad selle suhtes immuunsemaks ja pandeemiline viirus muutub, lisandub pandeemiline tüvi hooajaliste gripiviiruste kogumisse ja võib saada selles valdavaks.
Pertussis 
Läkaköha
Pertussis is an acute bacterial infection of the respiratory tract caused by the bacterium Bordetella pertussis. 
Läkaköha on hingamiselundite äge bakternakkus, mida põhjustab bakter Bordetella pertussis .
The disease is characterised by a severe cough, sometimes lasting for two months or even longer. 
Haigusele on iseloomulik tugev köha, mis püsib mõnikord kaks kuud või kauemgi.
Humans are the only reservoir. 
Läkaköha tekitav bakter esineb ainult inimesel.
Healthy carriers probably do not exist, but infected adults, who usually have only mild symptoms, can spread bacteria for weeks. 
Terveid nakkusekandjaid ilmselt ei ole, kuid nakatunud täiskasvanud, kellel on tavaliselt ainult kerged sümptomid, võivad bakterit levitada mitme nädala vältel.
Following infection (by inhalation of droplets), susceptible individuals develop symptoms after an incubation period of about 10 days. 
Nakatumise järel (piisknakkuse teel) tekivad vastuvõtlikel isikutel sümptomid pärast ligikaudu 10-päevast peiteaega.
The typical cough is usually seen in young children. 
Tüüpilist köha esineb tavaliselt lastel.
Babies less than six months old do not cough, but they manifest shortness of breath and severely deficient supply of oxygen to the body (asphyxia) and are the most likely to die of the disease unless they receive suitable treatment. 
Alla kuue kuu vanused imikud ei köhi, kuid neil tekib õhupuudus ja organismi raske hapnikuvaegus (asfüksia) ja just nemad võivad sobiva ravita kõige suurema tõenäosusega sellesse haigusesse surra.
Affected children are also exposed to complications such as pneumonia, partial collapse of lung tissue, weight loss, hernia, seizures, brain damage (probably due to oxygen deficit). 
Haigestunud lastel võivad tekkida ka tüsistused, näiteks kopsupõletik, kopsukoe osaline kokkulangemine, kaalulangus, song, krambid, ajukahjustus (tõenäoliselt hapnikuvaeguse tagajärjel).
Antibiotics may reduce the duration of the disease, especially if administered in its early stages. 
Antibiootikumide kasutamisel, eriti kui ravi alustatakse haiguse alguses, võib haiguse kestus lüheneda.
To protect children, effective vaccines are available, to be administered very early on after birth. 
Laste kaitsmiseks on olemas efektiivsed vaktsiinid, mida manustatakse väga varakult pärast sündi.
Plague 
Katk
Plague is caused by Yersinia pestis bacteria. 
Katku põhjustab bakter Yersinia pestis .
Blood sucking fleas transmit the bacteria among animals, and various species of rodents can become infected. 
Verd imevad kirbud kannavad bakterit loomalt loomale ning nakatuda võivad mitmesugused näriliste liigid.
Human cases are most likely to occur when domestic rats are involved, as these live in close proximity to humans. 
Inimesed nakatuvad kõige tõenäolisemalt kodurottide kaudu, kes elavad inimeste lähedal.
Sporadic human cases appear after exposure to rodents and/or their fleas (bubonic plague). 
Inimesed on episoodiliselt haigestunud pärast kokkupuudet näriliste ja/või nende kirpudega (muhkkatk).
In cases of primary pulmonary plague, patients become infected by inhaling bacteria-rich aerosols produced by individuals who developed secondary pneumonia in the course of plague severe blood infection. 
Primaarse kopsukatku juhtudel nakatuvad patsiendid baktereid sisaldavate aerosoolide sissehingamisel, mida on eritanud inimesed, kellel on katku ja raske verenakkuse toimel tekkinud teisene kopsupõletik.
Following a short incubation period (1-7 days) the patient develops a high fever and a severe blood infection, with a very high death toll, which remains substantial even if appropriate antibiotic therapy is administered. 
Patsiendil tekib pärast lühikest peiteaega (1– 7 päeva) kõrge palavik ja raske verenakkus. Suremus on väga suur ja püsib suurena ka sobiva antibiootikumravi kasutamisel.
If the patient survives, bubonic plague is characterised by swelling of regional lymph nodes (bubos), which later resolve, and then the patient usually goes on to recover. 
Kui patsient jääb ellu, on muhkkatkule iseloomulik kehapiirkondade lümfisõlmede turse, mis hiljem kaob ning mille järel patsient paraneb.
Plague prevention is based on general environmental hygiene, with special regards to waste disposal and control of domestic rats. 
Katku ennetamine põhineb üldisel keskkonnahügieenil, pöörates erilist tähelepanu jäätmekäitlusele ja rotitõrjele.
Pneumococcal infection 
Pneumokokknakkus
Despite good access to effective antibiotics, Streptococcus pneumoniae (pneumococci) is still a major cause of disease and death in both developing and developed countries. 
Efektiivsete antibiootikumide heast kättesaadavusest hoolimata on Streptococcus pneumoniae (pneumokokk) nii arenenud kui ka arenguriikides endiselt oluline haiguste ja surmajuhtumite põhjustaja.
Pneumococci are the main cause of bacterial respiratory tract infections, such as pneumonia, middle ear infection, and sinusitis, in all age groups. 
Pneumokokk on hingamisteede bakternakkuste, näiteks kopsu-, keskkõrva- ja kõrvalurgete põletike peamine põhjustaja kõikides vanuserühmades.
Read more about pneumococcal disease in the factsheet for general public and factsheet for health professionals . 
Pneumokokkide poolt põhjustatud haiguste kohta on lisateavet teabelehes avalikkusele ja teabelehes tervishoiuspetsialistidele .
READ MORE ON ECDC SITERELATED TOPICSHEALTH TOPICS A-ZRELATED HEALTH TOPICS 
LISATEAVE ECDC VEEBILEHELSEOTUD TEEMADTERVISETEEMAD A–YSEOTUD TERVISETEEMAD
Poliomyelitis 
Poliomüeliit
Read more about polio in the factsheet for general public and factsheet for health professionals 
Poliomüeliidi kohta on lisateavet teabelehes avalikkusele ja teabelehes tervishoiuspetsialistidele .
Q fever 
Q-palavik
Quality 
Kvaliteet
The youngest and the elderly are those most prone to invasive pneumococcal infections, such as severe blood infection, meningitis and pneumonia. 
Lapsed ja eakad on invasiivsete pneumokokknakkuste, näiteks raske verenakkuse, meningiidi ja kopsupõletiku suhtes kõige tundlikumad.
Carriage of pneumococci without symptoms in the nose of young children is common. 
Lapsed kannavad sageli pneumokokki ninas, ilma et neil esineks nakkuse sümptomeid.
An older generation of pneumococcal vaccines (polysaccharide vaccines) are registered throughout the world. 
Vanema põlvkonna pneumokokivaktsiinid (polüsahhariidvaktsiinid) on kasutusel kogu maailmas.
They protect against invasive pneumococcal disease in adults. 
Need kaitsevad täiskasvanuid invasiivsete pneumokokkidest põhjustatud haiguste eest.
Such vaccines, instead, have little effect in children under five years of age and do not prevent the carriage without symptoms. 
Samas alla viie aasta vanustele lastele avaldavad need vaktsiinid vähe toimet ega takista nakkuse kandmist ilma sümptomite avaldumiseta.
A new generation of (conjugated) vaccines appears to be highly efficient against invasive disease and it also prevents nasopharyngeal carriage. 
Uue põlvkonna (konjugeeritud) vaktsiinid näivad olevat väga efektiivsed invasiivse haiguse vastu ning takistavad ka nakkuse kandmist ninas ja kurgus.