natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The European Centre of Disease Prevention and Control (ECDC) was established in 2005. It is an EU agency with aim to strengthen Europe's defences against infectious diseases. 
Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskus (ECDC) asutati 2005. aastal, et kaitsta Euroopa Liidu kodanikke nakkushaiguste eest.
Our Mission: 
Keskuse missioon
According to the Article 3 of the founding Regulation, ECDC's mission is to identify, assess and communicate current and emerging threats to human health posed by infectious diseases. 
Vastavalt asutamismääruse artiklile 3 on ECDC missioon välja selgitada ja hinnata nakkushaigustest tulenevaid olemasolevaid ja tekkivaid ohte inimeste tervisele ning levitada nende kohta teavet.
By working with experts throughout Europe, ECDC pools Europes health knowledge, so as to develop authoritative scientific opinions about the risks posed by current and emerging infectious diseases 
Tehes koostööd ekspertidega kogu Euroopas, koondab ECDC Euroopa tervisekaitseteadmust, et välja arendada autoriteetseid teadusarvamusi olemasolevate ja tekkivate nakkushaigustega kaasnevate riskide kohta.
Alerts and Newsletters Please fill in the form below to get alerts and newsletters via e-mail. 
Teated ja uudiskirjad Teadete ja uudiskirjade tellimiseks e-posti aadressile täitke järgmine vorm.
STAY UP TO DATE 
OLE KURSIS
searchresults 
Otsingu tulemused
Media Contact 
Meediakontaktid
Do you want to get in contact with ECDC press office? 
Kas soovite kontakti võtta ECDC pressikeskusega?
The Press office of the ECDC is available to answer questions from journalists, to provide replies to written questions from the general public, pictures and audiovisual material, other information related to ECDC and to set up interviews with the Executive Director and other senior officials of the Agency. 
ECDC pressikeskus vastab ajakirjanike küsimustele, üldsuse kirjalikele küsimustele, jagab pilte ja audiovisuaalset materjali ning muud ECDC-ga seotud teavet, korraldab intervjuusid tegevdirektori ja teiste asutuse vanemametnikega.
Email : 
E-post :
Media hotline : 
Meedia otseliin :
TOP SIX HEALTH TOPICSSTAY UP TO DATE 
KUUS TERVISETEEMATOLE KURSIS
Virtual Press Room (VPR) 
Virtuaalne pressikeskus
The Virtual Press Room is temporarily closed. 
Virtuaalne pressikeskus on ajutiselt suletud.
For updated information on Pandemic (H1N1) 2009, please see the pandemic (H1N1) 2009 page . 
2009. aasta pandeemilise gripi (H1N1) kohta on lisateavet 2009. aasta pandeemilise gripi (H1N1) leheküljel .
Please continue to send your media enquiries to press@ecdc.europa.eu 
Meediapäringud tuleb saata endiselt aadressil press@ecdc.europa.eu
Are you curious to know what is going on behind the scene? 
Kas soovite teada ECDC tegevusest üksikasjalikumalt?
Then watch ECDC TV. 
Siis vaadake ECDC TV-d.
ECDC TV proposes a selection of short video clips that will tell you more about meetings, projects or events run by ECDC. 
ECDC TV näitab videolõike ECDC korraldatud koosolekutest, projektidest ja üritustest.
It is the alternative way to learn more about ECDC. 
See on veel üks võimalus ECDC kohta rohkem teada saada.
ECDC TVTOP SIX HEALTH TOPICSSTAY UP TO DATEEUROSURVEILLANCE 
ECDC TVKUUS TERVISETEEMATOLE KURSISEUROSURVEILLANCE
Press Centre 
Pressikeskus
Here can journalists as well as the general public access current and archived news, press releases and events provided by ECDC. 
Siit saavad nii ajakirjanikud kui ka üldsus lugeda uudiseid ja uudiste arhiivi, pressiteateid ja ECDC ürituste teavet.
There are also links to video clips about ECDC, webcasts, photo gallery and media contacts. 
Samuti on siin lingid ECDC videolõikudele, veebiülekannetele, fotodele ja meediakontaktidele.
Crisis communication 
Kriisiteavitus
While risk communication is ongoing, crisis communication is a reactive communication effort in the face of an unforeseen event. 
Teisiti kui pidev riskiteavitus, toimub kriisiteavitus reaktsioonina ootamatule sündmusele.
It is often unpredictable and unexpected, develops suddenly, takes uncontrolled course and evokes uncontrollable reactions. 
Sündmus võib sageli olla prognoosimatu ja ootamatu, tekib äkki, võtab ettearvamatu suuna ning põhjustab kontrollimatuid reaktsioone.
An open, honest, and ongoing interaction with the audience remains essential to successful communication during crisis. 
Eduka kriisiteavitamise võtmeks on avatud, aus ja pidev kontakt sihtrühmaga.
Focus is kept on the message, the time of its announcement and the media used, and some common advice to improve include: 
Keskendutakse sõnumile, selle edastamise ajale ja kasutatavale viisile. Mõni üldine põhimõte:
Do not allow a delayed reaction; 
Reaktsioon ei tohi hilineda
Do not abandon pro-active action or allow for no action at all; 
Tähelepanu alt ei tohi välja jääda proaktiivne tegevus ning keelata ei tohi igasugust tegevust
Do not allow lack of preparedness to communicate in a crisis; 
Kriisiteavitus ei tohi väljendada mõtet, et ettevalmistus puudus
Do not ignore the needs and expectations of the mass traditional media; 
Eirata ei tohi tavapärase massimeedia vajadusi ja ootusi
Do not allow for lack of communication with external partners and stakeholders; 
Unustada ei tohi teabevahetust välispartnerite ja huvirühmadega
Do not allow lack of internal communication in health systems and organisations; 
Unustada ei tohi tervishoiusüsteemide ja -organisatsioonide sisest teabevahetust
Do not allow information chaos; 
Tekkida ei tohi teabekaost
Do not play down the complexity of audience diversity; 
Alahinnata ei tohi sihtrühmade mitmekesisust
Promote careful elaboration and proactive planning of potential actions related to crisis communication as a crucial element in eliminating the unexpected characteristic of a crisis and probably prevent it or at least avoid its uncontrolled course; 
Soodustada tuleb kriisiteavitusega seotud võimalike meetmete hoolikat väljatöötlemist ja proaktiivset kavandamist, sest see on kriisi ettearvamatuse likvideerimisel ja selle kontrollimatu suuna ennetamisel või vähemalt vältimisel otsustava tähtsusega.
Health communication 
Terviseteave
Health communication is a critical public health competency for all diseases and has become especially important in communicable diseases. 
Terviseteave on tervishoius kõige haiguste korral äärmiselt tähtis, ent on muutunud eriti oluliseks just nakkushaiguste valdkonnas.
The surfacing of new infectious organisms, microbial resistance to therapeutic drugs, new environmental related phenomena and the new emerging diseases represent public health threats that can spread quickly and unexpectedly. 
Uute nakkustekitajate ilmumine, ravimresistentsus, uued keskkonnanähtused ja uued tekkivad haigused on tervishoiuohud, mis võivad levida kiiresti ja ootamatult.
These trends have expanded the role of health communication as a vital component of public health practice. 
Need suundumused on laiendanud terviseteabe rolli tervishoiumeetmete tingimata vajaliku osana.
Why must we focus on health communication programs? 
Miks peame keskenduma terviseteabe programmidele?
Because these are often addressing specific groups representing different sets of beliefs, values, attitudes, social and cultural norms and perceptions. 
Põhjus on see, et terviseteave tuleb sageli suunata kindlatele elanikkonnarühmadele, kellel võivad olla mitmesugused uskumused, väärtused, suhtumine, ühiskonna- ja kultuurinormid ning -arusaamad.
Therefore, only the use of specific health communication strategies and techniques can tailor messages to maximize public attention, raise awareness of health risks, contribute to improve health literacy levels, promote solutions and increase the likelihood of adoption of health behaviours and practices. 
Seepärast on vaja terviseteabe levitamisel kasutada erilisi strateegiaid ja tehnikaid, kohandades sõnumit nii, et see saaks suurima avalikkuse tähelepanu, suurendaks teadlikkust terviseriskidest, soodustaks terviseharituse taseme tõusu, pakuks välja lahendusi ning suurendaks tervist tagavate käitumisviiside ja tavade kasutuselevõtu tõenäosust.
Regular analysis and evaluation of health communication programs can help to identify strengths and weaknesses of and may indicate when corrective measures are necessary. 
Terviseteabe programmide korrapärane analüüsimine ja hindamine aitab tuvastada nende tugevusi ja nõrkusi ning näidata, millal on vaja programme korrigeerida.
Outbreak communication 
Teavitus haiguspuhangu korral
Acknowledging that “communication expertise has become as essential to outbreak control as epidemiological training and laboratory analysis”, in 2005 the World Health Organization created Communication Guidelines aiming at clarifying the specific communication challenges faced by public health officials as well as the best practices for communicating with the public during an outbreak of a communicable disease. 
Tõdedes, et „oskuslik teavitustöö on haiguspuhangu tõrjes sama hädavajalik kui epidemioloogiline väljaõpe ja laborianalüüsid”, koostas Maailma Terviseorganisatsioon 2005. aastal teavitussuunis , mille eesmärk on selgitada tervishoiuametnike eriomaseid suhtlusprobleeme ja pakkuda välja parimaid tavasid, kuidas võib avalikkuse teavitamine toimuda nakkushaiguse puhangu ajal.
An effective outbreak communication is one of the tools that can help achieve the public health goal of bringing an outbreak under control as quickly as possible, with as little social disruption as possible. 
Mõjus teavitus haiguspuhangu ajal on vahend, mis aitab jõuda olulise tervishoiueesmärgini – peatada haiguse levik võimalikult kiiresti ja häirides ühiskonda nii vähe kui võimalik.
The guidelines identify some fundamental aspects for outbreak communication practice: 
Suunises käsitletakse puhanguaegse teavitamise põhialuseid:
Trust; 
Usaldus
Announcing early; 
Varane teavitamine
Transparency; 
Läbipaistvus
Understanding the public; 
Avalikkuse mõistmine
Planning; 
Kavandamine
Considering the mechanisms behind the emergence of antimicrobial resistance, the strategy to fight it is rather straightforward: 
Võttes arvesse ravimiresistentsust põhjustavaid mehhanisme, on strateegia selle vastu võitlemiseks üsna lihtne:
Use less antibiotics, i.e. only when they are needed to treat patients. 
Kasutada tuleb vähem antibiootikume, st üksnes siis, kui neid on patsientide raviks vaja.
Prevent the spread of resistant strains between persons. 
Ennetada tuleb resistentsete tüvede levikut inimeselt inimesele.
HEALTH TOPICS A-ZREAD MORE ON ECDC SITEIMAGERELATED HEALTH TOPICS 
TERVISETEEMAD A–YLISATEAVE ECDC VEEBILEHELPILTSEOTUD TERVISETEEMAD
Healthcare-associated infections (HAI) 
Haiglanakkused
The number of deaths occurring as a direct consequence of these infections is estimated to be at least 37 000. 
Nendest infektsioonidest otseselt tingitud surmajuhtude arv on vähemalt 37&nbsp;000.
The most frequent infections are urinary tract infections, followed by respiratory tract infections, infections after surgery, bloodstream infections, and others (including diarrhoea due to Clostridium difficile). 
Kõige sagedamad nakkused on kuseteede nakkused, millele sageduselt järgnevad hingamiselundite nakkused, operatsioonijärgsed nakkused, verenakkus jt (sh bakteri Clostridium difficile põhjustatud kõhulahtisus).
Approximately 20–30% of healthcare-associated infections are considered to be preventable by intensive hygiene and control programmes. 
Ligikaudu 20– 30% haiglanakkustest arvatakse olevat ennetatavad intensiivsete hügieeni- ja tõrjeprogrammide rakendamisega.
HEALTH TOPICS A-ZREAD MORE ON ECDC SITERELATED HEALTH TOPICSIN THIS SECTIONFEATURED PUBLICATION 
TERVISETEEMAD A–YLISATEAVE ECDC VEEBILEHELSEOTUD TERVISETEEMADSELLES JAOTISESSEOTUD VÄLJAANDED
Influenza, in swine 
Seagripp
Influenza in swine is an acute viral infection of the respiratory tract in pigs, caused by type A influenza virus. 
Seagripp on sigade äge viiruslik hingamisteede nakkus, mida põhjustab A-tüübi gripiviirus.
The mortality rate is low in pigs and recovery usually occurs within 7–10 days. 
Sigade suremus on väike ja nad paranevad tavaliselt 7–10 päeva jooksul.
Swine-origin influenza virus infections also occur in wild birds, poultry, horses and humans, but interspecies transmission is considered a rare event. 
Sigadelt pärineva viiruse nakkused võivad esineda ka metslindudel, kodulindudel, hobustel ja inimestel, ent liikidevaheline ülekanne toimub siiski harva.
So far three influenza type A virus subtypes have been found in pigs: 
Siiani on sigadelt isoleeritud kolm A-tüüpi gripiviiruse alatüüpi:
H1N1, H1N2 and H3N2. 
H1N1, H1N2 ja H3N2.
Human infections with swine influenza have been detected occasionally since the late 1950s usually in persons with direct exposure to pigs (e.g. people working in pig farms, etc.). 
Inimeste nakatumist seagrippi on 1950. lõpust alates aeg-ajalt diagnoositud inimestel, kellel on vahetu kokkupuude sigadega (nt seatalitajad).
In Europe, since 1958 a total of 17 cases have been reported. 
Euroopas on alates 1958. aastast teatatud 17 haigusjuhust.
The 2009 pandemic influenza A(H1N1 ) 
2009. aasta pandeemiline gripp A(H1N1)
The 2009 pandemic influenza A(H1N1) virus that has been found contains genes from pig, bird and human influenza viruses, in a combination that has never been observed before anywhere in the world. 
2009. aasta pandeemilise gripi A(H1N1) viirus sisaldab sea-, linnu- ja inimgripiviiruse geenide osi. Sellist kombinatsiooni ei ole maailmas kunagi varem täheldatud.
People become infected with the 2009 pandemic influenza A(H1N1) virus in the same way as for normal seasonal influenza. 
Inimesed nakatusid 2009. aasta pandeemilise gripi A(H1N1) viirusega samamoodi kui tavalise hooajalise gripi viirusega.
It spreads from person to person via droplets from an infected person who is coughing and sneezing; indirectly when droplets or secretions from the nose and throat settle on objects (including hands) which then are touched by other people who touch their own mouth or nose. 
See levib inimeselt inimesele piisknakkusena nakatunud inimese köhimise ja aevastamise kaudu ning kaudsel teel, kui ninast või kurgust pärinevad piisad või eritised jäävad esemetele (sh kätele), mida puudutavad teised inimesed, kelle kätelt satub viirus omakorda edasi nende endi suhu või ninna.
Symptoms of the 2009 pandemic influenza A(H1N1) virus in humans are usually similar to regular human seasonal influenza symptoms, involving fever of sudden onset and respiratory symptoms; diarrhoea might also occur. 
2009. aasta pandeemilise gripi A(H1N1) viiruse nakkuse sümptomid inimesel sarnanevad tavalistele hooajalise gripi sümptomitega, näiteks tekivad äkiline palavik ja hingamisteede sümptomid; esineda võib ka kõhulahtisust.
However, severe complications could occur even in normally healthy persons who become infected with the virus. 
Samas võivad rasked tüsistused tekkida isegi muidu hea tervisega inimestel, kui nad nakatuvad viirusega.
The virus that is now being detected is susceptible to neuraminidase inhibitors but resistant to amantadines. 
Praegu isoleeritavale viirusele mõjuvad neuraminidaasiinhibiitorid, ent viirus on amantadiinide suhtes resistentne.
ECDC has recently produced a Definition of terms for the areas affected by the Influenza A(H1N1)v virus . 
ECDC koostas hiljuti A (H1N1)v gripiviiruse levimispiirkondadega seotud terminite loetelu .
HEALTH TOPICS A-ZREAD MORE ON ECDC SITERELATED HEALTH TOPICSIN SPOTLIGHT 
TERVISETEEMAD A–YLISATEAVE ECDC VEEBILEHELSEOTUD TERVISETEEMADTÄHELEPANU KESKMES
Influenza pandemic preparedness 
Gripipandeemiaks valmisolek
At irregular intervals, usually of a few decades, a new influenza virus emerges which is novel to all or most people which means that there can be little specific immunity among humans except for older people who may have met unless they met the same virus. 
Aeg-ajalt, tavaliselt mõne aastakümne järel ilmub uus gripiviirus, mis on kõikidele või enamikule inimestele uus, mis tähendab, et inimestel on selle suhtes väga vähe immuunsust. Erandiks võivad olla eakad, kes võivad olla sama viirusega kokku puutunud varem.
At least some of the three pandemics during the last (20th) century are thought to have come from an animal or bird influenza virus that itself mutated or swapped genes with a human (so called recombination) and acquired the ability to both infect humans and, more importantly, spread between them. 
Arvatakse, et vähemalt mõni eelmise (20.) sajandi kolmest pandeemiast oli põhjustatud looma- või linnugripiviirusest, mis oli muteerunud, vahetanud geene (rekombineerunud) mõne inimgripi viiruse tüvega ja muutunud nakkavaks inimestele ning – mis on veel olulisem – hakkas levima inimeselt inimesele.
It is thought that as an animal/bird influenza adapts to humans and becomes transmissible, it also loses some of its pathogenicity for humans. 
Samuti arvatakse, et kui looma- või linnugripp kohaneb inimesega ja muutub edasikantavaks, tekitab see inimesel senisest veidi kergema haiguse.
This is of evolutionary value as the new strain is more likely to survive if it does not kill its new human host. 
Sellel on evolutsiooniline põhjus, sest viiruse uus tüvi suudab suurema tõenäosusega püsima jääda siis, kui nakkuse tõttu uus peremeesorganism (inimene) ei sure.
Eventually as immunity increases among humans, and the pandemic virus changes, the pandemic strain becomes part of (and tends to dominates) the mix of seasonal influenza viruses. 
Kui ajapikku muutuvad inimesed uue tüve suhtes immuunsemaks ja pandeemiat tekitav viirus muutub, lisandub pandeemiatüvi hooajaliste gripiviiruste hulka ja võib muutuda nende seas valdavaks.
HEALTH TOPICS A-ZSECTIONSRELATED DOCUMENTSREAD MORE ON ECDC SITEWHAT’S NEWMORE ON THIS TOPICRELATED HEALTH TOPICSIN SPOTLIGHT 
TERVISETEEMAD A–YJAOTISEDSEOTUD DOKUMENDIDLISATEAVE ECDC VEEBILEHELUUDISEDLISATEAVESEOTUD TERVISETEEMADTÄHELEPANU KESKMES
Respiratory tract infections 
Hingamisteede infektsioonid
Influenza is an infectious disease with mostly respiratory symptoms caused by influenza viruses. 
Gripp on põhiliselt hingamisteede sümptomitega nakkushaigus, mida põhjustavad gripiviirused.
Influenza is an infectious disease with mostly respiratory characteristics caused by RNA viruses. 
Gripp on põhiliselt hingamisteede sümptomitega nakkushaigus, mida põhjustavad RNA-viirused.
Legionnaires’ disease 
Legionelloos
Legionnaires ’ disease is a respiratory disease caused by Legionella. 
Legionelloos on hingamiselundite haigus, mida põhjustab bakter Legionella .
Tick-borne relapsing fever 
Puugilevitatav taastuv palavik
At least six TBRF species are known to occur in Europe or close to its boundaries. 
Euroopas ja selle lähipiirkondades on teada vähemalt kuus TBRF-i põhjustavat liiki.
The greatest endemic risk in Europe lies in the Iberian peninsula, particularly in the Mediterranean part. 
Suurim endeemiline risk Euroopas esineb Pürenee poolsaarel, eriti selle Vahemere-äärsel osal.
The disease is characterised by relapsing or recurring episodes of fever, often accompanied by headache, muscle and joint aches and nausea. 
Haigust iseloomustavad taastuvad või korduvad palavikuepisoodid, millega sageli kaasneb peavalu, lihase- ja liigesevalud ning iiveldus.
The number of relapses is highly variable and the interval between fever episodes ranges from four to 14 days. 
Haigushoogude arv võib olla väga varieeruv, palavikuepisoodide vaheajad võivad olla 4– 14 päeva.
Reports of death are rare. 
Surmaga lõppevaid juhtumeid esineb harva.
Recommended measures to prevent infection include avoiding tick-infested areas (especially during summer months), wearing long trousers and tucking trouser legs into socks, using tick repellents, and using bed nets when sleeping on the ground or camping. 
Haiguse ennetamiseks soovitatakse vältida puurirohkeid piirkondi (eriti suvekuudel), kanda pikki pükse ja kanda püksisääri sokkide sees, kasutada puugitõrjevahendeid ja maapinnal magamise või telkimise korral ka putukavõrke.
Variant Creutzfeldt-Jakob disease (vCJD) 
Creutzfeldti-Jakobi tõve variant(vCJD)
It was first identified in March 1996 in the UK, when 10 cases of a new disease with neurological symptoms were reported and soon associated with the Bovine Spongiform Encephalopathy (BSE), “mad cow ”-disease. 
See tuvastati esmakordselt Ühendkuningriigis 1996. aasta märtsis, kui teatati neuroloogiliste sümptomitega uue haiguse 10 juhust. Peagi seostati haigust veiste spongiformse entsefalopaatiaga (BSE) ehk nn hullulehmatõvega.
Causative agents of vCJD are prions, composed of misfolded prion proteins (PrPSc), which form aggregates in neurological tissue leading to progressive brain damage and characteristic signs and symptoms of the disease. 
vCJD tekitajateks on prioonid, mis koosnevad valesti kokkupandud prioonivalkudest (PrPSc). Need valgud moodustavad närvikudedes agregaate, mis põhjustab progresseeruvat ajukahjustust ning iseloomulikke haigusnähte ja -sümptomeid.
Prions are stable and relatively resistant to proteases, high temperatures, UV radiation, and commonly used disinfectants. 
Prioonid on stabiilsed ja taluvad suhteliselt hästi proteaase, kõrget temperatuuri, UV-kiirgust ja tavalisi desinfitseerimisaineid.
Patients with vCJD have prominent psychiatric (frequently depression, anxiety and withdrawal) or sensory symptoms and delayed onset of neurologic abnormalities, including ataxia within weeks or months, and dementia and myoclonus late in the illness. 
vCJD-ga patsientidel esinevad väljendunud psühhiaatrilised sümptomid (sageli depressioon, ärevus ja endassetõmbumine) või sensoorsed sümptomid ja hilise algusega neuroloogilised häired, sh nädalate või kuude jooksul tekkiv ataksia, samuti haiguse hilises staadiumis tekkiv dementsus ja müokloonus (tahtmatud lihastõmblused).
The disease always progresses to death. 
Haigus lõpeb alati surmaga.
Disease duration is 14 months on average. vCJD tends to affect younger individuals, with an average age of onset of around 28 years, compared to sporadic CJD, which tends to affect middle-aged and elderly individuals. 
Haiguse kestus on keskmiselt 14 kuud, kusjuures vCJD mõjutab rohkem noori, kelle keskmine vanus on haigestumisel ligikaudu 28 eluaastat, võrreldes sporaadilise CJD-ga, mis mõjutab pigem keskealisi ja eakaid.
The definite diagnosis of vCJD requires post-mortem examination of brain tissue. 
vCJD lõplik diagnoos tehakse ajukoe surmajärgsel uurimisel.
The incubation period for vCJD after food borne exposure is thought to be around 10 years. 
vCJD peiteperiood pärast kokkupuudet nakatunud toiduga arvatakse olevat ligikaudu 10 aastat.
No vaccine or treatment is available. 
Vaktsiin või ravi seni puudub.
Most reported vCJD cases appear to have been infected through the consumption of bovine meat products contaminated with the agent of BSE. 
Enamikul teadaolevatest vCJD juhtudest toimus nakatumine ilmselt BSE tekitajaga nakatunud veiselihatoodete tarvitamisel.
In three cases, reported by the UK, the mode of transmission is thought to be through receipt of blood from an asymptomatic, infected donor. 
Kolmel Ühendkuningriigis esinenud juhul arvati levikuteeks olevat vereülekanne sümptomiteta, ent nakatunud doonorilt.
Hepatitis C is caused by the hepatitis C virus that was discovered in 1989. 
C-hepatiiti põhjustab C-hepatiidi viirus, mis avastati 1989. aastal.
The disease burden of hepatitis C is high, with up to 170 million people estimated to have had contact with the virus and 130 million people chronically infected worldwide. 
C-hepatiiti haigestumine on sage, hinnangute kohaselt on viirusega kokku puutunud maailmas kuni 170 miljonit inimest ja krooniline nakkus on 130 miljonil inimesel.
the Spanish flu in 1918-19, the Asian flu in 1957-58, and the Hong Kong flu in 1968-69. 
1918–1919 Hispaania gripp, 1957–1958 Aasia gripp ja 1968–1969 Hongkongi gripp.
There is a fear that the circulating H5N1 avian influenza viruses may mutate or recombine into a new virus with potential of pandemic spread. 
On oht, et liikvel olevad H5N1-tüve linnugripiviirused võivad muteeruda või moodustada uue kombineeritud viiruse, mis võib hakata levima pandeemiana.
Brain infection is believed to occur in only one in 10 000 cases, but it often leads to death. 
Arvatakse, et ajuinfektsioon tekib vaid 1 juhul 10 000-st, kuid see lõpeb sageli surmaga.
Humans are the only reservoir of infection: 
Polioviirus esineb ainult inimesel: