natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This categorisation is for guidance only, and a risk assessor should change the category if necessary, and report it in the risk assessment.
Seega on eelistatud tõenäosuse läbipaistvam hindamine mitmeetapiliste stsenaariumide kaudu, eelkõige seepärast, et osade tõenäosusi saab toetada ümberlükkamatute tõenditega.
Where several injury scenarios are considered in the risk assessment, the severity of each injury should be classified separately, and considered throughout the entire risk assessment process.
Käesolevates suunistes eristatakse üldise tõenäosuse määramiseks kaheksat tõenäosuse astet: alates < 1/1000000 kuni > 50 % (vt tabeli 4 vasak pool).
An example: A consumer uses a hammer to knock a nail into a wall.
Järgmine näide haamripea kohta, mis puruneb, kui kasutaja lööb naela seina, peaks illustreerima seda, kuidas määrata iga etapi tõenäosust ning kuidas liigitada üldist tõenäosust:
The hammer head is too weak (due to incorrect material) and it breaks, one of the pieces flying into the eye of the consumer so hard that it causes blindness.
etapp haamripea puruneb, kui kasutaja püüab naela seina lüüa, sest haamripea on liiga rabedast materjalist.
The injury is thus an ‘eye injury, foreign body in eye: permanent loss of sight (one eye)’, which is a level 3 injury in Table 3.
Materjali rabedus tehti kindlaks katse käigus ning registreeritud rabeduse puhul on haamri pea purunemise tõenäosus selle eluea jooksul 1/10.
The ‘probability of injury’ is the probability that injury scenario may indeed materialise during the expected lifetime of the product.
etapp üks haamri tükk tabab purunemisel kasutajat.
This probability is not easy to estimate; but when a scenario is described in distinct steps, each step can be given a certain probability, and multiplying these partial probabilities together gives the overall probability of the scenario.
Selle juhtumi tõenäosuseks on määratud 1/10, sest ülakeha, mida tükid võivad tabada, moodustab seinale projitseeritavast poolsfäärist 1/10.
This stepwise approach should make it easier to estimate the overall probability.
Kui kasutaja seisaks seinale väga lähedal, hõlmaks tema keha suurema osa poolsfäärist ning juhtumi tõenäosus oleks suurem.
Of course, where several scenarios are developed, each scenario requires its own overall probability.
etapp tükk tabab kasutaja pead.
Where an injury scenario is nevertheless described in a single step, the probability of the scenario can also only be determined in a single overall step.
Pea moodustab ülakehast hinnanguliselt 1/3 ning selle juhtumi tõenäosus on seega 1/3.
This would only be a ‘guesstimate’, however, which could be severely criticised and thus call the entire risk assessment into question.
etapp tükk tabab kasutaja silma.
A more transparent assignment of probabilities to a several-steps-scenario is therefore preferable, especially as the partial probabilities can be built on undisputable evidence.
Silmad moodustavad peast hinnanguliselt 1/20 ning seetõttu on juhtumi tõenäosus 1/20.
These guidelines distinguish between 8 levels of probability to classify overall probability: from < 1/1000000 to > 50 % (see left-hand side of Table 4).
Eespool esitatud etappide tõenäosuste korrutamisel saame stsenaariumi üldiseks tõenäosuseks 1/10 × 1/10 × 1/3 × 1/20 = 1/6000.
The following example of a hammer head that breaks when the user knocks a nail into a wall should illustrate how to assign a probability to each step, and how to classify overall probability.
See annab tulemuseks > 1/10000 (vt tabeli 4 vasak pool).
Step 1 The hammer head breaks when the user tries to knock a nail into a wall because the material of the hammer head is too weak.
Kui vigastusstsenaariumi üldine tõenäosus on välja arvutatud, tuleks kontrollida selle usutavust.
The weakness was determined in a test, and with the reported weakness the probability of the hammer head breaking during the otherwise expected lifetime of the hammer is put at 1/10.
See eeldab palju kogemusi, mis tähendab, et riskihindamisel on soovitatav paluda kogenud isikute abi (vt eespool jagu „Lubage teistel teie riskihindamist kontrollida”).
Step 2 One of the pieces of the hammer hits the user when it breaks.
Kuna käesolevate suunistega saadakse juurde uusi kogemusi, peaks tõenäosuse hindamine muutuma lihtsamaks ning ülesande lahendamist peaks lihtsustama ka suurem arv näiteid.
The probability of this happening is put at 1/10, since the area of upper body exposed to the pieces flying off is considered to be 1/10 of the half-sphere in front of the wall.
Sama toote eri vigastusstsenaariumide tõenäosuse määramine võib anda järgmise tulemuse:
Of course, if the user were standing very close to the wall, his body would take a larger share of the half-sphere, and the probability would be higher.
kui toodet kasutab stsenaariumi järgi kaitsetum tarbija, tuleb tõenäosust üldiselt suurendada, sest kaitsetum tarbija võib palju kergemini viga saada.
Step 3 The piece hits the user on the head.
See kehtib eelkõige laste kohta, sest lastel ei ole tavaliselt ennetavate meetmete võtmise kogemust (vt ka jagu 3.3 „Kaitsetud tarbijad”);
The head is estimated to be about 1/3 of the upper body, and the probability is therefore 1/3.
kui risk on kergesti äratuntav, sealhulgas hoiatussiltide abil, tuleb tõenäosust võib-olla väiksemaks muuta, sest kasutaja kasutab toodet hoolikamalt, et vältida nii palju kui võimalik vigastuse tekkimist.
Step 4 The piece hits the user in the eye.
See ei pruugi kehtida vigastusstsenaariumi puhul, kus vaatluse all on väike laps või mõni muu kaitsetu kasutaja (vt tabel 1), kes ei oska lugeda;
The eyes are considered to be about 1/20 of the area of the head, and therefore the probability is 1/20.
kui on teatatud õnnetusjuhtumitest, mis sobivad vigastusstsenaariumi juurde, võib selle stsenaariumi tõenäosus suureneda.
Multiplying the probabilities of the above steps together gives an overall probability for the scenario of 1/10 × 1/10 × 1/3 × 1/20 = 1/6000.
Juhtudel kui selliseid õnnetusjuhtumeid on üksnes harva registreeritud või neid ei ole üldse teada, võib olla kasulik küsida toote tootjalt, kas ta on teadlik toote tõttu tekkinud õnnetusjuhtumitest või toote kahjulikust mõjust;
This translates into > 1/10000 (see left-hand side of Table 4).
kui vigastuse tekkimiseks on vaja üsna paljude eeltingimuste täitmist, on stsenaariumi üldine tõenäosus tavaliselt madalam;
Once the overall probability has been calculated for an injury scenario, it should be checked for plausibility.
kui vigastuse tekkimiseks vajalikud eeltingimused on kergesti täidetavad, võib tõenäosus suureneda;
This requires rather a lot of experience, thus suggesting that the assistance of persons experienced in risk assessment should be sought (see above in section ‘Let others check your risk assessment’).
kui toote katsetulemused jäävad nõutud piirväärtustest (mis on ette nähtud asjakohaste standardite või õigusaktidega) suuresti allapoole, võib vigastuse tekkimise (stsenaariumi) tõenäosus olla suurem kui siis, kui toode vastab ligilähedaselt piirväärtustele.
As experience is gained with these guidelines estimating probability should become easier, and an increasing number of examples will become available to facilitate this task.
Vigastuse tõenäosus selles näites on tõenäosus, et vigastusstsenaarium võib ka tegelikult realiseeruda.
Assigning probabilities to different injury scenarios for the same product may lead to the following.
Tõenäosus ei kirjelda seega elanikkonna üldist kokkupuudet tootega, mis arvutatakse näiteks võttes arvesse miljoneid turul müüdud tooteid ning asjaolu, et mõned neist toodetest ei pruugi toimida nii nagu ette nähtud.
When the product is used by more vulnerable consumers in a scenario, the probability may have to be raised in general because more vulnerable consumers can be injured more easily.
Sellist liiki kaalutlustel on siiski oluline osa asjakohaste riski vähendamise meetmete kindlaksmääramisel (vt 4. peatükk).
This applies in particular to children, since children do not normally have the experience to take preventive action, on the contrary (see also ‘Vulnerable consumers’ in Section 3.3).
Ka õnnetusjuhtumite statistikasse, isegi kui see puudutab konkreetset toodet, tuleb tõenäosuse hindamisel ettevaatlikkusega suhtuda.
When the risk is readily recognisable, including through warning labels, the probability may have to be lowered because the user will use the product more carefully in order to avoid injury as far as possible.
Õnnetusjuhtumite asjaoludest ei pruugita teada anda piisavalt üksikasjalikult, toodet võib olla aja jooksul muudetud või tootja on vahetunud jne.
This may not apply to an injury scenario with a (young) child or other vulnerable user (see Table 1) who cannot read.
Lisaks ei ole kergematest õnnetusjuhtumitest teatatud neile, kes koguvad statistilisi andmeid.
When accidents have been reported that fit into the injury scenario, the probability for that scenario could increase.
Õnnetusjuhtumite statistika võib siiski selgitada õnnetusjuhtumite stsenaariume ja nende tõenäosust.
In cases where accidents have only rarely been reported, or are not known at all, it may be useful to ask the manufacturer of the product whether he is aware of any accident or adverse effect caused by the product.
Kui vigastuse raskus ja tõenäosus on kindlaks määratud, võimaluse korral mitme vigastusstsenaariumi puhul, tuleb riskitaset kontrollida tabeli 4 alusel.
When a fairly large number of conditions are needed for the injury to occur, the overall probability of the scenario would normally be lower.
Tabelis 4 on ühendatud vigastuse raskus ja tõenäosus ning suurim risk on toote risk.
When the conditions needed for the injury to occur are easily met, this may increase the probability.
Registreerida tuleks ka riskid, mille puhul on vajalik võtta spetsiaalseid riskijuhtimismeetmeid, et tagada, et kõik riskid on vähendatud miinimumini.
When the test results of the product fail by a large margin to come within the limit values required (by the relevant standard or legislation), the probability of the injury (scenario) occurring may be higher than if the product performed close to the limit values.
Käesolevates suunistes eristatakse nelja riskitaset: tõsine, suur, keskmine ja väike.
The ‘probability of injury’ in this instance is the probability that the injury scenario may actually happen.
Kõrvutiste vigastuse raskusastmete või tõenäosuste vaheline riskitase muutub tavaliselt ühe astme võrra.
Probability does not therefore describe the general exposure of the population to the product, calculated, for example, by considering the millions of product items sold on the market and then considering that a few of them might fail.
See lähtub üldisest kogemusest, et risk ei suurene aste-astmelt, kui sisendtegurid muutuvad järk-järgult.
Considerations of this kind do, however, play a role when determining the appropriate risk reduction measures (see Section 4).
Kui vigastuse raskus suureneb 1. astmelt 2. astmele (tabeli 4 parem pool), suurenevad teatavad riskitasemed kahe astme võrra ehk keskmiselt tõsisele ja väikeselt suurele.
Also, accident statistics, even if product-specific, have to be considered with care when used for to estimate probability.
See tuleneb sellest, et käesolevates suunistes on vigastused liigitatud nelja raskusastmesse, samas kui esialgses meetodis (vt sissejuhatus) oli neid viis.
The circumstances of the accident may not be reported in sufficient detail, the product may have changed over time, or the manufacturer may be different, and so on.
Siiski peetakse nelja raskusastet tarbekaupade puhul tavaliseks, sest need võimaldavad raskust piisavalt usaldusväärselt hinnata.
In addition, light accidents may not have been reported to those collecting the data for the statistics.
Viie taseme kasutamine oleks liiga keeruline, kuna vigastuse raskust ega ka tõenäosust ei ole võimalik väga täpselt määrata.
Nonetheless, accident statistics can shed light on injury scenarios and their probability.
Riskihindamise lõpus tuleks nii üksiku vigastusstsenaariumi kui ka toote üldise riski puhul arvesse võtta riskitaseme usutavust ja hinnangute ebakindlust.
Once the severity of the injury and the probability have been determined, if possible for several injury scenarios, the risk level then needs to be looked up in Table 4.
Selleks võib olla vajalik kontrollida, kas riskihindaja kasutas oma hinnangute ja eelduste tegemisel parimat kättesaadavat teavet.
Table 4 combines both the severity of the injury and the probability, and the highest risk is ‘the risk’ of the product.
Kolleegidelt ja teistelt asjatundjatelt saadav tagasiside võib olla samuti kasulik.
Risks requiring specific risk management measures should also be reported, to ensure that all risks are reduced to a minimum.
Väga väärtuslik võib olla ka tundlikkuse analüüs (vt jagu 6.3).
These guidelines distinguish between 4 levels of risk: serious, high, medium and low.
Kuidas muutub riskitase, kui vigastuse raskus või tõenäosus muutub ühe astme võrra üles- või allapoole?
The risk level between neighbouring severities of injury or probability normally changes by 1 level.
Kui riskitase ei muutu üldse, siis on küllalt usutav, et seda on nõuetekohaselt hinnatud.
This is consistent with the general experience that risk does not increase incrementally when input factors change gradually.
Kui see aga muutub, siis võib riskitase olla küsitava väärtusega.
However, where the severity of injury increases from level 1 to level 2 (on the right-hand side of Table 4), some risk levels increase by 2 levels, namely from medium to serious and from low to high.
Sel juhul tuleb vigastusstsenaariumid ning vigastus(t)e raskus ja tõenäosus(ed) uuesti läbi vaadata.
This is due to the fact that these guidelines include 4 graduations of severity of injury, whereas the original method (see Introduction) included 5.
Tundlikkuse analüüsi lõpus peaks riskihindaja olema kindel, et riskitase on piisavalt usutav ning et ta saab seda dokumenteerida ning teabe edastada.
Nevertheless, 4 graduations are considered normal for consumer products, since they make for a sufficiently robust estimation of severity; 5 levels would be too sophisticated since neither the severity of the injury nor the probability can be determined with very high precision.
RISKIST MEETMETENI
At the end of the risk assessment, be it for an individual injury scenario or for the overall risk of the product, the plausibility of the risk level and uncertainties in the estimates should be considered.
Kui riskihinnang on valmis, kasutatakse seda tavaliselt selleks, et otsustada, kas riski vähendamiseks on vaja võtta meetmeid, et vältida sel viisil tarbijate tervisele tekitatavat kahju.
This may mean verifying that the risk assessor has used the best information available to make his estimations and assumptions.
Kuigi meetmed ei kuulu riskihindamise juurde, on käesolevas jaos käsitletud teatavaid aspekte, et illustreerida kindlakstehtud riskide võimalikke järelmeetmeid.
Feedback from colleagues and other experts can also be helpful.
Turujärelevalve teostamisel võtab pädev asutus sageli ühendust tootja, importija või levitajaga.
A sensitivity analysis can also be very valuable (see example in Section 6.3).
See võib aidata pädeval asutusel kindlaks määrata kõige tõhusama ja tulemuslikuma riskiga toimetulemise viisi.
How does the risk level change when the severity of injury or probability changes by 1 level up or down?
Tarbekaubaga kaasneva tõsise riski puhul võib riski vähendamise meetmeks olla toote turult kõrvaldamine või tarbijatelt tagasinõudmine.
If the risk level does not change at all, it is quite plausible that it has been estimated correctly.
Väiksema riski puhul võetakse leebemaid meetmeid.
If it changes, however, the risk level may be borderline.
Sellisel juhul võib olla piisav, kui lisada tootele hoiatussilt või muuta toote kasutusjuhendit, et toode ohutumaks muuta.
It is then necessary to reconsider the injury scenarios and the assigned severity of injury(ies) and probability(ies).
Seega peaks ametiasutus iga riskitaseme puhul kaaluma, kas võtta meetmeid ja kui jah, siis milliseid.
At the end of the sensitivity analysis the risk assessor should be confident that the risk level is sufficiently plausible and that he can document it and pass the information on.
Automaatset seost riski ja meetmete vahel siiski ei ole.
FROM RISK TO ACTION
Kui tootega kaasneb mitu riski, mis on tõsisest riskist väiksemad, ning toote üldine risk ei ole tõsine, võib olla vajalik võtta kiireloomulisi meetmeid, kuna need riskid võivad kiiresti realiseeruda.
Once the risk assessment is complete it will normally be used to decide whether action needs to be taken to reduce the risk and thus prevent harm to a consumer's health.
Toote riskide struktuur võib osutada tootmise kvaliteedikontrolli puudumisele.
Although action is separate from risk assessment, some points are raised here to illustrate the possible follow-up of identified risks.
Samuti on oluline võtta arvesse elanikkonna kokkupuudet üldiselt.
Within market surveillance, action will often be taken in contact between the authority and the manufacturer, importer or distributor.
Kui turul on suures koguses tooteid ja seda toodet kasutab seega suur arv tarbijaid, võib isegi tõsisest riskist väiksema riski puhul olla vajalik võtta kiireid meetmeid, et vältida kahjulikku mõju tarbijate tervisele.
This can help the authority to determine the most effective and efficient way of managing the risk.
Tõsisest riskist väiksema riski puhul võib samuti olla vajalik võtta meetmeid, kui asjaomane toode võib põhjustada surmaga lõppevaid õnnetusi, isegi kui sellised õnnetusjuhtumid on äärmiselt ebatõenäolised.
With a serious risk in a consumer product, measures to reduce the risk may include withdrawal from the market or recall.
Selle näiteks võib tuua piimapakendi sulguri, mis võib paki küljest lahti tulla ning laps selle alla neelata, mis põhjustab lapse surma lämbumise tõttu.
Lower levels of risk normally lead to less rigorous measures.
Paki sulguri lihtsa muutmise abil on võimalik risk kõrvaldada ning lisameetmete võtmine ei pruugi vajalik olla.
It may then be sufficient to add warning labels on the product or to improve the instructions to make the product safe.
Sellisel juhul võidakse lubada isegi lõpumüügi korraldamist teataval ajavahemikul, kui surmaga lõppevate õnnetusjuhtumite risk on tõesti äärmiselt väike.
Thus, whatever the level of risk, the authority should consider whether to take action, and if so, what action.
Muudeks riskiga seotud aspektideks võivad olla inimeste ettekujutus riskist, riski võimalikud tagajärjed, kultuuriliselt ja poliitiliselt tundlikud küsimused ning see, kuidas seda meedias kujutatakse.
Nevertheless, there is no automatic link from risk to action.
Need aspektid võivad olla asjakohased eelkõige siis, kui asjaomased tarbijad on kaitsetud, eriti lapsed.
When a product shows several less-than-serious risks, and its overall risk is thus not serious, urgent action may be necessary since any of the risks may materialise quite quickly.
Vajalikud meetmed määravad kindlaks riiklikud turujärelevalveasutused.
The pattern of risks in the product may indicate a lack of quality control in production.
Meetmete võtmine riski kõrvaldamiseks võib ka sõltuda tootest endast ning toote kasutusele vastavast minimaalsest ohust, mida peetakse aktsepteeritavaks ning kaitse kõrgele tasemele vastavaks [35].
It is also important to take account of exposure of the population as a whole.
Minimaalne risk on tõenäoliselt palju väiksem mänguasjade puhul, millega on seotud lapsed, kui kettsae puhul, mida peetakse nii suure riskiga tooteks, et riski hoidmiseks kontrollitaval tasemel tuleb kasutada kaitsevahendeid.
Where there are a large number of products on the market and the product is therefore used by a large number of consumers, even a single less-than-serious risk may require quick action to avoid adverse effects to the health of consumers.
Isegi kui riski ei ole, võib meetmete võtmine olla vajalik, nt kui toode ei vasta kohaldatavatele määrustele/õigusaktidele (nt puudulik märgistus).
Less-than-serious risks may also require action when the product concerned could cause fatal accidents, even though such accidents may be extremely unlikely.
Kokkuvõttes võib öelda, et automaatset seost riski ja meetmete vahel ei ole.
This could be the case with a fastening on a beverage container, which could come loose and be swallowed by a child, causing the child to choke to death.
Järelevalveasutused võtavad arvesse mitmeid eespool osutatud tegureid.
A simple change of design to the lid could eliminate the risk, and no further action might be required.
Alati tuleb arvesse võtta proportsionaalsuse põhimõtet ning meetmed peavad olema tõhusad.
Even a selling-off period may be granted if the risk of a fatal accident were indeed extremely small.
KUIDAS TEOSTADA RISKIHINDAMIST – KOKKUVÕTLIK ÜLEVAADE
Other risk-related aspects may be the public perception of risk and its likely consequences, cultural and political sensitivities and how it is portrayed in the media.
Kirjeldage toodet ja selle kaasnevat ohtu.
These aspects may be especially relevant when the consumers concerned are vulnerable, in particular children.
Kirjeldage toodet ühemõtteliselt.
It will be up to the national market surveillance authority(ies) to determine what measures are required.
Kas oht on seotud kogu tootega või üksnes toote (eraldatava) osaga?
Taking action to counteract a risk may also depend on the product itself and the ‘minimum risks compatible with the product's use, considered to be acceptable and consistent with a high level of protection’ [35].
Kas tootega kaasneb ainult üks oht?
This minimum risk will probably be much lower for toys, where children are involved, than for a chain-saw, which is known to be so high-risk that solid protective equipment is required to keep the risk at a manageable level.
Kas tootega kaasneb mitu ohtu?
Finally, even if there is no risk, action may be necessary, for example, when a product is non-compliant with the applicable regulation/legislation (e.g. incomplete markings).
Vt tabel 2.
In conclusion, there is no automatic link from risk to action.
Tehke kindlaks toote suhtes kohaldatavad standardid või õigusaktid.
Surveillance authorities will take account of a range of factors such as those indicated above.
Tehke kindlaks, millist tüüpi tarbija te soovite ohtliku toote jaoks loodavasse vigastusstsenaariumisse kaasata.
The principle of proportionality always has to be considered, and action has to be effective.
Oma esimese vigastusstsenaariumi puhul alustage toote sihtkasutajast ning otstarbekohasest kasutusest.
HOW TO PREPARE A RISK ASSESSMENT — IN BRIEF
Täiendavate stsenaariumide puhul võtke juurde teist tüüpi tarbijad (vt tabel 1) ja kasutusviisid.
Describe the product and its hazard.
Kirjeldage vigastusstsenaariumi, milles teie valitud tootega kaasnev(ad) oht (ohud) põhjustab (põhjustavad) vigastuse (vigastusi) või avaldab (avaldavad) teie valitud tarbija tervisele kahjulikku mõju.
Describe the product unambiguously.
Kirjeldage vigastus(t)eni viivaid etappe selgelt ja lühidalt ilma üksikasjadega liialdamata (lühim tee vigastuseni, kriitiline tee vigastuseni).
Does the hazard concern the entire product or only a (separable) part of the product?
Kui teie stsenaariumi järgi tekitatakse mitu kokkulangevat vigastust, lisage need kõik samasse stsenaariumisse.
Is there only one hazard within the product?
Vigastusstsenaariumi kirjeldamisel võtke arvesse toote kasutamise sagedust ja kestust, seda, kuidas tarbija ohu ära tunneb, kas tegemist on kaitsetu tarbijaga (eelkõige lapsega), kaitsevahendeid, tarbija käitumist õnnetusjuhtumi korral, tarbija kultuurilist tausta ning muid tegureid, mida peate riskihindamisel oluliseks.
Are there several hazards?
Vt punkti 3.3 ning tabelit 2.
See Table 2 for guidance.
Määrake vigastuse raskus.
Identify the standard(s) or legislation applicable to the product.
Määrake tarbija vigastuse raskusaste (1–4).
Identify the type of consumer you want to include in your injury scenario with the hazardous product.
Kui tarbijale tekib teie vigastusstsenaariumi järgi mitu vigastust, hinnake kõigi vigastuste raskust koos.
Start with the intended user and the intended use of the product for your first injury scenario.
Vt tabelit 3.