natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The combined assets of the three banks had increased exponentially from 1,4 trillion ISK [11] in 2003 to 14,4 trillion ISK at the end of the second quarter of 2008.
2001. aastal oli kolme suurpanga bilanss kokku sama suur kui Islandi aastane SKP.
Significantly, a large proportion of the growth of the three banks was in lending to foreign parties, which increased substantially during 2007 [12], most notably after the beginning of the international liquidity crisis.
2007. aasta lõpuks olid pangad rahvusvahelised ning nende vara võrdus üheksakordse Islandi SKPga.
The Icelandic banks borrowed 14 billion euros on foreign debt securities markets in 2005 on relatively favourable terms.
Restruktureerimiskava ja viieaastane äriplaan põhinevad real üldistel majandusprognoosidel, [55] mis moodustavad majandusliku aluse allpool esitatud baasstsenaariumile.
When access to European debt securities markets became more limited, the banks financed their activities on US markets, with Icelandic debt securities packaged into collateralised debt obligations.
pank saab […] täiendavat kasumit […] miljardit Islandi krooni;
The policy followed by the Icelandic government is primarily laid down in the Emergency Act [19] adopted by the Icelandic Parliament on 6 October 2008.
Seoses sellega asutas Íslandsbanki riskijuhtimise ja laenukontrolli osakonna, mille ülesanne on vaadata läbi panga riskijuhtimise ja laenukontrolli küsimused — töö, mis on seotud panga kõikide osakondade igapäevaprotsessidega.
The law grants extraordinary powers to the FME to take control of financial undertakings and to dispose of their assets and liabilities as required.
Ümberkorraldamissuuniste punktis 25 on sätestatud, et kui on loobutud kulude eelneva asjakohase jagamise nõudest (s.h asjakohasest hüvitisest), võib seda muu hulgas õigustada konkurentsimoonutusi piirava ulatuslikuma ümberkorraldamisega Nagu allpool näidatud, on Íslandsbanki restruktureerimine järelevalveameti arvates selle tingimuse täitmiseks piisavalt ulatuslik.
No 290/12/COL
nr 290/12/COL,
of 11 July 2012
11. juuli 2012,
on restructuring aid granted to Landsbankinn (Iceland)
ettevõtjale Landsbankinn antud restruktureerimisabi kohta (Island)
The EFTA Surveillance Authority (‘the Authority’)
EFTA järelevalveamet (edaspidi „järelevalveamet”),
HAVING REGARD to the Agreement on the European Economic Area (‘the EEA Agreement’), in particular to Article 61(3)(b) and Protocol 26 thereof,
VÕTTES ARVESSE Euroopa Majanduspiirkonna lepingut (edaspidi „EMP leping”), eelkõige selle artikli 61 lõike 3 punkti b ja protokolli nr 26,
HAVING REGARD to the Agreement between the EFTA States on the Establishment of a Surveillance Authority and a Court of Justice (‘the Surveillance and Court Agreement’ or ‘SCA’), in particular to Article 24,
VÕTTES ARVESSE EFTA riikide vahelist järelevalveameti ja kohtu asutamist käsitlevat lepingut (edaspidi „järelevalve- ja kohtuleping”), eelkõige selle artiklit 24,
HAVING REGARD to Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement (‘Protocol 3’), in particular to Article 1(3) of Part I, Article 7(3) of Part II, and Article 13 of Part II,
VÕTTES ARVESSE järelevalve- ja kohtulepingu protokolli nr 3 (edaspidi „protokoll nr 3”), eriti selle I osa artikli 1 lõiget 3, II osa artikli 7 lõiget 3 ja artiklit 13,
Following informal correspondence in October 2008, and the passing of Act No 125/2008 on the Authority for Treasury Disbursements due to Unusual Financial Market Circumstances etc. (referred to as the ‘Emergency Act’), which gave the Icelandic state wide-ranging powers to intervene in the banking sector, on 6 October by the Icelandic Parliament (the Althingi), the President of the EFTA Surveillance Authority (‘Authority’) wrote on 10 October 2008 to the Icelandic authorities and requested that state aid measures taken under the Emergency Act be notified to the Authority.
Pärast 2008. aasta oktoobris toimunud mitteametlikku kirjavahetust ja seaduse nr 125/2008 (rahandusturgude erakorralises jms olukorras riigikassa väljamaksete tegemise lubamise kohta) (edaspidi „erakorraliste olukordade seadus”) heakskiitmist 6. oktoobril 2008 Islandi parlamendis (Althingi), millega anti Islandi riigile laiaulatuslikud õigused pangandussektorisse sekkumiseks, saatis järelevalveameti direktor Islandi ametiasutustele kirja (10. oktoober 2008), milles palus teavitada järelevalveametit erakorraliste olukordade seaduse alusel võetud meetmetest.
Further contact and correspondence followed periodically including notably a letter sent by the Authority on 18 June 2009 reminding the Icelandic authorities of the need to notify any state aid measures, and of the standstill clause in Article 3 of Protocol 3.
Sellele järgnes korrapärane suhtlemine ja kirjavahetus, sealhulgas järelevalveameti 18. juuni 2009. aasta kiri, milles juhiti Islandi ametiasutuste tähelepanu vajadusele teatada mis tahes riigiabimeetmetest, ning ka protokolli nr 3 artiklis 3 sätestatud piirangute peatamise klauslile.
State aid involved in the restoration of certain operations of Landsbanki and the establishment and capitalisation of a new Landsbanki Bank (‘NBI’, later renamed Landsbankinn) was eventually notified retrospectively by the Icelandic authorities on 15 September 2010.
Islandi ametiasutused teatasid 15. septembril 2010. aastal lõpuks tagasiulatuvalt ettevõtja Landsbanki tegevuse teatavas ulatuses taastamisega ja uue ettevõtja Landsbanki Bank (NBI, uue nimega Landsbankinn) asutamise ja kapitaliseerimisega seotud riigiabist [2].
[2]
15. detsembri 2010. aasta kirjaga [3] teatas järelevalveamet Islandi ametiasutustele oma otsusest algatada protokolli nr 3 I osa artikli 1 lõikes 2 sätestatud menetlus seoses Islandi riigi võetud teatavate meetmetega (endise) ettevõtja Landsbanki Islands hf tegevuse teatavas ulatuses taastamiseks ning ettevõtja New Landsbanki Islands (edaspidi „NBI hf”) asutamiseks ja kapitaliseerimiseks (edaspidi „menetluse algatamise otsus”).
By letter dated 15 December 2010 [3] the Authority informed the Icelandic authorities that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 1(2) of Part I of Protocol 3 in respect of the measures undertaken by the Icelandic State to restore certain operations of (old) Landsbanki Islands hf and establish and capitalise New Landsbanki Islands (NBI hf) (the opening decision).
Järelevalveamet nõudis samuti ettevõtjat Landsbankinn käsitleva üksikasjaliku restruktureerimiskava esitamist 31. märtsiks 2011.
By e-mail of 24 March 2011, the Authority received one comment from interested parties, which was forwarded to the Icelandic authorities on 25 May 2011.
23. mai 2012. aasta kirjaga esitati muudetud restruktureerimiskava, milles kajastati muu hulgas 22. aprillil 2010. aastal toimunud ja seni teatamata hoiuste ja varade ülekandmist ettevõtjast Spkef Savings Bank (edaspidi „SpKef”) ning milles võeti arvesse ettevõtja Sparisjodur Svarfdaela (edaspidi „SpSv”) omandamist.
The Icelandic authorities did not respond to this comment.
Järelevalveamet taotles restruktureerimiskava kohta teavet 11. juulil 2011 ja 13. veebruaril 2012.
By letter of 31 March 2011, the Icelandic authorities submitted a restructuring plan for Landsbankinn.
Järelevalveamet kiitis 20. juunil 2012. aastal otsusega nr 212/12/COL (edaspidi „SpSv otsus”) heaks ettevõtjale Landsbankinn antud riigiabi potentsiaalse kasutamise ettevõtja SpSv omandamiseks.
The Authority requested information with regards to the restructuring plan on 11 July 2011 and 13 February 2012.
Oma 13. aprilli 2011. aasta otsusega nr 127/11/COL oli järelevalveamet kiitnud heaks päästmisabikava muudatused (edaspidi „hoiupanku käsitlev otsus”).
The request for information was answered by the Icelandic authorities on 17 October 2011 and 13 March 2012.
Peale selle kohtusid järelevalveameti esindajad Islandi ametiasutuste esindajatega 7. juunil 2011 ja 27.–28. veebruaril 2012.
The final versions of the commitments were submitted on 6 June 2012 and 13 June 2012.
TAUST
On 20 June 2012, the Authority approved the potential use of state aid granted to Landsbankinn for the acquisition of SpSv in Decision No 212/12/COL (‘the SpSv Decision’).
Käesolevas jaotises kirjeldab järelevalveamet neid sündmusi, asjaolusid ning majanduslikke, poliitilisi ja regulatiivseid arenguid, mis on seotud Islandi finantssüsteemi kokkuvarisemise ja ümberkorraldamisega alates 2008. aastast kuni praeguseni, et peegeldada olukorda, mis on vaadeldavate abimeetmete hindamisel aluseks võetud.
The Authority had by its Decision No 253/10/COL, of 21 June 2011, temporarily approved a rescue aid scheme involving settlement of claims owned by the Central Bank of Iceland (‘CBI’) on savings banks, including SpSv.
Enne seda tuletab järelevalveamet meelde ettevõtja Landsbanki lagunemist kronoloogilises järjekorras.
By decision 127/11/COL of 13 April 2011 the Authority had approved amendments to the rescue aid scheme (‘the Savings Banks Decisions’)
Ettevõtja Landsbanki kokkuvarisemine
In addition, the Authority met with the Icelandic authorities on 7 June 2011 and 27-28 February 2012.
2008. aasta sügisel toimus massiline hoiuste väljavõtmine Islandi pankadest mitte üksnes välismaal, vaid ka Islandil.
BACKGROUND
Riigisisene raha väljavõtmine pankadest muutus niivõrd ulatuslikuks, et mingil hetkel ähvardas Islandi panku ja Islandi keskpanka sularahapuuduse tekkimine.
The Authority will describe in this section those events, facts and economic, political and regulatory developments relating to the collapse and the reconstruction of the Icelandic financial system from 2008 to date that appear necessary to set out the context in which the assessment of aid measures at hand is undertaken.
Islandi kommertspangad (eelkõige ettevõtja Landsbanki) vastasid sellele hoiuste akumuleerimisega välismaal.
Before doing so, it will recall in turn the chronology of Landsbanki's breakdown.
Euroopa Keskpank esitas 3. oktoobril 2008. aastal ettevõtjale Landsbanki lisatagatise nõude summas 400 miljonit eurot ja kuigi see nõue hiljem tühistati, algas panga Ühendkuningriigi filiaalis hoiuste väljavool, mis tähendas, et kättesaadavaks tuli teha suures koguses naelsterlinguid.
Icelandic banks experienced massive withdrawals of deposits not only abroad but also within Iceland in autumn 2008.
Kui pank ei suutnud teha kättesaadavaks Ühendkuningriigi finantsteenuste ameti nõutavaid vahendeid, sulgesid Ühendkuningriigi ametiasutused panga filiaali.
Access to foreign debt securities markets had been the main source of the Icelandic banks' growth, in particular between 2003 and 2006.
Samal päeval peatas Islandi finantsjärelevalveamet ettevõtja Landsbanki direktorite nõukogu tegevuse, võttis üle aktsionäride koosolekute volitused ning nimetas ametisse kriisilahendamiskomitee, tuginedes erakorraliste olukordade seadusele [4].
This source of financing however began to diminish, and foreign credit-rating agencies also expressed concern that the ratio of the banks' lending to deposits was low in comparison to other (foreign) banks.
Finantskriis ja Islandi pankade maksejõuetuse peamised põhjused
The Icelandic commercial banks (in particular Landsbanki) responded by accumulating deposits abroad.
Islandi ametiasutused selgitasid järelevalveametile saadetud materjalides, et Islandi pangandussektori kokkuvarisemise ja nende sekkumise põhjuseid oli väga üksikasjalikult esitatud aruandes, mille koostas Islandi parlamendi loodud eriuurimiskomisjon, [5] kelle pädevuses oli uurida ja analüüsida kolme peamise panga kokkuvarisemiseni viinud protsesse.
From the end of the third quarter of 2006 to the middle of 2007, customer deposits in Landsbanki tripled — an increase of almost 10 billion Euros.
Järelevalveamet teeb allpool kokkuvõtte eriuurimiskomisjoni järeldustest maksejõuetuse põhjuste kohta, mis on kõige asjakohasemad seoses ettevõtja Landsbanki allakäiguga.
The largest proportion of this were accounts opened in the Landsbanki UK branch, in which retail deposits had grown from nothing to 6,6 billion Euros, while wholesale deposits (in branches in the UK and the Netherlands) had grown to 2,5 billion Euros.
Teave pärineb eriuurimiskomisjoni aruande 2. (kommenteeritud kokkuvõte) ja 21. peatükist (Islandi pankade kokkuvarisemise põhjused – vastutus, vead ja hooletus).
On 3 October 2008 the European Central Bank issued a margin call to Landsbanki to the amount of 400 million Euros and although this was later withdrawn the bank's UK branch had begun to experience a run on its deposits, meaning that it had to make available large amounts in pounds sterling.
2007. aastal alanud finantsturgude üldine likviidsuse langus viis lõpuks kolme Islandi suurpanga kokkuvarisemiseni, kuna nende majandustegevus hakkas järjest enam sõltuma vahendite hankimisest rahvusvahelistelt turgudelt.
Landsbanki's request for the assistance of the CBI was turned down on 6 October.
Islandi pankade pankrotistumise põhjused olid keerukad ja neid oli palju.
When the bank failed to make the funds demanded by the UK Financial Services Authority available the UK authorities closed the branch.
Eriuurimiskomisjon uuris suurpankade kokkuvarisemise põhjuseid, kusjuures märkimisväärne on asjaolu, et enamik järeldusi kehtivad kõigi kolme panga suhtes ja paljud neist on üksteisega seotud.
The following day the Dutch Central Bank requested that an insolvency practitioner be appointed for Landsbanki's Amsterdam branch.
Allpool antakse lühiülevaade pankade tegevusest, mis viis kokkuvarisemiseni.
Also that day the FME suspended the board of directors of Landsbanki, took over the power of shareholders' meetings and appointed a Resolution Committee in its place using its powers under the Emergency Act [4].
Ülemäärane ja jätkusuutmatu kasv
The financial crisis and major causes of failure of the Icelandic banks
Eriuurimiskomisjoni järelduste kohaselt suurendasid pangad kokkuvarisemisele eelnenud aastatel bilansimahte ja laenuportfelle suuremas ulatuses, kui nende tegevus- ja haldussuutlikkus seda võimaldasid.
The Icelandic authorities explained in their submissions to the Authority that the reasons for the collapse of the Icelandic banking sector and their need to intervene were set out in considerable detail in a report prepared by a Special Investigation Commission (‘SIC’) established by the Icelandic Parliament [5], whose remit was to investigate and analyse the processes leading to the collapse of the three main banks.
Selle põhjal järeldas eriuurimiskomisjon, et laenukasv oli tingitud laenu andmisest ettevõtjatele, kellele keelduti mujal laenu andmast.
The Authority summarises below the conclusions of the SIC concerning the causes of failure most relevant to the demise of Landsbanki.
Samuti märgiti aruandes, et oma olemuselt riskantsem investeerimispangandus saavutas pankade tegevuses järjest suurema osakaalu ning kasv süvendas probleeme veelgi.
The information is drawn from Chapters 2 (Executive Summary) and 21 (Causes of the Collapse of the Icelandic Banks — Responsibility, Mistakes and Negligence) of the SIC report.
Rahvusvahelistel turgudel kättesaadavate vahendite vähenemine
The global reduction in liquidity in financial markets that began in 2007 eventually led to the collapse of the three main Icelandic banks, whose business operations had become increasingly dependent on raising funding through international markets.
Pankade kasvu lihtsustas olulisel määral juurdepääs rahvusvahelistele finantsturgudele, heade krediidireitingute ärakasutamine ja juurdepääs Euroopa turgudele EMP lepingu alusel.
The SIC investigated the reasons which led to the collapse of the main banks, and it is notable that the majority of the conclusions applied to all three banks and many are inter-related.
Kui juurdepääs Euroopa võlakirjaturgudele ahenes, rahastasid pangad oma tegevust USA turgudel, kusjuures Islandi võlaväärtpaberid moodustasid tagatisega võlakohustuste paketi.
Causes of failure related to the banks' activities are briefly summarised below.
Kokkuvarisemise eelsel ajal muutusid pangad üha sõltuvamaks lühiajalistest laenudest, mis tõid kaasa väga suured ja (eriuurimiskomisjoni arvamuse kohaselt) prognoositavad refinantseerimisriskid.
Excessive and unsustainable expansion
Pangaomanike tekitatud finantsvõimendus
The SIC concluded that in the years leading up to the collapse the banks had expanded their balance sheets and lending portfolios beyond their own operational and managerial capacity.
Kõigi Islandi suuremate pankade puhul kuulusid suurimate võlglaste hulka põhiomanikud [8].
The combined assets of the three banks had increased exponentially from 1,4 trillion ISK [6] in 2003 to 14,4 trillion ISK at the end of the second quarter of 2008.
Ettevõtja Samson Holding Company (edaspidi „Samson”) oli ettevõtja Landsbanki suurim aktsionär selle erastamisest alates.
Significantly, a large proportion of the growth of the three banks was in lending to foreign parties, which increased substantially during 2007 [7], most notably after the beginning of the international liquidity crisis.
Kui ettevõtja Landsbanki kokku varises, oli ettevõtja Samson kaasomanik Björgólfur Thor Björgólfsson ja temaga seotud äriühingud panga suurimad võlgnikud ning tema isa ja ettevõtja Samson kaasomanik Björgólfur Guðmundsson oli panga suuruselt kolmas võlgnik.
This led the SIC to conclude that much of this increase in lending resulted from loans made to undertakings that had been refused credit elsewhere.
Kokku moodustasid nende kohustused panga ees üle 200 miljardi Islandi krooni, mis ületas panga omakapitali.
The reduction in finance available on the international markets
Seda võis täheldada ettevõtja Landsbanki puhul tulenevalt asjaolust, et veel 30. septembril 2008. aastal, kui oli selge, et ettevõtjal Landsbanki ei ole piisavalt välisvaluutat, et täita oma kohustusi välisriikides, andis pank Björgólfur Thor Björgólfssonile kuuluvale äriühingule laenu 153 miljonit eurot.
Much of the banks' growth was facilitated by access to international financial markets, capitalising upon good credit ratings and access to European markets through the EEA Agreement.
Eriuurimiskomisjon järeldas samuti, et oli tugevaid märke sellest, et iga panga puhul olid piirid suurimate aktsionäride huvide ja panga huvi vahel hägused.
The Icelandic banks borrowed 14 billion Euros on foreign debt securities markets in 2005 on relatively favourable terms.
Keskendumise tõttu põhiaktsionäridele jäid aga tähelepanuta teised aktsionärid ja võlausaldajad.
When access to European debt securities markets became more limited, the banks financed their activities on US markets, with Icelandic debt securities packaged into collateralised debt obligations.
Riskikontsentratsioon
In the period before the collapse, the banks were increasingly reliant on short-term borrowing, leading to major and, according to the SIC, foreseeable re-financing risks.
Seoses põhiaktsionäridega võetud ebaharilikult suur risk oli eriuurimiskomisjoni arvates tingitud asjaolust, et pankade varaportfellid ei olnud piisavalt hajutatud.
The gearing of the banks' owners
Eriuurimiskomisjoni kohaselt tõlgendati liiga suurt riski käsitlevaid ELi eeskirju eeskätt seoses aktsionäridega kitsalt ning pangad püüdsid eeskirju eirata.
In the case of each major Icelandic bank, the principal owners were among the biggest debtors [8].
Omakapitali nõrkus
Samson Holding Company (‘Samson’) was the biggest shareholder in the Landsbanki since its privatisation.
Kuigi ettevõtja Landsbanki ja kahe teise suurpanga teatatud kapitali adekvaatsuse määr oli alati veidi suurem õigusnormides sätestatud miinimumist, jõudis eriuurimiskomisjon järeldusele, et kapitali adekvaatsuse määrad ei kajastanud õigesti pankade finantsvõimekust.
When Landsbanki collapsed Samson's co-owner Björgólfur Thor Björgólfsson and companies affiliated to him were the bank's largest debtors, while his father and co-owner of Samson, Björgólfur Guðmundsson was the bank's third largest debtor.
Selle põhjuseks oli panga oma aktsiate riskipositsioon esmaste tagatiste ja aktsiate suhtes sõlmitud forvardlepingute kaudu.
In total their obligations to the bank exceeded 200 billion ISK, which was greater than the bank's equity.
Äriühingu enda rahastatud aktsiakapital, millele eriuurimiskomisjon osutas kui nõrgale omakapitalile, moodustas üle 25 % panga kapitalibaasist (või üle 50 %, kui seda hinnati kapitali põhikomponendi ehk omakapitali alusel, millest oli maha arvatud immateriaalne vara).
The SIC was of the view that certain shareholders had abnormally easy access to borrowing from the banks in their capacity as owners.
Sellele lisandusid probleemid, mida põhjustasid riskid, millele pangad olid avatud üksteise aktsiate omamise kaudu.
This was notable in the case of Landsbanki from the fact that as late as 30 September 2008, when it was clear that Landsbanki did not have sufficient foreign currency to honour its obligations abroad, the bank provided a loan of 153 million Euros to a company owned by Björgólfur Thor Björgólfsson.
2008. aasta keskpaigaks moodustas pankade omaaktsiate otserahastamine, samuti kahe teise panga aktsiate ristrahastamine, ligikaudu 400 miljardit Islandi krooni, mis on umbes 70 % kapitali põhikomponendist.
It also concluded that that there were strong indications that in the case of each bank the boundaries between the interests of the largest shareholders and the interest of the bank were blurred.
Eriuurimiskomisjon leidis, et omakapitali finantseerimine laenamisega süsteemist endast seadis ohtu süsteemi stabiilsuse.
The emphasis on the major shareholders was therefore to the detriment of other shareholders and creditors.
Pangad hoidsid suurt osa oma aktsiatest antud laenude tagatisena ning kui aktsiahinnad langesid, halvenes seetõttu nende laenuportfelli kvaliteet.
Concentration of risk
See mõjutas pankade tegevuse tulemuslikkust ja alandas veelgi nende aktsiahindu; vastuseks sellele (nagu eeldas eriuurimiskomisjon tema valduses oleva teabe põhjal) püüdsid pangad kunstlikult tekitada ebaloomulikult suurt nõudlust nende oma aktsiate järele.
The SIC was of the view that European rules on large exposure were interpreted in a narrow way, in particular in the case of the shareholders, and that the banks had sought to evade the rules.
2001. aastal moodustas kolme peamise panga bilansimaht kokku veidi üle Islandi ühe aasta sisemajanduse koguprodukti (edaspidi „SKP”).
Weak equity
2007. aasta lõpuks olid pangad muutunud rahvusvahelisteks ja nende vara võrdus üheksakordse Islandi SKPga.
Although the capital ratio of Landsbanki (and the other two major banks) was always reported to be slightly higher than the statutory minimum, the SIC concluded that the capital ratios did not accurately reflect the financial strength of the banks.
Eriuurimiskomisjoni aruandes märgitakse, et 2006. aastaks olid vaatlejad hakanud tegema märkuseid, et pangandussüsteem oli suurem Islandi keskpanga finantsvõimekusest, ning avaldasid kahtlust, kas viimane suudab täita oma ülesannet viimase instantsi laenajana.
This was due to the risk exposure of the bank's own shares through primary collaterals and forward contracts on the shares.
2007. aasta lõpuks olid Islandi lühiajalised võlad (peamiselt pankade rahastamiseks) 15 korda suuremad kui välisvaluutareservid, kolmes pangas olevad välishoiused aga välisvaluutareservidest kaheksa korda suuremad.
Share capital financed by the company itself, referred to by the SIC as ‘weak equity’ represented more than 25 % of the banks' capital bases (or over 50 % when assessed against the core component of the capital, shareholders' equity less intangible assets).
Hoiustajate ja investorite tagatisfondis oli võrreldes tagatavate pangahoiustega minimaalselt vahendeid.
Added to this were problems caused by the risk the banks were exposed to by holding each other's shares.
Eriuurimiskomisjoni arvamusel põhjustasid nimetatud asjaolud massilise raha väljavõtmise Islandi pankadest.
By the middle of 2008 direct financing by the banks of their own shares, as well as cross-financing of the other two banks' shares, amounted to approximately 400 billion ISK, around 70 % of the core component of capital.
Pankade hüppeline kasv võrreldes reguleeriva ja finantsinfrastruktuuriga