natgillin/translations-raw huggingface dataset:
HAVING REGARD to the Agreement between the EFTA States on the Establishment of a Surveillance Authority and a Court of Justice (‘the Surveillance and Court Agreement’), in particular to Article 24,
VÕTTES ARVESSE EFTA riikide vahelist järelevalveameti ja kohtu asutamist käsitlevat lepingut (edaspidi „järelevalve- ja kohtuleping”), eriti selle artiklit 24,
HAVING REGARD to Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement (‘Protocol 3’), in particular to Article 1(3) of Part I, Article 7(3) of Part II, and Article 13 of Part II,
VÕTTES ARVESSE järelevalve- ja kohtulepingu protokolli nr 3 (edaspidi „protokoll nr 3”), eriti selle I osa artikli 1 lõiget 3 ning II osa artikli 7 lõiget 3 ja artiklit 13,
Following informal correspondence in October 2008, and the passing on 6 October by the Icelandic Parliament (the Althingi) of Act No 125/2008 on the Authority for Treasury Disbursements due to Unusual Financial Market Circumstances etc. (referred to as the ‘Emergency Act’), which gave the Icelandic state wide-ranging powers to intervene in the banking sector, the President of the Authority wrote on 10 October 2008 to the Icelandic authorities and requested that state aid measures taken under the Emergency Act be notified to the Authority.
Pärast 2008. aasta oktoobris toimunud mitteametlikku kirjavahetust ja seaduse nr 125/2008 (rahandusturgude erakorralises jms olukorras riigikassa väljamaksete tegemise lubamise kohta) (edaspidi „erakorraliste olukordade seadus”) heakskiitmist 6. oktoobril 2008 Islandi parlamendis (Althingi), millega anti Islandi riigile laiaulatuslikud õigused pangandussektorisse sekkumiseks, saatis järelevalveameti direktor Islandi ametiasutustele kirja (10. oktoober 2008), milles palus teavitada järelevalveametit erakorraliste olukordade seaduse alusel võetud meetmetest.
Further contact and correspondence followed periodically including notably a letter sent by the Authority on 18 June 2009 reminding the Icelandic authorities of the need to notify any state aid measures, and of the standstill clause in Article 3 of Protocol 3.
Sellele järgnes korrapärane suhtlemine ja kirjavahetus, sealhulgas järelevalveameti 18. juuni 2009. aasta kiri, milles juhiti Islandi ametiasutuste tähelepanu vajadusele teatada mis tahes riigiabimeetmetest, ning ka protokolli nr 3 artiklis 3 sätestatud piirangute peatamise klauslile.
Following further correspondence state aid involved in the restoration of certain operations of Glitnir and the establishment and capitalisation of a new Glitnir Bank (by then re-named ‘Íslandsbanki’) was eventually notified retrospectively by the Icelandic authorities on 15 September 2010 [2].
Pärast edasist kirjavahetust teatasid Islandi ametiasutused 15. septembril 2010 lõpuks tagasiulatuvalt ettevõtja Glitnir tegevuse teatavas ulatuses taastamisega ning uue ettevõtja Glitnir Bank (selleks ajaks uue nimega Íslandsbanki) asutamise ja kapitaliseerimisega seotud riigiabist [2].
By letter dated 15 December 2010 [3] the EFTA Surveillance Authority (the Authority) informed the Icelandic authorities that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 1(2) of Part I of Protocol 3 in respect of the measures undertaken by the Icelandic State to restore certain operations of (old) Glitnir Bank hf and establish and capitalise New Glitnir Bank hf, now renamed Íslandsbanki (the opening decision) [4].
15. detsembri 2010. aasta kirjas [3] teavitas järelevalveamet Islandi ametiasutusi oma otsusest algatada seoses Islandi riigi võetud riigiabimeetmetega (endise) ettevõtja Glitnir Bank tegevuse teatavas ulatuses taastamiseks ning ettevõtja New Glitnir Bank (uue nimega Íslandsbanki) (vt menetluse algatamise otsus) asutamiseks ja kapitaliseerimiseks ametlikku uurimismenetlust vastavalt protokolli 3 I osa artikli 1 lõikele 2 [4].
The Authority also required that a detailed restructuring plan for Íslandsbanki be submitted within six months.
Samuti nõudis järelevalveamet ettevõtja Íslandsbanki üksikasjaliku restruktureerimiskava esitamist kuue kuu jooksul.
The Icelandic authorities did not respond to this comment.
Pärast Byri omandamist 2011. aasta novembris esitasid Islandi ametiasutused 22. veebruaril 2012 Íslandsbanki kohta uue restruktureerimiskava [6].
By letter of 31 March 2011, the Icelandic authorities submitted a restructuring plan for Íslandsbanki.
11. juuli 2011. aasta ja 13. veebruari 2012. aasta kirjadega palus järelevalveamet restruktureerimiskava käsitlevat teavet.
Following the acquisition of Byr in November 2011, the Icelandic authorities submitted a new restructuring plan for Íslandsbanki on 22 February 2012 [6].
Lisaks kohtus järelevalveamet Islandi ametiasutustega 7. juunil 2011 ja 27.–28. veebruaril 2012.
The request for information was answered by the Icelandic Authorities on 17 October 2011 and 13 March 2012.
Käesolevas jaotises kirjeldab järelevalveamet sündmusi, asjaolusid ning majanduslikke, poliitilisi ja regulatiivseid tegureid, mis põhjustasid Islandi finantssüsteemi kokkuvarisemise ja ümberkorraldamise alates 2008. aasta oktoobrist praeguseni, et peegeldada olukorda, mis on vaadeldavate abimeetmete hindamisel aluseks võetud.
The final versions of the commitments were submitted on 16 May 2012 and on 6 June 2012 [7].
Enne seda meenutatakse ettevõtja Glitnir langemist kronoloogilises järjekorras.
In addition, the Authority met with the Icelandic authorities on 7 June 2011 and 27-28 February 2012.
Ettevõtja Glitnir Bank kokkuvarisemine
BACKGROUND
2008. aasta septembris tabasid mitut suurt finantsinstitutsiooni tõsised raskused.
The Authority will describe in this section those events, facts and economic, political and regulatory developments relating to the collapse and the reconstruction of the Icelandic financial system from October 2008 to date that appear necessary to set out the context in which the assessment of aid measures at hand is undertaken.
Ülemaailmse finantsturu ebastabiilsuse tõttu ja pärast Lehman Brothersi kokkukukkumist 2008. aasta septembris tekkisid lühiajaliste laenude refinantseerimisel ja hoiuste massilise väljavõtmise tulemusel raskused kolmel Islandi suurimal kommertspangal, kes olid eelnevatel aastatel just kogenud enneolematut kasvu.
Before doing so, it will recall in turn the chronology of Glitnir's breakdown.
septembril esitas Lehman Brothers pankrotikaitse avalduse ning samal päeval teatati, et Bank of Americal on kavas võtta üle ettevõtja Merrill Lynch.
The collapse of Glitnir Bank
Lisaks räägiti Lloyds TSB kavatsusest võtta üle üks Ühendkuningriigi suurimatest pankadest HBOS.
In September 2008 a number of major global financial institutions began to experience severe difficulties.
Samal ajal oli Glitnir väga suurtes raskustes seoses oma tegevuse rahastamisega.
In the midst of the turbulence in global financial markets and following the collapse of Lehman Brothers in September 2008, Iceland's three biggest commercial banks, which had experienced extraordinary growth over the preceding years, encountered difficulties in refinancing their short-term debt and a run on their deposits.
Et 600 miljonit eurot moodustas pea veerandi Islandi välisvaluutareservist ja Glitnir oli vaevelnud refinantseerimisprobleemide küüsis juba mõnda aega ning pidi avaliku teabe kohaselt järgmise kuue kuu jooksul tasuma 1,4 miljardi suuruse võla, ei olnud selline pakkumine usutav [8].
Lehman Brothers filed for bankruptcy protection on 15 September and on the same day it was announced that the Bank of America was to take over Merrill Lynch.
Selgus, et Glitniri emiteeritud aktsiate väärtus langes ühe päevaga 200 miljardilt Islandi kroonilt 26 miljardile Islandi kroonile.
A bond issue had had to be cancelled due to a lack of interest, an asset sale was not completed, and a German bank refused to extend two loans estimated at 150 million euros.
7. oktoobril 2008 oli Glitnir sunnitud paluma Islandi finantsjärelevalveametil pank oma kontrolli alla võtta [9].
Market conditions also worsened dramatically after the fall of Lehman Brothers.
Finantskriis ja Islandi pankade kokkuvarisemise peapõhjused
On 25 September 2008, the Chairman of Glitnir's Board contacted the Central Bank of Iceland (CBI) to inform them that as a result of loans that had to be repaid in October, the bank had an immediate shortfall of 600 million euros.
Teatises New Glitnir Bankile (hiljem Íslandsbanki) riigiabi andmise kohta märkisid Islandi ametiasutused, et Islandi pangandussektori kokkuvarisemise ning riigi sekkumise põhjuseid on väga üksikasjalikult kirjeldatud aruandes, mille koostas Islandi parlamendi poolt kolme suurpanga kokkuvarisemise põhjustanud protsesside uurimiseks ja analüüsimiseks loodud eriuurimiskomisjon [10].
On 29 September it was announced that the Icelandic government would provide Glitnir with 600 million euros in return for 75 % of its equity.
Allpool esitab järelevalveamet kokkuvõtte kõnealuse komisjoni järeldustest eelkõige Glitnir Banki kokkuvarisemise põhjustanud asjaolude kohta.
As it turned out, the value of issued Glitnir shares collapsed from over 200 billion ISK to 26 billion ISK in one day.
2007. aastal alanud finantsturgude üldine likviidsuse langus viis lõpuks kolme Islandi suurpanga kokkuvarisemiseni, kuna nende majandustegevus hakkas järjest enam sõltuma vahendite hankimisest rahvusvahelistelt turgudelt.
The Icelandic banks experienced massive withdrawals of deposits not only abroad but also within Iceland.
Islandi pankade pankrotistumise põhjused olid keerukad ja neid oli palju.
Domestic withdrawals became so large that at one stage the Icelandic banks and the CBI were close to experiencing a shortage of cash.
Eriuurimiskomisjon uuris suurpankade kokkuvarisemise põhjuseid, kusjuures märkimisväärne on asjaolu, et enamik järeldusi kehtivad kõigi kolme panga suhtes ja paljud neist on üksteisega seotud.
On 30 September 2008, the credit agency Moody's lowered Glitnir's credit rating, triggering repayment obligations for further loans.
Allpool antakse lühiülevaade pankade tegevusest, mis viis krahhini.
Margin calls of over a billion euros also followed.
Valimatu ja ebapüsiv laienemine
On 7 October 2008 Glitnir was required to ask the Icelandic Financial Supervisory Authority (FME) to be taken under its control [9].
Eriuurimiskomisjoni järelduste kohaselt suurendasid pangad kokkuvarisemisele eelnenud aastatel oma bilanssi ja laenuportfelle suuremas ulatuses, kui nende tegevus- ja juhtimissuutlikkus võimaldasid.
The financial crisis and major causes of failure of the Icelandic banks
Sellest järeldas eriuurimiskomisjon, et laenukasv oli tingitud laenu andmisest ettevõtjatele, kellele keelduti mujal laenu andmast.
In their notification of the aid granted to New Glitnir Bank (later Íslandsbanki), the Icelandic authorities explained that the reasons for the collapse of the Icelandic banking sector and their need to intervene were set out in considerable detail in a report prepared by a Special Investigation Commission (SIC) established by the Icelandic Parliament [10], whose remit was to investigate and analyse the processes leading to the collapse of the three main banks.
Samuti märgiti aruandes, et oma olemuselt riskantsem investeerimispangandus saavutas pankade tegevuses järjest suurema osakaalu ning kasv suurendas probleeme veelgi.
The Authority summarises below the conclusions of the Commission concerning the causes of failure most relevant to the demise of Glitnir Bank.
Vahendite vähenemine rahvusvahelistel turgudel
The information is drawn from Chapters 2 (Executive Summary) and 21 (Causes of the Collapse of the Icelandic Banks — Responsibility, Mistakes and Negligence) of the SIC report.
Pankade kasvu lihtsustas olulisel määral juurdepääs rahvusvahelistele finantsturgudele, heade krediidireitingute ärakasutamine ning juurdepääs Euroopa turgudele EMP lepingu alusel.
The global reduction in liquidity in financial markets that began in 2007 eventually led to the collapse of the three main Icelandic banks, whose business operations had become increasingly dependent on raising funding through international markets.
2005. aastal laenasid Islandi pangad välismaistelt võlaväärtpaberite turgudelt suhteliselt soodsatel tingimustel 14 miljardit eurot.
The SIC investigated the reasons which led to the collapse of the main banks, and it is notable that the majority of the conclusions applied to all three banks and many are inter-related.
Kokkuvarisemise eelsel ajal muutusid pangad üha sõltuvamaks lühiajalistest laenudest, mis tõid kaasa väga suured ja (eriuurimiskomisjoni arvamuse kohaselt) prognoositavad refinantseerimisriskid.
Causes of failure related to the banks' activities are briefly summarised below.
Pangaomanike tekitatud finantsvõimendus
Excessive and unsustainable expansion
Kõigi Islandi suurpankade puhul kuulusid suurimate võlglaste hulka põhiomanikud [13].
The SIC concluded that in the years leading up to the collapse the banks had expanded their balance sheets and lending portfolios beyond their own operational and managerial capacity.
Glitniri laenud Baugur Groupi põhiaktsionäridele ja seotud isikutele, eriti FL Groupile, olid ülisuured.
The combined assets of the three banks had increased exponentially from 1,4 trillion ISK [11] in 2003 to 14,4 trillion ISK at the end of the second quarter of 2008.
Pärast seda, kui Baugur Group ja FL Group oma osalust pangas märkimisväärselt suurendasid, nimetas Glitnir 2007. aasta kevadel ametisse uue juhatuse.
Significantly, a large proportion of the growth of the three banks was in lending to foreign parties, which increased substantially during 2007 [12], most notably after the beginning of the international liquidity crisis.
2007. aasta lõpus ja 2008. aasta alguses laenud Baugurile ja sellega seotud ettevõtjatele pea kahekordistusid ning asjaomasele kontsernile antud laenud moodustasid vahepeal lausa 80 % panga omakapitalist [14].
This led the SIC to conclude that much of this increase in lending resulted from loans made to undertakings that had been refused credit elsewhere.
Järjest suurem laenamine põhiaktsionäridele toimus hoolimata Glitniril tekkima hakkavatest likviidsus- ja refinantseerimisprobleemidest.
The report also concluded that inherently riskier investment banking had become an ever increasing feature of the banks' activities and growth had contributed to the problems.
Eriuurimiskomisjoni arvamuse kohaselt oli osal aktsionäridel panga omanikena ebaharilikult lihtne juurdepääs laenamisele.
The reduction in finance available on the international markets
Ühtlasi sedastas asjaomane komisjon, et oli tugevaid märke Bauguri ja FL Groupi püüdlustest mõjutada panga juhtimist ning et piirid suurimate aktsionäride ja panga huvide vahel olid hägused.
Much of the banks' growth was facilitated by access to international financial markets, capitalising upon good credit ratings and access to European markets through the EEA Agreement.
Keskendumise tõttu põhiaktsionäridele jäid aga tähelepanuta teised aktsionärid ja võlausaldajad.
The Icelandic banks borrowed 14 billion euros on foreign debt securities markets in 2005 on relatively favourable terms.
Panga kokkuvarisemise ajal oli Baugur Groupil ja sellega seotud ettevõtjatel panga ees tagastamata laene kokku umbes 2 miljardi euro väärtuses ehk 70 % panga omakapitalist.
When access to European debt securities markets became more limited, the banks financed their activities on US markets, with Icelandic debt securities packaged into collateralised debt obligations.
Eriuurimiskomisjon seadis veel kahtluse alla panga tütarettevõtjate tehingud rahaturufondidega, kuna viimased investeerisid väga palju panga omanikega seotud võlakirjadesse.
In the period before the collapse, the banks were increasingly reliant on short-term borrowing, leading to major and, according to the SIC, foreseeable re-financing risks.
Glitniri tütarettevõtja Glitnir Funds laenas Baugur Groupile ja FL Groupile umbes 300 miljonit eurot, investeerides nende võlakirjadesse 20 % oma kogukapitalist.
The gearing of the banks' owners
Riskikontsentratsioon
In the case of each major Icelandic bank, the principal owners were among the biggest debtors [13].
Põhiaktsionäride suhtes võetud ebaharilikult suur risk oli eriuurimiskomisjoni arvates tingitud asjaolust, et pankade varaportfellid ei olnud piisavalt hajutatud.
Glitnir's loans to major shareholders of the Baugur Group and related parties, in particular the FL Group, were substantial.
Eriuurimiskomisjoni kohaselt tõlgendati liiga suurt riski käsitlevaid ELi eeskirju eeskätt seoses aktsionäridega kitsalt ning pangad lootsid eeskirju eirata.
In the spring of 2007 a new Glitnir board was appointed after the Baugur and FL Groups significantly increased their shareholdings in the bank.
Omavahendite vähesus
Over the latter part of 2007 and beginning of 2008 loans to Baugur and companies related to Baugur nearly doubled, and at its peak lending to this group amounted to 80 % of the bank's equity [14].
Kuigi Glitniri ja Islandi kahe teise suurpanga deklareeritud omavahendite suhtarv oli endiselt veidi kõrgem kui kohustuslik miinimum, ei kajastanud omavahendite suhtarvud eriuurimiskomisjoni arvates täpselt pankade finantsvõimekust.
This increase in lending to major shareholders occurred despite the fact that Glitnir was starting to face liquidity and refinancing problems.
See oli tingitud pankade omaaktsiate riskipositsioonist seoses põhitagatiste ja aktsiate tähtajalepingutega.
The SIC was of the view that certain shareholders had abnormally easy access to borrowing from the banks in their capacity as owners.
Eriuurimiskomisjoni viidatud „omavahendite vähesus” [15] väljendus ettevõtjate endi rahastatavas osakapitalis, mis moodustas rohkem kui 25 % pankade regulatiivsest kapitalist (või rohkem kui 50 % kapitali põhikomponendist — aktsionäride materiaalsemast põhivarast).
It also concluded that there were strong indications that Baugur and the FL Group had tried to exert undue influence on the bank's management, and that the boundaries between the interests of the largest shareholders and the interest of the bank were blurred.
Sellele lisandusid probleemid, mis olid tingitud pankade kahjuriskist seoses osalusega üksteise kapitalis.
The emphasis on the major shareholders was therefore to the detriment of other shareholders and creditors.
2008. aasta keskpaigaks moodustas pankade omaaktsiate otserahastamine ning kahe muu panga aktsiate vastastikune rahastamine ligikaudu 400 miljardit Islandi krooni ehk umbes 70 % kapitali põhikomponendist.
When the bank collapsed its outstanding loans to the Baugur Group and affiliated companies was approximately 2 billion euros, around 70 % of its equity.
Eriuurimiskomisjoni järgi toimus aktsiakapitali rahastamine süsteemist endast laenamise läbi ulatuses, mis ohustas süsteemi stabiilsust.
The SIC also questioned the operation of money market funds operated by subsidiaries of the banks, which invested heavily in securities connected to the owners of the banks.
Kuna väga suur osa omaaktsiatest oli antud laenutagatisteks, siis aktsiahindade langemise järel langes ka pankade laenuportfellide kvaliteet.
Glitnir Funds, a subsidiary of Glitnir, lent around 300 million euros to Baugur and the FL Group by investing 20 % of its total capital in their securities.
See mõjutas pankade tulemuslikkust ja tekitas veelgi suurema surve nende aktsiahindade langemiseks.
Concentration of risk
Eriuurimiskomisjon eeldas oma käsutuses oleva teabe alusel, et vastukaaluks püüdsid pangad tekitada kunstlikult suurt nõudlust iseenda aktsiate järele.
Related to the issue of the abnormal exposure to major shareholders was the conclusion of the SIC that the banks' portfolios of assets were insufficiently diversified.
Pankade suurus
The SIC was of the view that European rules on large exposure were interpreted in a narrow way, in particular in the case of the shareholders, and that the banks had sought to evade the rules.
Eriuurimiskomisjoni aruande kohaselt leidsid vaatlejad 2006. aastal, et pangandussüsteem oli ületanud Islandi keskpanga finantsvõimekuse ning kahtlesid, kas keskpank on suuteline täitma viimase instantsi laenaja rolli.
Weak equity
2007. aasta lõpuks olid Islandi lühiajalised võlad (peamiselt pankade rahastamiseks) 15 korda suuremad kui välisvaluutareservid, kolmes pangas olevad välishoiused aga välisvaluutareservidest kaheksa korda suuremad.
Although the capital ratio of Glitnir and the other two major Icelandic banks was always reported to be slightly higher than the statutory minimum, the SIC concluded that the capital ratios did not accurately reflect the financial strength of the banks.
Hoiustajate ja investorite tagatisfondis oli võrreldes tagatavate pangahoiustega minimaalselt vahendeid.
This was due to risk exposure of the banks' own shares through primary collaterals and forward contracts on the shares.
Eriuurimiskomisjoni arvamusel põhjustasid nimetatud asjaolud massilise raha väljavõtmise Islandi pankadest.
Share capital financed by the companies themselves, referred to by the SIC as ‘weak equity’ [15], represented more than 25 % of the banks' capital bases (or over 50 % when assessed against the core component of the capital, i.e. shareholders' equity less intangible assets).
Pankade ebaproportsionaalne kasv võrreldes reguleeriva ja finantsinfrastruktuuriga
The SIC was of the opinion that the extent of financing of shareholders' equity by borrowing from the system itself was such that the system's stability was threatened.
Finantsjärelevalveamet ei kasvanud näiteks pankadega samaväärselt ning reguleerija jäi oma töös pangatehingute kiirest arengutempost maha.
The banks held a substantial amount of their own shares as collateral for their lending and therefore as share prices fell the quality of their loan portfolios declined.
Aruandes kritiseeritakse ka Islandi valitsust, kes oleks pidanud võtma meetmeid pankade võimaliku mõju suhtes majandusele, vähendades nende suurust või nõudes ühe või mitme panga peakontori ümbersuunamist välisriiki [16].
This affected the banks' performance and put further downward pressure on their share prices; in response to which (the SIC assumed from the information in their possession), the banks attempted to artificially create abnormal demand for their own shares.
Islandi üldmajanduslik ebastabiilsus ja ülelaienemine
The size of the banks
Eriuurimiskomisjoni aruandes viidatakse üldisematele sündmustele Islandi majanduses, mis samuti mõjutasid pankade kiiret kasvutempot ning soodustasid tasakaalu kadumist ühelt poolt finantsteenuste sektori ulatuslikkuse ja mõju ning teiselt poolt ülejäänud majanduse vahel.
In 2001 the balance sheets of the three main banks (collectively) amounted to just over a year of the gross domestic product (GDP) of Iceland.
Selles märgiti, et valitsuspoliitika (eelkõige maksupoliitika) aitas väga tõenäoliselt ülelaienemisele ja tasakaalu kadumisele kaasa ning et Islandi keskpanga rahapoliitika ei olnud piisavalt piirav.
By the end of 2007 the banks had become international and held assets worth nine times the Icelandic GDP.
Aruandes märgitakse ühtlasi, et eluasemerahastamisfondi laenueeskirjade leevendamine oli üks suurimaid vigu, mida tehti raha- ja maksujuhtimises pankade kokkuvarisemise eelsel ajal [17].
The SIC report notes that by 2006, observers were commenting that the banking system had outgrown the capacity of the CBI and doubted whether it could fulfil the role of lender of last resort.
Selles kritiseeritakse ka asjaolu, et pankadel oli väga kerge saada laenu Islandi keskpangalt, kelle lühiajaliste tagatisega laenude maht kasvas 30 miljardilt Islandi kroonilt 2005. aasta sügisel 500 miljardile Islandi kroonile 2008. aasta oktoobri alguses.
By the end of 2007 Iceland's short-term debts (mainly incurred due to financing of the banks) were 15 times larger than the foreign exchange reserves, and the foreign deposits in the three banks were also 8 times larger than the foreign exchange reserves.
Islandi kroon, väline tasakaalustamatus ja krediidiriski vahetustehingud
The Depositors and Investors Guarantee Fund held minimal resources in comparison with the bank deposits that it was meant to guarantee.
Aruandes on märgitud, et 2006. aastal oli Islandi krooni väärtus mittejätkusuutlikult kõrge, jooksevkonto puudujääk rohkem kui 16 % SKPst ning kohustused seoses välisvaluutaga miinus vara võrdus ligikaudu kogu aastase SKPga.