natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On the other hand, there is little circulation of European audiovisual works outside their country of origin.
Selline vähene levik tuleneb asjaolust, et Euroopa audiovisuaalsektor on killustunud riigisisesteks või lausa piirkondlikeks turgudeks.
This limited circulation results from the fragmentation of the European audiovisual sector into national or even regional markets.
Osalt on see seotud Euroopa kultuurilise ja keelelise mitmekesisusega, kuid geograafilist piiratust soodustab ka Euroopa audiovisuaalteostele mõeldud riiklik toetus, mida antakse riiklike, piirkondlike ja kohalike rahastamiskavade kaudu paljude väikeste filmiettevõtete toetuseks.
While this is related to Europe's linguistic and cultural diversity, proximity is also built into the public support for European audiovisual works, with which national, regional and local funding schemes subsidise many small production companies.
Valitseb üldine arusaam, et riigiabi on oluline Euroopa audiovisuaalteoste tootmise alalhoidmiseks.
It is generally accepted that aid is important to sustain European audiovisual production.
Filmitootjatel on keeruline hankida erasektorist eelnevalt piisaval määral raha, et saada kokku projektide elluviimiseks vajalikud summad.
It is difficult for film producers to obtain a sufficient level of upfront commercial backing to put together a financial package so that production projects can proceed.
Filmitootjate ettevõtete ja projektidega seotud suurte riskide ja filmisektori vähese tulususe tõttu sõltub see sektor riigiabist.
The high risk associated with their businesses and projects, together with the perceived lack of profitability of the sector, make it dependent on State aid.
Kui filmitootmises kehtiksid turutingimused, ei oleks paljusid filme üldse tehtud, sest esiteks nõuab see suuri investeeringuid ning teiseks on Euroopa audiovisuaalteoste vaatajate arv piiratud.
Left purely to the market, many of these films would not have been made because of a combination of the high investment required and the limited audience for European audiovisual works.
Seega on tähtis, et EFTA järelevalveamet (edaspidi „järelevalveamet”) ja EMP riigid audiovisuaalteoste tootmist toetaksid, et nende riikide kultuur ja loominguline potentsiaal saaksid avalduda ning Euroopa kultuuri mitmekesisus ja rikkus esile tulla.
In these circumstances, the fostering of audiovisual production by the EFTA Surveillance Authority (‘the Authority’) and the EEA States have a role to ensure that their culture and creative capacity can be expressed and the diversity and richness of European culture reflected.
Euroopa Liidu programmiga MEDIA [2] toetatakse filmi-, televisiooni- ja uue meedia tööstust ning selles on ette nähtud arvukalt rahastamiskavasid audiovisuaalsektori eri valdkondade toetamiseks, sh tootjatele, levitajatele, müügiesindajatele, koolituste korraldajatele, uue digitaaltehnoloogia valdkonnas tegutsevatele ettevõtjatele, tellitava videoteenuse platvorme pakkuvatele ettevõtjatele, filmide linastajatele ning näituste, festivalide, turgude ja reklaamiürituste korraldajatele mõeldud rahastamiskavad.
MEDIA [2], the European Union's support programme for the film, television and new media industries, offers a variety of funding schemes, each targeting different areas of the audiovisual sector, including schemes for producers, distributors, sales agents, organisers of training courses, operators in new digital technologies, operators of video-on-demand (VoD) platforms, exhibitors and organisers of festivals, markets and promotional events.
Programmi kaudu soodustatakse Euroopa filmide levitamist ja tutvustamist ning erilist rõhku pannakse Euroopa filmide riigivälisele levitamisele ja tutvustamisele.
It encourages the circulation and promotion of European films with particular emphasis on non-national European films.
Neid toiminguid jätkatakse uue raamprogrammi Loov Euroopa (millega toetatakse Euroopa kultuuri- ja loomesektoreid) alaprogrammi MEDIA raames.
These actions will be continued in the MEDIA Sub-programme within Creative Europe, the new European support programme for the cultural and creative sectors.
FILMIDELE JA MUUDELE AUDIOVISUAALTEOSTELE ANTAVA RIIGIABI KONTROLLIMINE
WHY CONTROL STATE AID FOR FILMS AND OTHER AUDIOVISUAL WORKS?
EMP riikidel on filmide, telesaadete ja muude audiovisuaalteoste tootmise toetamiseks palju eri meetmeid.
EEA States have implemented a wide range of support measures for the production of films, TV programmes and other audiovisual works.
EMP riigid eraldavad aastas filmidele toetuseks riiklike, piirkondlike ja kohalike abikavade raames märkimisväärseid summasid.
EEA States annually provide substantial sums of film support, through national, regional and local support schemes.
Eespool nimetatud meetmete võtmisel lähtutakse nii kultuurikaalutlustest kui ka valdkonna vajadustest.
The rationale behind these measures is based on both cultural and industrial considerations.
Meetmetel on peamiselt kultuurikesksed eesmärgid — nimelt tagada, et riigi ja piirkondade kultuur ning loomingulisus leiaksid audiovisuaalse väljundi filmide ja telesaadetena.
They have the primary cultural aim of ensuring that the national and regional cultures and creative potential are expressed in the audiovisual media of film and television.
Teisalt on nende eesmärk saavutada nn kriitiline mass, et valdkond oleks dünaamiline ja arenguvõimeline ning tugevneks seeläbi, et luuakse tugevaid filmiettevõtteid ning tagatakse vajalike oskuste ja kogemustega inimeste pidev olemasolu.
On the other hand, they aim to generate the critical mass of activity that is required to create the dynamic for the development and consolidation of the industry through the creation of soundly based production undertakings and the development of a permanent pool of human skills and experience.
Eespool kirjeldatud toetuste abil on Euroopast saanud üks maailma suurimaid filmitootjaid.
With this support, Europe has become one of the largest producers of films in the world.
2012. aastal hinnati Euroopa filmidega seotud audiovisuaalturu väärtuseks ligikaudu 17 miljardit eurot [3].
In 2012, the European audiovisual market for filmed entertainment was valued at EUR 17 billion [3].
EMP audiovisuaalsektoris töötavate inimeste arv on väga suur [4].
A large number of people are employed in the audiovisual sector in the EEA [4].
Seega ei ole filmide tootmine ja nende levitamine mitte ainult kultuuriline, vaid ka majanduslikult oluline tegevus.
This makes film production and distribution not only a cultural but also a significant economic activity.
Peale selle leiab nii filmitootjate tegevus kui ka audiovisuaalteostega kauplemine aset rahvusvahelisel tasandil.
Furthermore, film producers are active on an international level and audiovisual works are traded internationally.
Seetõttu võib filmitootmisega seotud toetuste, maksusoodustuste ja muud liiki finantstoetuste näol antav abi mõjutada EMP riikide vahelist kaubandust.
This means that such aid in the form of grants, tax incentives or other types of financial support is liable to affect trade between EEA States.
Tõenäoliselt on toetust saanud filmitootjatel ja audiovisuaalteostel nii rahaline kui ka konkurentsieelis toetuseta tegutsevate filmitootjate ja audiovisuaalteoste ees.
The producers and audiovisual works which receive such support are likely to have a financial and hence competitive advantage over those which do not.
Järelikult võib niisugune toetamine moonutada konkurentsi ja seda käsitatakse riigiabina Euroopa Majanduspiirkonna lepingu (edaspidi „EMP leping”) artikli 61 lõike 1 alusel.
Consequently, such support may distort competition and is regarded as State aid pursuant to Article 61(1) of the Agreement on the European Economic Area (‘EEA Agreement’).
Vastavalt EMP lepingu artiklile 62 peab järelevalveamet seetõttu hindama, kas audivisuaalsektorile antav abi sobib kokku EMP turuga, nii nagu ta teeb muude riigiabimeetmete puhul teistes sektorites.
According to Article 62 of the EEA Agreement the Authority is therefore obliged to assess the compatibility of aid to the audiovisual sector with the EEA market, as it does with State aid measures in other sectors.
EMP lepingu artikli 61 lõikega 1 keelatakse abi anda riigil või riigi vahenditest, kuna see moonutab või võib moonutada konkurentsi ja EMP riikide vahelist kaubandust.
Article 61(1) of the EEA Agreement prohibits aid granted by the state or through state resources, which distorts or threatens to distort competition and trade between EEA States.
Kuid järelevalveamet võib teatava riigiabi puhul teha nimetatud keeldudest erandeid.
However, the Authority may exempt certain State aid from this prohibition.
Üheks selliseks erandiks on EMP lepingu artikli 61 lõike 3 punkt c, millega lubatakse teatava majandustegevuse arengu hõlbustamiseks antav abi, kui see ei kahjusta kaubandustingimusi määral, mis on vastuolus ühiste huvidega.
One of these exemptions is Article 61(3)(c) of the EEA Agreement for aid to facilitate the development of certain economic activities where such aid does not adversely affect trading conditions to an extent contrary to the common interest.
EMP lepingu protokolli nr 31 artiklis 13 tunnistatakse vajadust tugevdada kultuurialast koostööd.
The EEA Agreement recognises the need to strengthen cultural cooperation in Article 13 of Protocol 31 to the Agreement.
EMP leping ei hõlma Euroopa Liidu lepingu artikli 107 lõike 3 punkti d „kultuurialase erandi” sättele sarnast sätet, millega nähakse ette võimalus teha kultuuri edendamiseks antava abi puhul erand Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 sätestatud üldisest põhimõttest.
The EEA Agreement does not contain a ‘cultural exemption’ similar to Article 107(3)(d) TFEU, which provides for a specific possibility of exemption to the general incompatibility principle of Article 107(1) TFEU for aid granted to promote culture.
Kuid järelevalveamet on seisukohal, et käibiva tava kohaselt [5] võib filmide ja muude audiovisuaalteoste toetusmeetmeid vastavalt EMP lepingu artikli 61 lõike 3 punktile c heaks kiita kultuurilistel põhjustel.
Nevertheless, the Authority considers that, in line with its constant practice [5], support measures for films and other audiovisual works may be approved on cultural grounds on the basis of Article 61(3)(c) of the EEA Agreement.
Järelevalveamet lähtub hindamisel samadest kriteeriumidest nagu Euroopa Komisjon Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti d täitmisel.
In its assessment, the Authority will apply the same criteria as those applied by the European Commission for the purposes of Article 107(3)(d) TFEU.
Audiovisuaalsektorile antav abi aitab suurendada Euroopa filmi- ja audiovisuaalsektori keskmist ja pikaajalist jätkusuutlikkust kõigis EMP riikides ning suurendab Euroopa filmipublikule kättesaadava teostevaliku kultuurilist mitmekesisust.
Audiovisual aid contributes to the medium- to long-term sustainability of the European film and audiovisual sectors across all EEA States and increases the cultural diversity of the choice of works available to European audiences.
UNESCO kultuurilise väljenduse mitmekesisuse kaitse ja edendamise konventsioonis osalejatena on Norra ja Island võtnud endale kohustuse lisada poliitikavaldkondadele ühe olulise elemendina kultuuriline mõõde [6].
As Parties to the Unesco Convention on the Protection and the Promotion of the Diversity of Cultural Expressions, Norway and Iceland are committed to integrating the cultural dimension as a vital element in their policies [6].
ARENGUSUUNAD ALATES AASTAST 2001
DEVELOPMENTS SINCE 2001
Euroopa Komisjon esitas filmide ja muude audiovisuaalteoste tootmiseks antava riigiabi hindamise kriteeriumid 2001. aasta kinoteatises [7].
The European Commission set out assessment criteria for State aid for the production of films and other audiovisual works in its 2001 Cinema Communication [7].
Komisjoni ja järelevalveameti poolt pärast 2001. aasta eeskirjade jõustumist heaks kiidetud riigiabikavad näitavad, et EMP riigid on kasutusele võtnud arvukalt abimehhanisme ja tingimusi.
The Authority's Guidelines on State aid to cinematographic and other audiovisual works (‘the Authority's 2008 Guidelines’) were originally set out in 2008 and were based on the abovementioned Communications of the European Commission from 2001, 2004 and 2007 [11].
Siiski on üha rohkem EMP riike hakanud kasutusele võtma kavasid, mille puhul abi suurus moodustab teatava osa üksnes sellistest filmitootmisega seotud kulutustest, mis on tehtud riigiabi andvas EMP riigis.
The current Guidelines pursue the main lines of the 2001 Communication and of the Authority's 2008 Guidelines, whilst responding to a number of trends which have emerged since 2001.
Nende kavade puhul on sageli tegemist maksusoodustuse või mõne muu meetmega, mida kohaldatakse automaatselt kõikide teatavatele abikõlblikkuse kriteeriumidele vastavate filmide suhtes.
The aid schemes approved by the Commission and the Authority since the 2001 rules came into force show that EEA States use a wide variety of aid mechanisms and conditions.
Kui filmifondid eraldavad taotluse esitamise korral konkreetsetele filmidele kindlaksmääratud toetussumma, siis eespool nimetatud kavad pakuvad filmitootjatele automaatse kohaldamise kaudu võimaluse arvestada teatava rahasummaga juba filmi kavandamise ja arendamise etapis.
Most schemes follow the model for which the assessment criteria of the 2001 Communication were designed, namely grants awarded to selected film productions, where the maximum aid is determined as a percentage of the production budget of the aid beneficiary.
Lisaks sellele toetab mõni EMP riik peale filmitootmise ka muid valdkondi.
However, a growing number of EEA States introduced schemes which define the aid amount as a percentage of the expenditure on production activity undertaken in the granting EEA State only.
See hõlmab muu hulgas filmide levitamiseks ettenähtud abi või abi kinode, näiteks maa- või väärtfilmikinode üldiseks toetamiseks või nende renoveerimiseks ja remondiks, et hakata filme digitaalselt näitama.
These schemes are often designed in the form of a tax reduction or otherwise in a way which applies automatically to a film which fulfils certain criteria for its eligibility for aid.
Mõni EMP riik toetab tavapäraste filmide ja telesaadete piire ületavaid audiovisuaalprojekte, eelkõige selliseid interaktiivseid tooteid nagu transmeediatooted või videomängud.
Compared to film funds which individually award support to single films upon application, these schemes with their automatic application allow film producers to factor in a foreseeable amount of funding already in the film planning and development phase.
Sellistel juhtudel hindasid komisjon ja järelevalveamet teatatud riigiabi vajalikkust, proportsionaalsust ja asjakohasust kinoteatises ja järelevalveameti 2008. aasta suunistes esitatud kriteeriumide põhjal.
Regarding the scope of aided activities, some EEA States also offer aid to activities other than film production.
Samuti on märgatud, et suurenenud on EMP riikide vaheline konkurents selle nimel, et meelitada riigiabi kaudu ligi investeeringuid suurtelt kolmandate riikide filmitootjatelt.
This includes aid to film distribution or to cinemas, for example to support rural cinemas or arthouse cinemas in general or to cover their renovation and modernisation, including their transition to digital projection.
Neid küsimusi 2001. aasta teatises ega järelevalveameti 2008. aasta suunistes ei käsitletud.
Some EEA States support audiovisual projects which go beyond the traditional concept of film and TV productions, in particular interactive products like transmedia or games.
Juba 2001. aasta teatises märgiti, et komisjon vaatab läbi riigiabi eeskirjades sätestatud kohustuslike territoriaalsete kulutuste piirmäära kõnealuses sektoris.
In these cases, the Commission and the Authority have applied the criteria of the Cinema Communication and the Authority's 2008 Guidelines as a reference to assess the necessity, proportionality and adequacy of the aid, whenever such aid has been notified.
Kohustuslike territoriaalsete kulutuste puhul kehtib nõue, et teatav osa abi saanud filmi eelarvest tuleb kulutada abi andnud EMP riigi territooriumil.
Increased competition among EEA States to use State aid to attract inward investment from large-scale film production companies of third countries has also been noted.
Kinoteatise kehtivusaja pikendamisel 2004. aastal märgiti, et kohustuslike territoriaalsete kulutuste kohaldamine on küsimus, mille kooskõla aluslepingus sätestatud siseturu põhimõtetega tuleks täiendavalt hinnata.
These issues were not addressed in the 2001 Communication nor in the Authority's 2008 Guidelines.
Arvesse tuleb võtta ka Euroopa Kohtu ja EFTA Kohtu poolt alates 2001. aastast vastu võetud otsuseid, milles käsitletakse siseturu tähtsust kaupade ja teenuste päritolureeglite kohaldamisel [12].
Already the 2001 Communication announced that the Commission would review the maximum level of territorial spending obligations in this sector permitted under the State aid rules.
Seetõttu märkis komisjon 2001. aasta kinoteatise kriteeriumide kehtivuse pikendamisel 2009. aastal, et on vaja veelgi põhjalikumalt kaaluda kõnealuste arengutendentside mõju ning läbi vaadata hindamiskriteeriumid.
Territorial spending obligations in film-funding schemes require a certain part of the supported film budget to be spent in the EEA State granting the aid.
KONKREETSED MUUDATUSED
The 2004 extension identified territorial spending obligations in film funding schemes as an issue which needs to be further assessed in view of its compliance with the internal market principles of the Treaty.
Komisjon ja järelevalveamet usuvad, et need muudatused on 2001. aasta arengusuundi arvestades vajalikud ning aitavad parandada Euroopa audiovisuaalteoste konkurentsivõimet ning suurendada nende mõju edaspidi kogu Euroopas.
Case-law of the Court of Justice and the EFTA Court, adopted since 2001 on the importance of the internal market with regard to rules on the origin of goods and services, also needs to be taken into account [12].
TEGEVUSE ULATUS
SPECIFIC CHANGES
Nagu eespool märgitud, toetab mõni EMP riik ka teisi filmitootmisega seotud tegevusalasid, sh stsenaariumide kirjutamine ja viimistlemine, levitamine või tutvustamine (nt filmifestivalidel).
These Guidelines address the issues above and introduce amendments to the criteria of the 2001 Communication and the Authority's 2008 Guidelines.
Eesmärki kaitsta ja edendada Euroopa kultuuri mitmekesisust audiovisuaalteoste kaudu saab täita vaid siis, kui sellistel teostel on ka vaatajaid.
In particular, these Guidelines cover State aid for a wider scope of activities, highlight the principle of subsidiarity in the area of cultural policy and the respect of the fundamental freedoms (Articles 4, 8, 28, 31, 36 and 40 of the EEA Agreement), introduce a higher maximum aid intensity level for cross-border productions and cater for the protection of and access to film heritage.
Kui abi antakse ainult tootmiseks, võib tekkida olukord, kus soodustatakse audiovisuaalteoste loomist, tagamata, et valminud teoseid sobival viisil levitatakse ja tutvustatakse.
The Commission and the Authority believe that these changes are necessary in view of the developments since 2001 and will help European works to be more competitive and pan-European in the future.
Seetõttu on asjakohane, et abi hõlmaks kõiki filmiloomise etappe alates filmiideest kuni filmi vaatajateni toomiseni.
SCOPE OF ACTIVITIES
Kinodele antav abi on aga tavaliselt nii väike, et näiteks maa- või väärtfilmikinodele saab abi anda vähese tähtsusega abi käsitleva määruse [13] alusel.
Regarding the scope of activities to which these Guidelines apply, the State aid criteria of the 2001 Cinema Communication and the Authority's 2008 Guidelines focused on the production of films.
Kui aga EMP riik suudab tõendada, et kinode vajadus abi järele on suurem, käsitatakse seda käesolevate suuniste alusel kultuuri edendamiseks antava abina EMP lepingu artikli 61 lõike 3 punkti c tähenduses.
As noted, some EEA States however offer also support for other related activities, such as script-writing, development, film distribution, or film promotion (including film festivals).
Kinodele antav abi edendab kultuuri, kuna kinode põhieesmärk on näidata filme kui kultuuriväärtusi.
The objective of protecting and promoting Europe's cultural diversity through audiovisual works can only be achieved if these works are seen by audiences.
Mõni EMP riik toetab tavapäraste filmide ja telesaadete piire ületavaid audiovisuaalprojekte.
Aid to production alone risks stimulating the supply of audiovisual content without ensuring that the resulting audiovisual work is properly distributed and promoted.
Transmeedia puhul (tuntud ka kui mitmeplatvormiline esitus või ristmeedia) esitatakse lugu mitmel platvormil ja mitmes esitusvormis (nt filmid ja mängud), kasutades digitaaltehnoloogiat.
It is therefore appropriate that aid may cover all aspects of film creation, from story concept to delivery to the audience.
Oluline on see, et loo eri osade sisu on omavahel seotud [14].
Regarding aid to cinemas, usually the amounts involved are small, so that for example rural and arthouse cinemas should be sufficiently served by the levels of aid which fall under the de minimis Regulation [13].
Kuna transmeedia projektidega on paratamatult seotud ka filmide tootmine, käsitatakse seda projekti osa, mis on seotud filmitootmisega, käesolevate suunistega hõlmatud audiovisuaaltootena.
However, if an EEA State can justify that more support to cinemas is required, the aid will be assessed under the present Guidelines as aid to promote culture under Article 61(3)(c) of the EEA Agreement.
Ehkki mängude tootmisest võib lähiaastatel saada üks kõige kiiremini arenev massimeediaharu, võib arvata, et kõik mängud ei vasta audiovisuaalteose või kultuuriväärtuse kriteeriumidele.
Aid for cinemas promotes culture because the principal purpose of cinemas is the exhibition of the cultural product of film.
Nende tootmine, levitamine, turustamine ja kasutamine erineb filmide omast.
Some EEA States considered support to audiovisual projects which go beyond the traditional concept of film and TV productions.
Seetõttu ei saa filmitootmise suhtes kehtivaid eeskirju automaatselt kasutada ka mängude jaoks.
Transmedia storytelling (also known as multi-platform storytelling or cross-media storytelling) is the technique of telling stories across multiple platforms and formats using digital technologies, like films and games.
Erinevalt filmisektorist ja televisioonist ei ole ka vajalikul määral tehtud mängudele riigiabi andmist käsitlevaid otsuseid, millele komisjon ja järelevalveamet saaks toetuda.
Importantly, these pieces of content are linked together [14].
Seega ei hõlma käesolevad suunised mängude sektorit.
Since transmedia projects are inevitably linked to the production of a film, the film production component is considered to be an audiovisual work within the scope of these Guidelines.
Mängude jaoks mõeldud abimeetmeid, mis ei vasta üldise grupierandi määruse [15] ega vähese tähtsusega abi määruse tingimustele, käsitletakse ka edaspidi üksikjuhtumipõhiselt.
Conversely, although games may represent one of the fastest-growing form of mass media in the coming years, not all games necessarily qualify as audiovisual works or cultural products.
Kui suudetakse näidata, et kultuurilise ja hariva eesmärgiga mängude jaoks on vaja abikava, kohaldab järelevalveamet käesolevate suuniste kohaseid abi osatähtsuse kriteeriume analoogia põhjal.
They have other characteristics regarding production, distribution, marketing, and consumption than films.
KULTUURILINE KRITEERIUM
Therefore, the rules designed for film production cannot apply automatically to games.
EMP lepingu artikli 61 lõike 3 punktis c sätestatud nõuetele vastamiseks peab audiovisuaalsektor edendama kultuuri ning kultuuritoote määratluse eest vastutavad eelkõige EMP riigid.
Furthermore, contrary to the film and television sector, the Commission and the Authority do not have a critical mass of decisions on State aid to games.
Audiovisuaalteoste abikavade hindamise osas on järelevalveamet seisukohal, et tema ülesanne on selgitada, kas EMP riigis on ilmse vea vältimiseks kasutusele võetud asjakohane tõhus kontrollimehhanism.