natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For the purposes of this section, it is, therefore, useful to distinguish between the developer and/or first owner (‘developer/owner’ [301]) of an infrastructure, the operators (that is to say undertakings who make direct use of the infrastructure to provide services to end-users, including undertakings which acquire the infrastructure from the developer/owner to exploit it economically or which obtain a concession or lease for the use and operation of the infrastructure), and the end-users of an infrastructure, although these functions may in some cases overlap.
Taristuprojektid hõlmavad sageli mitut liiki osalejaid ja tehinguga seotud mis tahes riigiabi võib tuua kasu taristu ehitamisele (sealhulgas laiendused ja parandused), käitamisele või kasutamisele [300].
The public funding of much infrastructure was traditionally considered to fall outside the State aid rules since their construction and operation were considered to constitute general measures of public policy and not an economic activity [302].
Käesolevas jaos on seetõttu kasulik teha vahet taristu arendajal ja/või esimesel omanikul („arendaja/omanik“), [301] käitajatel (st ettevõtjatel, kes taristut otseselt kasutavad lõppkasutajatele teenuste osutamiseks, sealhulgas ettevõtjad, kes omandavad taristu arendajalt/omanikult, et seda majanduslikult kasutada, või kes sõlmivad kontsessiooni või liisingu taristu kasutamiseks ja käitamiseks) ning taristu lõppkasutajatel, kuigi need funktsioonid võivad mõningatel juhtudel kattuda.
More recently, several factors, such as liberalisation, privatisation, market integration and technological progress have, however, increased the scope for commercial exploitation of infrastructures.
Taristu riiklik rahastamine on traditsiooniliselt jäänud riigiabi eeskirjade kohaldamisalast välja, kuna nende ehitamist ja käitamist käsitati avaliku poliitika üldmeetmena ja mittemajandusliku tegevusena [302].
In the Aéroports de Paris judgment [303] the General Court acknowledged this evolution, clarifying that the operation of an airport had to be seen as an economic activity.
Hiljuti on mitmed tegurid, nagu liberaliseerimine, erastamine, turuintegratsioon ja tehnoloogiline areng, siiski suurendatud taristute ärieesmärgil kasutamist.
More recently, the Leipzig/Halle judgment [304] confirmed that the construction of a commercial airport runway is an economic activity in itself.
Sellist tõlgendust toetas Aéroports de Paris' kohtuasjas tehtud otsus, [303] milles selgitati, et lennujaama käitamist tuleb käsitada majandustegevusena.
While these cases relate specifically to airports, the principles developed by the EEA Courts appear to be of broader interpretation and thus applicable to the construction of other infrastructures that are indissociably linked to an economic activity [305].
Hilisemas Leipzigi/Halle kohtuotsuses [304] kinnitati, et kommertslennuvälja lennuraja ehitamine on iseenesest majandustegevus.
On the other hand, the funding of infrastructure that is not meant to be commercially exploited is in principle excluded from the application of the State aid rules.
Ehkki eespool esitatud näited on seotud konkreetselt lennujaamadega, näivad EMP kohtute välja arendatud põhimõtted laiemalt tõlgendatavad ning kohaldatavad ka muu taristu ehitamise suhtes, mis on lahutamatult seotud majandustegevusega [305].
This concerns, for instance, infrastructure that is used for activities that the State normally performs in the exercise of its public powers (for instance, military facilities, air traffic control in airports, lighthouses and other equipment for the needs of general navigation including on inland waterways, flood protection and low water management in the public interest, police and customs) or that is not used for offering goods or services on a market (for instance roads made available for free public use).
Teisalt jääb sellise taristu riiklik rahastamine, mis ei ole ette nähtud kommertskasutuseks, põhimõtteliselt riigiabi eeskirjade kohaldamisalast välja.
Such activities are not of an economic nature and consequently fall outside the scope of the State aid rules, as does, accordingly, the public funding of the related infrastructure [306].
See puudutab näiteks taristut, mida kasutatakse tegevuse jaoks, mida riik teostab tavapäraselt avaliku võimu kandjana (nt sõjalised rajatised, lennujuhtimine lennujaamades, majakad ja muud üldnavigatsioon seadmed, sh sisevetel, üleujutuste ja madalvee haldamine avalikes huvides, politsei ja toll) või taristut, mida ei kasutata turul kaupade või teenuste pakkumiseks (näiteks tasuta avalikuks kasutamiseks ettenähtud teed).
Where an infrastructure originally used for non-economic activities is later re-assigned to economic use (for example where a military airport is converted to civilian use), only the costs incurred for the conversion of the infrastructure to economic use will be taken into account for the assessment under the State aid rules [307].
Selline tegevus ei ole majanduslikku laadi ja järelikult ei kuulu riigiabi eeskirjade kohaldamisalasse ning seega ei kuulu sinna ka kõnealuse taristu riiklik rahastamine [306].
If an infrastructure is used for both economic and non-economic activities, public funding for its construction will fall under the State aid rules only insofar as it covers the costs linked to the economic activities.
Kui algselt mittemajanduslikku taristut hakatakse hiljem kasutama majanduslikul eesmärgil (nt kui sõjaväelennuvälja hakatakse kasutama tsiviillennujaamana), võetakse riigiabi eeskirjade kohasel hindamisel arvesse ainult kulusid, mis on kantud seoses taristu muutmisega majanduslikult kasutatavaks rajatiseks [307].
If an entity is engaged in economic and non-economic activities, EEA States have to ensure that the public funding provided for the non-economic activities cannot be used to cross-subsidize the economic activities.
Kui taristut kasutatakse nii majanduslikul kui ka mittemajanduslikul eesmärgil, kuulub ehituse riiklik rahastamine riigiabi eeskirjade kohaldamisalasse ainult niivõrd, kui see hõlmab majandustegevusega seotud kulusid.
This can notably be ensured by limiting the public funding to the net cost (including the cost of capital) of the non-economic activities, to be identified on the basis of a clear separation of accounts.
Kui üksus tegeleb majandusliku ja mittemajandusliku tegevusega, peavad EMP riigid tagama, et mittemajandusliku tegevus riiklikku rahastamist ei saa kasutada majandustegevuse ristsubsideerimiseks.
If, in cases of mixed use, the infrastructure is used almost exclusively for a non-economic activity, the Authority considers that its funding may fall outside the State aid rules in its entirety, provided the economic use remains purely ancillary, that is to say an activity which is directly related to and necessary for the operation of the infrastructure, or intrinsically linked to its main non-economic use.
Seda saab eelkõige tagada nii, et riiklikku rahastamist piiratakse mittemajandusliku tegevuse netokuludega (sealhulgas kapitalikulud), mis tehakse kindlaks raamatupidamisarvestuse selge eristamisega.
This should be considered to be the case when the economic activities consume the same inputs as the primary non-economic activities, for example material, equipment, labour or fixed capital.
Kui segakasutuse korral kasutatakse taristut peaaegu eranditult mittemajanduslikuks tegevuseks, võib selle rahastamine jääda järelevalveameti arvates täielikult riigiabi eeskirjade kohaldamisalast välja, tingimusel et seda kasutatakse majanduslikult ainult kõrvaltegevuseks, st tegevuseks, mis on taristuga otseselt seotud ja selle käitamiseks vajalikud või lahutamatult seotud põhilise, mittemajandusliku kasutusega.
Ancillary economic activities must remain limited in scope, as regards the capacity of the infrastructure [308].
Tingimus loetakse täidetuks, kui majandustegevuses kasutatakse samu sisendeid kui mittemajanduslikus põhitegevuses, nt materjali, seadmeid, tööjõudu või fikseeritud kapitali.
Examples of such ancillary economic activities may include a research organisation occasionally renting out its equipment and laboratories to industrial partners [309].
Majanduslikuks kõrvaltegevuseks tuleb taristut kasutada piiratud mahus [308].
The Authority also considers that public financing provided to customary amenities (such as restaurants, shops or paid parking) of infrastructures that are almost exclusively used for a non-economic activity normally has no effect on trade between EEA States since those customary amenities are unlikely to attract customers from other EEA States and their financing is unlikely to have a more than marginal effect on cross-border investment or establishment.
Selliste majanduslike kõrvaltegevuste näiteks võib tuua teadusorganisatsioonid, kes vahel rendivad oma seadmeid ja laboratooriume välja tööstuspartneritele [309].
As the Court of Justice acknowledged in its Leipzig/Halle judgment, the construction of an infrastructure, or part of it, can fall within the State's exercise of public powers [310].
Järelevalveamet on seisukohal, et peaaegu eranditult mittemajanduslikuks tegevuseks kasutatava taristu juurde kuuluvate tavateenuste (nt restoranid, kauplused või tasuline parkla) riiklikul rahastamisel ei ole tavaliselt mõju EMP riikide vahelisele kaubandusele, kuna need teenused tõenäoliselt ei meelita ligi kliente teistest EMP riikidest ning nende rahastamisel on vaid marginaalne mõju piiriülestele investeerimis- või asutamistingimustele.
In such a case the public funding of the infrastructure (or the relevant part of the infrastructure) is not subject to State aid rules.
Nagu Euroopa Kohus kinnitas oma Leipzigi/Halle kohtuotsuses, võib taristu või selle osa ehitamine kuuluda riigi avaliku võimu teostamise alla [310].
Due to the uncertainty that existed prior to the Aéroports de Paris judgment, public authorities could legitimately consider that the public funding of infrastructure granted prior to that judgment did not constitute State aid and that, accordingly, such measures did not need to be notified to the Authority.
Sellisel juhul ei kuulu taristu (või selle asjaomase osa) riiklik rahastamine riigiabieeskirjade kohaldamisalasse.
It follows that the Authority cannot put such funding measures definitively adopted before the Aéroports de Paris judgment into question on the basis of State aid rules [311].
Enne Aéroports de Paris' kohtuasjas tehtud otsust esinenud ebakindluse tõttu võisid avaliku sektori asutused õiguspäraselt eeldada, et taristu rahastamine enne kõnealust otsust ei kujutanud endast riigiabi ning järelikult ei olnud sellistest meetmetest vaja järelevalveametile teatada.
This does not imply any presumption as regards the presence or absence of State aid or legitimate expectations as regards funding measures not definitively adopted before the Aéroports de Paris judgment, which will have to be verified on a case by case basis [312].
Seega ei saa järelevalveamet rahastamismeetmeid, mis võeti lõplikult vastu enne Aéroports de Paris' kohtuasjas tehtud otsust, riigiabi eeskirjade alusel kahtluse alla seada [311].
The rationale underlying the cases in which the Authority and the Commission considered that certain measures were not capable of affecting trade between EEA States as set out in paragraphs 196 and 197 can also be relevant for certain public funding of infrastructure, particularly local or municipal infrastructure, even if it is commercially exploited.
Loomulikult ei saa selle põhjal teha mingeid järeldusi riigiabi olemasolu või puudumise kohta seoses meetmete rahastamisega, mida ei olnud enne kõnealust kohtuotsust lõplikult vastu võetud, vaid seda tuleb kontrollida juhtumipõhiselt [312].
One pertinent characteristic of such cases would be a predominately local catchment area as well as evidence that cross-border investment is unlikely to be affected more than marginally.
Nende juhtumite põhjendused, mille puhul järelevalveamet ja komisjon olid arvamusel, et teatavad meetmed ei saanud mõjutada EMP riikide vahelist kaubandust, nagu on sätestatud punktides 196 ja 197, võivad osutuda asjakohaseks mõnede taristute riikliku rahastamise puhul, eriti kohalike omavalitsuste taristute puhul, isegi kui neid kasutatakse ärieesmärkidel.
For example, the construction of local leisure installations, health care facilities, small airports or ports that predominately serve local users and for which the impact on cross-border investment is marginal are unlikely to affect trade.
Sellistele juhtumitele on iseloomulik peamiselt kohalik teeninduspiirkond ning tõendid selle kohta, et piiriüleseid investeeringuid ei mõjutata rohkem kui tühisel määral.
Evidence to demonstrate that there is no effect on trade could include data showing that there is only limited use of the infrastructure from outside the EEA State and that cross-border investments in the market under consideration are minimal or unlikely to be adversely affected.
Näiteks ei mõjuta kaubandust tõenäoliselt selliste kohalike vabaajarajatiste, tervishoiurajatiste ja väikeste lennujaamade või sadamade ehitamine, mis teenindavad peamiselt kohalikke elanikke ning mille mõju piiriülestele investeeringutele on marginaalne.
There are circumstances in which certain infrastructures do not face direct competition from other infrastructures of the same kind or other infrastructures of a different kind offering services with a significant degree of substitutability, or with such services directly [313].
Tõendid selle kohta, et puudub mõju kaubandusele, võivad sisaldada andmeid, mis näitavad, et väljastpoolt asjaomast EMP riiki kasutatakse taristut piiratud ulatuses või et piiriülesed investeeringud vaatlusalusel turul on minimaalsed või tõenäoliselt ei oma negatiivset mõju.
The absence of direct competition between infrastructures is likely the case for comprehensive network infrastructures [314] that are natural monopolies, that is to say for which a replication would be uneconomical.
Teatavatel asjaoludel ei konkureeri teatavad taristud otseselt teiste samalaadsete taristutega või eri liiki taristutega, mis pakuvad suures osas asendatavaid teenuseid, või selliste teenustega otseselt [313].
Similarly, there may be sectors where private financing for the construction of infrastructures is insignificant [315].
Otsese konkurentsi puudumine taristute vahel on tavaline ulatuslike võrgutaristute puhul, [314] mis on loomulikud monopolid, st mille puhul ei oleks dubleerimine majanduslikult mõttekas.
The Authority considers that an effect on trade between EEA States or a distortion of competition is normally excluded as regards the construction of the infrastructure in cases where at the same time (i) an infrastructure typically faces no direct competition, (ii) private financing is insignificant in the sector and EEA State concerned and (iii) the infrastructure is not designed to selectively favour a specific undertaking or sector but provides benefits for society at large.
Samuti on sektoreid, kus erasektori rahastamine taristu ehitamiseks on tühine [315].
In order for the entire public funding of a given project to fall outside State aid rules, EEA States have to ensure that the funding provided for the construction of the infrastructures in the situations mentioned in paragraph 211 cannot be used to cross-subsidize or indirectly subsidize other economic activities, including the operation of the infrastructure.
Järelevalveamet leiab, et EMP riikide vahelise kaubanduse mõjutamine ja konkurentsi moonutamine on tavaliselt välistatud sellise taristu ehitamise puhul, kui samal ajal i) taristule ei ole tavaliselt mingit otsest konkurentsi, ii) erasektori rahastamine asjaomases sektoris ja EMP riigis on tühine ning iii) taristu ei ole mõeldud konkreetsele ettevõtjale või sektorile valikulise eelise andmiseks, vaid toob kasu kogu ühiskonnale.
Cross-subsidization can be excluded by ensuring that the infrastructure owner does not engage in any other economic activity or – if the infrastructure owner is engaged in any other economic activity – by keeping separate accounts, allocating costs and revenues in an appropriate way and ensuring that any public funding does not benefit other activities.
Selleks et kogu projekti riiklik rahastamine jääks riigiabi eeskirjade kohaldamisalast välja, peavad EMP riigid tagama, et toetusi taristute ehitamiseks punktis 211 nimetatud olukordades ei saaks kasutada muu majandustegevuse, sealhulgas taristu käitamise ristsubsideerimiseks või kaudseks toetamiseks.
The absence of indirect aid, in particular to the operator of the infrastructure, can be ensured, for example, by tendering out the operation.
Ristsubsideerimist saab välistada, tagades, et infrastruktuuri omanik ei osale muus majandustegevuses, või – kui taristu omanik osaleb muus majandustegevuses – pidada eraldi raamatupidamisarvestust, jaotada kulusid ja tulusid asjakohasel viisil ning tagada, et mis tahes riiklike rahaliste vahenditega ei toetata teisi tegevusi.
This section provides an overview of how the Authority intends to assess the State aid nature of the funding of infrastructure in different sectors, having regard to the main features that public infrastructure financing typically and currently shows in the different sectors with respect to the conditions identified above.
Eelkõige taristu käitajale antava kaudse abi puudumist saab tagada näiteks sellega, et käitaja leidmiseks korraldatakse hange.
It is without prejudice to the outcome of the concrete case by case assessment of projects in the light of their specific characteristics, the way a given EEA State has organised the provision of services linked to the use of the infrastructure and the development of the commercial services and of the functioning of the EEA Agreement.
Käesolevas jaos antakse ülevaade sellest, kuidas järelevalveamet kavatseb hinnata riigiabi olemust erinevate sektorite taristu rahastamise puhul, võttes arvesse taristu rahastamise praegusi ja tavalisi peamisi tunnuseid erinevates sektorites seoses eespool nimetatud tingimustega.
It is not intended to replace an individual assessment of whether all the elements of the notion of State aid are fulfilled in respect of the concrete financing measure of a specific infrastructure.
See ei piira projektide üksikjuhtumipõhiste hindamiste tulemusi vastavalt nende eripärale ega seda, kuidas asjaomane EMP riik on korraldanud taristu kasutamisega seotud teenuste osutamise ning kaubanduslike teenuste arendamise ja EMP lepingu toimimise.
The Authority has also provided more detailed guidance on specific sectors in some of its Guidelines and Frameworks.
Sellega ei kavatseta asendada individuaalset hindamist, et kas kõik riigiabi mõiste elemendid on täidetud konkreetse taristu konkreetse rahastamismeetme puhul.
Airport infrastructure consists of different types of infrastructure.
Järelevalveamet on oma suuniste ja raamistikega esitanud ka täpsemaid juhiseid teatavates sektorites.
Based on the case law of the EEA Courts, it is well established that most airport infrastructure [316] is intended for the provision of airport services to airlines against payment [317], which qualify as economic activities, and that therefore their funding is subject to the State aid rules.
Lennujaamataristu koosneb eri liiki taristutest.
Similarly, if an infrastructure is intended for non-aeronautical commercial services to other users, its public funding is subject to the State aid rules [318].
EMP kohtute praktika põhjal on välja kujunenud, et enamik lennujaamataristust [316] on ette nähtud lennujaamateenuste osutamiseks lennuettevõtjatele tasu eest, [317] mis kujutab endast majandustegevust, ning seetõttu kohaldatakse nende rahastamise suhtes riigiabi eeskirju.
Since airports often compete with one another, the financing of airport infrastructure is also likely to affect trade between EEA States.
Samuti kohaldatakse riigiabi eeskirju riikliku rahastamise puhul, kui mõni taristu on mõeldud lennundusega mitteseotud kommertsteenusteks [318].
In contrast, public funding of infrastructures intended for activities that fall under the responsibility of the State in the exercise of its public powers does not fall under the State aid rules.
Kuna lennujaamad konkureerivad sageli omavahel, mõjutab lennujaamataristu rahastamine tõenäoliselt ka EMP riikide vahelist kaubandust.
Air traffic control, aircraft rescue and firefighting, police, customs and activities necessary to safeguard civil aviation at an airport against acts of unlawful interference are in general considered to be of such a non-economic nature.
Seevastu sellise taristu riiklik rahastamine, mis on ette nähtud tegevusteks, mis kuuluvad riigi pädevusse seoses avaliku võimu teostamisega, ei kuulu riigiabi eeskirjade kohaldamisalasse.
Similarly, as follows from the Authority's and the Commission's decision-making practice [319], public funding of port infrastructure favours an economic activity and is hence in principle subject to State aid rules.
Lennujuhtimist, päästetöid ja tuletõrjet, politsei ja tolli tegevust ning meetmeid, mis on vajalikud tsiviillennunduse kaitsmiseks lennujaamas õigusvastaste tegude eest, peetakse üldiselt mittemajanduslikuks tegevuseks.
As is the case with airports, ports may compete with one another and the financing of port infrastructure is therefore also likely to affect trade between EEA States.
Samuti nähtub järelevalveameti ja komisjoni otsustuspraktikast, [319] et sadamataristu riiklik rahastamine soodustab majandustegevust ja selle suhtes kohaldatakse põhimõtteliselt riigiabi eeskirju.
However, investment for infrastructure that is necessary for activities that fall under the responsibility of the State in the exercise of its public powers are not subject to State aid control.
Kuna sarnaselt lennujaamadele konkureerivad sadamad sageli omavahel, mõjutab sadamataristu rahastamine tõenäoliselt samuti EMP riikide vahelist kaubandust.
Maritime traffic control, firefighting, police and customs are in general of such non-economic nature.
Seevastu sellise taristu riiklik rahastamine, mis on ette nähtud tegevusteks, mis kuuluvad riigi pädevusse seoses avaliku võimu teostamisega, ei kuulu riigiabieeskirjade kohaldamisalasse.
Broadband infrastructure is used to enable the provision of telecommunication connectivity to end-users.
Mereliikluse kontroll, tuletõrje, politsei ja toll on üldiselt mittemajandusliku iseloomuga.
Providing connectivity to end-users against payment is an economic activity.
Lairibataristut kasutatakse lõppkasutajatele telekommunikatsiooni ühenduvuse pakkumiseks.
Broadband infrastructure is in many instances built by operators without any State funding, which is evidence of significant market financing, and in many geographical zones several networks of different operators compete [320].
Lõppkasutajatele tasu eest ühenduvuse pakkumine on majandustegevus.
Broadband infrastructures are part of large, interconnected and commercially exploited networks.
Lairibataristu on sageli käitajate ehitatud ilma igasuguse riigipoolse rahastamiseta, mis tõendab turupõhise rahastamise olemasolu, ning paljudes geograafilistes piirkondades konkureerivad mitmete erinevate ettevõtjate võrgud [320].
For these reasons, public funding of broadband infrastructure for the provision of connectivity to end-users is subject to State aid rules, as set out in the Guidelines for the application of State aid rules in relation to the rapid deployment of broadband networks [321].
Lairibataristud on ulatuslike, ühendatud ja kaubanduslikel eesmärkidel kasutatavate võrkude osad.
In contrast, connecting only public authorities is a non-economic activity and the public funding of so called ‘closed networks’ therefore does not constitute State aid [322].
Nendel põhjustel kohaldatakse lõppkasutajatele ühenduvuse pakkumiseks rajatava lairibataristu riikliku rahastamise suhtes riigiabi eeskirju, nagu on sätestatud suunistes riigiabieeskirjade kohaldamiseks seoses lairibavõrkude kiire kasutuselevõtuga [321].
Energy infrastructure [323] is used for the provision of energy services against payment, which amounts to an economic activity.
Seevastu on üksnes avaliku sektori asutuste võrguga ühendamine mittemajanduslik tegevus ning nn suletud võrkude riiklik rahastamine ei kujuta endast seetõttu riigiabi [322].