natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In late October 2012, the Authority and the European Commission (‘the Commission’) were informally contacted by Norway, Denmark and Sweden (jointly ‘the States’) in relation to their intention to participate in a new Revolving Credit Facility (‘the new RCF’) in favour of Scandinavian Airlines (‘SAS’ or ‘the SAS Group’ or ‘the company’).
2012. aasta oktoobri lõpus teatasid Norra, Taani ja Rootsi (edaspidi kõik koos „asjaomased riigid”) ametile ja Euroopa Komisjonile (edaspidi „komisjon”) mitteametlikult oma kavatsusest osaleda uues korduvkasutusega laenulimiidis (edaspidi „uus laenulimiit”) Scandinavian Airlinesi (edaspidi „SAS”, „SASi kontsern” või „ettevõtja”) kasuks.
On 12 November 2012, the States decided to participate in the new RCF without however formally notifying the measure to the Authority.
12. novembril 2012 otsustasid asjaomased riigid uues laenulimiidis osaleda, ehkki nad ei olnud ametit sellest meetmest ametlikult teavitanud.
On 5 February 2013, the Authority received a complaint from the European Low Fares Airline Association (‘ELFAA’) against the participation of the States in the RCF.
5. veebruaril 2013 sai amet odavlennufirmasid esindava assotsiatsiooni (European Low Fares Airline Association – ELFAA) kaebuse asjaomaste riikide osalemise kohta uues korduvkasutusega laenulimiidis.
With a letter dated 18 February 2013, the Authority invited the Norwegian authorities to submit their comments on the complaint and on the allegations of unlawful State aid.
18. veebruari 2013. aasta kirjaga palus amet Norra ametiasutustel esitada oma märkused kaebuse ja ebaseaduslikku riigiabi käsitlevate väidete kohta.
They also provided additional information by way of a letter dated 6 June 2013.
Menetluse algatamise otsus avaldati Euroopa Liidu Teatajas ja selle juurde kuuluvas EMP kaasandes [1].
By Decision No 259/13/COL of 19 June 2013, the Authority opened the formal investigation into potentially unlawful aid to SAS through the new RCF (‘the opening decision’).
Otsuse kohta esitasid märkusi Norra ametiasutused, SASi kontsern ja Foundation Asset Management Sweden AB (edaspidi „FAM”) [2].
The opening decision was published in the Official Journal of the European Union and the EEA Supplement to it [1].
6. novembril 2013 edastas amet SASi kontserni ja FAMi tähelepanekud Norra ametiasutustele, andes neile võimaluse vastata.
The Norwegian authorities, the SAS Group and the Foundation Asset Management Sweden AB (‘FAM’) [2] submitted comments on the opening decision.
6. detsembri 2013. aasta kirjas märkisid Norra ametiasutused, et neil ei ole SASi kontserni ja FAMi tähelepanekute kohta märkusi.
On 6 November 2013, the Authority forwarded the observations received from the SAS Group and FAM to the Norwegian authorities which were given the opportunity to react.
25. veebruari 2014. aasta kirjaga palus amet Norra ametiasutustelt lisateavet.
In a letter dated 6 December 2013, the Norwegian authorities noted that they had no comments on the observations of the SAS Group and FAM.
See esitati 27. märtsi 2014. aasta kirjaga.
By letter dated 25 February 2014, the Authority requested further information from the Norwegian authorities.
6. märtsi 2014. aasta kirjaga teatasid Norra ametiasutused ametile, et SAS oli otsustanud uue laenulimiidi tühistada ja uurida omakapitali suurendamiseks muid võimalusi.
This information was sent by letter dated 27 March 2014.
Tühistamine jõustus 4. märtsil 2014.
By letter dated 6 March 2014, the Norwegian authorities informed the Authority that SAS had decided to cancel the new RCF and investigate alternative possibilities to strengthen its capital base.
Vastavalt Euroopa Majanduspiirkonna lepingu (edaspidi „EMP leping”) artikli 109 lõikele 1 koostoimes EFTA riikide vahelise järelevalveameti ja kohtu asutamise lepingu artikliga 24 on ameti pädevuses hinnata, kas Norra on täitnud EMP lepingu tingimusi.
The cancellation was effective from 4 March 2014.
Teisalt on komisjonil ainupädevus hinnata, kas Taani ja Rootsi on järginud Euroopa Liidu toimimise lepingu sätteid.
For this procedure, the Authority, pursuant to Article 109(1) of the Agreement on the European Economic Area (‘EEA Agreement’) in conjunction with Article 24 of the Agreement between the EFTA States on the Establishment of a Surveillance Authority and a Court of Justice, is competent to assess whether the provisions of the EEA Agreement have been complied with by Norway.
Peale selle peavad amet ja komisjon EMP lepingu artikli 109 lõike 2 ja protokolli nr 27 alusel tegema dokumentide ühtse kohaldamise tagamiseks kogu Euroopa Majanduspiirkonnas koostööd, vahetama teavet ja pidama teineteisega nõu järelevalvepoliitika küsimustes ja üksikjuhtude teemal.
On the other hand, the Commission is solely competent to assess whether the provisions of the Treaty on the Functioning of the European Union (‘TFEU’) have been respected by Denmark and Sweden.
Võttes arvesse esitatud asjaolusid ja mõlema institutsiooni paralleelset pädevust käesolevas juhtumis, tegi amet enne käesoleva otsuse vastuvõtmist koostööd ja pidas nõu komisjoniga.
Also, on the basis of Article 109(2) and Protocol 27 to the EEA Agreement, in order to ensure a uniform application throughout the EEA, the Authority and the Commission shall cooperate, exchange information and consult each other on surveillance policy issues and individual cases.
SKANDINAAVIA LENNUTRANSPORDITURG
In the light of the above and given the parallel competence of both institutions in the present case, the Authority has cooperated and consulted with the Commission before adopting the present decision.
Ajavahemikul 2001–2011 kasvas Skandinaavia lennutransporditurg, mis hõlmab Taanit, Rootsit, Soomet ja Norrat, pakutavate istekohtkilomeetrite [3] arvestuses teadaolevalt 126 %.
THE SCANDINAVIAN AIR TRANSPORT MARKET
Peaaegu kogu Skandinaavia lühilennuturu kasvu taga olid odavlennuettevõtjad, eeskätt Norwegian Air Shuttle ja Ryanair.
Between 2001 and 2011, the Scandinavian air transport market (encompassing Denmark, Sweden, Finland and Norway) reportedly grew by 126 % in ASK [3] terms.
Odavlennuettevõtjad tagasid vaadeldaval ajavahemikul hinnanguliselt lausa 90 % kasvust [4].
Almost all of the growth in the short-haul Scandinavian market came from low-cost carriers, in particular Norwegian Air Shuttle and Ryanair.
Vaatamata odavlennuettevõtjate osatähtsuse kasvule on kõige suurem lennuettevõtja Skandinaavia turul endiselt SAS, kelle turuosa moodustas 2011. aastal hinnanguliselt 35,6 %, mis on kaugelt väiksem kui üle 50 % küündinud kümne aasta tagune tippnäitaja.
Indeed, it is estimated that low-cost carriers generated 90 % of the growth in that period [4].
Norwegian Air Shuttle ja Ryanair hõlmasid asjaomasel aastal turust vastavalt 18,7 % ja 6,8 %.
Despite the increase in the importance of low-cost carriers, the largest player in the Scandinavian market is still SAS, with an estimated market share in 2011 of 35,6 %, far from the highs above 50 % enjoyed a decade ago.
ABISAAJA
The market shares of Norwegian Air Shuttle and Ryanair reached 18,7 % and 6,8 % respectively in that year.
SAS on asjaomaste riikide juhtiv lennutranspordiettevõtja, suurim lennuettevõtja Skandinaavias ja suuruselt kaheksas lennuettevõtja Euroopas.
THE BENEFICIARY
Ta kuulub ka Star Alliance'i asutajaliikmete hulka.
SAS is the flag carrier of the States, the largest airline in Scandinavia and the eighth-largest airline in Europe.
Scandinavaian Airlinesi, Widerøed [5] ja Blue 1 hõlmava lennunduskontserni peakontor asub Stockholmis ning selle peamine Euroopa ja mandritevaheliste lendude keskus on Kopenhaageni lennujaam.
It is also a founding member of the Star Alliance.
2013. aastal vedas SAS umbes 28 miljonit reisijat ja sai tulu ligikaudu 42 miljardit Rootsi krooni.
The airline group, which includes Scandinavian Airlines, Widerøe [5] and Blue1, is headquartered in Stockholm with its main European and intercontinental hub at Copenhagen Airport.
SAS kuulub praegu 50 % ulatuses järgmistele asjaomastele riikidele: Rootsi (21,4 %), Taani (14,3 %) ja Norra (14,3 %).
In 2013, SAS carried around 28 million passengers, achieving revenues of around SEK 42 billion.
Suurim eraaktsionär on Knut ja Alice Wallenbergi fond (edaspidi „KAW”) 7,6 % aktsiaosalusega, ülejäänud aktsionäride omanduses on kuni 1,5 % aktsiakapitalist.
SAS is currently 50 % owned by the States: 21,4 % by Sweden, 14,3 % by Denmark, and 14,3 % by Norway.
Tabel 1
The main private shareholder is the Knut and Alice Wallenberg Foundation (‘KAW’) (7,6 %), while the remaining shareholders own stakes of 1,5 % or less.
SAS AB suurimad aktsionärid 31. märtsi 2012. aasta seisuga [6]Aktsionär
Table 1
Kokku (%)
Principal shareholders in SAS AB on 31 March 2012 [6]Shareholder
Rootsi valitsus
Total (%)
Taani valitsus
The Swedish Government
Norra valitsus
The Danish Government
Knut ja Alice Wallenbergi fond
The Norwegian Government
Majandusraskusi süvendasid suured kütusekulud ja ebakindel nõudlus turul.
The financial position of SAS has been weak for several years, with recurring losses between 2008 and 2013.
Tabel 2
In November 2012, Standard and Poor's (‘S&P’) downgraded its credit rating for the company from B– to CCC+ [7].
SASi peamised finantsnäitajad ajavahemikul 2007–2012 (miljonites Rootsi kroonides) [8]
These difficulties were heightened by the market environment of high fuel costs and uncertain demand.
(jaan–okt)
In particular, it results from the annual reports of the company that, between 2008 and 2012, SAS incurred substantial losses every year and registered significant amounts of financial net debt.
Tulu
Table 2
Netofinantsvõlg
SAS' key financial data 2007-12 (SEK million) [8]
Maksueelne kasum
(Jan-Oct)
Netotulu
Revenue
Aastane rahavoog
Financial net debt
Kasutatud kapitali tasuvus (ROCE), %
EBT
Omakapitali tasuvus pärast maksustamist, %
Net income
Intressimaksete kattevara suhtarv, %
Cash flow for the year
Halveneva finantsseisundi tõttu rakendas SAS 2009. ja 2010. aastal ulatuslikku kulukärpeprogrammi (strateegia „Core SAS”).
Return on capital employed (ROCE) — %
Programmi elluviimise ajal oli SAS sunnitud oma kapitali aktsionäride abil suurendama, korraldades kaks eelisostuemissiooni: i) 6 miljardi Rootsi krooni ulatuses 2009. aasta aprillis ja ii) 5 miljardi Rootsi krooni ulatuses 2010. aasta mais [9].
Return on book equity after tax — %
SASi finantsraskused jõudsid haripunkti 2012. aastal, kui ettevõtja tutvustas uue põlvkonna äriplaani „4 Excellence Next Generation” (edaspidi „4XNG plaan”), mida lennuettevõtja juhtkond pidas SASi viimaseks võimaluseks [10].
Interest coverage ratio — %
Lisaks anti 2012. aasta novembris meedias teada SASi võimalikust pankrotti minekust [11].
As a result of its deteriorating financial position, SAS followed a substantial cost reduction program (‘Core SAS’) in 2009/10.
MEETME KIRJELDUS: UUS KORDUVKASUTUSEGA LAENULIMIIT 2012.
In implementing that program, SAS had to raise equity from its shareholders by way of two rights issues: (i) SEK 6 billion in April 2009; and (ii) SEK 5 billion in May 2010 [9].
AASTAL
The financial difficulties of SAS reached a peak in 2012, when the company presented the 4 Excellence Next Generation business plan (‘4XNG plan’), perceived by the management of the airline as the ‘final call’ for SAS [10].
Nagu teisedki lennuettevõtjad maailmas, on SAS kasutanud oma minimaalse likviidsustaseme säilitamiseks väliseid krediidivõimalusi.
In addition, in November 2012 the press reported the possibility of SAS going into bankruptcy [11].
Alates 20. detsembrist 2006 tugines SAS korduvkasutusega laenulimiidile, mille kehtivus pidi lõppema 2013. aasta juunis (edaspidi „eelmine laenulimiit”).
DESCRIPTION OF THE MEASURE: THE NEW RCF IN 2012
Eelmise laenulimiidi maht oli 366 miljonit eurot ja seda pakkusid vaid mõned pangad […].
As for other airlines globally, SAS has relied on external credit facilities to maintain a minimum level of liquidity.
Limiit hõlmas ka mitmesuguseid finantstingimusi, […].
From 20 December 2006, SAS relied on a RCF that was due to expire in June 2013 (‘the old RCF’).
2011. aasta detsembris otsustas SASi juhtkond ettevõtja äritulemuste halvenemise tõttu eelmise laenulimiidi täies mahus kasutusele võtta.
The old RCF amounted to EUR 366 million and was exclusively provided by a number of banks […].
Pärast seda, kui SASi tütarettevõtja (Spanair) esitas 2012. aasta jaanuaris pankrotiavalduse, alustas SAS pankadega läbirääkimisi ja jõudis 15. märtsil 2012 tingimuste muutmises kokkuleppele.
It also included a number of financial covenants or conditions, […].
Tingimuste muutmine suurendas eelmise laenulimiidi kasutamise kulu, karmistas krediidi väljavõtmise tingimusi ning kohustas SASi tagama kogu kasutatud summa viivitamatu tagasimaksmise.
In December 2011, as a result of the deterioration in the company's business performance, SAS management decided to draw the old RCF in full.
Lisaks oli SAS kohustatud esitama kreeditoridele rekapitaliseerimiskava, mille pidid kinnitama nõukogu ning põhiaktsionärid, s.o asjaomased riigid ja KAW.
Following an application for bankruptcy by a subsidiary of SAS (namely Spanair) in January 2012, SAS entered into negotiations with the banks and reached an agreement for a covenant reset on 15 March 2012.
SASi sõnul võimaldaks 4XNG äriplaan positsioneerida tal ennast majanduslikult iseseisva lennuettevõtjana.
In addition, SAS had to provide the lenders with a Recapitalisation Plan that had to be endorsed by the Board and the main shareholders, i.e. the States and KAW.
Nende hulka kuulusid 8 % ületav intressi- ja maksueelne kasum, 20 % ületav finantsvalmiduse määr ja 35 % ületav omakapitali määr (omakapital/varad).
The Recapitalisation Plan was underpinned by the so-called 4XNG plan that was already under development in early 2012.
plaan pidi võimaldama SASil suurendada oma maksueelset kasumit umbes 3 miljardi Rootsi krooni võrra aastas, selle elluviimine oleks aga nõudnud ümberkorraldus- ja ühekordseid kulusid umbes 1,5 miljardi Rootsi krooni ulatuses.
The 4XNG plan also addressed concerns expressed by […] about the existing business plan of SAS called 4 Excellence (‘4X plan’), in May 2012.
plaani lisaeesmärk oli valmistada ettevõtja ette alates 2013. aasta novembrist kehtima hakkavateks uuteks pensioniarvestuseeskirjadeks, mille puhul eeldati negatiivset mõju SASi kontserni omakapitalile.
According to SAS, the 4XNG business plan would enable it to position itself as a financially self-sufficient airline.
Lisaks sisaldas plaan kohustust viia lõpule varade võõrandamis- ja rahastamiskava, mis hõlmas kokku ligikaudu 3 miljardi Rootsi krooni ulatuses võimalikku netorahatulu.
It set out a number of financial targets that SAS had to meet in the financial year 2014/15.
Varade võõrandamine hõlmas: [12] i) tütarettevõtja, Norras tegutseva piirkondliku lennuettevõtja Widerøe müüki; [13] ii) […] tehtud vähemusosalusega investeeringu müüki; lennujaamaga seotud kinnisvara omandiõiguste müüki; iv) maapealse teeninduse allhanget; [14] v) lennukimootorite müüki; [15] vi) […] seotud müügi- ja tagatisrenditehingut või muud finantstehingut; vii) juhtimissüsteemide ja kõnekeskuste allhanget [16] ning viii) kolme Q400 tüüpi õhusõiduki müüki või tagatud rahastamist.
These included an EBIT margin of above 8 %, a financial preparedness ratio of above 20 % and an equity ratio (equity/assets) in excess of 35 %.
Norra rõhutas 4XNG plaani puhul selle isemajandavat iseloomu, mis tähendab, et SAS teeniks oma tehingute ja mittepõhivara võõrandamisega piisavalt, et rahastada 4XNG plaani elluviimise algkulusid.
The 4XNG plan was supposed to allow SAS to improve its EBT by approximately SEK 3 billion on an annual basis, while its implementation would require restructuring costs and one-off costs of approximately SEK 1,5 billion.
Siiski oli SAS mures selle pärast, milline on investorite suhtumine 4XNG plaani elluviimise suurte algkulude tõttu nõrgenevasse likviidsuspositsiooni.
A further objective of the 4XNG plan was to prepare the company for the introduction of new accounting rules for pensions from November 2013, which were anticipated to have a negative impact on the SAS Group's equity.
Seepärast palus SAS eelmise laenulimiidi pikendamist koos uue, asjaomaste riikide ja KAWi toetatud laenulimiidi kehtestamisega.
In addition, the plan included a commitment to complete an asset disposal and financing plan, which totalled approximately SEK 3 billion in potential net cash proceeds.
Ta väitis sealjuures, et ei eelmist (pikendatud) laenulimiiti ega ka uut laenulimiiti ei hakata kasutama.
The asset disposal included [12]: (i) the sale of Widerøe, a subsidiary regional airline in Norway [13], (ii) the sale of a minority interest investment in the […], (iii) the sale of airport-related real estate interests, (iv) the outsourcing of ground handling [14], (v) the sale of aircraft engines [15], (vi) the sale and lease back or other financing transaction in respect of the […], (vii) the outsourcing of management systems and call centres [16], and (viii) the sale or secured financing of three Q400 aircraft.
Asjaomased riigid lükkasid aga selle idee tagasi.
Norway insists that the 4XNG plan was self-financing, which means that SAS would generate enough cash from operations and non-core disposals to fund the upfront cost of implementing the 4XNG plan.
Pärast mõningaid läbirääkimisi kiitsid pangad heaks uue laenulimiidi, mille pidid sisse seadma asjaomased riigid ja KAW ning mis pidi olema struktureeritud rangelt võrdsetel alustel ilma allutatuseta ja ebaproportsionaalsete õigusteta tagatisele.
SAS thus requested an extension of the old RCF together with the introduction of the new RCF supported by the States and KAW.
22. oktoobril 2012 vähendati uue laenulimiidi mahtu lõpuks 3,5 miljardile Rootsi kroonile (umbes 400 miljonit eurot).
However, SAS argued that neither the old RCF (as extended) nor the new RCF would be drawn.
Asjaomaste riikide ja KAWi kõrval eraldasid uue laenulimiidi jaoks vahendeid samad pangad, kes tegid seda eelmise laenulimiidi raames (v.a üks pank) [18].
Discussions on the new RCF commenced on 4 June 2012 [17].
50 % uuest laenulimiidist tagasid asjaomased riigid võrdeliselt oma aktsiaosalusega SASis ning ülejäänud 50 % pangad ja KAW.
Initially, in line with the Recapitalisation Plan (see paragraph 18 above), the banks that were lenders of the old RCF required that the States provide another round of equity, e.g. a rights issue, since they were unwilling to support a new RCF on their own.
Asjaomased riigid ja KAW osalesid uues laenulimiidis pankadega samadel alustel (tasud, intressimäärad, tingimused).
However, the States rejected this idea.
Uut laenulimiiti iseloomustasid järgmised põhijooned.
After some negotiations, the banks accepted a new RCF that would be set up jointly with the States and KAW and would be structured strictly on equal terms without subordination or disproportionate rights to security.
Vahend jaotati kaheks osaks mahus 2 miljardit Rootsi krooni (instrument A) ja 1,5 miljardit Rootsi krooni (instrument B), mille jaoks asjaomased riigid eraldasid 50 % summast.
It must be noted that the new RCF was initially targeted to be SEK [3-6] billion in size, while only SEK [1-4] billion of available security existed.
Mõlema instrumendi hinnakujundustingimused sisaldasid ettemaksu, kohustistasu, kasutustasu, tagatist ja lõpetamistasu.
On 22 October 2012, the size of the new RCF was finally reduced to SEK 3,5 billion (approximately EUR 400 million).
Laenulimiidi kasutamiseks pidi SAS täitma teatavaid tingimusi, mis olid instrumendi B puhul karmimad kui instrumendi A puhul [19].
The new RCF was provided by the same banks that provided the old RCF (except one) [18] together with the States and KAW.
Nende tagatiste arvestuslik väärtus hinnati umbes 2,7 miljardile Rootsi kroonile (mis moodustab ligikaudu 75 % uuest laenulimiidist) ja need jaotati võrdeliselt instrumentide A ja B vahel.
In this regard, 50 % of the new RCF was provided by the States in proportion to their shareholding in SAS, and the remaining 50 % was provided by the banks and KAW.
Instrumenti B võis kasutada alles siis, kui instrument A on täies mahus ammendatud.
The States and KAW participated in the new RCF on the same terms (fees, interest rates, covenants) as the banks.
Pärast 1. jaanuari 2014 oleks SAS saanud võtta sealt krediiti üksnes pärast Widerøe varade või aktsiate müügi lõpuleviimist.
It was divided into two sub-facilities of SEK 2 billion (Facility A) and SEK 1,5 billion (Facility B), in respect of which the States contributed 50 % of the value.
Asjaomased riigid esitasid CITI koostatud 7. novembri 2012. aasta aruande (edaspidi „CITI aruanne”), mille eesmärk oli hinnata, kas asjaomaste riikidega võimalikult sarnases olukorras olev erainvestor oleks samasugustel tingimustel uues laenulimiidis osalenud.
The pricing conditions for both facilities included an up-front fee, a commitment fee, a utilisation fee, a margin and an exit fee.
CITI aruandes, kus on eeldatud 4XNG plaani aluspõhimõtete edukat rakendamist, on jõutud järeldusele, et asjaomaste riikide osalemine uues laenulimiidis tooks kaasa [90–140 %] suuruse sisemise tulumäära, umbes [4–9]kordse rahalise tulu ning omakapitali väärtuse ligikaudu [700–1200 %] kasvu (2012. aasta novembrist kuni 2015. aasta märtsini).
SAS needed to satisfy certain conditions to be able to draw on the RCF, and these conditions were tighter for Facility B than for Facility A [19].
CITI aruandes on järeldatud, et asjaomaste riikide nõutav tulu oleks seega vähemalt sama suur kui sarnases olukorras olevate erainvestorite nõutav tulu.
The new RCF continued the security package of the old RCF and in addition the lenders were granted security over all shares in Widerøe and all other unencumbered fixed assets of the SAS Group as of December 2012.
CITI aruandes ei analüüsitud aga 4XNG plaani aluspõhimõtete eduka järgimise tõenäosust ega nendest kõrvalekaldumise (näiteks mittepõhivara realiseerimise ebaõnnestumise) mõju.
These securities were valued with a book value of approximately SEK 2,7 billion (i.e. approximately 75 % of the new RCF) and were shared pro rata between Facility A and Facility B.
Uus laenulimiit jõustus samal kuupäeval kehtivusajaga kuni 3. märtsini 2014, vahetades välja eelmise laenulimiidi [20].
Facility B could only be drawn once Facility A had been drawn in full.
6. juuni 2013. aasta kirjas selgitas Norra, et Widerøe aktsiakapitalist 80 % aktsiate müümise tulemusena (punkt 20) on asjaomased riigid ja krediidipangad leppinud SASiga kokku uue laenulimiidi tingimuste muutmises, ehkki muutmislepingut ei olnud veel ametlikult allkirjastatud.
After 1 January 2014, SAS would only have been able to draw down from it if the sale of Widerøe assets or shares had been completed.
Instrumendi A mahtu vähendatakse 1,173 miljardilt Rootsi kroonilt 0,8 miljardile Rootsi kroonile ja selle kehtivuse lõpptähtaega pikendatakse viie kuu võrra 1. juunini 2014.
The maturity of the new RCF was 31 March 2015.
SAS annab instrumendi A tagatiseks rahalisi vahendeid [0,5–0,8] miljardi Rootsi krooni väärtuses.
The terms of the new RCF were agreed upon on 25 October 2012.
Ülejäänud [0,1–0,4] miljardit Rootsi krooni kindlustatakse uue laenulimiidi lepingus juba loetletud tagatistega.
It was, however, subject, inter alia, to parliamentary approvals for each of the States and the signing of union agreements with flight deck and cabin crew.
Instrumendiga A seotud 0,2 miljardit Rootsi krooni tühistatakse, kui maapealse teeninduse üksus on osaliselt müüdud.
The States submitted a report prepared by CITI dated 7 November 2012 (‘the CITI report’) which sought to assess whether a private investor in a situation as close as possible to that of the States may have entered into the new RCF on similar terms and conditions.
Uue laenulimiidi tühistamise ajaks 4. märtsil 2014 oli SAS sõlminud võimaliku ostjaga eellepingu [21].Instrumendi B mahtu vähendatakse 1,5 miljardilt Rootsi kroonilt 1,2 miljardile Rootsi kroonile.
The CITI report concluded that the return required by the States would thus be at least equal to that required by private investors in a similar position.
Menetluse algatamise otsuses väljendas amet kahtlust, kas asjaomased riigid, KAW ja pangad osalesid uues laenulimiidis samaväärsetel tingimustel, arvestades eeskätt järgmisi asjaolusid.