natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The owner of intellectual property is entitled under intellectual property laws to prevent unauthorised use of its intellectual property and to exploit it, for example, by licensing it to third parties.
Kui intellektuaalomandi õiguse omanik on toonud EMP turule intellektuaalomandi õigust (välja arvatud avaliku esitamise õigusi) [9] kätkeva toote või kui seda on tehtud tema nõusolekul, on intellektuaalomandi õigus ammendatud kogu EMP territooriumil, kaasa arvatud EFTA riigid, selles mõttes, et omanik ei saa seda enam kasutada toote müügi kontrollimiseks (õiguste EMP territooriumil ammendumise põhimõte) [10].
Once a product incorporating an intellectual property right, with the exception of performance rights [9], has been put on the market inside the EEA by the holder or with its consent, the intellectual property right is exhausted in the whole territory of the EEA including the EFTA states in the sense that the holder can no longer use it to control the sale of the product (principle of EEA exhaustion) [10].
Õiguste omanikul ei ole intellektuaalomandi seaduste kohaselt õigust takistada litsentsitavat tehnoloogiat sisaldavate kaupade müüki litsentsisaajate või ostjate poolt.
The right-holder has no right under intellectual property laws to prevent sales by licensees or buyers of such products incorporating the licensed technology.
EMP territooriumil ammendumise põhimõte on kooskõlas intellektuaalomandi õiguste olemusliku ülesandega, milleks on anda omanikule õigus välistada kasu saamine tema intellektuaalomandi arvel ilma tema nõusolekuta.
The principle of EEA exhaustion is in line with the essential function of intellectual property rights, which is to grant the holder the right to exclude others from exploiting its intellectual property without its consent.
Asjaolu, et intellektuaalomandi seadused annavad kasutamise ainuõiguse, ei tähenda, et intellektuaalomandi õigusaktid oleksid immuunsed konkurentsiõiguse alusel toimuvate sekkumiste suhtes.
The fact that intellectual property laws grant exclusive rights of exploitation does not imply that intellectual property rights are immune from competition law intervention.
Artikkel 53 on eriti kohaldatav kokkulepete suhtes, millega omanik annab teisele ettevõtjale litsentsi oma intellektuaalomandi õiguste kasutamiseks [11].
Article 53 is in particular applicable to agreements whereby the holder licenses another undertaking to exploit its intellectual property rights [11].
Samuti ei tähenda see intellektuaalomandi õiguste ja EMP konkurentsieeskirjade vahelist olemuslikku vastuolu.
Nor does it imply that there is an inherent conflict between intellectual property rights and the EEA competition rules.
Mõlema õigusnormistiku põhieesmärk on sama – tarbijate heaolu ja ressursside tõhusa jaotamise edendamine.
Indeed, both bodies of law share the same basic objective of promoting consumer welfare and an efficient allocation of resources.
Innovatsioon kujutab endast avatud ja konkurentsivõimelise turumajanduse põhilist ja dünaamilist elementi.
Innovation constitutes an essential and dynamic component of an open and competitive market economy.
Intellektuaalomandi abil edendatakse dünaamilist konkurentsi, õhutades ettevõtjaid investeerima uute või uuendatud toodete ja protsesside arendamisse.
Intellectual property rights promote dynamic competition by encouraging undertakings to invest in developing new or improved products and processes.
Ka konkurents ise tekitab ettevõtjates vajaduse tegeleda innovatsiooniga.
So does competition by putting pressure on undertakings to innovate.
Seetõttu on innovatsiooni soodustamiseks ja selle konkurentsivõimelise kasutamise tagamiseks vajalikud nii intellektuaalne omand kui ka konkurents.
Therefore, both intellectual property rights and competition are necessary to promote innovation and ensure a competitive exploitation thereof.
Litsentsilepingute hindamisel artikli 53 kohaselt tuleb meeles pidada, et intellektuaalomandi õiguste loomisega kaasnevad sageli kaalukad investeeringud ja et see on sageli riskantne ettevõtmine.
In the assessment of licence agreements under Article 53 it must be kept in mind that the creation of intellectual property rights often entails substantial investment and that this is often a risky endeavour.
Et mitte vähendada dünaamilist konkurentsi ja selleks, et säilitada stiimul uuendusteks, ei tohi uuendajat väärtuslike intellektuaalomandi õiguste kasutamisel ülemäära piirata.
In order not to reduce dynamic competition and to maintain the incentive to innovate, the innovator must not be unduly restricted in the exploitation of intellectual property rights that turn out to be valuable.
Neil põhjustel peaks uuendajal olema vabadus saada edukate projektide eest investeerimisstiimuli säilitamiseks piisavat asjakohast tasu, arvestades seejuures ka vajadust katta ebaõnnestunud projektide kahjumid.
For these reasons the innovator should be free to seek appropriate remuneration for successful projects that is sufficient to maintain investment incentives, taking failed projects into account.
Tehnoloogia litsentsimine võib litsentsisaajalt samuti nõuda märkimisväärseid pöördumatuid investeeringuid (st lahkudes konkreetselt tegevusalalt ei saa litsentsisaaja investeeringut kasutada muudeks tegevusteks ega müüa muudmoodi kui vaid märkimisväärse kahjumiga) litsentsitavasse tehnoloogiasse ja selle ärakasutamiseks vajalikesse tootmisvahenditesse.
Technology rights licensing may also require the licensee to make significant sunk investments (that is to say, that upon leaving that particular field of activity the investment cannot be used by the licensee for other activities or sold other than at a significant loss) in the licensed technology and production assets necessary to exploit it.
Artikli 53 kohaldamisel tuleb arvesse võtta osapoolte selliseid eelnevaid investeeringuid ning nendega seotud riske.
Article 53 cannot be applied without considering such ex ante investments made by the parties and the risks relating thereto.
Osapoolte risk ja vajalikud pöördumatud investeeringud võivad seega viia selleni, et kokkulepe jääb väljapoole artikli 53 lõike 1 kohaldamisala, või muuta selle hoopis investeeringute tagasisaamiseks vajalikuks perioodiks artikli 53 lõike 3 tingimustele vastavaks.
The risk facing the parties and the sunk investment that must be committed may thus lead to the agreement falling outside Article 53(1) or fulfilling the conditions of Article 53(3), as the case may be, for the period of time required to recoup the investment.
Litsentsilepingute hindamisel artikli 53 kohaselt on olemasolev analüüsiraamistik piisavalt paindlik, et võtta vajalikul määral arvesse tehnoloogiaõiguste litsentsimise dünaamilisi aspekte.
In assessing licensing agreements under Article 53, the existing analytical framework is sufficiently flexible to take due account of the dynamic aspects of technology rights licensing.
Puudub eeldus, et intellektuaalne omand ja litsentsilepingud kui niisugused põhjustaksid konkurentsiprobleeme.
There is no presumption that intellectual property rights and licence agreements as such give rise to competition concerns.
Enamik litsentsilepinguid ei piira konkurentsi, vaid tõhustavad seda.
Most licence agreements do not restrict competition and create pro-competitive efficiencies.
Litsentsimine iseenesest on konkurentsi soodustav, sest see aitab tehnoloogiat levitada ning edendab litsentsiandja ja litsentsisaaja(te) innovaatilisust.
Indeed, licensing as such is pro-competitive as it leads to dissemination of technology and promotes innovation by the licensor and licensee(s).
Lisaks tuleks öelda, et konkurentsi võivad tõhustada isegi konkurentsi piiravad litsentsilepingud, millist asjaolu tuleb vastavalt artikli 53 lõikele 3 arvesse võtta ja kaaluda konkurentsile avaldatava negatiivse mõju suhtes [12].
In addition, even licence agreements that do restrict competition may often give rise to pro-competitive efficiencies, which must be considered under Article 53(3) and balanced against the negative effects on competition [12].
Seetõttu on suur enamik litsentsilepingutest artikliga 53 kooskõlas.
The great majority of licence agreements are therefore compatible with Article 53.
Artikli 53 lõikes 1 on keelatud kokkulepped, mille eesmärk või tagajärg on konkurentsi piiramine.
Article 53(1) prohibits agreements which have as their object or effect the restriction of competition.
Artikli 53 lõige 1 kehtib nii kokkuleppeosaliste vaheliste kui ka mõne osapoole ja kolmandate isikute vaheliste konkurentsipiirangute kohta.
Article 53(1) applies both to restrictions of competition between the parties to an agreement and to restrictions of competition between any of the parties and third parties.
Seda, kas litsentsileping piirab konkurentsi, tuleb hinnata tegelikus kontekstis, kus konkurents toimuks, kui ei oleks väidetavaid piiranguid sisaldavat kokkulepet [13].
The assessment of whether a licence agreement restricts competition must be made within the actual context in which competition would occur in the absence of the agreement with its alleged restrictions [13].
Hindamisel on vaja võtta arvesse kokkuleppe tõenäolist mõju tehnoloogiate vahelisele konkurentsile (st võistlusele võistlevaid tehnoloogiaid kasutavate ettevõtjate vahel) ja tehnoloogiasisesele konkurentsile (st võistlusele sama tehnoloogiat kasutavate ettevõtjate vahel) [14].
In making this assessment it is necessary to take account of the likely impact of the agreement on inter-technology competition (that is to say, competition between undertakings using competing technologies) and on intra-technology competition (that is to say, competition between undertakings using the same technology) [14].
Artikli 53 lõikega 1 on keelatud nii tehnoloogiate vahelise kui ka tehnoloogiasisese konkurentsi piiramine.
Article 53(1) prohibits restrictions of both inter-technology competition and intra-technology competition.
Seetõttu on vajalik hinnata, mil määral kokkulepe mõjutab või mõjutaks konkurentsi kahte nimetatud aspekti turul.
It is therefore necessary to assess to what extent the agreement affects or is likely to affect these two aspects of competition on the market.
Kaks järgnevat küsimust moodustavad selle hindamise jaoks vajaliku raamistiku.
The following two questions provide a useful framework for making this assessment.
Esimene küsimus on seotud kokkuleppe mõjuga tehnoloogiate vahelisele konkurentsile ja teine selle mõjuga tehnoloogiasisesele konkurentsile.
The first question relates to the impact of the agreement on inter-technology competition while the second question relates to the impact of the agreement on intra-technology competition.
Et piirangud võivad mõjutada samaaegselt nii tehnoloogiate vahelist kui ka tehnoloogiasisest konkurentsi, võib osutuda vajalikuks analüüsida piirangut punktides a ja b esitatud kahe küsimuse kontekstis, et otsustada, kas konkurentsi on artikli 53 lõike 1 tähenduses piiratud.
As restrictions may be capable of affecting both inter-technology competition and intra-technology competition at the same time, it may be necessary to analyse a restriction in the light of the two questions in points (a) and (b) before it can be concluded whether or not competition within the meaning of Article 53(1) is restricted:
Kas litsentsileping piirab tegelikku või potentsiaalset konkurentsi, mis eksisteeriks, kui kõnealust kokkulepet ei oleks?
Does the licence agreement restrict actual or potential competition that would have existed without the contemplated agreement?
Kui piirab, siis võib kokkulepe kuuluda artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse.
If so, the agreement may be caught by Article 53(1).
Selle hindamise tegemiseks on vaja võtta arvesse konkurentsi osapoolte vahel ja kolmandate isikutega.
In making this assessment it is necessary to take into account competition between the parties and competition from third parties.
Kui näiteks kaks erinevates EMP riikides tegutsevat ettevõtjat litsentsivad vastastikku konkureerivad tehnoloogiad ja kohustuvad mitte müüma kaupu teineteise koduturgudel, on enne kokkulepet eksisteerinud (potentsiaalset) konkurentsi piiratud.
For instance, where two undertakings established in different EEA States cross-license competing technologies and undertake not to sell products in each other's home markets, (potential) competition that existed prior to the agreement is restricted.
Samuti kui litsentsiandja paneb litsentsisaajaile kohustusi mitte kasutada konkureerivaid tehnoloogiaid ja need kohustused tõrjuvad kolmandate isikute tehnoloogiad välja, on piiratud tegelikku või potentsiaalset konkurentsi, mis oleks eksisteerinud kokkuleppe puudumisel.
Similarly, where a licensor imposes obligations on its licensees not to use competing technologies and these obligations foreclose third-party technologies, actual or potential competition that would have existed in the absence of the agreement is restricted.
Kas litsentsileping piirab tegelikku või potentsiaalset konkurentsi, mis eksisteeriks vaid lepingulis(t)e piirangu(te) puudumisel?
Does the licence agreement restrict actual or potential competition that would have existed only in the absence of the contractual restraint(s)?
Kui näiteks litsentsiandja piirab litsentsisaajate (kes ei olnud enne kokkulepet tegelikud ega potentsiaalsed konkurendid) omavahelist konkureerimist, on piiratud (potentsiaalset) konkurentsi, mis võinuks litsentsisaajate vahel piirangute puudumisel eksisteerida.
For instance, where a licensor restricts its licensees, who were not actual or potential competitors before the agreement, from competing with each other, (potential) competition that could have existed between the licensees in the absence of the restraints is restricted.
Selliste piirangute hulka kuuluvad hinna vertikaalne fikseerimine ja müügi piiramine litsentsisaajate hulgas territooriumide või klientide kaupa.
Such restrictions include vertical price fixing and territorial or customer sales restrictions between licensees.
Mõnel juhul võivad teatavad piirangud jääda artikli 53 lõike 1 kohaldamisalast välja, kui piirang on objektiivsetel põhjustel vajalik asjaomast tüüpi või asjaomase olemusega kokkuleppe olemasoluks [15].
However, certain restraints may in certain cases not be caught by Article 53(1) when the restraint is objectively necessary for the existence of an agreement of that type or that nature [15].
Sellise erandi artikli 53 lõike 1 kohaldamisest võib teha vaid osapoolte väliste objektiivsete tegurite, mitte aga subjektiivsete seisukohtade ja osapoolte omaduste alusel.
Such exclusion of the application of Article 53(1) can only be made on the basis of objective factors external to the parties themselves and not the subjective views and characteristics of the parties.
Küsimus ei ole selles, kas osapooled oma konkreetses olukorras ei oleks nõustunud vähem piirava kokkuleppe sõlmimisega, vaid kas samalaadses olukorras olevad ettevõtjad ei oleks sõlminud vähem piirava kokkuleppe, arvestades kokkuleppe olemust ja turutingimusi [16].
The question is not whether the parties in their particular situation would not have accepted to conclude a less restrictive agreement, but whether, given the nature of the agreement and the characteristics of the market, a less restrictive agreement would not have been concluded by undertakings in a similar setting [16].
Väited, et tarnija kasutaks piirangu puudumisel vertikaalset integratsiooni, ei ole piisavad.
Claims that in the absence of a restraint the supplier would have resorted to vertical integration are not sufficient.
Otsused, kas kasutada vertikaalset integratsiooni või mitte, sõltuvad suurest hulgast keerukatest majanduslikest teguritest, millest paljud on asjaomase ettevõtja sisesed.
Decisions on whether or not to vertically integrate depend on a broad range of complex economic factors, a number of which are internal to the undertaking concerned.
Käesolevate suuniste punktis (12) sätestatud analüüsiraamistiku kohaldamisel peab arvestama, et artikli 53 lõikes 1 tehakse vahet kokkulepetel, mille eesmärk on konkurentsi piiramine, ja kokkulepetel, mille puhul konkurentsi piiramine on tagajärg.
The fact that Article 53(1) distinguishes between those agreements that have a restriction of competition as their object and those agreements that have a restriction of competition as their effect should be taken into account in the application of the analytical framework set out in point (12) of these guidelines.
Artikli 53 lõikega 1 on kokkulepe või lepinguline piirang keelatud vaid juhul, kui selle eesmärk või tagajärg on tehnoloogiate vahelise või tehnoloogiasisese konkurentsi piiramine.
An agreement or contractual restraint is only prohibited by Article 53(1) if its object or effect is to restrict inter-technology competition and/or intra-technology competition.
Konkurentsipiirangud eesmärgina on sellised piirangud, mis piiravad konkurentsi juba olemuslikult.
Restrictions of competition by object are those that by their very nature restrict competition.
Need on piirangud, millel võib EMP konkurentsieeskirjade eesmärke arvestades olla konkurentsile nii suur negatiivne mõju, et artikli 53 lõike 1 kohaldamiseks ei ole turumõjusid vaja tõendadagi [17].
These are restrictions which in the light of the objectives pursued by the EEA competition rules have such a high potential for negative effects on competition that it is not necessary for the purposes of applying Article 53(1) to demonstrate any effects on the market [17].
Pealegi, kui piirangud on eesmärgiks, ei ole artikli 53 lõike 3 tingimuste täitmine tõenäoline.
Moreover, the conditions of Article 53(3) are unlikely to be fulfilled in the case of restrictions by object.
Selle hindamine, kas konkurentsi piiramine on kokkuleppe eesmärk, põhineb mitmel teguril.
The assessment of whether or not an agreement has as its object a restriction of competition is based on a number of factors.
Nende tegurite hulka kuuluvad eelkõige kokkuleppe sisu ja selle eesmärgid.
These factors include, in particular, the content of the agreement and the objective aims pursued by it.
Samuti võib olla vajalik arvestada konteksti, milles kokkulepet kohaldataks(e), ja turuosaliste tegelikku käitumist [18].
It may also be necessary to consider the context in which it is (to be) applied or the actual conduct and behaviour of the parties on the market [18].
Teisisõnu võib olla enne otsustamist, kas konkreetse piirangu eesmärgiks on konkurentsipiirang, vaja uurida kokkuleppe aluseks olevaid asjaolusid ning tingimusi, milles kokkulepet kohaldatakse.
In other words, an examination of the facts underlying the agreement and the specific circumstances in which it operates may be required before it can be concluded whether a particular restriction constitutes a restriction by object of competition.
Viis, kuidas kokkulepet tegelikkuses rakendatakse, võib paljastada eesmärgiks oleva piirangu, ehkki kokkuleppes sellised ilmsed tingimused puuduvad.
The way in which an agreement is actually implemented may reveal a restriction by object even where the formal agreement does not contain an express provision to that effect.
Tõendid selle kohta, et osapoolte subjektiivne kavatsus oli konkurentsi piirata, on asjakohased, kuid nende olemasolu ei ole hädavajalik.
Evidence of subjective intent on the part of the parties to restrict competition is a relevant factor but not a necessary condition.
Kokkuleppe eesmärgiks võib pidada konkurentsi piiramist isegi siis, kui selle ainus eesmärk ei ole konkurentsi piiramine, vaid sellel on ka teisi, õiguspäraseid eesmärke [19].
An agreement may be regarded as having a restrictive object even if it does not have the restriction of competition as its sole aim but also pursues other legitimate objectives [19].
Amet on litsentsilepingute suhtes seisukohal, et tehnosiirde grupierandi määruse artiklis 4 sätestatud raskekujuliste konkurentsipiirangute nimekirjas loetletud piirangud on just nimelt oma eesmärgilt piiravad [20].
For licence agreements, the Authority considers that the restrictions covered by the list of hardcore restrictions of competition set out in Article 4 of the TTBER are restrictive by their very object [20].
Kui kokkulepe ei ole eesmärgilt konkurentsi piirav, on vaja uurida, kas selle mõju on konkurentsi piirav.
If an agreement is not restrictive of competition by object it is necessary to examine whether it has restrictive effects on competition.
Arvesse tuleb võtta nii tegelikku kui ka võimalikku mõju [21].
Account must be taken of both actual and potential effects [21].
Teisisõnu peab kokkuleppel olema tõenäoline konkurentsivastane mõju.
In other words the agreement must have likely anti-competitive effects.
Et litsentsilepingud oleksid mõjult konkurentsi piiravad, peavad need mõjutama tegelikku või potentsiaalset konkurentsi sellisel määral, et asjaomasel turul võib piisava tõenäosusega oodata negatiivset mõju hindadele, tootmismahule, innovatsioonile või kaupade ja teenuste mitmekesisusele või kvaliteedile.
For licence agreements to be restrictive of competition by effect they must affect actual or potential competition to such an extent that on the relevant market negative effects on prices, output, innovation or the variety or quality of goods and services can be expected with a reasonable degree of probability.
Tõenäoline negatiivne mõju konkurentsile peab olema arvestatav [22].
The likely negative effects on competition must be appreciable [22].
Arvestatav konkurentsivastane mõju võib tekkida juhul, kui vähemalt ühel osapoolel on teatav turuvõim või ta omandab selle ja kokkulepe aitab kaasa selle turuvõimu loomisele, säilitamisele või tugevdamisele või võimaldab osapooltel seda turuvõimu oma huvides ära kasutada.
Appreciable anti-competitive effects are likely to occur when at least one of the parties has or obtains some degree of market power and the agreement contributes to the creation, maintenance or strengthening of that market power or allows the parties to exploit such market power.
Turuvõim on võime hoida märkimisväärse ajavahemiku vältel hindu konkurentsivõimelisest tasemest kõrgemal või tootmist konkurentsivõimelisest tasemest madalamal kas toodete koguse, kvaliteedi ja tootevaliku või innovatsiooni tähenduses [23].
Market power is the ability to maintain prices above competitive levels or to maintain output in terms of product quantities, product quality and variety or innovation below competitive levels for a not insignificant period of time [23].
Turuvõimu tase, mida on tavaliselt vaja artikli 53 lõikega 1 vastuolu tuvastamiseks, on madalam tasemest, mida on vaja turgu valitseva seisundi tuvastamiseks artikli 54 tähenduses [24].
The degree of market power normally required for a finding of an infringement under Article 53(1) is less than the degree of market power required for a finding of dominance under Article 54 [24].
Konkurentsi piirava mõju analüüsimiseks on tavaliselt vaja määratleda asjaomane turg ning jälgida ja hinnata eelkõige asjaomaste kaupade ja tehnoloogiate olemust, osapoolte turupositsiooni, konkurentide turupositsiooni, ostjate turupositsiooni, võimalike konkurentide olemasolu ja turutõkete taset.
For the purposes of analysing restrictions of competition by effect it is normally necessary to define the relevant market and to examine and assess, in particular, the nature of the products and technologies concerned, the market position of the parties, the market position of competitors, the market position of buyers, the existence of potential competitors and the level of entry barriers.
Mõnedel juhtudel on aga võimalik tõestada konkurentsivastast mõju otseselt, analüüsides kokkuleppeosaliste käitumist turul.
In some cases, however, it may be possible to show anti-competitive effects directly by analysing the conduct of the parties to the agreement on the market.
Võib näiteks olla võimalik kindlaks teha, et kokkulepe on viinud hindade tõusuni.
It may for example be possible to ascertain that an agreement has led to price increases.
Litsentsilepingutel on aga ka suur potentsiaal konkurentsi tugevdada ja valdav enamik neist tõesti soodustab konkurentsi.
However, licence agreements may also have substantial pro-competitive potential and the vast majority of those agreements are indeed pro-competitive.
Litsentsilepingud võivad edendada innovatsiooni, võimaldades uuendajail teenida tulu, et katta vähemalt osa oma uurimis- ja arendustegevuse kuludest.