natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The market share thresholds apply to any relevant technology or product market affected by the licence agreement, including the market for the tied product.
Lisaks, nagu konkurentsikeeldude puhulgi, peab seos hõlmama arvestatava väljatõrjuva mõju saavutamiseks teatavat osa seotud toote turust.
Above the market share thresholds it is necessary to balance the anti-competitive and pro-competitive effects of tying.
Juhtudel, kui litsentsiandjal on turuvõim pigem seotud kui siduva toote turul, analüüsitakse piirangut kui konkurentsi- või kogusepiirangut, mis peegeldab asjaolu, et iga konkurentsiprobleemi allikas on „seotud”, mitte „siduva” toote turul [88].
The main restrictive effect of tying is foreclosure of competing suppliers of the tied product.
Seosmüük võib põhjustada ka tõhususe kasvu.
Tying may also allow the licensor to maintain market power in the market for the tying product by raising barriers to entry since it may force new entrants to enter several markets at the same time.
See on nii näiteks juhul, kui seotud toode on vajalik litsentsitava tehnoloogia tehniliselt rahuldava kasutamise jaoks või selle tagamiseks, et litsentsitav toodang vastaks litsentsiandja ja muude litsentsisaajate poolt järgitavatele kvaliteedinõuetele.
Moreover, tying may allow the licensor to increase royalties, in particular when the tying product and the tied product are partly substitutable and the two products are not used in fixed proportion.
Sellistel juhtudel ei piira seosmüük tavaliselt konkurentsi või kuulub artikli 53 lõike 3 kohaldamisalasse.
Tying prevents the licensee from switching to substitute inputs in the face of increased royalties for the tying product.
Kui litsentsisaajad kasutavad litsentsiandja kaubamärki või tootemargi nime või kui tarbijatele on litsentsitavat tehnoloogiat sisaldava toote ja litsentsiandja seos muul moel selge, on litsentsiandja õiguspärastes huvides tagada, et toodete kvaliteet on selline, et see ei õõnestaks tema tehnoloogia väärtust ega tema mainet ettevõtjana.
These competition concerns are independent of whether the parties to the agreement are competitors or not.
Kui tarbijale on pealegi teada, et litsentsisaajad (ja litsentsiandja) toodavad sama tehnoloogia alusel, on ebatõenäoline, et litsentsisaajad sooviksid litsentsi osta, kui kõik ei kasutaks tehnoloogiat tehniliselt rahuldaval viisil.
For tying to produce likely anti-competitive effects the licensor must have a significant degree of market power in the tying product so as to restrict competition in the tied product.
Seosmüük on tõenäoliselt konkurentsi soodustav, kui seotud toode võimaldab litsentsisaajal kasutada litsentsitavat tehnoloogiat palju tõhusamalt.
In the absence of market power in the tying product the licensor cannot use its technology for the anti-competitive purpose of foreclosing suppliers of the tied product.
Kui litsentsiandja näiteks litsentsib konkreetse tootmisprotsessi tehnoloogiat, võivad osapooled leppida ka kokku, et litsentsisaaja ostab litsentsiandjalt litsentsitava tehnoloogia jaoks välja töötatud katalüsaatori, mis võimaldab kasutada tehnoloogiat tõhusamalt kui muud katalüsaatorid.
Furthermore, as in the case of non-compete obligations, the tie must cover a certain proportion of the market for the tied product for appreciable foreclosure effects to occur.
Kui piirang kuulub sellistel juhtudel artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse, on artikli 53 lõike 3 tingimused tõenäoliselt täidetud ka turuosa künnistest kõrgemal.
In cases where the licensor has market power on the market for the tied product rather than on the market for the tying product, the restraint is analysed as a non-compete clause or quantity forcing, reflecting the fact that any competition problem has its origin on the market for the ‘tied’ product and not on the market for the ‘tying’ product [88].
Konkurentsikeelud tehnoloogia litsentsimise kontekstis on litsentsisaajale pandavad kohustused mitte kasutada litsentsitava tehnoloogiaga konkureerivaid kolmandate osapoolte tehnoloogiaid.
Tying can also give rise to efficiency gains.
Sel määral, mil konkurentsikeeld hõlmab litsentsiandja tarnitavat toodet või täiendavat tehnoloogiat, on seda kajastatud seosmüüki käsitlevas jaotises 4.2.6.
This is for instance the case where the tied product is necessary for a technically satisfactory exploitation of the licensed technology or for ensuring that production under the licence conforms to quality standards respected by the licensor and other licensees.
Tehnosiirde grupierandi määruse kohaselt kuuluvad konkurentsikeelud grupierandi kohaldamisalasse nii konkurentide kui ka mittekonkurentide vaheliste kokkulepete puhul vastavalt 20 % ja 30 % turuosa künnise saavutamiseni.
In such cases tying is normally either not restrictive of competition or covered by Article 53(3).
Peamine oht konkurentsile, mida põhjustavad konkurentsikeelud, on kolmandate isikute tehnoloogiate väljatõrjumine.
Where the licensees use the licensor's trademark or brand name or where it is otherwise obvious to consumers that there is a link between the product incorporating the licensed technology and the licensor, the licensor has a legitimate interest in ensuring that the quality of the products is such that it does not undermine the value of its technology or its reputation as an economic operator.
Konkurentsikeelud võivad kumulatiivse kasutuse korral võimaldada litsentsiandjate kokkumängu, kui mitu litsentsiandjat kasutab seda eraldi kokkulepetes (st kumulatiivse kasutuse korral).
Moreover, where it is known to consumers that the licensees (and the licensor) produce on the basis of the same technology it is unlikely that licensees would be willing to take a licence unless the technology is exploited by all in a technically satisfactory way.
Konkureerivate tehnoloogiate väljatõrjumine vähendab konkurentsisurvet litsentsiandja nõutavatele litsentsitasudele ja juba turul olevate tehnoloogiate vahelist konkurentsi, piirates litsentsisaajate võimalusi konkureerivaid tehnoloogiaid omavahel asendada.
Tying is also likely to be pro-competitive where the tied product allows the licensee to exploit the licensed technology significantly more efficiently.
Et mõlemal juhul on põhiliseks probleemiks väljatõrjumine, võib analüüs nii konkurentide kui mittekonkurentide vahelise kokkuleppe puhul olla üldjoontes sama.
For instance, where the licensor licenses a particular process technology the parties can also agree that the licensee buys a catalyst from the licensor which is developed for use with the licensed technology and which allows the technology to be exploited more efficiently than in the case of other catalysts.
Kuid vastastikuse konkurentide vahelise litsentsimise puhul, kui osapooled lepivad kokku mitte kasutada kolmandate osapoolte tehnoloogiaid, võib kokkulepe soodustada nendevahelist kokkumängu turul, mis õigustab madalamat, 20 % turuosa künnist.
Where in such cases the restriction is caught by Article 53(1), the conditions of Article 53(3) are likely to be fulfilled even above the market share thresholds.
Väljatõrjumine võib tekkida, kui märgatav osa potentsiaalseid litsentsisaajaid on juba seotud ühe või, kumulatiivsete mõjude korral, mitme tehnoloogiaallikaga ega saa seetõttu konkureerivaid tehnoloogiaid kasutada.
Non-compete obligations in the context of technology licensing take the form of an obligation on the licensee not to use third-party technologies which compete with the licensed technology.
Väljatõrjumismõjud võivad tuleneda ühe märkimisväärse turuvõimuga litsentsiandja sõlmitud kokkulepetest või mitme litsentsiandja sõlmitud kokkulepete kumulatiivsest mõjust, isegi kui iga üksik kokkulepe või kokkulepete võrk kuulub tehnosiirde grupierandi määruse kohaldamisalasse.
To the extent that a non-compete obligation covers a product or an additional technology supplied by the licensor the obligation is dealt with in Section 4.2.6 on tying.
Viimati nimetatud juhul ei teki aga tõenäoliselt suuri kumulatiivseid mõjusid enne, kui ei ole seotud vähemalt 50 % turust.
The TTBER exempts non-compete obligations both in the case of agreements between competitors and in the case of agreements between non-competitors up to the market share thresholds of 20 % and 30 % respectively.
Kõnealuse künnise ületamisel tekib märkimisväärne väljatõrjumine tõenäoliselt juhul, kui turule sisenemise tõkked on uute litsentsisaajate jaoks suured.
The main competitive risk presented by non-compete obligations is foreclosure of third-party technologies.
Kui turule sisenemise tõkked on väikesed, saavad uued litsentsisaajad tulla turule ja kasutada kolmandatele isikutele kuuluvaid äriliselt ahvatlevaid tehnoloogiaid ning olla seega turul juba tegutsevatele litsentsisaajatele tõeliseks alternatiiviks.
Non-compete obligations may also facilitate collusion between licensors when several licensors use it in separate agreements (that is in the case of cumulative use).
Et määrata kindlaks tegelik kolmandate isikute võimalus turule sisenemiseks ja laienemiseks, on vaja arvesse võtta, mil määral on turustajad konkurentsikeeldudega litsentsisaajate külge seotud.
Foreclosure of competing technologies reduces competitive pressure on royalties charged by the licensor and reduces competition between the incumbent technologies by limiting the possibilities for licensees to substitute between competing technologies.
Kolmandate isikute tehnoloogiatel on tegelik võimalus turule siseneda vaid juhul, kui neil on olemas vajalikud tootmis- ja turustusvahendid.
As in both cases the main problem is foreclosure, the analysis can in general be the same in the case of agreements between competitors and agreements between non-competitors.
Teisisõnu sõltub turule sisenemise lihtsus mitte ainult litsentsisaajate olemasolust, vaid ka sellest, mil määral neil on juurdepääs turustusele.
However, in the case of cross-licensing between competitors where both agree not to use third-party technologies the agreement may facilitate collusion between them on the product market, thereby justifying the lower market share threshold of 20 %.
Väljatõrjuva mõju hindamisel turustamise tasandil kohaldab amet vertikaalsete kokkulepete kohta antud suuniste jaotises VI.2.1 sätestatud analüüsiraamistikku [89].
Foreclosure may arise where a substantial proportion of potential licensees are already tied to one or, in the case of cumulative effects, more sources of technology and are prevented from exploiting competing technologies.
Kui litsentsiandjal on märkimisväärne turuvõim, võib litsentsisaaja kohustamine hankida tehnoloogiat vaid litsentsiandjalt viia olulise väljatõrjuva mõju tekkimiseni.
Foreclosure effects may result from agreements concluded by a single licensor with a significant degree of market power or from the cumulative effect of agreements concluded by several licensors, even where each individual agreement or network of agreements is covered by the TTBER.
Mida tugevam on litsentsiandja turupositsioon, seda suurem on konkureerivate tehnoloogiate välistamise oht.
In the latter case, however, a serious cumulative effect is unlikely to arise as long as less than 50 % of the market is tied.
Arvestatavate väljatõrjuvate mõjude tekkimiseks ei pea konkurentsikeelud hõlmama märgatavat osa turust.
Above that threshold significant foreclosure is likely to occur when there are relatively high barriers to entry for new licensees.
Piisab sellest, kui konkurentsikeelud on sihitud ettevõtjatele, kes kõige tõenäolisemalt konkureerivaid tehnoloogiaid litsentsivad.
If barriers to entry are low, new licensees are able to enter the market and exploit commercially attractive technologies held by third parties and thus represent a real alternative to incumbent licensees.
Väljatõrjumise oht on eriti suur juhul, kui potentsiaalsete litsentsisaajate arv on piiratud ja litsentsileping on seotud tehnoloogiaga, mida litsentsisaajad kasutavad sisendina oma tarbeks kasutamisel.
In order to determine the real possibility for entry and expansion by third parties it is also necessary to take account of the extent to which distributors are tied to licensees by non-compete obligations.
Sellistel juhtudel on tõkked uue litsentsiandja turule sisenemiseks tõenäoliselt suured.
Third-party technologies only have a real possibility of entry if they have access to the necessary production and distribution assets.
Väljatõrjumine võib olla vähem tõenäoline juhtudel, kui tehnoloogiat kasutatakse kolmandatele isikutele müüdava toote valmistamiseks.
In other words, the ease of entry depends not only on the availability of licensees but also the extent to which they have access to distribution.
Ehkki sellisel juhul seob piirang samuti kõnealuse sisendi jaoks kasutatavat tootmisvõimsust, ei seo see litsentsitava tehnoloogia alusel toodetud sisendit sisaldava toote nõudlust.
In assessing foreclosure effects at the distribution level the Authority will apply the analytical framework set out in Section VI.2.1 of the Authority guidelines on vertical restraints [89].
Viimati nimetatud juhul vajab litsentsiandja turule sisenemiseks vaid juurdepääsu ühele või mitmele sobiva tootmisvõimsusega litsentsisaajale.
When the licensor has a significant degree of market power, obligations on licensees to obtain the technology only from the licensor can lead to significant foreclosure effects.
Välja arvatud juhul, kui vaid mõnel ettevõtjal on olemas või ta suudab hankida litsentsi omandamiseks vajalikud tootmisvahendid, on ebatõenäoline, et litsentsiandja suudaks litsentsisaajatele konkurentsikeelde pannes takistada konkurentide juurdepääsu tõsiselt võetavatele litsentsisaajatele.
The stronger the market position of the licensor the higher the risk of foreclosing competing technologies.
Konkurentsikeeldudel võib olla ka konkurentsi soodustavaid mõjusid.
For appreciable foreclosure effects to occur the non-compete obligations do not necessarily have to cover a substantial part of the market.
Esiteks võivad sellised keelud edendada tehnoloogia levikut, vähendades litsentsitava tehnoloogia, eriti oskusteabe seadusevastase omastamise ohtu.
Even in the absence thereof, appreciable foreclosure effects may occur where non-compete obligations are targeted at undertakings that are the most likely to license competing technologies.
Kui litsentsisaajal on õigus võtta kolmandatelt isikutelt konkureerivate tehnoloogiate litsentse, on oht, et eelkõige litsentsitud oskusteavet kasutataks ära konkureerivate tehnoloogiate kasutamisel ja konkurendid lõikavad sellest kasu.
The risk of foreclosure is particularly high where there is only a limited number of potential licensees and the licence agreement concerns a technology which is used by the licensees to make an input for their own use.
Kui litsentsisaaja kasutab ka konkureerivaid tehnoloogiaid, raskendab see tavaliselt litsentsitasude maksmise jälgimist, mis võib mõjuda litsentsimismotivatsioonile pärssivalt.
In such cases the entry barriers for a new licensor are likely to be high.
Teiseks võivad konkurentsikeelud, võimalik, et koos ainuõigusliku territooriumiga seotud tingimustega, olla vajalikud, et tagada litsentsisaaja motivatsioon investeerida litsentsitavasse tehnoloogiasse ja seda tõhusalt kasutada.
Foreclosure may be less likely in cases where the technology is used to make a product that is sold to third parties.
Juhtudel, kui kokkulepe kuulub märkimisväärse väljatõrjuva mõju tõttu artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse, võib artikli 53 lõike 3 eeliste ärakasutamiseks olla vajalik valida vähem piirav alternatiiv, näiteks kehtestada minimaalse tootmismahu või litsentsitasu kohustused, millel on tavaliselt vähem potentsiaali konkureerivate tehnoloogiate väljatõrjumiseks.
Although in this case the restriction also ties production capacity for the input in question, it does not tie demand downstream of the licensees.
Kolmandaks juhtudel, kui litsentsiandja kohustub tegema märkimisväärseid kliendikohaseid investeeringuid, näiteks väljaõppeks ja litsentsitava tehnoloogia kohandamiseks litsentsisaaja vajadustele, võib konkurentsikeelde või nende asemel minimaalse tootmismahu või minimaalse litsentsitasuga seotud tingimusi vaja olla litsentsiandja investeerima motiveerimiseks ja viivitusprobleemide vältimiseks.
To enter the market in the latter case licensors only need access to one or more licensee(s) that have suitable production capacity.
Tavaliselt saab litsentsiandja siiski selliste investeeringute eest kindlat summat nõudes otse tasu võtta, mis näitab, et on olemas vähem piiravaid alternatiive.
Unless only few undertakings possess or are able to obtain the assets required to take a licence, it is unlikely that by imposing non-compete obligations on its licensees the licensor is able to deny competitors access to efficient licensees.
Tehnoloogiaõiguste litsentsimine kompromisskokkulepetes võib olla viis lahendada vaidlusi või vältida olukorda, kus üks osapool kasutab oma intellektuaalomandiõigusi, et takistada teisel osapoolel oma tehnoloogiaõigusi kasutada [90].
Non-compete obligations may also produce pro-competitive effects.
Kompromisskokkulepped kujutavad endast nii tehnoloogiavaidluste kui ka paljude muude valdkondade kaubandusvaidluste puhul põhimõtteliselt õiguspärast viisi leida mitmepoolselt vastuvõetav lahendus heausksele õigusvaidlusele.
First, such obligations may promote dissemination of technology by reducing the risk of misappropriation of the licensed technology, in particular know-how.
Osapooled võivad eelistada vaidluse või kohtumenetluse lõpetada, kuna see võib osutuda liiga kulukaks, ajamahukaks ja/või tulemuse seisukohast prognoosimatuks.
If a licensee is entitled to license competing technologies from third parties, there is a risk that particularly licensed know-how would be used in the exploitation of competing technologies and thus benefit competitors.
Kompromisskokkulepetega on ka võimalik säästa kohtute ja/või pädevate ametiasutuste energiat küsimuses otsuse tegemisel, misläbi need võivad kaasa tuua heaolu suurendavaid tagajärgi.
When a licensee also exploits competing technologies, it normally also makes monitoring of royalty payments more difficult, which may act as a disincentive to licensing.
Teisest küljest on üldsuse huvides kõrvaldada kehtetud intellektuaalomandiõigused kui põhjendamatud innovatsiooni- ja majandustegevuse tõkked [91].
Second, non-compete obligations possibly in combination with an exclusive territory may be necessary to ensure that the licensee has an incentive to invest in and exploit the licensed technology effectively.
Litsentsimine, sealhulgas vastastikune litsentsimine kompromisskokkulepete raames ei ole üldiselt iseenesest konkurentsi piirav, sest see võimaldab osapooltel pärast kokkuleppe sõlmimist oma tehnoloogiaid kasutada.
In cases where the agreement is caught by Article 53(1) because of an appreciable foreclosure effect, it may be necessary in order to benefit from Article 53(3) to choose a less restrictive alternative, for instance to impose minimum output or royalty obligations, which normally have less potential to foreclose competing technologies.
Juhul kui litsentsi puudumisel on võimalik, et litsentsisaaja võib turult kõrvale jääda, ei kuulu litsentsisaaja juurdepääs kõnealusele tehnoloogiale kompromisskokkuleppe raames üldiselt artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse.
Third, in cases where the licensor undertakes to make significant client specific investments for instance in training and tailoring of the licensed technology to the licensee's needs, non-compete obligations or alternatively minimum output or minimum royalty obligations may be necessary to induce the licensor to make the investment and to avoid hold-up problems.
Kuid selliste kompromisskokkulepete üksikud tingimused võivad kuuluda artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse.
However, normally the licensor will be able to charge directly for such investments by way of a lump sum payment, implying that less restrictive alternatives are available.
Litsentsimist kompromisskokkuleppe raames käsitletakse samamoodi kui muidki litsentsilepinguid [92].
Licensing of technology rights in settlement agreements may serve as a means of settling disputes or avoiding that one party exercises its intellectual property rights to prevent the other party from exploiting its own technology rights [90].
Sellistel juhtudel on eriti vajalik hinnata, kas osapooled on potentsiaalsed või tegelikud konkurendid.
Settlement agreements in the context of technology disputes are, as in many other areas of commercial disputes, in principle a legitimate way to find a mutually acceptable compromise to a bona fide legal disagreement.
Tasu piirangu eest kompromisskokkulepetes
The parties may prefer to discontinue the dispute or litigation because it proves to be too costly, time-consuming and/or uncertain as regards its outcome.
„Tasu piirangu eest” või „tasu edasilükkamise eest” tüüpi kompromisskokkulepped tavaliselt ei hõlma tehnoloogiaõiguste siiret, kuid need tuginevad väärtuse siirdele ühelt osapoolelt vastuseks turule sisenemise ja/või seal laienemise piiramisele teise osapoole poolt ja see võib kuuluda artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse [93].
Settlements can also save courts and/or competent administrative bodies effort in deciding on the matter and can therefore give rise to welfare-enhancing benefits.
Kui kompromisskokkuleppes käsitletakse aga ka käimasolevast vaidlusest puudutatud tehnoloogiaõiguste litsentsimist ja kõnealune kokkulepe toob litsentsisaajale ükskõik millisel asjaomasel turul kaasa toote turuletoomise hilinemise või muidu piiratud võime seda teha, võib kokkulepe kuuluda artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse, misjärel tuleks seda hinnata tehnosiirde grupierandi määruse artikli 4 lõike 1 punktide c ja d alusel (vt jaotis 3.4.2).
On the other hand, it is in the general public interest to remove invalid intellectual property rights as an unmerited barrier to innovation and economic activity [91].
Kui sellise kompromisskokkuleppe osalised on tegelikud või potentsiaalsed konkurendid ja aset on leidnud märkimisväärne väärtuse siire litsentsiandjalt litsentsisaajale, pöörab amet turgude jagamise ohule erilist tähelepanu.
Licensing, including cross-licensing, in the context of settlement agreements is generally not as such restrictive of competition since it allows the parties to exploit their technologies after the agreement is concluded.
Vastastikune litsentsimine kompromisskokkulepetes
In cases where, in the absence of the licence, it is possible that the licensee could be excluded from the market, access to the technology at issue for the licensee by means of a settlement agreement is generally not caught by Article 53(1).
Kompromisskokkulepped, millega osapooled annavad teineteisele litsentsi ja kehtestavad piiranguid oma tehnoloogiate kasutamisele, sealhulgas kolmandatele isikutele litsentsi andmise piiramine, võivad kuuluda artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse.
However, the individual terms and conditions of settlement agreements may be caught by Article 53(1).
Kui osapooltel on märkimisväärne turuvõim ja kokkuleppega on kehtestatud piirangud, mis on ilmselgelt suuremad, kui on vajalik tehnoloogia kasutamist takistava olukorra kõrvaldamiseks, kuulub kokkulepe tõenäoliselt artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse ka juhul, kui on tõenäoline vastastikuse blokeeritud seisundi olemasolu.
Licensing in the context of settlement agreements is treated in the same way as other licence agreements [92].
Artikli 53 lõiget 1 kohaldatakse eriti tõenäoliselt juhul, kui osapooled jagavad turgu või lepivad kokku vastastikustes läbimüügil põhinevates litsentsitasudes, millel on turuhindadele märkimisväärne mõju.
In these cases, it is particularly necessary to assess whether the parties are potential or actual competitors.
Kui osapooltel on kompromisskokkuleppe kohaselt õigus kasutada teineteise tehnoloogiat ja kokkulepe laieneb tulevastele edasiarendustele, on vaja hinnata, kuidas mõjutab kokkulepe osapoolte uuendusmotivatsiooni.
Pay-for-restriction in settlement agreements
Juhul kui osapooltel on märkimisväärne turuvõim, kuulub kokkulepe tõenäoliselt artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse, kui see ei lase osapooltel teineteise ees konkurentsieeliseid saavutada.