natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Airport managers at airports < 200000 passengers per annum over the duration of the SGEI entrustment
Kohaldatav õigusraamistik
Airlines as regards air links to islands where traffic < 300000 passengers per annum
Teavitamiskohustus
Article 59(2) of the EEA Agreement
Aastas vähem kui 200000 reisijat teenindavate lennujaamade käitajate puhul kogu üldist majandushuvi pakkuva teenuse osutamise jooksul
Airports above 200000 passengers per annum over the duration of the SGEI entrustment
Otsus 2012/21/EL
SGEI Framework
Teavitamiskohustusest on vabastatud
Notification required
Lennujaamad, mis teenindavad kogu üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamise aja jooksul rohkem kui 200000 reisijat aastas
The Union benefits from its position as a global aviation hub, with airlines and airports alone contributing more than EUR 140 billion to the Union's gross domestic product each year.
Üldist majandushuvi pakkuvate teenuste raamistik
The aviation sector employs some 2,3 million people in the Union [2].
Teavitamiskohustus
The Authority's assessment is based on its experience and decision-making practice, as well as on its analysis of current market conditions in the airport and air transport sectors.
Seetõttu ei mõjuta see tema lähenemisviisi muudele taristutele või sektoritele.
It is therefore without prejudice to its approach in respect of other infrastructures or sectors.
aastas üht kuni kolme miljonit reisijat teenindavad lennujaamad peaksid keskmiselt suutma katta suurema osa oma kapitalikuludest;
Steer Davies Gleave for the European Commission, DG MOVE.
Äärepoolsetel aladel asuvad lennujaamad, mis teenindavad vähem kui üht miljonit reisijat aastas: erandjuhtudel võib abi osatähtsus üksikjuhtumipõhiselt antud hinnangu alusel olla suurem kui 75 %
The ‘Roadmap to a Single Transport Area’ also emphasises the importance of an efficient use of resources.
kolleegiumi liige
The entity or group of entities performing the economic activity of providing airport services to airlines, that is to say, the handling of aircraft, from landing to take-off, and of passengers and freight, so as to enable airlines to provide air transport services [30], will be referred to as the ‘airport’ [31].
Käesolevate suuniste puhul võetakse arvesse lennujaamade ja lennuettevõtjate riikliku toetamise uut õiguslikku ja majanduslikku olukorda ning täpsustatakse, millistel tingimustel võib selline riiklik rahastamine kujutada või mitte kujutada endast riigiabi EMP lepingu artikli 61 lõike 1 tähenduses, ning kui see kujutab endast riigiabi, siis millistel tingimustel on võimalik tunnistada see EMP lepingu toimimisega kokkusobivaks kooskõlas kõnealuse lepingu artikli 61 lõike 3 punktiga c.
An airport provides a range of services (‘airport services’) to airlines, in exchange for payment (‘airport charges’).
Järelevalveameti hinnang tugineb tema kogemusele ja otsustuspraktikale ning lennujaamade ja lennutranspordi praeguste turutingimuste analüüsile.
No 244/14/COL
nr 244/14/COL,
concerning potential aid to the Nasjonal digital læringsarena (NDLA) [2015/1902]
võimaliku abi andmise kohta Nasjonal digital læringsarena'le (NDLA) [2015/1902]
The Agreement on the European Economic Area (‘the EEA Agreement’), in particular to Article 61 and Protocol 26,
Euroopa Majanduspiirkonna lepingut (edaspidi „EMP leping”), eriti selle artiklit 61 ja protokolli nr 26,
The Agreement between the EFTA States on the Establishment of a Surveillance Authority and a Court of Justice (‘SCA’), in particular to Article 24,
EFTA riikide vahelist lepingut, millega asutatakse EFTA järelevalveamet ja kohus (edaspidi „järelevalve- ja kohtuleping”), eriti selle artiklit 24,
Protocol 3 to the SCA (‘Protocol 3’), in particular to Article 7(2) of Part II,
järelevalve- ja kohtulepingu protokolli nr 3 (edaspidi „protokoll nr 3”), eriti selle II osa artikli 7 lõiget 2,
HAVING called on interested parties to submit their comments according to those provisions [1],
OLLES kutsunud huvitatud isikuid üles esitama märkusi vastavalt nimetatud sätetele [1]
By letter dated 15 April 2010 (Event No 553725), Den Norske Forleggerforening, the Norwegian Publishers Association (‘NPA’), sent the Authority a complaint alleging that unlawful state aid has been granted to the Nasjonal digital læringsarena (‘NDLA’).
15. aprilli 2010. aasta kirjaga (toiming nr 553725) esitas Norra kirjastajate liit Den Norske Forleggerforening järelevalveametile kaebuse, väites, et Nasjonal digital læringsarena (edaspidi „NDLA”) on saanud ebaseaduslikku riigiabi.
By e-mail of 15 July 2011 (Event No 608593) the complainant provided additional information.
15. juuli 2011. aasta e-kirjas (toiming nr 608593) saatis kaebuse esitaja lisateavet.
By letter dated 2 July 2010 (Event No 558201), the Authority requested additional information.
2. juuli 2010. aasta kirjas (toiming nr 558201) küsis järelevalveamet lisateavet.
By letter dated 9 September 2010 (Event No 568942), the Norwegian authorities replied to the information request.
Norra ametiasutused vastasid teabenõudele 9. septembri 2010. aasta kirjas (toiming nr 568942).
In addition, discussions between the Authority and the Norwegian authorities regarding the case took place at a meeting in Norway on 13-14 October 2010.
Lisaks arutasid järelevalveamet ja Norra ametiasutused juhtumit 13.–14. oktoobril 2010 Norras toimunud kohtumisel.
Additional information from the Norwegian authorities was sent to the Authority by letter dated 1 December 2010 (Event No 579405).
1. detsembri 2010. aasta kirjas (toiming nr 579405) saatsid Norra ametiasutused järelevalveametile lisateavet.
The Authority requested additional information by letter dated 4 February 2011 (Event No 574762).
4. veebruari 2011. aasta kirjas (toiming nr 574762) küsis järelevalveamet lisateavet.
The Norwegian authorities responded by letter dated 7 March 2011 (Event No 589528).
Norra ametiasutused vastasid 7. märtsi 2011. aasta kirjas (toiming nr 589528).
The Norwegian authorities provided further clarifications by emails of 2 May 2011 and 12 August 2011 (Event Nos 596402 and 608596).
2. mai 2011. aasta ja 12. augusti 2011. aasta e-kirjades esitasid Norra ametiasutused täiendavaid selgitusi (toimingud nr 596402 ja 608596).
On 12 October 2011 the Authority adopted Decision No 311/11/COL deciding that the measure did not constitute state aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement (‘the Decision’) [2].
12. oktoobril 2011 võttis järelevalveamet vastu otsuse nr 311/11/COL, milles leiti, et meede ei ole riigiabi EMP lepingu artikli 61 lõike 1 tähenduses („järelevalveameti otsus”) [2].
On 9 January 2012 the applicant brought an action against the Decision and, by its judgment in Case E-1/12 Den norske Forleggerforening v EFTA Surveillance Authority dated 11 December 2012, the EFTA Court annulled the Decision (‘the Judgment’) [3].
9. jaanuaril 2012 kaebas taotleja järelevalveameti otsuse edasi ning EFTA kohus tühistas selle oma 11. detsembri 2012. aasta otsusega kohtuasjas E-1/12, Den norske Forleggerforening vs. EFTA järelevalveamet („kohtu otsus”) [3].
Following the Judgment, the Authority adopted Decision No 136/13/COL on 27 March 2013 initiating a formal investigation [4].
Pärast kohtu otsust võttis järelevalveamet 27. märtsil 2013 vastu otsuse nr 136/13/COL, millega algatati ametlik uurimine [4].
The Norwegian authorities submitted their comments to the decision on 6 May 2013 (Event No 672024).
6. mail 2013 esitasid Norra ametiasutused otsuse kohta oma märkused (toiming nr 672024).
The NPA submitted its observations on 31 July 2013 (Event No 679681).
31. juulil 2013 esitas oma tähelepanekud Norra kirjastajate liit (toiming nr 679681).
A number of comments were submitted from third parties between 2 September and 15 September 2013.
2013. aasta 2. septembrist 15. septembrini laekus arvukalt märkusi kolmandatelt isikutelt.
These third party comments were forwarded to the Norwegian authorities by emails dated 4 October 2013 (Event Nos 685793, 685794, 685795, and 685797) and 7 October 2013 (Event Nos 685884, 685885, 685886, 685887, 685889) and by letter dated 29 October 2013 (Event No 688133).
Need kolmandate isikute märkused edastati 4. oktoobri 2013. aasta (toimingud nr 685793, 685794, 685795, 685797) ja 7. oktoobri 2013. aasta (toimingud nr 685884, 685885, 685886, 685887, 685889) e-kirjadega ning 29. oktoobri 2013. aasta (toiming nr 688133) kirjaga Norra ametiasutustele.
Further to a request from the NPA, a meeting was held in Brussels on 16 October 2013 during which the NPA gave a presentation outlining further comments regarding the case.
Norra kirjastajate liidu taotlusel toimus 16. oktoobril 2013 Brüsselis kohtumine, kus kirjastajate liit tegi ettekande juhtumiga seotud täiendavatest märkustest.
The Norwegian authorities submitted their comments on 29 November 2013 (Event No 691769).
Norra ametiasutused vastasid 31. märtsi 2014. aasta kirjas (toimingud nr 703980 ja 703991, toimingu nr 703987 1.–28. lisa).
The Authority requested further information by a letter dated 17 February 2014 (Event No 694424).
NDLA
The Norwegian authorities answered by letter dated 31 March 2014 (Event Nos 703980 and 703991, Annexes 1-28 in Event No 703987).
NDLA on üksus, mille Norra maakondlikud ametiasutused asutasid kohaliku omavalitsuse seaduse [5] paragrahvi 27 alusel.
THE NDLA
Sel puudub juriidilise isiku staatus.
The NDLA is an entity established by Norwegian county authorities on the basis of Section 27 of the Local Government Act [5].
Kohaliku omavalitsuse seaduse paragrahvis 27 on sätestatud, et omavalitsusüksused või maakondade ametiasutused võivad teha ühiste ülesannete täitmiseks koostööd.
It does not have legal personality.
Koostöö peaks toimuma juhatuse kaudu, mille on nimetanud asjaomane omavalitsusüksus või maakondlik ametiasutus.
Section 27 of the Local Government Act stipulates that municipalities or county authorities may join forces to undertake common tasks.
Juhatusele võib anda volituse võtta vastu maakondadevahelise koostöö toimimise ja korraldamisega seotud otsuseid.
The cooperation should take place through a board appointed by the relevant municipality or county authority.
Peale selle nähakse paragrahviga ette, et niisuguse koostööühenduse põhikirjas tuleks sätestada juhatuse nimetamine ja koosseis, tegevusvaldkond, küsimus, kas osalevad omavalitsusüksused/maakondade ametiasutused peaksid rahaliselt panustama, kas juhatus võib sõlmida laenulepinguid või võtta osalevatele omavalitsusüksustele/maakondlikele ametiasutustele muul viisil finantskohustusi ning kuidas selline koostöö tuleks lõpetada.
The board may be empowered to adopt decisions concerning the operation and organisation of the inter-municipal cooperation.
Maakondadevahelises koostöös tohivad osaleda üksnes omavalitsusüksused ja maakondlikud ametiasutused.
Moreover, the provision stipulates that the articles of association of such cooperation should determine the appointment and representation in the board, the area of activities, whether the participating municipalities/county authorities should make financial contributions, whether the board may enter into loan agreements or in other ways make the participating municipalities/county authorities liable for financial obligations and, finally, how such cooperation should be terminated.
Riik, muud riigiüksused ja eraõiguslikud isikud ei saa sellises koostöös osaleda.
Only municipalities and county authorities are allowed to participate in an inter-municipal cooperation.
Koostöö peab tõeliselt toimima, mis tähendab, et õigusaktide kohaselt ei tohi koostöö haldamist delegeerida ühele maakondlikule ametiasutusele.
Neither the State, other state entities nor private parties can participate in such cooperations.
NDLA asutamist on kirjeldatud I osa punktis 4.4.
Furthermore, the cooperation must be genuine in the sense that the law prohibits the management of the cooperation to be delegated to one county authority.
NDLA eesmärk on töötada välja ja osta digitaalseid õppematerjale, et avaldada neid internetis õpetajatele ja õpilastele tasuta kasutamiseks.
The establishment of the NDLA is described in section I.4.4.
Selleks pannakse materjal üles avalikule veebisaidile.
The objective of the NDLA is to develop and purchase digital learning material with a view to publish the material on the internet free of charge for teachers and students to use.
NDLA-l on neli peamist tegevusvaldkonda: keskkoolile ette nähtud digitaalsete õppematerjalide väljatöötamine ja pakkumine; digitaalsete õppematerjalide hankimine kolmandast isikust tarnijatelt; õppematerjalide kvaliteedikontroll; digitaalsete õppematerjalide avaldamiseks kasutatava veebisaidi käigushoidmine (edaspidi ka „digitaalsete õppematerjalide ostmine, väljatöötamine ja pakkumine”).
This is done by publishing the material on an open website.
KAEBUSE ESITAJA – NORRA KIRJASTAJATE LIIT
It has four main areas of activity: first, the development and supply of digital learning material for the upper secondary school; second, the procurement of digital learning material from third party suppliers; third, the quality control of learning material; and fourth, the operation of the website through which the digital learning material is published (these activities are hereafter also referred to as the ‘purchase, development and supply of digital learning materials’).
Norra kirjastajate liit esindab ettevõtjaid, kes tegutsevad või võiksid tegutseda digitaalsete õppematerjalide väljatöötamise ja levitamise valdkonnas.
THE COMPLAINANT — THE NORWEGIAN PUBLISHERS ASSOCIATION (‘THE NPA’)
Kaebuse esitaja märgib, et NDLA-le digitaalsete õppematerjalide ostmiseks, väljatöötamiseks ja pakkumiseks rahaliste vahendite andmine kujutab endast NDLA-le antud ebaseaduslikku riigiabi.
The NPA represents companies which are or could be active in the development and distribution of digital learning material.
Sellega seoses rõhutab kaebuse esitaja, et tema arvates ei ole NDLA avaliku halduse süsteemi lahutamatu osa, vaid riigiabi eeskirjade tähenduses pigem ettevõtja.
The complainant submits that the granting of funds to the NDLA for the purchase, development and supply of digital learning material constitutes unlawful state aid to the NDLA.
Kaebuse esitaja tuletab meelde, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt on ettevõtja majandustegevusega tegelev üksus.
In that regard the complainant emphasises that — in its view — the NDLA is not an integrated part of the public administration, but rather an undertaking within the meaning of the state aid rules.
Kaebuse esitaja märgib, et Euroopa Liidu Kohtu (edaspidi „Euroopa Kohus”) praktika kohaselt on majandustegevus tegevus, mida võiks vähemalt põhimõtteliselt teostada eraettevõtja kasumi saamise eesmärgil.
The complainant recalls that, according to established case law, an undertaking is an entity which is engaged in economic activity.
Seega on üksuse puhul, mis tegutseb muu hulgas kasumi teenimise eesmärgil, tegemist majandustegevusega seotud üksusega.
The complainant suggests that according to the case law of the Court of Justice of the European Union (‘Court of Justice’), an economic activity is an activity, which could, at least in principle, be carried out by a private undertaking in order to make a profit.
Lisaks märgib kaebuse esitaja, et enne NDLA tegevust oli olemas digitaalsete õppematerjalide turg ning et praegu konkureerib NDLA olemasolevate digitaalseid õppematerjale pakkuvate eraettevõtjatega.
As such, any entity carrying out an activity which could be carried out for profit, is engaged in an economic activity.
Kaebuse esitaja väidab, et sellest tulenevalt on digitaalsete õppematerjalide väljatöötamine ja pakkumine majandustegevus.
The complainant further submits that there was a market for digital learning material prior to the activities of the NDLA and that the NDLA now competes with established private undertakings offering digital learning resources.
Peale selle leiab kaebuse esitaja, et NDLA muud tegevusalad on digitaalsete õppematerjalide väljatöötamise ja pakkumisega tihedalt seotud ning seega võib ka neid lugeda sisult majandustegevuseks.
The complainant claims that on this basis the development and supply of digital learning resources constitutes an economic activity.
Kaebuse esitaja väidab samuti, et EMP lepingu artikli 59 lõige 2 ei ole käesoleval juhul kohaldatav, ning järeldab, et kuna meetmest ei teatatud, on Norra riik andnud riigiabi, mis on vastuolus riigiabi eeskirjadega.
The complainant further suggests that the other activities of the NDLA are closely linked to the development and supply of digital learning resources and are therefore also to be considered as economic in nature.
TAUST
The complainant also argues that Article 59(2) of the EEA Agreement is not applicable and concludes that — in the absence of a notification — the Norwegian State has granted state aid contrary to the state aid rules.
NORRA HARIDUSSÜSTEEM
BACKGROUND
Norras toimub õppetöö tasuta riigikoolide süsteemi alusel.
THE EDUCATIONAL SYSTEM IN NORWAY
See süsteem jaguneb kohustuslikuks alghariduseks (6–13-aastaste vanuserühm), kohustuslikuks põhihariduse ülemiseks astmeks (13–16-aastaste vanuserühm) ja mittekohustuslikuks keskhariduseks (16–19-aastaste vanuserühm).
Education in Norway is provided through a system of free public schools.
2006. aastal otsustasid Norra ametiasutused n-ö teadmiste edendamise algatuse [6] raames, et kõik Norra koolid peavad panema kõikide õppeainete puhul rõhku teatavatele põhioskustele.
This system is divided into a compulsory elementary school (age 6 to 13), a compulsory lower secondary school (age 13 to 16), and a non-compulsory upper secondary school (age 16 to 19).
Üks neist oskustest on võime kasutada aine õppimiseks info- ja kommunikatsioonitehnoloogiat.
In 2006 the Norwegian authorities decided, in the course of the ‘Knowledge Promotion Initiative’ [6], that all Norwegian schools were to emphasise certain basic skills in all subjects.
See nõue juurutati kohustuslikku kümneaastast haridust (st 1.–10. klass) ning esimest aastat keskharidust (st 11.–13. klass) omandavatele õpilastele ja praktikantidele ette nähtud riiklikku õppekavasse.
One of these skills is the ability to learn a given subject by using digital information and communication technology.
Norra haridusseaduse [7] alusel vastutavad nende nõuete täitmise eest maakondlikud ametiasutused.
This requirement was introduced in the national curriculum for pupils in the 10-year compulsory school (i.e. school for grades 1 to 10) and for pupils in the first year of upper secondary education (i.e. school for grades 11 to 13) and apprenticeships.
2007. aastal muutsid Norra ametiasutused haridusseadust ja kohustasid maakondlikke ametiasutusi andma õpilastele tasuta vajalikud trükitud ja digitaalsed õppematerjalid.
Under the Norwegian Education Act [7], the county authorities are responsible for meeting these requirements.
Tuleb märkida, et kuni selle ajani pidid Norra keskkooliõpilased (11.–13. klass) ostma õppematerjalid ise, lähtuvalt sellest, mille koolid olid riiklikule õppekavale vastavalt õppematerjalideks määranud.
Furthermore, in 2007, the Norwegian authorities amended the Education Act and obliged the county authorities to provide pupils with the necessary printed and digital learning materials free of charge.
Muudatus viidi ellu pärast seda, kui Norra valitsus oli uurinud võimalikke viise, kuidas pakkuda keskharidussüsteemis tasuta õppematerjale, ja seda, millised on selle majanduslikud tagajärjed [8].
It should be noted that until that time, pupils in Norwegian upper secondary school (grades 11 to 13) had to purchase their learning material based on the choice of learning material designated by the schools in compliance with the national curriculum.
Valge raamatu [9] kohaselt ei ole tasuta õppematerjalide pakkumise põhimõttes midagi uudset, sest kaudselt oli see juba ette nähtud õppemaksu nõudmise keeluga, mida võib tõlgendada nii, et ka õppematerjalid peaksid olema tasuta.
The change was implemented after the Norwegian government examined possible modes for, and the economic consequence of, implementing free learning material in the upper secondary schooling system [8].
[…]” [12] (mitteametlik tõlge).4.2.
The principle of free education is derived from Section 35 of the Secondary School Act [10] on education, third paragraph, which prohibits tuition fees being charged.
Lisakulusid arvesse võttes tegi Norra valitsus 2006. aastal otsuse eraldada selleks täiendavat raha.
The current system whereby students and apprentices have to buy their own learning materials and tools is not regulated by law.’ [11] (unofficial translation)(20) Indeed, the new sub-section 9 of the Education Act, Section 3-1, now explicitly states that:
Asjaomane eraldis lisati 12. mail 2006 vastu võetud muudetud riigieelarvesse.
‘Education and training provided at publicly-maintained upper secondary schools or training establishments are free of charge.
„Valitsuse eesmärk on juurutada keskkoolides tasuta õppematerjalid.
The county authority is responsible for providing the pupils with the necessary printed and digital teaching tool and digital equipment.
Samal ajal soovib valitsus soodustada keskkoolides digitaalsete õppematerjalide kasutamist.
The pupils cannot be required to pay any of the costs for such materials and equipment in excess of that which is decided in the regulation. (…)’ [12] (unofficial translation)4.2.
Töö raames, millega püütakse vähendada õpilase kantavaid kulusid digitaalsete õppematerjalide suurema kättesaadavuse ja kasutamise kaudu, soovitab valitsus eraldada 50000000 Norra krooni digitaalsete õppematerjalide väljatöötamiseks ja kasutamiseks.
PROVISIONS IN THE REVISED STATE BUDGET
Maakondade esitatavad taotlused võivad hõlmata maakonna keskkoolidest üht või mitut kooli või kõiki koole ning üht või mitut ainet.
The obligation to provide free digital and physical learning material constitutes a considerable financial burden on the Norwegian county authorities.
Selle toetusega püütakse edendada digitaalsete õppematerjalide väljatöötamist ja kasutamist ning aidata vähendada õpilaste kantavaid õppematerjaliga seotud kulusid.
In view of these additional costs, the Norwegian government decided in 2006 to provide additional funds.
Vahendeid võib kasutada digitaalsete õppematerjalide hankimiseks või kohapealseks väljatöötamiseks.
The provision of these funds was included in a revised State budget which was adopted on 12 May 2006:
Vahendeid ei saa kasutada digitaalse taristu väljatöötamiseks.
‘The government's goal is to introduce learning materials in secondary schools free of charge.
Kutse taotluse esitamiseks
At the same time the government wants to stimulate the use of digital learning materials in secondary schools.
„Suurendada keskharidussüsteemis digitaalsete õppematerjalide kättesaadavust ja soodustada nende laiaulatuslikku kasutamist.
As an element in the work for reduced costs for the single pupil through extended access to and use of digital learning materials, the Government suggests that NOK 50000000,- should be used for the development and use of digital learning material.
Suurendada keskharidussüsteemis ja kooliomanike hulgas asjatundlikkust digitaalsete õppematerjalide ostmisel ja/või väljatöötamisel.
The goal with this contribution is to stimulate the development and use of digital learning material and to contribute to the reduction of the pupils costs related to learning materials.
[…] 2006. aasta [muudetud riigieelarves] märgib valitsus järgmist: „vahendeid võib kasutada digitaalsete õppematerjalide ostmiseks ja kohapealseks väljatöötamiseks.”
The funds shall not be used for developing digital infrastructure.
NDLA loomine
The plan is to give (sic.) [priority] to applications based on cooperation between counties.’ [13] (unofficial translation by the Norwegian authorities)
2006. aasta augustis kohtusid 19 maakonna haridusjuhid, et arutada võimalust taotleda vahendeid ühiselt.
Invitation to Submit an Application
Kuigi Oslo maakondlik ametiasutus otsustas ühisprojektis mitte osaleda, tegid ülejäänud 18 maakondlikku ametiasutust otsuse alustada maakondadevahelist koostööd ja luua protsessi haldamise jaoks määramata ajaks NDLA.