natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It may be necessary to generate injury scenarios with different types of consumers in order to identify the highest risk and thus ‘the risk’ of the product.
Neil kõigil on väiksem võime ohtu ära tunda, nt kuuma pinda puudutavad lapsed panevad kuumust tähele alles 8 sekundi pärast (ning selleks ajaks on põletus juba tekkinud), samas kui täiskasvanud tunnetavad kuumust otsekohe.
It is not enough, for example, to consider only the most vulnerable consumers, because the probability of their suffering adverse effects in the scenario may be so low that the risk is lower than in an injury scenario with a non-vulnerable consumer.
Kaitsetutel tarbijatel võib esineda probleeme ka hoiatussiltide arvesse võtmisel, eriti aga probleeme sellise toote kasutamisel, mida nad ei ole varem kasutanud.
Consideration should also be given to people who are not actually using the product, but who may be in the vicinity of the user.
Samuti võivad nad oma käitumise tõttu – nt väiksed lapsed roomavad ja panevad suhu kõikvõimalikke asju – ohuga kergemini kokku puutuda.
For example, a chain saw may cause splinters to fly around and hit a bystander in the eye.
Lapsed võivad toote vastu huvi tunda ka selle ligitõmbavuse pärast, mistõttu kaasneb selliste toodetega laste käes suur risk.
Thus, although the risk from the chain saw may be effectively managed by the user him- or herself wearing protective equipment and complying with any other risk management measures specified by the manufacturer, bystanders may be under serious threat.
Teisest küljest peaks tavaliselt lapsevanemate ja teiste täiskasvanute järelevalve laste üle aitama vältida, et lapsed õnnetustesse sattuvad.
Consequently, warnings should be given, for example in the chain saw instructions for use, about the risks to bystanders and how to minimise such risks.
Lisaks võivad tarbijad, kes ei ole tavaliselt kaitsetud, muutuda teatavates olukordades kaitsetuks, nt kui kasutusjuhend või hoiatused toote kohta on võõrkeeles, mida tarbija ei mõista.
Thus, when developing an injury scenario, the following aspects should be taken into account regarding the type of consumer and how they use the product.
Konkreetselt kemikaalide puhul võivad lapsed olla nende mürgisusele vastuvõtlikumad kui keskmine täiskasvanu.
This is not a complete list, but it should encourage risk assessors to describe their injury scenarios with the necessary level of detail.
Seetõttu ei tohiks lapsi kohelda „väikeste täiskasvanutena”.
It should be noted that ‘consumer’ also means people who are not actually using the product, but who may be affected by virtue of being nearby:
Kokkuvõttes võib öelda, et täiskasvanu jaoks tavaliselt ohutu toode ei pruugi seda olla kaitsetumate tarbijate jaoks.
Intended/non-intended user: The intended user of a product may use the product with ease because he goes by the instructions or because he is familiar with this kind of product, including its apparent and non-apparent hazard(s).
Seda tuleb arvesse võtta vigastuse raskuse ja tõenäosuse (vt allpool) ning seega riski kindlaksmääramisel.
The hazard of the product may not then materialise, and the product risk could be minor.
Otstarbekohane ja mõistlikult eeldatav kasutus.
The non-intended user may not be familiar with the product and may not recognise the hazard(s).
Tarbijad võivad kasutada toodet muul eesmärgil kui kavandatud, kuigi kasutusjuhend, sealhulgas hoiatused, on selgelt mõistetavad.
He therefore runs the risk of injury, and the consumer risk is thus higher.
Kuna hoiatustel ei pruugi alati olla oodatud mõju, tuleb riskihindamisel seega arvesse võtta ka muid kui otstarbekohaseid kasutusviise.
Thus, the risk may be different for an intended and a non-intended user, depending on the product and the way it is used.
See aspekt on eriti oluline toote tootja jaoks, kuna ta peab tagama, et toode on ohutu mõistlikult eeldatavate kasutustingimuste korral.
Vulnerable consumers: Several categories of vulnerable and very vulnerable consumers can be distinguished: children (0 to 36 months, > 36 months to < 8 years, 8 to 14 years) and others such as the elderly (see Table 1).
Mõistlikult eeldatava kasutuse puhul tuleb ehk tugineda kogemustele, sest ametlikus õnnetusjuhtumite statistikas või muudes teabeallikates ei pruugi vastavat teavet olla.
They all have less capacity to recognise a hazard, for example children who, when touching a hot surface, notice the heat only after some 8 seconds (and then are already burnt), whereas adults notice heat immediately.
Seetõttu võib olla raske teha vahet mõistlikult eeldatavatel ning täiesti etteaimamatutel stsenaariumidel.
Vulnerable consumers may also have problems taking account of warning labels, or may have particular problems using a product they have never used before.
Siiski võiks käesolevate suuniste raames kaaluda ka täiesti etteaimamatuid stsenaariume, isegi kui need viivad väga tõsiste vigastusteni, sest selliste stsenaariumide tõenäosus on alati väga väike.
They may also act in a way that makes them more exposed, for example young children crawling and mouthing.
See hoiab ära, et taolisi stsenaariume võetakse üldise riski kindlaksmääramisel liiga palju arvesse.
Children may also be attracted to products because of their appeal, which makes them a high risk in the hands of children.
Kasutuse sagedus ja kestus.
On the other hand, supervision by parents or other adults should normally prevent children from running straight into trouble.
Eri tarbijad võivad toodet kasutada sagedamini või harvemini, pikema või lühema aja jooksul.
Furthermore, consumers who are not usually vulnerable may become vulnerable in specific situations, for example when the instructions or warnings on a product are in a foreign language that the consumer does not understand.
See sõltub toote ligitõmbavusest ja selle kasutamise hõlpsusest.
Finally, in the particular case of chemicals, children may be more susceptible to the toxicity of chemicals than the average adult.
Igapäevasel või pikaajalisel kasutamisel õpib tarbija toodet ja selle omadusi, sealhulgas sellega kaasnevaid ohte, kasutusjuhendit ja hoiatussilte, täielikult tundma, mis muudab riski võimalikult väikseks.
Therefore, children should not be treated as if they were ‘small adults’.
Teisest küljest võib igapäevane või pikaajaline kasutamine muuta toote tarbijale liiga harjumuspäraseks, mis võib põhjustada tarbija väsimuse, ning ta eirab hoolimatult kasutusjuhendit ja hoiatusi, suurendades seega riski.
In conclusion, a product that is normally safe for an average adult may not be safe for vulnerable consumers.
Igapäevane või pikaajaline kasutamine võib samuti kiirendada toote vananemist ning osad, mis ei pea vastu sagedasele kasutamisele, võivad kergesti puruneda ning põhjustada ohtu ja võimalik et ka vigastuse, mis samuti suurendab riski.
This has to be taken into account when determining the severity and probability of an injury (see below) and thus the risk.
Ohu äratundmine ning kaitsev käitumine ja varustus.
Intended and reasonably foreseeable use: Consumers may use a product for other purposes than the one for which it is intended, although the instructions are clearly understandable, including any warnings.
Mõned toodete puhul, nagu käärid, noad, mitteprofessionaalseks kasutuseks mõeldud elektritrellid, kettsaed, rulluisud, jalgrattad, mootorrattad ja autod, on teada, et nendega võib kaasneda oht.
Therefore, as warnings may not be fully effective, other uses than the intended ones also have to be taken into account in a risk assessment.
Kõigil neil juhtudel on tootega kaasnev oht selgelt teada, kergesti äratuntav või kirjeldatud kasutusjuhendis, kus on esitatud ka riskijuhtimismeetmed.
This aspect is particularly important for the manufacturer of a product, since he has to ensure that the product is safe under any reasonably foreseeable conditions of use.
Tarbija võib toimida ettevaatlikult või kasutada isikukaitsevahendeid, nt kindaid, kiivrit või turvavööd, kasutades seega toodet viisil, mis muudab riski võimalikult väikeseks.
Reasonably foreseeable use may have to be based on experience, because there may be no information available in official accident statistics or other sources of information.
Teistel juhtudel ei pruugi toote oht olla nii kergesti äratuntav, nt lühis triikrauas, hoiatussilte ei pruugita tähele panna või mõistetakse neid valesti ning tarbija on üksnes harva suuteline võtma ennetavaid meetmeid.
It may then be difficult to draw the line between ‘reasonably foreseeable’ and ‘totally unperceived’ scenarios.
Tarbija käitumine vahejuhtumi korral.
Nevertheless, even ‘totally unperceived’ scenarios can be considered under these guidelines, even when they lead to very severe injuries, because such scenarios will always have very low probability.
Kui tarbija on sattunud ohtu, võib see põhjustada vigastuse.
This possibly safeguards against such scenarios having too much of an influence in determining the overall risk of the product.
Seega on riskihindamisel oluline kaaluda seda, kuidas tarbija võib reageerida.
Frequency and duration of use: Different consumers may use a product often or not so often, and for longer or shorter periods of time.
Kas ta paneb toote rahulikult kõrvale ja võtab ennetavaid meetmeid, nt püüab kustutada toote põhjustatud tulekahju, või viskab toote paanikasse sattudes eemale?
This depends on the attractiveness of the product and the ease with which it can be used.
Kaitsetud tarbijad, eelkõige lapsed, ei pruugi käituda samamoodi kui mittekaitsetud tarbijad.
Daily or long-term use could make a consumer entirely familiar with a product and its specifics, including its hazards, instructions and warning labels, thus making the risk minor.
Tarbija kultuuriline taust ning toote kasutamise viis tema koduriigis võib mõjutada tootega kaasnevat riski.
On the other hand, daily or long-term use may make the consumer too used to the product and lead to user fatigue where he recklessly ignores instructions and warnings, thus increasing the risk.
Neid kultuurilisi erinevusi peavad arvesse võtma eelkõige tootjad, kui nad viivad turule uue toote.
Finally, daily or long-term use may also accelerate product ageing, and any parts that cannot withstand such frequent use may quickly fail and cause a hazard, and possibly an injury, which also increases the risk.
Tootjate kogemus selles valdkonnas võib seega olla väärtuslik teabeallikas riskihindamist teostavatele ametiasutustele.
Hazard recognition and protective behaviour and equipment: Some products are known for their hazards, such as scissors, knives, do-it-yourself drilling machines, chain saws, roller blades, bicycles, motor bikes and cars.
Paljud vigastusstsenaariumid koosnevad järgmisest kolmest etapist:
In all these cases, the product hazard is clearly known or readily recognisable, or described in the instructions, which will include risk management measures.
tootel on rike või see võib põhjustada oma eeldatava kasutusaja jooksul ohtliku olukorra;
The consumer can then act carefully or use personal protective equipment such as gloves, helmets or seat-belts, thereby using the product in a way that minimises the risk.
rike või ohtlik olukord põhjustavad õnnetusjuhtumi;
In other cases, the product hazard may not be so readily recognisable, such as a short-circuit within an electric iron, warning labels may be overlooked or misunderstood, and consumers will only rarely be able to take preventive measures.
õnnetusjuhtumi tagajärjeks on vigastus.
Consumer behaviour in the event of an incident: Where the hazard impinges on the consumer it may cause injury.
Need on kolm põhilist etappi, mille võib omakorda jagada etappideks, et näidata, kuidas tootega kaasnev oht võib põhjustada vigastuse ja muid kahjustusi.
It is thus important for a risk assessment to consider how the consumer may react.
Need vigastuseni viivad etapid peavad olema selged ja lühikesed ilma üksikasjade ja etappide arvuga liialdamata.
Will he put the product to one side calmly and take preventive action, such as combating a fire caused by the product, or will he throw it away in a panic?
Kogemuste suurenedes muutub iga konkreetse vigastuse tekkimise tingimuste ning vigastuseni viiva lühima tee (või vigastuseni viiva kriitilise tee) kindlakstegemine oluliselt lihtsamaks.
Vulnerable consumers, especially children, may after all not behave the same as other, non-vulnerable consumers.
Tõenäoliselt on kõige kergem luua algul stsenaarium tarbijaga, kellele toode on mõeldud ning kes kasutab toodet kasutusjuhendi kohaselt või selle puudumisel käsitseb ja kasutab toodet tavapärasel viisil.
The consumer's cultural background and the way a product is used in his home country may influence the risk of a product.
Kui selle hindamise tulemusel saadakse kõrgeim riskitase, siis ei tule tavaliselt täiendavat hindamist teha ning võib võtta asjakohaseid riski vähendamise meetmeid.
Manufacturers in particular have to take account of these cultural differences when launching a new product on a market.
Kui konkreetses tarbijakaebuses on teada antud vahejuhtumist, võib samuti üks vigastusstsenaarium olla piisav, et otsustada asjakohaste riski vähendamise meetmete võtmine.
Manufacturers' experience in this area can thus be a valuable source of information for authorities preparing a risk assessment.
Vastasel korral tuleb koostada täiendavad stsenaariumid, et hõlmata kaitsetud tarbijad, eelkõige lapsed (vt tabel 1), tavapärasest kasutamisest väiksemad ja suuremad kõrvalekalded, kasutus eri kliimaoludes (väga külmas või väga palavas), ebasoodsad kasutustingimused, nt ilma korraliku päevavalguseta või valgustuseta, kasutus toote müümisel soovitatud viisil (nt mänguasjapoes müüdud lambi puhul peaks olema samuti hinnatud riski, mis kaasneb, kui seda kasutab laps), kasutus toote kogu kasutusea jooksul (sealhulgas kulum) jne.
Most injury scenarios consist of the following three main steps:
Iga stsenaariumi puhul tuleks läbida kogu riskihindamismenetlus.
the product has a ‘defect’ or can lead to a ‘dangerous situation’ during its foreseeable lifetime;
Kui toote puhul on esile toodud mitu ohtu, tuleks iga ohu kohta luua vigastus- ja seega riskistsenaariumid.
the ‘defect’ or ‘dangerous situation’ results in an accident;
Vigastusstsenaariumide arvu saab siiski vähendada, kui läbi viia usutavuse kontroll selle kohta, kas vigastusstsenaarium võiks viia riskini, mille puhul on vaja võtta meetmeid.
the accident results in an injury.
Kõigist loodud stsenaariumidest on tavaliselt kõige suuremat riski (ehk toote riski) ette näinud stsenaarium otsustav riski vähendamise meetmete võtmiseks, sest suurima riski suhtes võetud meetmed vähendavad riski kõige tõhusamalt.
These three main steps can be divided into further steps to show how the product hazard can lead to injury and the like.
Erandiks võiks olla spetsiifiline, teistsugusest ohust tulenev suurimast riskist väiksem risk, millega võib toime tulla erimeetmete abil ja mis peaks loomulikult hõlmama ka suurimat riski.
Nevertheless, these ‘steps to injury’ have to be clear and concise, and not exaggerate the detail or the number of steps.
Üldjuhul võib vigastusstsenaarium viia suurima riskini, kui:
With experience, it will be increasingly easier to identify the conditions for the occurrence of any given injury and the ‘shortest path to injury’ (or ‘critical path to injury’).
vaatluse all olevad vigastused on kõrgeima raskusastmega (3. või 4. aste);
It is probably easiest to start with a scenario with the consumer for whom the product is intended where the consumer uses the product as per the instructions or, if there are none, according to normal handling and use.
vigastusstsenaariumi üldine tõenäosus on küllalt suur (vähemalt > 1/100).
If this assessment produces the highest risk level, there is normally no need to carry out further assessments, and appropriate risk reduction measures can be taken.
Tabelis 4 on esitatud selle kohta täiendavad suunised.
Similarly, where an incident is reported in a specific consumer complaint, a single injury scenario may be sufficient to conclude as to appropriate risk reduction measures.
See võib aidata vähendada stsenaariumide arvu.
Otherwise, further scenarios could be developed to include vulnerable consumers, in particular children (see Table 1), slight or more pronounced deviations from normal use, use under different climate conditions, such as very cold or very hot, unfavourable conditions of use, such as without proper daylight or illumination, use as suggested when the product was sold (for instance, a lamp sold in a toy shop should also be assessed for its risk when used by a child), use over the entire lifetime (including wear and tear), etc.
Vigastusstsenaariumi arvu eest vastutab loomulikult riskihindaja ning see sõltub mitmest näitajast, mida tuleb arvesse võtta toote riski kindlaks määramisel.
Each scenario should be considered through the entire risk assessment procedure.
Seetõttu on võimatu ette anda iga konkreetse juhtumi puhul vajaminevate vigastusstsenaariumide täpset arvu.
Where the product displays several hazards, injury and thus risk scenarios should be developed for each of them.
Selleks et aidata välja töötada sobival arvul stsenaariume, on käesolevates suunistes esitatud tabel tüüpiliste vigastusstsenaariumide kohta (tabel 2).
Nevertheless, a plausibility check as to whether an injury scenario might lead to a risk requiring action can limit the number of injury scenarios.
Neid tuleks kohandada vastavalt konkreetsele tootele, tarbija tüübile ning muudele asjaoludele.
From all the scenarios generated, the scenario providing the highest risk (= ‘the risk’ of the product) will normally be decisive for the risk reduction measures to be taken, because action on the highest risk reduces the risk most effectively.
Vigastus, mis võib tarbijale ohust tingituna tekkida, võib olla eri raskusastmega.
An exception to the rule might be a specific, less-than-highest risk stemming from a different hazard, which could be managed by specific measures and should, of course, also cover the highest risk.
Vigastuse raskus kajastab seega mõju, mida oht võib tarbijale avaldada vigastusstsenaariumis kirjeldatud tingimustel.
As a rule of thumb, injury scenarios can lead to the highest risk level when:
Vigastuse raskus võib sõltuda:
the injury(ies) considered are in the highest severity levels (levels 4 or 3),
ohu tüübist (vt ohtude loetelu eespool ning tabelis 2).
the overall probability of an injury scenario is quite high (at least > 1/100).
Mehaaniline oht, näiteks teravad servad, millega võib sõrme lõigata, kuid mida on võimalik otsekohe märgata ja tarbija saab võtta meetmeid vigastuse ravimiseks.
Table 4 provides further guidance in this respect.
Teisalt aga võib keemiline oht põhjustada vähki.
This might help to limit the number of scenarios.
Seda tavaliselt ei märgata ning haigus ilmneb alles paljude aastate pärast ning vähki peetakse väga raskeks haiguseks, kuna seda on väga raske, kui mitte võimatu ravida;
Of course, the number of injury scenarios remains the responsibility of the risk assessor, and it depends on the number of factors that need to be taken into account when determining ‘the risk’ of the product.
ohus suurusest.
It is therefore impossible to give a specific number of injury scenarios that may be necessary in a specific case.
Nt põhjustab 50 °C temperatuurini kuumutatud pind kerge põletuse, samal ajal kui 180 °C kuum pind põhjustab raske põletuse;
To help develop a suitable number of scenarios, these guidelines provide a table with typical injury scenarios (Table 2).
sellest, kui kaua mõjutab oht tarbijat.
These should be adapted to the specific product, consumer type and other circumstances.
Lühiajaline kokkupuude marrastusohuga kahjustab tarbija nahka üksnes pindmiselt, pikaajaline kokkupuude võib kahjustada suurt osa nahka;
The injury that a hazard can cause to the consumer can have different degrees of severity.
sellest, milline kehaosa on vigastatud.
The severity of the injury thus reflects the effect the hazard has on the consumer under the conditions described in the injury scenario.
Nt teravaotsalise eseme torge käenahka on valus, kuid torge silma palju raskem ning võib-olla isegi eluohtlik vigastus;
The severity of the injury can depend on:
sellest, millist mõju oht avaldab ühele või mitmele kehaosale.
the type of hazard (see list of hazards above and in Table 2).
Elektrilöögioht võib põhjustada elektrišoki koos teadvusekaotusega ning tulekahju, mis võib kahjustada kopse, kui teadvuseta isik hingab suitsu sisse;
A mechanical hazard, such as sharp edges, can cause cuts to the fingers; these are immediately noticed, and the consumer will take action to heal his injuries.
tarbija tüübist ja käitumisest.
On the other hand, a chemical hazard may cause cancer.
Hoiatava märkusega märgistatud toodet võib täiskasvanud tarbija kasutada ilma end kahjustamata, sest ta võtab hoiatust toote kasutamisel arvesse.
This normally passes unnoticed, and the illness may appear only after many years, and is considered to be very severe since cancer is very difficult to cure, if at all,
Teisest küljest võib laps või mõni muu kaitsetu tarbija (vt tabel 1), kes ei oska lugeda või ei mõista hoiatussilti, saada tõsiselt vigastada.
how powerful the hazard is.
Vigastuse raskuse määramiseks on käesolevate suuniste tabelis 3 näidatud, kuidas liigitada vigastusi nelja kategooriasse olenevalt selles, kas vigastus on pöörduv, st kas vigastusest paranemine on võimalik ja millises ulatuses.
For example, a surface heated to 50 °C may cause slight burns, whereas a surface at 180 °C will cause severe burns,
Selline liigitamine on üksnes suunav ning riskihindaja peaks kategooriat vajaduse korral muutma ning seda riskihinnangus märkima.
how long the hazard impinges on the consumer.
Kui riskihindamisel käsitletakse mitut vigastusstsenaariumi, siis tuleks iga vigastuse liigitada eraldi vastavalt raskusastmele ning seda tuleks arvesse võtta kogu riskihindamisprotsessi käigus.
A short contact time with an abrasion hazard may scratch the consumer's skin only superficially, whereas a longer time may take off large parts of the skin,
Näide: tarbija kasutab haamrit naela seina löömiseks.
what body part is injured.
Haamri pea on liiga nõrk (ebasobiva materjali tõttu) ning puruneb, üks tükk lendab tarbija silma nii rängalt, et põhjustab tarbija pimedaks jäämise.
For example, penetration by a sharp point into the skin of the arm is painful, but penetration into an eye is a more serious and perhaps a life-affecting injury,
Selline vigastus on seega „silmavigastus, võõrkeha silmas: püsiv nägemise kaotus (ühest silmast)”, mis on 3. astme vigastus tabelis 3.
what impact the hazard has on one or several body parts.
„Vigastuse tõenäosus” on tõenäosus, et vigastusstsenaarium võib tõepoolest toote eeldatava kasutusea jooksul realiseeruda.
An electrical hazard may cause an electric shock with unconsciousness and, subsequently, a fire which may damage the lungs when the unconscious person inhales the smoke,
Sellist tõenäosust ei ole lihtne hinnata, kuid kui stsenaariumi kirjeldada eraldi etappidena, võib igale etapile anda teatava tõenäosuse ning neid osade tõenäosusi korrutades saada stsenaariumi üldise tõenäosuse.
the type and behaviour of the consumer.
Selline järkjärguline lähenemine peaks muutma üldise tõenäosuse hindamise lihtsamaks.
A product labelled with a warning message can be used, without harm, by an adult consumer, because the consumer adjusts to using the product.
Kui luuakse mitu stsenaariumi, tuleb loomulikult iga stsenaariumi puhul leida selle üldine tõenäosus.
On the other hand, a child or other vulnerable consumer (see Table 1) who cannot read or understand the warning label may be very seriously injured.
Kui vigastusstsenaariumi kirjeldatakse ühe etapina, võib stsenaariumi tõenäosuse kindlaks määrata samuti ühe üldise etapina.
To quantify the severity of injury(ies), Table 3 in these guidelines shows how to classify injuries into four categories, depending on the reversibility of an injury, i.e. whether recovery from an injury is possible and to what extent.
See oleks üksnes umbkaudne hinnang, mida on siiski võimalik tõsiselt kritiseerida ja mis seetõttu võib seada kogu riskihindamise kahtluse alla.