natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Once the reference system has been established, the next step of the analysis consists in examining whether a given measure differentiates between undertakings in derogation from that system.
Erand võrdlussüsteemist
To do this, it is necessary to determine whether the measure is liable to favour certain undertakings or the production of certain goods as compared with other undertakings which are in a similar factual and legal situation, in the light of the intrinsic objective of the system of reference [211].
Kui võrdlussüsteem on kindlaks tehtud, uuritakse analüüsi järgmises osas, kas meede on erand sellest võrdlussüsteemist, sest teeb ettevõtjatel vahet.
External policy objectives – such as regional, environmental or industrial policy objectives – cannot be relied upon by the EEA State to justify the differentiated treatment of undertakings [212].
Selleks tuleb kindlaks määrata, kas meetmega kaldutakse soodustama teatavaid ettevõtjaid või teatavate kaupade tootmist, võrreldes muude ettevõtjatega, kes on võrdlussüsteemi olemuslikke eesmärke arvestades sarnases faktilises ja õiguslikus olukorras [211].
The structure of certain special-purpose levies (and in particular their tax bases), such as environmental and health taxes imposed to discourage certain activities or products that have an adverse effect on the environment or human health, will normally integrate the policy objectives pursued.
EMP riigid ei saa toetuda välistele poliitikaeesmärkidele, näiteks regionaal-, keskkonna- või tööstuspoliitika eesmärkidele, et õigustada ettevõtjate erinevat kohtlemist [212].
In such cases, a differentiated treatment for activities or products whose situation is different from the situation of those activities or products which are subject to the tax as regards the intrinsic objective pursued, does not constitute a derogation [213].
Teatavate erieesmärgiga maksude (ja eriti nende maksubaasi) ülesehitusse on taotletavad poliitikaeesmärgid juba integreeritud.
If a measure favours certain undertakings or the production of certain goods which are in a comparable legal and factual situation, the measure is prima facie selective.
Näiteks võivad sellised maksud olla keskkonna või tervishoiuga seotud maksud, mis kehtestatakse eesmärgiga vähendada teatavaid tegevusi või tooteid, millel on kahjulik mõju keskkonnale või inimeste tervisele.
Justification by the nature or general scheme of the system of reference
Sellistel juhtudel ei ole see erandlik kohtlemine, kui erinevalt koheldakse neid tegevusi või tooteid, mille olukord erineb maksu ülesehituses kajastuvast taotletavast olemuslikust eesmärgist [213].
A measure which derogates from the reference system (prima facie selectivity) is non-selective if it is justified by the nature or general scheme of that system.
Kui meede soodustab selliseid teatavaid ettevõtjaid või selliste teatavate kaupade tootmist, kes või mis on õiguslikult või faktiliselt võrreldavas olukorras, on meede esmapilgul valikuline.
This is the case where a measure derives directly from the intrinsic basic or guiding principles of the reference system or where it is the result of inherent mechanisms necessary for the functioning and effectiveness of the system [214].
Põhjendatus võrdlussüsteemi olemuse ja üldise ülesehitusega
In contrast, it is not possible to rely on external policy objectives which are not inherent to the system [215].
Ka võrdlussüsteemi erandiks oleva meetme (esmapilgul tunduva valikulisuse) puhul ei ole meede valikuline, kui see on põhjendatav võrdlussüsteemi olemuse ja üldise ülesehitusega.
The basis for a possible justification could, for instance, be the need to fight fraud or tax evasion, the need to take into account specific accounting requirements, administrative manageability [216], the principle of tax neutrality [217], the progressive nature of income tax and its redistributive purpose, the need to avoid double taxation [218], or the objective of optimising the recovery of fiscal debts.
See kehtib juhul, kui meede tuleneb otseselt võrdlussüsteemi olemuslikest aluspõhimõtetest või suunistest või kui see on süsteemi toimimiseks ja mõjususeks vajalike süsteemiomaste mehhanismide tulemus [214].
EEA States should, however, introduce and apply appropriate control and monitoring procedures to ensure that derogations are consistent with the logic and general scheme of the tax system [219].
Vastupidiselt ei ole aga võimalik tugineda välistele poliitilistele eesmärkidele, mis ei ole süsteemile omased [215].
For derogations to be justified by the nature or general scheme of the system, it is also necessary to ensure that those measures are proportionate and do not go beyond what is necessary to achieve the legitimate objective being pursued, in that the objective could not be attained by less far-reaching measures [220].
Põhjendatuse aluseks võivad näiteks olla vajadus võidelda maksupettuste ja maksudest kõrvalehoidumise vastu, vajadus võtta arvesse raamatupidamisarvestuse erinõudeid, haldusjuhitavus, [216] neutraalse maksustamise põhimõte, [217] tulumaksu astmelisus ja selle ümberjagamise eesmärk, vajadus vältida topeltmaksustamist [218] või eesmärk optimeerida maksuvõlgade sissenõudmist.
An EEA State which introduces a differentiation between undertakings needs to be able to show that this differentiation is actually justified by the nature and general scheme of the system in question [221].
EMP riigid peaksid aga kehtestama sellise kontrolli- ja järelevalvekorra, mis võimaldab tagada, et erandid on kooskõlas maksusüsteemi loogika ja üldise ülesehitusega [219].
In principle, only measures that apply within the entire territory of the EEA State escape the regional selectivity criterion laid down in Article 61(1) of the EEA Agreement.
Selleks et põhjendada erandeid süsteemi olemuse ja üldise ülesehitusega, tuleb samuti tagada see, et need meetmed oleksid proportsionaalsed ega läheks kaugemale sellest, mis on vajalik saavutamaks taotletavat õiguspärast eesmärki, st eesmärki ei saaks saavutada tagasihoidlikumate meetmetega [220].
However, as outlined below, the reference system does not necessarily have to be defined as the entire EEA State [222].
EMP riik, kes võtab kasutusele sellise ettevõtjatevahelise vahetegemise, peab olema suuteline tõendama, et see on asjaomase süsteemi olemusest ja ülesehitusest lähtuvalt tõepoolest põhjendatud [221].
It follows that not all measures that apply only to certain parts of the territory of an EEA State are automatically selective.
Põhimõtteliselt ei ole EMP lepingu artikli 61 lõike 1 alusel piirkondlikult valikulised üksnes need meetmed, mida rakendatakse kogu EMP riigi territooriumil.
As established by the case-law [223], measures with a regional or local scope of application may not be selective if certain requirements are fulfilled.
Järgnevalt on aga näidatud, et süsteem ei pea tingimata olema määratletud kogu EMP riigi jaoks [222].
This case-law has so far only dealt with tax measures.
Sellest tuleneb, et mitte kõik meetmed, mida kohaldatakse ainult EMP riigi territooriumi teatavale osale, ei ole automaatselt valikulised.
However, as regional selectivity is a general concept, the principles set out by the EEA Courts as regards tax measures apply to other types of measures as well.
Vastavalt kohtupraktikale [223] ei pruugi piirkondliku või kohaliku kohaldamisalaga meetmed olla valikulised, kui täidetud on teatavad nõuded.
In order to assess regional selectivity, three scenarios must be distinguished [224]:
Kohtupraktikas on seni käsitletud vaid maksumeetmeid.
In the first scenario, which results in the regional selectivity of a measure, the central government of an EEA State unilaterally decides to apply a lower level of taxation within a defined geographical area [225].
Kuna piirkondlik valikulisus on üldine kontseptsioon, siis kohaldatakse EMP kohtute sätestatud põhimõtteid seoses maksumeetmetega ka muud tüüpi meetmete suhtes.
The second scenario corresponds to symmetrical devolution of tax powers [226] – a model of distribution of tax competences in which all infra-State authorities at a particular level (regions, districts or others) of an EEA State have the same autonomous power in law to decide the applicable tax rate within their territory of competence, independently of the central government.
Piirkondliku selektiivsuse hindamiseks tuleb eristada kolme stsenaariumi [224]:
In this case, the measures decided by the infra-State authorities are not selective as it is impossible to determine a normal tax rate capable of constituting the reference framework.
Esimese mudeli korral, kus meede on piirkondlikult valikuline, otsustab EMP riigi keskvalitsus ühepoolselt kohaldada kindlaksmääratud geograafilises piirkonnas väiksemat maksumäära [225].
In the third scenario – the asymmetrical devolution of tax powers [227] – only certain regional or local authorities can adopt tax measures applicable within their territory.
Teine mudel vastab maksualase pädevuse sümmeetrilisele detsentraliseerimisele [226].
In this case, the assessment of the selective nature of the measure at stake depends on whether the authority concerned is sufficiently autonomous from the central government of the EEA State [228].
See on maksualase pädevuse jaotamise mudel, kus kõikidel EMP riigi teatava tasandi piirkondlikel asutustel on õiguslikult või autonoomne pädevus otsustada keskvalitsusest sõltumatult, millist maksumäära kohaldada oma pädevuse alla kuuluval territooriumil.
This is the case when three cumulative criteria of autonomy are fulfilled: institutional, procedural and economic and financial autonomy [229].
Sellisel juhul on selge, et piirkondlike asutuste võetud meetmed ei ole valikulised, sest võimatu on kindlaks määrata tavalist maksumäära, mille alusel saaks võrdlust läbi viia.
If all of these criteria of autonomy are present when a regional or local authority decides to adopt a tax measure applicable only within its territory, then the region in question, not the EEA State, constitutes the geographical reference framework.
Kolmanda mudeli puhul (maksualase pädevuse asümmeetriline detsentraliseerimine) [227] võivad oma territooriumil kohaldatavaid maksumeetmeid võtta ainult teatavad piirkondlikud ja kohalikud asutused.
The existence of institutional autonomy can be established where the tax measure decision has been taken by a regional or local authority with its own constitutional, political and administrative status that is separate from that of the central government.
Sel juhul sõltub hinnang asjaomase meetme valikulisusele sellest, kas asjaomane asutus on piisavalt sõltumatu EMP riigi keskvalitsusest [228].
In the Azores case, the Court of Justice observed that the Portuguese Constitution recognised the Azores as an autonomous region with its own political and administrative status and self-governing institutions, which also have their own fiscal competence, and the power to adapt national fiscal provisions to particular regional features [230].
Selleks peavad olema täidetud kolm kumulatiivset autonoomiakriteeriumi: institutsionaalne, menetluslik ning majanduslik ja finantsautonoomia [229].
The assessment of whether this criterion has been fulfilled in each individual case should include, in particular, examination of the constitution and other relevant laws of a given EEA State so as to verify whether a given region indeed has its own separate political and administrative status and whether it has its own self-governing institutions which have the power to exercise their own fiscal competence.
Kui juhul, kui piirkondlik või kohalik asutus otsustab võtta maksumeetme, mida kohaldatakse üksnes tema territooriumil, on kõik need kriteeriumid täidetud, on võrdluse geograafiliseks aluseks kõnealune piirkond ja mitte EMP riik.
The existence of procedural autonomy can be established where a tax measure decision has been adopted without the central government being able to directly intervene in determining its content.
Institutsionaalne autonoomia on olemas juhtudel, kus maksumeetmealase otsuse tegi piirkondlik või kohalik asutus, kellel on keskvalitsusest erinev põhiseaduslik, poliitiline ja halduslik seisund.
The essential criterion for determining whether procedural autonomy exists is not the extent of the competence that the infra-State body is recognised as having, but the capability of that body, in view of its competence, to adopt a decision on a tax measure independently, that is to say without the central government being able to intervene directly as regards its content.
Otsuses Assooride kohtuasja kohta märkis Euroopa Kohus, et vastavalt Portugali Vabariigi põhiseadusele on Assoorid autonoomne piirkond, millel on iseseisev poliitiline ja halduslik seisund ning oma valitsusorganid, kellel on oma maksupädevus ja õigus kohandada riigimakse vastavalt piirkondlikele iseärasustele [230].
The fact that a consultation or conciliation procedure exists between the central and regional (or local) authorities to avoid conflicts does not automatically mean that an infra-State body does not have procedural autonomy, provided that that body, and not the central government, has the final word on the adoption of the measure at stake [231].
Kui üksikjuhtudel hinnatakse, kas see kriteerium on täidetud, peab eelkõige uurima asjaomase EMP riigi põhiseadust ja muid asjakohaseid seadusi, et kontrollida, kas asjaomasel piirkonnal on tõesti erinev poliitiline ja halduslik seisund ja kas tal on oma valitsusorganid, kel on õigus teostada oma maksupädevust.
The mere fact that the acts which an infra-State body adopts are subject to judicial review does not in itself mean that that body lacks procedural autonomy, since the existence of such review is an inherent feature of the rule of law [232].
Menetluslik autonoomia on olemas juhul, kui maksumeetmealane otsus on vastu võetud nii, et keskvalitsus ei saa otseselt sekkuda selle sisusse.
A regional (or local) tax measure does not have to be completely separate from a more general tax system for it not to constitute State aid.
Menetlusliku autonoomia kindlakstegemise oluliseks kriteeriumiks ei ole mitte see, kui suur on piirkondliku üksuse tunnustatud pädevus, vaid tema suutlikkus võtta iseseisvalt, ehk nii, et keskvalitsus otsuse sisusse sekkuda ei saa, vastu maksumeetmealane otsus.
In particular, it is not necessary that the tax system in question (bases of assessment, tax rates, tax recovery rules and exemptions) is fully devolved to the infra-State body [233].
Tõsiasi, et kesk- ja piirkondlike (või kohalike) asutuste vahel asub nõuandev ja lepitav üksus, mille eesmärk on hoida ära vastuolusid, ei tähenda automaatselt, et piirkondlikul üksusel puudub menetluslik autonoomia, kui meedet käsitleva lõpliku otsuse võtab vastu piirkondlik üksus, mitte keskvalitsus [231].
For example, corporate tax devolution limited to the power to vary rates within a limited range, without devolving the power to change the bases of assessment (tax allowances and exemptions, etc.), could be considered as fulfilling the procedural autonomy condition if the pre-defined rate bracket allows the region concerned to exercise meaningful autonomous powers of taxation, without the central government being able to directly intervene as regards content.
Ainuüksi see, et piirkondlikus üksuses vastu võetud õigusaktide üle teostatakse kohtulikku kontrolli, ei tähenda, et sel üksusel puudub menetluslik autonoomia, sest kohtuliku kontrolli olemasolu on õigusriigi olemuslik tunnus [232].
The existence of economic and financial autonomy can be established where an infra-State body assumes responsibility for the political and financial consequences of a tax reduction measure.
Selleks et välistada riigiabi olemasolu, ei pea piirkondlik (või kohalik) maksumeede olema üldisemast maksusüsteemist täiesti eraldatud.
This cannot be the case if the infra-State body is not responsible for managing a budget, that is to say when it does not have control of both revenue and expenditure.
Eelkõige ei nõuta seda, et kõnealune maksusüsteem (hindamise alused, maksumäärad, maksude sissenõudmise eeskirjad ja maksuvabastused) oleks piirkondlikule üksusele täielikult üle antud [233].
Therefore, in establishing the existence of economic and financial autonomy, the financial consequences of the tax measure in the region must not be offset by aid or subsidies from other regions or the central government.
Näiteks kui äriühingu tulumaks on detsentraliseeritud koos piiratud pädevusega muuta maksumäärasid teatud piiratud ulatuses, aga samas ei ole detsentraliseeritud õigust muuta hindamise aluseid (nt maksuvabastusi), võib jõuda järeldusele, et see täidab menetlusliku autonoomia tingimuse, kui eelnevalt kindlaks määratud maksumäära piirid võimaldavad asjaomasel piirkonnal kohaldada mõttekat autonoomset maksustamispädevust nii, et keskvalitsus ei saa sisusse otseselt sekkuda.
Hence, the existence of a direct causal link between the tax measure adopted by the infra-State body and the financial support from other regions or the central government of the EEA State concerned rules out the existence of such autonomy [234].
Majanduslik ja finantsautonoomia on olemas juhul, kui piirkondlik üksus võtab endale vastutuse maksu vähendamise meetmega kaasnevate poliitiliste ja rahaliste tagajärgede eest.
The existence of economic and financial autonomy is not undermined by the fact that a shortfall in tax revenues as a result of the implementation of devolved tax powers (for example a lower tax rate) is offset by a parallel increase in the same revenues due to the arrival of new businesses attracted by the lower rates.
See ei ole võimalik, kui piirkondlik üksus ei vastuta eelarve haldamise eest, st kui ta ei käsuta nii tulusid kui ka kulusid.
The autonomy criteria do not require the rules governing tax collection to be devolved to the regional or local authorities, nor do they require the tax revenues to actually be collected by those authorities.
Majandusliku ja finantsautonoomia puhul ei ole seetõttu lubatud piirkonnas kohaldatava maksumeetme majanduslike tagajärgede hüvitamine teiste piirkondade või keskvalitsuse antava abi või toetusega.
The central government may continue to be responsible for collecting devolved taxes if the collection costs are borne by the infra-State authority.
Seega välistab otsene põhjuslik seos piirkondliku üksuse võetud maksumeetme ja asjaomase EMP riigi teiste piirkondade või keskvalitsuse rahalise toetuse vahel sellise autonoomia olemasolu [234].
EEA States are free to decide on the economic policy which they consider most appropriate and, in particular, to spread the tax burden as they see fit across the various factors of production.
Majandusliku ja finantsautonoomia olemasolu ei õõnesta tõsiasi, et detsentraliseeritud maksupädevuse (nt madalama maksumäära) kohaldamise tulemusel tekkiva vähenemise maksutulus hüvitab paralleelne samade tulude kasv, mis on tingitud sellest, et madalamate maksumäärade tõttu meelitati piirkonda uusi ettevõtjaid.
Nonetheless, EEA States must exercise this competence in accordance with EEA law [235].
Autonoomiakriteeriumide alusel ei ole vajalik, et maksukogumiseeskirjade alane pädevus oleks üle antud piirkondlikele/kohalikele asutustele ega ka see, et need asutused ise koguksid maksutulu.
In principle, genuine cooperative societies conform to operating principles which distinguish them from other economic operators [236].
Keskvalitsus võib jätkuvalt olla vastutav detsentraliseeritud maksude kogumise eest, kui piirkondlik asutus kannab kogumisega seotud kulud.
In particular, they are subject to specific membership requirements and their activities are conducted for the mutual benefit of their members [237], not in the interest of outside investors.
EMP riikidel on vabadus otsustada, millist majanduspoliitikat nad peavad kõige sobivamaks, ning eelkõige võivad nad jagada maksukoormust oma äranägemise järgi erinevate tootmistegurite vahel.
In addition, reserves and assets are non-distributable and must be dedicated to the common interest of the members.
Sellest hoolimata peavad EMP riigid kohaldama seda pädevust kooskõlas EMP õigusega [235].
Finally, cooperatives generally have limited access to equity markets and generate low profit margins.
Põhimõtteliselt järgivad ühistud selliseid toimimispõhimõtteid, mis eristavad neid selgelt teistest ettevõtjatest [236].
In the light of these particular features, cooperatives can be regarded as not being in a comparable factual and legal situation to that of commercial companies, so that preferential tax treatment for cooperatives may fall outside the scope of the State aid rules provided that [238]:
Neid iseloomustavad erinõuded seoses liikmesusega ja nende tegevust juhitakse kõigi liikmete hüvanguks [237] ning mitte väliste investorite huvides.
they act in the economic interest of their members;
Lisaks ei ole ühistute varad ja varud jaotatavad ning need peavad teenima liikmete ühiseid huve.
their relations with members are not purely commercial, but personal and individual;
Lisaks on ühistutel üldjuhul piiratud ligipääs aktsiaturule ja madalad kasumimarginaalid.
the members are actively involved in the running of the business;
Nende erisuste valguses ei saa ühistute olukorda põhimõtteliselt pidada õiguslikult ega faktiliselt sarnaseks äriühingute olukorraga, nii et ühistute soodsam maksukord võib jääda välja riigiabi eeskirjade reguleerimisalast, kui [238]:
they are entitled to equitable distribution of the results of economic performance.
nad tegutsevad oma liikmete majanduslikes huvides;
If, however, the cooperative society under examination is found to be comparable to commercial companies, it should be included in the same reference framework as commercial companies and undergo the three-step analysis as set out in paragraphs 128 to 141.
nende suhe oma liikmetega ei ole pelgalt ärialane, vaid isiklik ja individuaalne;
The third step of that analysis requires an analysis of whether the tax regime in question is justified by the logic of the tax system [239].
nende liikmed osalevad neis aktiivselt;
For this purpose, it should be noted that the measure needs to be in line with the basic or guiding principles of the EEA State's tax system (by reference to the mechanisms inherent to that system).
nende liikmetel on õigus saada õiglaselt osa ühistu majandustegevuse tulemustest.
A derogation for cooperative societies in the sense that they are not taxed themselves as cooperatives can, for example, be justified by the fact that they distribute all their profits to their members and that tax is then levied on those individual members.
Kuid kui uuritav ühistu on sarnane äriühingutega, tuleks seda käsitleda sama võrdlusbaasi alusel kui äriühinguid ja see peab läbima kolmeetapilise analüüsi, nagu on sätestatud punktides 128–141.
In any event, the reduced taxation must be proportionate and not go beyond what is necessary.
Kõnealuse analüüsi kolmandas etapis tuleb analüüsida, kas maksusüsteemi loogika õigustab asjaomast maksukorda [239].
Moreover, appropriate control and monitoring procedures must be applied by the EEA State concerned [240].
See tähendab, et meede peab olema kooskõlas EMP riigi maksusüsteemi alus- või juhtpõhimõtetega (viitega mehhanismidele, mis on sellele süsteemile omased).
Undertakings for collective investment [241]
Ühistute erand selles mõttes, et neid ei maksustata ühistuna, võib näiteks olla õigustatud asjaoluga, et nad jaotavad kogu oma kasumi liikmetele ja seejärel maksustatakse üksikliikmed.
It is generally accepted that investment vehicles, such as undertakings for collective investment [242], should be subject to an appropriate level of taxation since they basically operate as intermediary bodies between (third party) investors and the target companies that are the subject of investment.
Igal juhul peab vähendatud maksustamine olema proportsionaalne ja ei tohi minna kaugemale sellest, mis on vajalik.
The absence of special tax rules governing investment funds or companies could result in an investment fund being treated as a separate taxpayer – with an additional layer of tax being imposed on any income or gains by the intermediary vehicle.
Veelgi enam, asjaomane EMP riik peab kohaldama asjakohast kontrolli- ja järelevalvekorda [240].