natgillin/translations-raw huggingface dataset:
When public bodies sell assets, goods and services, the only relevant criterion for selecting the buyer should be the highest price [150], also taking into account the requested contractual arrangements (for example the vendor's sales guarantee or other post-sale commitments).
Kui avaliku sektori asutused müüvad varasid, kaupu ja teenuseid, peaks ostja valimisel ainsaks asjakohaseks kriteeriumiks olema kõrgeim hind, [150] võttes arvesse ka nõutud lepingulisi kokkuleppeid (nt müüja müügigarantiisid või muid müügijärgseid kohustusi).
Only credible [151] and binding offers should be considered [152].
Arvesse tuleb võtta üksnes usaldusväärseid [151] ja siduvaid pakkumusi [152].
When public bodies buy assets, goods and services, any specific conditions attached to the tender should be non-discriminatory and closely and objectively related to the subject matter and to the specific economic objective of the contract.
Kui avaliku sektori asutused ostavad varasid, kaupu ja teenuseid, peab iga hankemenetlusega seotud konkreetne tingimus olema mittediskrimineeriv ning tihedalt ja objektiivselt seotud lepingu majandusliku eesmärgiga.
They should allow for the most economically advantageous offer to match the value of the market.
Need peaksid tagama, et majanduslikult kõige soodsam pakkumus vastab turuväärtusele.
The criteria therefore should be defined in such a way as to allow for an effectively competitive tendering procedure which leaves the successful bidder with a normal return, not more.
Kriteeriumid tuleb seetõttu määratleda nii, et need võimaldaksid tõhusa konkurentsipõhise hankemenetluse, mis annab edukale pakkujale tavalise tulu ja mitte rohkem.
In practice, this implies the use of tenders which put significant weight on the ‘price’ component of the bid or which are otherwise likely to achieve a competitive outcome (e.g. certain reverse tenders with sufficiently clear-cut award criteria).
Praktikas viitab see selliste hankemenetluste kasutamisele, kus hinnakomponent on väga oluline või mis jõuavad mõnel muul viisil suure tõenäosusega konkurentsipõhisele tulemusele (nt vähempakkumised koos piisavalt selgepiiriliste lepingu sõlmimise kriteeriumidega).
Establishing whether a transaction is in line with market conditions on the basis of benchmarking or other assessment methods
Tehingu turutingimustele vastavuse kindlakstegemine võrdlusanalüüsi või muude hindamismeetodite alusel
If a transaction has been realised through a tender or on ‘pari passu’ terms, this provides direct and specific evidence of compliance with market conditions.
Asjaolu, et tehing on tehtud hankemenetluse kaudu või samaväärsuse tingimustel, saab pidada otseseks ja konkreetseks tõenduseks tehingu turutingimustele vastavuse kohta.
However, if a transaction has not been realised through a tender, or if the intervention of the public bodies is not ‘pari passu’ with that of private operators, this does not automatically mean that the transaction does not comply with market conditions [153].
Kui aga tehingut ei ole tehtud hankemenetluse kaudu või kui avaliku sektori asutuste sekkumine ei ole samaväärne eraettevõtjate omaga, ei tähenda see automaatselt, et tehing ei võiks vastata turutingimustele [153].
In such cases compliance with market conditions can still be assessed through (i) benchmarking or (ii) other assessment methods [154].
Sellistel juhtudel saab vastavust turutingimustele hinnata i) võrdlusanalüüsi või ii) muude hindamismeetodite alusel [154].
Benchmarking
Võrdlusanalüüs
To establish whether a transaction is in compliance with market conditions, that transaction can be assessed in the light of the terms under which comparable transactions carried out by comparable private operators have taken place in comparable situations (benchmarking).
Selleks et teha kindlaks tehingu vastavus turutingimustele, võib seda hinnata võrreldavate eraettevõtjate poolt võrreldavates olukordades tehtud võrreldavate tehingute tingimuste põhjal (võrdlusanalüüs).
To identify an appropriate benchmark, it is necessary to pay particular attention to the kind of operator concerned (for example a group holding, a speculative fund, or a long-term investor seeking to secure profits in the longer run), the type of transaction at stake (for example equity participation or debt transaction) and the market or markets concerned (for example financial markets, fast-growing technology markets, utility or infrastructure markets).
Sobiva võrdlusaluse tuvastamiseks tuleb pöörata erilist tähelepanu ettevõtja tüübile (nt konsolideerimisgrupi valdusettevõtja, spekuleeriv fond või pikaaegne investor, kes otsib võimalust oma kasumit pikaaegselt kindlustada), asjaomase tehingu tüübile (nt omakapitalis osalemine või võlaga seotud tehing) ning seotud turule või turgudele (nt finantsturud, kiiresti kasvavad tehnoloogiaturud, kommunaalteenuste või taristuturud).
The timing of the transactions is also particularly relevant when significant economic developments have taken place.
Oluliste majanduslike muudatuste ajal on väga oluline ka tehingute ajastatus.
Where appropriate, the available market benchmarks may need to be adjusted according to the specific features of the State transaction (for instance, the situation of the beneficiary undertaking and of the relevant market) [155].
Vajaduse korral tuleb olemasolevaid võrdlusaluseid kohandada, lähtudes riigi tehingu eritunnustest (nt abi saanud ettevõtja olukord ja asjaomane turg) [155].
Benchmarking may not be an appropriate method to establish market prices if the available benchmarks have not been defined with regard to market considerations or the existing prices are significantly distorted by public interventions.
Võrdlusanalüüs võib olla turuhindade määramiseks sobimatu meetod, kui olemasolevad võrdlusalused ei ole turupõhiste kaalutluste alusel määratletud või kui avaliku sektori sekkumised on olemasolevaid hindu oluliselt moonutanud.
Benchmarking often does not establish one precise reference value but rather establishes a range of possible values by assessing a set of comparable transactions.
Tihti ei määrata võrdlusanalüüsi tulemusel kindlaks ühte täpset kontrollväärtust, pigem tehakse võrreldavate tehingute kogumi hindamisel kindlaks terve hulk võimalikke väärtusi.
Where the aim of the assessment is to consider whether the State intervention is in line with market conditions, it is normally appropriate to consider measures of central tendency such as the average or the median of the set of comparable transactions.
Kui hindamise eesmärk on kaalutleda, kas riigi sekkumine vastab turutingimustele, on tavaliselt kohane võtta arvesse keskmise suundumuse näitajaid, näiteks võrreldavate tehingute väärtuste keskmist või mediaani.
Other assessment methods
Muud hindamismeetodid
Whether a transaction is in line with market conditions can also be established on the basis of a generally-accepted, standard assessment methodology [156].
Tehingu turutingimustele vastavuse kindlakstegemine võrdlusanalüüsi või muude üldiselt aktsepteeritud hindamismeetodite alusel [156].
Such a methodology must be based on the available objective, verifiable and reliable data [157], which should be sufficiently detailed and should reflect the economic situation at the time at which the transaction was decided, taking into account the level of risk and future expectations [158].
Selline metoodika peab toetuma olemasolevatele objektiivsetele, kontrollitavatele ja usaldusväärsetele andmetele, [157] mis peavad olema piisavalt üksikasjalikud ja peegeldama majanduslikku olukorda ajal, mil otsustati tehing teha, võttes arvesse riski taset ja tulevikuootusi [158].
Depending on the value of the transaction, the robustness of the evaluation should normally be corroborated by performing a sensitivity analysis, assessing different business scenarios, preparing contingency plans and comparing the results with alternative evaluation methodologies.
Sõltuvalt tehingu väärtusest, tuleb hindamise stabiilsust tavaliselt kinnitada, viies läbi tundlikkuse analüüse, hinnates erinevaid äristsenaariume, valmistades ette situatsiooniplaane ja võrreldes tulemusi alternatiivsete hindamismetoodikatega.
A new (ex-ante) valuation may need to be carried out if the transaction is delayed and it is necessary to take into account recent changes in market conditions.
Kui tehing lükkub edasi ja arvesse on vaja võtta hiljutisi muutusi turutingimustes, võib tekkida vajadus teha uus (eel-)hindamine.
A widely accepted standard methodology to determine the (annual) return on investments is to calculate the internal rate of return (IRR) [159].
Üheks üldiselt aktsepteeritud standardmetoodikaks on investeeringute (aastase) tulu kindlaksmääramisel sisemise tasuvusläve (IRR) arvutamine [159].
One can also evaluate the investment decision in terms of its net present value (NPV) [160], which produces results equivalent to the IRR in most cases [161].
Investeerimisotsust saab samuti hinnata nüüdispuhasväärtuse (NPV) [160] alusel, mis annab üldjuhul sisemise tasuvuslävega võrdväärseid tulemusi [161].
To assess whether the investment is carried out on market terms, the return on the investment must be compared to the normal expected market return.
Hindamaks, kas investeering tehakse turutingimustel, peab investeeringust saadavat tulu võrdlema tavalise oodatava tuluga turul.
A normal expected return (or cost of capital of the investment) can be defined as the average expected return that the market requires from the investment on the basis of generally accepted criteria, in particular the risk of the investment, taking into account the financial position of the company and the specific features of the sector, region or country.
Tavalist oodatavat tulu (või investeeringu kapitalikulu) võib määratleda kui keskmist oodatavat tulu, mida turg eeldab investeeringult üldiselt aktsepteeritud kriteeriumide, eriti investeeringuriski alusel, võttes arvesse ettevõtte finantsseisundit ning sektori, piirkonna või riigi eripära.
If this normal return cannot be reasonably expected, then the investment would most likely not be pursued on market terms.
Kui sellist tavalist tulu ei ole põhjust eeldada, siis sellist investeeringut tõenäoliselt turutingimustel ei tehtaks.
In general, the riskier the project, the higher the rate of return that fund providers will demand, that is to say the higher the cost of capital.
Üldjuhul on nii, et mida riskantsem on projekt, seda suuremat tasuvusmäära nõuavad rahastajad ehk seda kõrgem on kapitalikulu.
The appropriate assessment methodology may depend on the market situation [162], data availability or the type of transaction.
Sobiv hindamismetoodika võib sõltuda turuolukorrast, [162] andmete kättesaadavusest või tehingu tüübist.
For instance, whereas an investor seeks to generate a profit by investing in undertakings (in which case IRR or NPV are likely to be the most appropriate method), a creditor seeks to obtain payment of sums owed to it (the principal sum and any interest) by a debtor within the contractually and legally determined period [163] (in which case the evaluation of collateral, for example the asset value, could be more relevant).
Näiteks, kui investor üritab ettevõtjatesse investeerides kasumit teenida (mille puhul on tõenäoliselt kõige kohasemateks meetoditeks sisemine tasuvusmäär ja nüüdispuhasväärtus), on võlausaldaja eesmärk, et laenuvõtja maksaks talle lepinguliselt ja õiguslikult kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul [163] tagasi võlgnetava summa (põhisumma ja intressi).
In the case of sales of land, an independent expert evaluation prior to the sale negotiations to establish the market value on the basis of generally accepted market indicators and valuation standards is in principle satisfactory [164].
Viimasel juhul on ilmselt kohasem hinnata tagatist, nt vara väärtust.
Methods to establish the IRR or NPV of an investment do not typically result in one precise value that could be accepted, but rather in a range of possible values (depending on the economic, legal and other specific circumstances of the transaction inherent in the assessment method).
Maa müügi korral on põhimõtteliselt rahuldav enne müügiläbirääkimisi sõltumatu eksperdi tehtud hindamine turuväärtuse kindlaksmääramiseks üldtunnustatud turunäitajate ja hindamisstandardite alusel [164].
Where the aim of the assessment is to consider whether the State intervention is in line with market conditions, it is normally appropriate to consider measures of central tendency, such as the average or the median of the set of comparable transactions.
Tavaliselt ei ole investeeringu sisemise tasuvusmäära ja nüüdispuhasväärtuse hindamise tulemuseks üks täpne väärtus, vaid võimaliku väärtuse vahemik (mis sõltub majanduslikest, õiguslikest ja muudest tehinguga seotud asjaoludest, mis on omased hindamismeetodile).
Prudent market economy operators typically assess their interventions by using several different methodologies to corroborate the estimates (for instance, NPV calculations are validated by benchmarking methods).
Kui hindamise eesmärk on kaalutleda, kas riigi sekkumine vastab turutingimustele, on tavaliselt kohane võtta arvesse keskmise suundumuse näitajaid, näiteks võrreldavate tehingute väärtuste keskmist või mediaani.
The different methodologies converging at the same value will provide a further indication for establishing a genuine market price.
Mõistlikud turumajanduse tingimustes tegutsevad turuosalised kasutavad oma sekkumiste hindamisel tavaliselt mitut eri metoodikat, et hinnangutulemusi kinnitada (näiteks valideeritakse nüüdispuhasväärtuse arvutusi võrdlusanalüüsi meetoditega).
Thus, the presence of complementary valuation methodologies corroborating each other's findings will be considered a positive indication when assessing whether a transaction is in line with market conditions.
Kui eri meetodite tulemused lähenevad samale väärtusele, tekib täiendav näitaja, mille abil saab määrata tõelist turuhinda.
Counterfactual analysis in the case of prior economic exposure to the undertaking concerned
Seetõttu peetakse üksteise tulemusi kinnitavate hindamismetoodikate olemasolu positiivseks näitajaks, kui hinnatakse, kas tehing vastab turutingimustele.
The fact that the public body concerned has prior economic exposure to an undertaking should be taken into consideration when examining whether a transaction is in line with market conditions, provided that a comparable private operator could have such prior exposure (for example in its capacity of shareholder of an undertaking) [165].
Võrdlusanalüüs juhul, kui on olnud eelnev majanduslik kokkupuude asjaomase ettevõtjaga
Prior exposure must be considered in the framework of counterfactual scenarios for the purpose of the MEO test.
Kindlaks tehes, kas tehing vastab turutingimustele, tuleb arvesse võtta asjaolu, et asjaomasel avaliku sektori asutusel on olnud ettevõtjaga varasem kokkupuude, tingimusel et võrreldaval eraettevõtjal saaks selline varasem kokkupuude olla (nt ettevõtja aktsionärina) [165].
For instance, in the case of an equity or debt intervention in a public undertaking in difficulty, the expected return on such an investment should be compared with the expected return in the counterfactual scenario of the liquidation of the company.
Varasemat kokkupuudet tuleb kaaluda turumajandusliku tegutsemise põhimõttele vastavuse hindamisel võrdlusstsenaariumide raames.
In the event that liquidation provides higher gains or lower losses, a prudent market economy operator would choose that option [166].
Näiteks riigi osalusega raskustes oleva äriühingu omakapitali või võlaga seotud sekkumiste puhul tuleks sellise investeeringu oodatavat tulu võrrelda ettevõtja likvideerimises seisneva võrdlusstsenaariumi oodatava tuluga.
For this purpose, the liquidation costs to be considered should not include costs linked to the responsibilities of the public authorities, but only costs that a rational market economy operator would incur [167], also taking into account the evolution of the social, economic and environmental context in which it operates [168].
Kui likvideerimise tulemuseks on suurem kasum või väiksem kahjum, valiks mõistlik turuosaline sellise lahenduse [166].
Specific considerations to establish whether the terms for loans and guarantees are in line with market terms
Seetõttu ei tohiks arvestatavad likvideerimiskulud sisaldada kulusid, mis on seotud avaliku sektori asutuste kohustuste täitmisega, vaid üksnes kulusid, mida kannaks mõistlik turuosaline, [167] võttes ühtlasi arvesse muutusi sotsiaalses, majanduslikus ja keskkonnaalases kontekstis, milles ta tegutseb [168].
In the same way as any other transaction, loans and guarantees granted by public bodies (including public undertakings) may entail State aid if they are not in line with market terms.
Erikaalutlused laenu- ja garantiitingimuste turutingimuste vastavuse hindamisel
For guarantees, a triangular situation involving a public entity as a guarantor, a borrower and a lender normally has to be analysed [169].
Nagu iga muu tehingu puhul võib avaliku sektori asutuse (sh riigi osalusega äriühingu) antud laenude ja garantiidega kaasneda riigiabi andmine, kui need ei vasta turutingimustele.
In most cases, aid can only be present at the level of the borrower, as the public guarantee may grant it an advantage, by enabling it to borrow at a rate that would not have been obtainable on the market without the guarantee [170] (or to borrow in a situation where, exceptionally, no loan could have been obtained on the market at any rate).
Garantiide puhul peab tavaliselt analüüsima kolmepoolset olukorda, mis hõlmab avaliku sektori asutust kui garantii andjat, laenusaajat ja laenuandjat [169].
However, under certain specific circumstances, the granting of a public guarantee might also entail aid to the lender, in particular where the guarantee is given ex post on an existing obligation between lender and borrower, where a complete passing on of the advantage to the borrower is not ensured [171] or where a guaranteed loan is used to pay back a non-guaranteed one [172].
Enamikul juhtudel võib abi saada vaid laenusaaja, sest riigigarantii võib anda talle eelise, võimaldades tal laenata intressimääraga, mida ta ei oleks turult ilma garantiita saanud [170] (või laenata erandlikus olukorras, kus turult ei oleks olnud võimalik ükskõik millise määraga laenu saada).
Any guarantee granted on terms that are more favourable than market conditions, taking into account the economic situation of the borrower, confers an advantage on the latter (who pays a fee that does not appropriately reflect the risk that the guarantor assumes) [173].
Teatavates eriolukordades võib riigigarantii andmisega kaasneda ka abi laenuandjale, eriti juhul, kui juba olemasolevale laenuandja ja laenusaaja vahelisele kohustusele antakse riigigarantii tagantjärele, kui eelise üleminek laenusaajale ei ole tagatud, [171] või kui garanteeritud laenu abil makstakse tagasi teist, garanteerimata laenu [172].
In general, unlimited guarantees are not in line with normal market conditions.
Iga garantii, mis antakse laenusaaja majanduslikku olukorda arvestades turutingimustest soodsamatel tingimustel, annab laenusaajale eelise (sest ta maksab tasu, mis ei peegelda piisavalt garantii andja poolt võetavat riski) [173].
This also applies to implicit guarantees stemming from State liability for the debts of insolvent undertakings sheltered from ordinary bankruptcy rules [174].
Üldjuhul ei vasta piiramatud garantiid tavalistele turutingimustele.
In the absence of specific market information on a given debt transaction, the debt instrument's compliance with market conditions may be established on the basis of a comparison with comparable market transactions (that is to say through benchmarking).
See kehtib ka kaudsete garantiide suhtes, mis tulenevad riigi kohustusest seoses võlgadega, mis on maksejõuetul äriühingul, kellele ei laiene tavalised pankrotieeskirjad [174].
In the case of loans and guarantees, information on the financing costs of the undertaking may, for example, be obtained from other (recent) loans taken by the undertaking in question, from yields on bonds issued by the undertaking or from credit default swap spreads on that undertaking.
Kui puudub turuteave teatava laenutehingu kohta, saab võlainstrumendi vastavust turutingimustele hinnata, võrreldes seda võrreldavate turutehingutega (st võrdlusanalüüsi vormis).
Comparable market transactions may also be similar loan or guarantee transactions undertaken by a sample of comparator companies, bonds issued by a sample of comparator companies or credit default swap spreads on a sample of comparator companies.
Laenude ja garantiide puhul võib teavet ettevõtja rahastamiskulude kohta saada näiteks kõnealuse ettevõtja (hiljuti võetud) muude laenude, ettevõtja väljaantud võlakirjade tootluse või ettevõtja krediidiriski vahetuslepingute riskimarginaali põhjal.
In the case of guarantees, if no corresponding price benchmark can be found on the financial markets, the total financing cost of the guaranteed loan, including the interest rate of the loan and the guarantee premium, should be compared to the market price of a similar non-guaranteed loan.
Võrreldavateks turutehinguteks võivad olla sarnased laenu- või garantiitehingud, mille on teinud valimisse kuuluvad võrreldavad ettevõtjad, või võlakirjad, mille on välja andnud valimisse kuuluvad võrdlusettevõtjad, või valimisse kuuluvate võrdlusettevõtjate krediidiriski vahetuslepingute riskimarginaal.
Benchmarking methods may be complemented with assessment methods based on the return on capital [175].
Kui garantiide puhul ei ole finantsturgudelt võimalik leida võrreldavat hinnaalast võrdlusalust, tuleb garanteeritud laenu rahastamise kogukulu, sealhulgas laenu intressimäära ja garantiipreemiat, võrrelda sarnase garantiita laenu turuhinnaga.
To facilitate assessment of whether a measure complies with the MEO test, the Authority has developed proxies to determine the aid character of loans and guarantees.
Võrdlusanalüüsi meetodeid võib täiendada hindamismeetoditega, mis toetuvad kapitalitasuvusele [175].
For loans, the methodology to calculate a reference rate, to act as a proxy for the market price in situations where comparable market transactions are not easy to identify (something that is more likely to apply to transactions involving limited amounts and/or transactions involving small and medium sized undertakings (SMEs)) is set out in the Reference and Discount Rates Guidelines [176].
Eesmärgiga täiendavalt lihtsustada hindamist, kas meede vastab turumajandusliku tegutsemise põhimõttele, on järelevalveamet välja töötanud indikaatorid, millega määrata kindlaks, kas laenudel ja garantiidel on abi tunnused.
It should be recalled that this reference rate is only a proxy [177].
Laenude osas on viite- ja diskontomäärade suunistes sätestatud metoodika, kuidas arvutada viitemäära, mis asendab turuhinda, kui võrreldavaid turutehinguid ei saa hõlpsalt tuvastada (mis on tõenäolisem tehingute puhul, mis sisaldavad piiratud summasid ja/või hõlmavad väikseid ja keskmise suurusega ettevõtjaid (VKEsid)) [176].
If comparable transactions have typically taken place at a lower price than that indicated as a proxy by the reference rate, the EEA State can consider this lower price to be the market price.
Oluline on meeles pidada, et see viitemäär on vaid indikaator [177].
If, on the other hand, the same company has carried out recent similar transactions at a higher price than the reference rate, and its financial situation and the market environment have remained substantially unchanged, the reference rate may not constitute a valid proxy of market rates for that specific case.
Kui võrreldavad tehingud on tüüpiliselt toimunud madalama hinnaga kui see viitemäära poolt väljendatav indikaator, võib EMP riik lugeda seda madalamat hinda turuhinnaks.
The Authority has developed detailed guidance on proxies (and irrebuttable presumptions (‘safe harbours’) for SMEs) relating to guarantees in the Guidelines on Guarantees [178].
Kui aga teisest küljest on sama ettevõtja viinud hiljuti läbi sarnaseid tehinguid viitemäärast kõrgema hinnaga ning ta rahanduslik olukord ja turukeskkond ei ole olemuslikult muutunud, ei saa viitemäära alati pidada konkreetse juhtumi puhul turumäärade indikaatoriks.