natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In order to ensure a uniform measurement of the overall progress in the implementation of waste prevention measures, common indicators and targets should be established.
Edusammude hindamiseks ja selleks, et kogu liidus oleks nii liikmesriikidel kui ka toidukäitlejatel hõlpsam häid tavasid vahetada, tuleks kehtestada hindamise ühine metoodika.
As part of measures to reduce waste generation, Member States should include continuous communication and education initiatives to raise awareness on the issues surrounding waste prevention and littering and may include the use of deposit-refund schemes and the setting of quantitative targets, and provide, as appropriate, adequate economic incentives to producers.
Toidujäätmete vähendamiseks tuleks ka tõsta tarbijate teadlikkust „kõlblik kuni“ ja „parim enne“ kuupäevade tähenduse kohta.
Member States should take measures to promote prevention and reduction of food waste in line with the 2030 Agenda for Sustainable Development, adopted by the United Nations (UN) General Assembly on 25 September 2015, and in particular its target of halving per capita global food waste at the retail and consumer levels and reduce food losses along production and supply chains, including post-harvest losses, by 2030.
Prügil – olgu linnas, maismaal, jõgedes ja meredes või mujal – on keskkonnale, kodanike heaolule ja majandusele otsene ja kaudne kahjulik mõju ning puhastamiskulud on ühiskonnale tarbetu majanduslik koormus.
Those measures should aim to prevent and reduce food waste in primary production, in processing and manufacturing, in retail and other distribution of food, in restaurants and food services as well as in households.
Liikmesriigid peaksid võtma meetmeid, mille eesmärk on hoida ära igasugune jäätmete hülgamine, kaadamine, kontrollimatu jäätmekäitlus või muu jäätmete kõrvaldamine.
In order to contribute and ensure to be on track towards the attainment of the UN Sustainable Development Goal, Member States should aim to achieve an indicative Union-wide food waste reduction target of 30 % by 2025 and 50 % by 2030.
Liikmesriigid peaksid võtma ka meetmeid, et puhastada keskkond prügist selle päritolust või suurusest olenemata ja sõltumata sellest, kas prügi visati maha tahtlikult või hooletuse tõttu.
Having regard to the environmental, social and economic benefits of preventing food waste, Member States should establish specific food waste prevention measures, including awareness campaigns to demonstrate how to prevent food waste, in their waste prevention programmes.
Meetmed, mille abil välditakse ja vähendatakse prügi tekkimist toodetest, mis on loodus- ja merekeskkonnas peamised prügistamisallikad, võivad sisaldada muu hulgas jäätmekäitlustaristu ja -tavade, majandushoobade ja teadlikkuse tõstmise kampaaniate parendamist.
Member States should measure progress made in the reduction of food waste.
Kui kaalutakse meedet, millel on liidusisesele kaubavahetusele piirav mõju, peaksid liikmesriigid suutma tõendada, et kõnealune meede on piisav selleks, et saavutada eesmärk vältida ja vähendada loodus- ja merekeskkonna prügistamist, et see meede ei ole ulatuslikum, kui on kõnealuse eesmärgi saavutamiseks vajalik, ega kujuta endast meelevaldse diskrimineerimise või liikmesriikidevahelise kaubavahetuse varjatud piiramise vahendit.
To measure that progress and to facilitate the exchange of good practices across the Union both between Member States and between food business operators, a common methodology for such measurement should be established.
Võitlus prügi vastu peaks toimuma pädevate asutuste, tootjate ja tarbijate ühiste pingutustega.
Based on those methodologies, reporting on food waste levels should take place on an annual basis.
Tarbijaid tuleks muu hulgas hariduse ja teadlikkuse tõstmise kaudu motiveerida muutma oma käitumist ning tootjad peaksid edendama oma toodete säästvat kasutamist ja aitama kaasa oma toodete asjakohasele käitlemisele olelusringi lõpus.
In order to prevent food waste, Member States should provide incentives for the collection of unsold food products at all stages of the food supply chain and for their safe redistribution, including to charitable organisations.
Merekeskkonnas olev prügi on eriti pakiline probleem ning liikmesriigid peaksid võtma meetmeid, mille eesmärk on peatada mereprügi teke liidus, aidates sellega kaasa kestliku arengu tegevuskava 2030 eesmärgi saavutamisele, mille ÜRO Peaassamblee võttis vastu 25. septembril 2015, et ennetada ja 2025. aastaks märkimisväärselt vähendada igat liiki merereostust, eelkõige maismaal toimuvast tegevusest tingitud reostust, sealhulgas mereprügi ja toitainetega saastumist.
Consumer awareness of the meaning of ‘use-by’ and ‘best-before’ dates should also be improved in order to reduce food waste.
Jäätmetekke vältimise programmides ja jäätmekavades tuleks kehtestada erimeetmed, kuna mereprügi, eelkõige plastjäätmed, pärineb suures osas maismaal toimuvast tegevusest ja on põhjustatud tahkete jäätmete käitluse halbadest tavadest ja halvast taristust, inimeste põhjustatud prügistamisest ning üldsuse vähest teadlikkusest.
Litter, whether in cities, on land, in rivers and seas or elsewhere, has direct and indirect detrimental impacts on the environment, the well-being of citizens and the economy, and the costs to clean it up present an unnecessary economic burden for society.
Need meetmed peaksid aitama täita eesmärki saavutada 2020. aastaks merekeskkonna „hea keskkonnaseisund“, nagu on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2008/65/EÜ.
Member States should take measures aimed at preventing all forms of abandonment, dumping, uncontrolled management or other forms of discarding of waste.
Selle direktiivi kohaselt peavad liikmesriigid koostama eristrateegiad ja meetmed ning neid iga kuue aasta tagant ajakohastama.
Member States should also take measures to clean up litter present in the environment, irrespective of its source or size and regardless of whether waste has been discarded wilfully or by negligence.
Nad on ka kohustatud andma alates 2018. aastast korrapäraselt aru hea keskkonnaseisundi hoidmise või saavutamise eesmärgi osas tehtud edusammudest.
Measures to prevent and reduce litter from products that are the main sources of littering in the natural and marine environments could consist of, inter alia, improvements in waste management infrastructure and practices, economic instruments and awareness raising campaigns.
Direktiivis 2008/98/EÜ sätestatud prügistamise vastu võitlemise meetmed tuleks seetõttu viia kooskõlla direktiivi 2008/56/EÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2000/60/EÜ kohaselt nõutavate meetmetega.
When considering a measure having restrictive effects on intra-Union trade, Member States should be able to demonstrate that the measure in question is adequate to attain the objective of preventing and reducing littering in the natural and marine environment, does not go beyond what is necessary to attain that objective and does not constitute a means of arbitrary discrimination or a disguised restriction on trade between Member States.
Teatavad toorained on liidu majanduse jaoks väga tähtsad ja nende varu tagamine on seotud suure riskiga.
The fight against litter should be a shared effort between competent authorities, producers and consumers.
Selleks et tagada selliste toorainete tarnekindlus ning kooskõla tooraineid käsitleva algatusega, mille komisjon esitas oma 4. novembri 2008. aasta teatises „Tooraineid käsitlev algatus – majanduskasvu ja tööhõive seisukohast kriitiliste vajaduste rahuldamine“ ja tooraineid käsitleva Euroopa innovatsioonipartnerluse eesmärkide ja sihtmääradega, peaksid liikmesriigid võtma meetmeid, et edendada kriitilise tähtsusega toorainete peamisteks allikateks olevate toodete korduskasutamist ja vältida nende materjalide muutumist jäätmeteks.
Consumers should be incentivised to change their behaviour including through education and awareness raising, while producers should promote the sustainable use of and contribute to appropriate end-of-life management of their products.
Sellega seoses on komisjon oma 13. septembri 2017. aasta teatises „ELi 2017. aasta kriitiliste toorainete loetelu“ kehtestanud liidu jaoks toorainete nimekirja, mida vaadatakse korrapäraselt läbi.
Litter in the marine environment is a particularly pressing problem, and Member States should take measures that aim at halting the generation of marine litter in the Union, thereby contributing to the goal of the 2030 Agenda for Sustainable Development adopted by the UN General Assembly on 25 September 2015 to prevent and significantly reduce by 2025 marine pollution of all kinds, in particular from land-based activities, including marine debris and nutrient pollution.
Tooraineid käsitleva algatuse tõhusa rakendamise toetamiseks peaksid liikmesriigid ka võtma meetmeid, et saavutada märkimisväärses koguses kriitilise tähtsusega tooraineid sisaldavate jäätmete parim võimalik käitlemine, võttes arvesse majanduslikku ja tehnoloogilist teostatavust ning kasu keskkonnale ja tervisele.
Since marine litter, in particular for plastic waste, stems to a large extent from land-based activities caused mainly by poor solid waste management practices and infrastructure, littering by citizens and lack of public awareness, specific measures should be laid down in waste prevention programmes and waste management plans.
Nad peaksid lisama oma jäätmekavadesse riigi tasandil asjakohased meetmed olulisel hulgal kõnealuseid toorained sisaldavate jäätmete kogumiseks, sortimiseks ja taaskasutamiseks.
Those measures should contribute to the goal of achieving good environmental status in the marine environment by 2020 as laid down in Directive 2008/56/EC of the European Parliament and of the Council.
Need meetmed tuleks jäätmekavadesse lisada siis, kui kavasid esimest korda pärast käesoleva direktiivi jõustumist ajakohastatakse.
In accordance with that Directive, Member States are required to establish specific strategies and measures and update them every six years.
Komisjon peaks andma teavet liidu tasandil asjakohaste tooterühmade ja jäätmevoogude kohta.
They are also required to regularly report, starting in 2018, on the progress to maintain or achieve the goal of good environmental status.
Teavitamine ei takista aga liikmesriike võtmast meetmeid muude riigi majanduse jaoks tähtsaks peetavate toorainete suhtes.
Measures to tackle litter in Directive 2008/98/EC should therefore be coordinated with the measures required under Directive 2008/56/EC and Directive 2000/60/EC of the European Parliament and of the Council.
Kui tooted, materjalid ja ained muutuvad jäätmeteks, võib ohtlike ainete olemasolu muuta need jäätmed ringlussevõtuks või kvaliteetsete teiseste toorainete tootmiseks sobimatuks.
Certain raw materials are of a high importance to the economy of the Union and their supply is associated with a high risk.
Seepärast on kooskõlas seitsmenda keskkonnaalase tegevusprogrammiga, milles nõutakse mürgivabade materjalitsüklite väljakujundamist, vaja edendada meetmeid ohtlike ainete sisalduse vähendamiseks materjalides ja toodetes, sealhulgas ringlussevõetud materjalides, ning tagada, et ohtlike ainete ja eriti väga ohtlike ainete olemasolu kohta edastatakse kogu toodete ja materjalide olelusringi jooksul piisavalt teavet.
In order to ensure security of supply of those raw materials and in line with the Raw Materials Initiative established by the Commission in its communication of 4 November 2008 on ‘The raw materials initiative — meeting our critical needs for growth and jobs in Europe’ and the objectives and targets of the European Innovation Partnership on Raw Materials, Member States should take measures to promote the re-use of products constituting the main sources of critical raw materials to prevent that those materials become waste.
Nende eesmärkide saavutamiseks on vaja parandada jäätmeid, kemikaale ja tooteid käsitleva liidu õiguse ühtsust ning näha ette, et Euroopa Kemikaaliameti ülesandeks oleks tagada, et teave väga ohtlike ainete olemasolu kohta oleks kättesaadav kogu toodete ja materjalide olelusringi jooksul, sealhulgas jäätmeetapis.
In that context, the Commission has established a list of such materials for the Union in its communication of 13 September 2017 on ‘the 2017 list of Critical Raw Materials for the EU’ and that list is subject to regular review.
Ressursikasutuse parandamine võiks anda liidu ettevõtetele, avaliku sektori asutustele ja tarbijatele märkimisväärset puhassäästu, vähendades samal ajal ka kasvuhoonegaaside koguheidet aasta kohta.
To further support effective implementation of the Raw Materials Initiative, Member States should also take measures to achieve the best possible management of waste containing significant amounts of critical raw materials, taking economic and technological feasibility and environmental and health benefits into account.
Seetõttu peaks komisjon esitama 2018. aasta lõpuks ettepaneku ressursitõhususe põhinäitaja ja osanäitajate kohta, mille abil jälgida liidu tasandil ressursitõhususe suurendamise eesmärgi saavutamiseks tehtavaid edusamme.
They should also include in their waste management plans nationally appropriate measures regarding collection, sorting and recovery of waste containing significant amounts of those raw materials.
Jätkusuutliku biomajanduse toetamine võib aidata vähendada liidu sõltuvust imporditavatest toorainetest.
The measures should be included in the waste management plans when they are updated for the first time following the entry into force of this Directive.
Biotoorainel põhinevad ringlussevõetavad tooted ja kompostitavad biolagunevad tooted võivad anda võimaluse edasiste teadusuuringute ja innovatsiooni stimuleerimiseks ning fossiilkütustel põhinevate toorainete asendamiseks taastuvate loodusressurssidega.
The Commission should provide information about the relevant product groups and waste streams at Union level.
Et vältida jäätmetöötlust, millega ressursid satuvad jäätmehierarhia madalamatele astmetele, tõsta korduskasutamiseks ettevalmistamise ja ringlussevõtu määra, võimaldada kvaliteetset ringlussevõttu ning ergutada kvaliteetsete teiseste toorainete kasutuselevõttu, peaksid liikmesriigid tõhusamalt täitma direktiivi 2008/98/EÜ artikli 10 lõikes 2 ja artikli 11 lõikes 1 sätestatud jäätmete liigiti kogumise kohustust, mis hõlmab kohustust võtta kasutusele vähemalt paberi, metalli, plasti ja klaasi liigiti kogumine, mida liikmesriigid pidid tegema 2015. aastaks, ning nad peaksid kehtestama biojäätmete, kodumajapidamistest pärit ohtlike jäätmete ja tekstiiljäätmete liigiti kogumise.
The provision of that information does not preclude, however, Member States from taking measures for other raw materials considered as important to their national economy.
Vajaduse korral tuleks ohtlike biojäätmete ja ohtlikke aineid sisaldavate pakendijäätmete kogumise suhtes kohaldada erinõudeid.
When products, materials and substances become waste, the presence of hazardous substances may render that waste unsuitable for recycling or the production of secondary raw materials of high quality.
Liigiti kogumist võiks teostada ukselt-uksele kogumise, kohaletoomise ja vastuvõtu süsteemide või muu kogumiskorra kaudu.
Therefore, in line with the 7th Environment Action Programme, which calls for the development of non-toxic material cycles, it is necessary to promote measures to reduce the content of hazardous substances in materials and products, including recycled materials, and to ensure that sufficient information about the presence of hazardous substances and especially substances of very high concern is communicated throughout the whole life cycle of products and materials.
Kuigi jäätmete liigiti kogumise kohustuse kohaselt on nõutav, et jäätmeid hoitakse liigist ja laadist lähtudes eraldi, peaks teatavat liiki jäätmeid olema võimalik koos koguda, tingimusel et see ei takista jäätmete kvaliteetset ringlussevõttu ega muud taaskasutamist kooskõlas jäätmehierarhiaga.
In order to achieve those objectives, it is necessary to improve the coherence among the law of the Union on waste, on chemicals and on products and to provide a role for the European Chemicals Agency to ensure that the information about the presence of substances of very high concern is available throughout the whole life cycle of products and materials, including at the waste stage.
Liikmesriikidel tuleks lubada üldisest jäätmete liigiti kogumise kohustusest kõrvale kalduda ka muudel nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel, näiteks juhul, kui teatavate jäätmevoogude liigiti kogumine põhjustaks kõrvalistes ja hõredalt asustatud piirkondades negatiivset keskkonnamõju, mis kaalub üles selle üldise keskkonnakasu või toob kaasa ebaproportsionaalsed majanduslikud kulud.
Improving resource use could bring substantial net savings for Union businesses, public authorities and consumers while reducing total annual greenhouse gas emissions.
Selliste juhtumite hindamisel, mille puhul majanduslikud kulud võivad olla ebaproportsionaalsed, peaksid liikmesriigid võtma arvesse liigiti kogumise üldist majanduslikku kasu, sealhulgas välditud otseseid kulusid ning kulusid, mis on tingitud segaolmejäätmete kogumise ja töötlemise puhul keskkonnale ja tervisele avalduvast negatiivsest mõjust, teiseste toorainete müügist saadavat tulu ja selliste materjalide jaoks turgude loomise võimalust, samuti jäätmetekitajate ja toodete tootjate makseid, mis võivad jäätmekäitlussüsteemide kulutõhusust veelgi parandada.
For that reason, the Commission should propose, by the end of 2018, a lead indicator and a dashboard of sub-indicators on resource efficiency in order to monitor the progress towards the target of increasing resource efficiency at Union level.
Märkimisväärse majandusliku, sotsiaalse ja keskkonnakasu saamiseks ning ringmajandusele ülemineku kiirendamiseks tuleks suurendada olmejäätmete korduskasutamiseks ettevalmistamise ja ringlussevõtu sihtmäärasid.
Fostering a sustainable bio-economy can contribute to decreasing the Union’s dependence on imported raw materials.
Olmejäätmete korduskasutamiseks ettevalmistamise ja ringlussevõtu olemasolevaid sihtmäärasid järk-järgult suurendades tuleks tagada, et majanduslikult väärtuslikud jäätmematerjalid valmistatakse korduskasutamiseks tõhusalt ette või võetakse ringlusse, tagades seejuures inimese tervise ja keskkonna kõrgetasemelise kaitse, ning et jäätmetes leiduvad majanduslikult väärtuslikud materjalid suunatakse tagasi Euroopa majandusse, millega toetatakse tooraineid käsitleva algatuse rakendamist ja ringmajanduse loomist.
Bio-based recyclable products and compostable bio-degradable products could represent therefore an opportunity to stimulate further research and innovation and to substitute fossil fuel-based feedstock with renewable resources.
Jäätmekäitluse, eelkõige olmejäätmete ringlussevõtu tulemuslikkus on liikmesriigiti väga erinev.
In order to avoid waste treatment which locks in resources at the lower levels of the waste hierarchy, increase preparing for re-use and recycling rates, enable high-quality recycling and boost the uptake of quality secondary raw materials, Member States should ensure enhanced compliance with the obligation to collect waste separately, as laid down in Articles 10(2) and 11(1) of Directive 2008/98/EC, including the obligation to set up separate collection for at least paper, metal, plastic and glass waste that Member States had to meet by 2015, and should introduce separate collection of bio-waste, hazardous waste produced by households and textile waste.
Erinevuste arvessevõtmiseks tuleks liikmesriikidel, kes Eurostati ja OECD ühisele küsimustikule vastates esitatud andmete kohaselt valmistasid 2013. aastal korduskasutamiseks ette ja võtsid ringlusse vähem kui 20 % oma olmejäätmetest või ladestasid prügilasse rohkem kui 60 % oma olmejäätmetest, lubada otsustada olmejäätmete korduskasutamiseks ettevalmistamise ja ringlussevõtu 2025., 2030. ja 2035. aasta sihtmäärade saavutamiseks ette nähtud aega pikendada.
Where appropriate, hazardous bio-waste and packaging waste containing hazardous substances should be subject to specific collection requirements.
Liikmesriikide viimase 15 aasta keskmist edenemismäära arvestades tuleks sellistes liikmesriikides suurendada kõnealuste sihtmäärade saavutamiseks ringlussevõtuvõimsust tasemeni, mis on varasemast keskmisest märgatavalt kõrgem.
Separate collection could be achieved through door-to-door collection, bring and reception systems or other collection arrangements.
Selleks et tagada sihtmäärade saavutamisel pidevad edusammud ja rakendamisel esinevate puuduste õigeaegne kõrvaldamine, peaksid lisaaega saanud liikmesriigid täitma vahe-eesmärke ning kehtestama üksikasjalikel kriteeriumidel põhineva rakenduskava.
While the obligation to separately collect waste requires that waste be kept separate by type and nature, it should be possible to collect certain types of waste together provided that this does not impede high-quality recycling or other recovery of waste, in line with the waste hierarchy.
Andmete usaldusväärsuse tagamiseks on vaja täpsemalt sätestada reeglid, mille kohaselt liikmesriigid peaksid aru andma selle kohta, mida on tegelikult ringlusse võetud ja korduskasutamiseks ette valmistatud ning mida võib sihtmäärade saavutamisel arvesse võtta.
Member States should also be allowed to deviate from the general obligation to separately collect waste in other duly justified cases, for instance where the separate collection of specific waste streams in remote and scarcely populated areas causes negative environmental impacts that outweigh its overall environmental benefits or entails disproportionate economic costs.
Ringlussevõtu sihtmäärad tuleks arvutada ringlusse võetavate olmejäätmete massi põhjal.
When assessing any cases in which economic costs might be disproportionate, Member States should take into account the overall economic benefits of separate collection, including in terms of avoided direct costs and costs of adverse environmental and health impacts associated with the collection and treatment of mixed waste, revenues from sales of secondary raw materials and the possibility to develop markets for such materials, as well as contributions by waste producers and producers of products, which could further improve the cost-efficiency of waste management systems.
Üldreeglina peaks ringlussevõetuna märgitud olmejäätmete massi tegelik mõõtmine toimuma kohas, kus olmejäätmed sisenevad ringlussevõtutoimingusse.
The targets for preparing for re-use and recycling of municipal waste should be increased in order to deliver substantial environmental, economic and social benefits and to accelerate the shift towards a circular economy.
Halduskoormuse piiramiseks peaks liikmesriikidel olema rangetel tingimustel ja erandina üldreeglist siiski lubatud määrata ringlussevõetud olmejäätmete mass kindlaks mis tahes sortimistoimingu väljundi mõõtmise põhjal.
Through a progressive increase of the existing targets for preparing for re-use and recycling of municipal waste, it should be ensured that economically valuable waste materials are effectively prepared for re-use or recycled, while ensuring a high-level protection of human health and the environment, and that economically valuable materials found in waste are channelled back into the European economy, thus advancing the Raw Materials Initiative and the creation of a circular economy.
Materjalide kadu, mis tekib enne jäätmete ringlussevõtutoimingusse sisenemist, näiteks sortimise või muude eelnevate toimingute tõttu, ei tohiks lisada ringlussevõetuna märgitud jäätmekoguste hulka.
Large differences exist among Member States with respect to their waste management performance, particularly as regards recycling of municipal waste.
Kõnealust kadu saab kindlaks teha elektrooniliste registrite, tehniliste kirjelduste, eri jäätmevoogude keskmise kao määrade arvutamise üksikasjalike reeglite või muude samaväärsete meetmete alusel.