natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance ethoprophos.
Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance ethoprophos („Järeldused toimeaine etoprofossi pestitsiidina kasutamise riskihindamist käsitleva vastastikuse eksperdiarvamuse kohta“).
EFSA Journal 2018;16(10):5290, 34 pp. doi:10.2903/j.efsa.2018.5290.
EFSA Journal 2018;16(10):5290, 34 lk doi:10.2903/j.efsa.2018.5290.
Commission Delegated Regulation (EU) 2019/348
Komisjoni delegeeritud määrus (EL) 2019/348,
supplementing Directive 2014/59/EU of the European Parliament and of the Council with regard to regulatory technical standards specifying the criteria for assessing the impact of an institution's failure on financial markets, on other institutions and on funding conditions
millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2014/59/EL regulatiivsete tehniliste standarditega, milles määratakse kindlaks kriteeriumid, mille alusel hinnata krediidiasutuse või investeerimisühingu maksejõuetuse mõju finantsturgudele, muudele krediidiasutustele ja investeerimisühingutele ning rahastamistingimustele
Having regard to Directive 2014/59/EU of the European Parliament and of the Council of 15 May 2014 on establishing a framework for the recovery and resolution of credit institutions and investment firms and amending Council Directive 82/891/EEC, and Directives 2001/24/EC, 2002/47/EC, 2004/25/EC, 2005/56/EC, 2007/36/EC, 2011/35/EU, 2012/30/EU and 2013/36/EU, and Regulations (EU) No 1093/2010 and (EU) No 648/2012 of the European Parliament and of the Council, and in particular Article 4(6) thereof,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta direktiivi 2014/59/EL, millega luuakse krediidiasutuste ja investeerimisühingute finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse õigusraamistik ning muudetakse nõukogu direktiivi 82/891/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 2001/24/EÜ, 2002/47/EÜ, 2004/25/EÜ, 2005/56/EÜ, 2007/36/EÜ, 2011/35/EL, 2012/30/EL ja 2013/36/EL ning määruseid (EL) nr 1093/2010 ja (EL) nr 648/2012, eriti selle artikli 4 lõiget 6,
To determine whether Member States should grant institutions in their jurisdictions simplified obligations, Article 4(1) of Directive 2014/59/EU requires those Member States to ensure that competent and resolution authorities assess the impact that the failure of an institution could have due to a number of factors specified in that article.
Et määrata kindlaks, kas liikmesriigid peaksid oma jurisdiktsioonis kohaldama krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes lihtsustatud kohustusi, peavad kõnealused liikmesriigid vastavalt direktiivi 2014/59/EL artikli 4 lõikele 1 tagama, et pädevad asutused ja kriisilahendusasutused hindavad, milline mõju võiks krediidiasutuse või investeerimisühingu maksejõuetusel olla kõnealuses artiklis kindlaks määratud eri tegurite korral.
That assessment should be distinct from, and should not predetermine, any other assessment to be made by resolution authorities, including, in particular, any assessment of the resolvability of an institution or group, or of whether the conditions for resolution referred to in Directive 2014/59/EU and Regulation (EU) No 806/2014 of the European Parliament and of the Council are satisfied.
See hindamine peaks toimuma kriisilahendusasutuste tehtavatest muudest hindamistest eraldi ega tohiks neid mõjutada, sealhulgas ei tohiks see eelkõige mõjutada krediidiasutuse või investeerimisühingu või grupi kriisilahenduskõlblikkuse hindamist või selle hindamist, kas direktiivis 2014/59/EL ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 806/2014 osutatud kriisilahenduse tingimused on täidetud.
The specification of the criteria referred to in Article 4(1) of Directive 2014/59/EU should be practical, efficient and effective.
Direktiivi 2014/59/EL artikli 4 lõikes 1 osutatud kriteeriumide kindlaksmääramine peaks lähtuma praktilisusest, tõhususest ja tulemuslikkusest.
The impact that the failure of an institution can have should therefore be assessed, first on the basis of quantitative criteria and subsequently on the basis of qualitative criteria.
Seepärast tuleks krediidiasutuse või investeerimisühingu maksejõuetuse mõju hinnata esmalt kvantitatiivsete kriteeriumide ja seejärel kvalitatiivsete kriteeriumide alusel.
In general, the assessment based on qualitative criteria should only be conducted where the assessment on the basis of quantitative criteria does not lead to the conclusion that, in the light of the impact that the institution's failure could have, full obligations, rather than merely simplified obligations, are required.
Üldiselt tuleks kvalitatiivsetel kriteeriumidel põhinev hindamine teha üksnes siis, kui kvantitatiivsete kriteeriumide alusel ei saa järeldada, et krediidiasutuse või investeerimisühingu maksejõuetuse võimaliku mõju alusel tuleks lihtsustatud kohustuste asemel kohaldada kõiki kohustusi.
To ensure a convergent and effective application of this Regulation, competent and resolution authorities should assess the quantitative criteria against a Union common threshold in the form of a total quantitative score.
Et tagada käesoleva määruse ühtne ja tulemuslik kohaldamine, peaksid pädevad asutused ja kriisilahendusasutused hindama kvantitatiivseid kriteeriume, võrreldes kvantitatiivse hindamise kogupunktisummat liidu ühtse künnisega.
Competent and resolution authorities should calculate that total quantitative score in accordance with a set of indicators, using the values from the applicable supervisory reporting framework laid down in Implementing Regulation (EU) No 680/2014.
Pädevad asutused ja kriisilahendusasutused peaksid arvutama kvantitatiivse hindamise kogupunktisumma rakendusmääruses (EL) nr 680/2014 sätestatud kohaldatavast järelevalvelise aruandluse raamistikust tulenevaid näitajaid kasutades.
To ensure a desirable balance in terms of the expected ratio of institutions ineligible for simplified obligations within Member States and the distribution of ineligible institutions across Member States, the Union threshold for the total quantitative score for credit institutions should in principle be established at 25 basis points.
Et tagada soovitud tasakaal selle vahel, kui suure osa eeldatavasti moodustavad lihtsustatud kohustuste kohaldamiseks sobimatud krediidiasutused ja investeerimisühingud liikmesriigis ja milline on nende jaotus liikmesriigiti, tuleks üldiselt määrata krediidiasutuste puhul kvantitatiivse hindamise kogupunktisumma künniseks liidus 25 baaspunkti.
However, competent and resolution authorities should be able to raise or lower the threshold of 25 basis points and set it within the range of 0 to 105 basis points, depending on the specificities of the Member State's banking sector.
Ent pädevad asutused ja kriisilahendusasutused peaksid sõltuvalt liikmesriigi pangandussektori eripärast saama 25 baaspunkti suurust künnist tõsta või langetada vahemikus 0 kuni 105 baaspunkti.
A highly concentrated banking sector may justify a higher threshold, whereas a large number of small institutions combined with a small number of large institutions may lead to a lower threshold.
Väga kontsentreerunud pangandussektor võib õigustada künnise tõstmist, samas kui väikeste krediidiasutuste ja investeerimisühingute arvukus kombineerituna suurte krediidiasutuste ja investeerimisühingute vähesusega võib seda langetada.
The threshold should strike the right balance between the cumulative value of total assets of credit institutions that could be eligible for simplified obligations in a given Member State and of credit institutions that would be ineligible based on the quantitative assessment.
Künnise määramisel tuleks leida tasakaal selliste krediidiasutuste koguvarade kumulatiivse väärtuse vahel, mille suhtes võiks asjaomases liikmesriigis kohaldada lihtsustatud kohustusi, ja selliste krediidiasutuste kumulatiivse väärtuse vahel, mille suhtes kvantitatiivse hindamise alusel neid kohaldada ei saaks.
Competent and resolution authorities should use appropriate proxies based on the national generally accepted accounting principles (GAAP) where they do not receive the indicator values from institutions as a part of supervisory reporting.
Kui pädevatel asutustel ja kriisilahendusasutustel ei õnnestu järelevalvelise aruandluse raames krediidiasutustelt ja investeerimisühingutelt näitajate väärtusi saada, peaksid nad kasutama riiklikele üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtetele vastavaid sobivaid asendusnäitajaid.
Competent or resolution authorities should be able to assign a value of zero to the relevant indicators where the identification of proxies would be excessively cumbersome.
Kui asendusnäitaja kindlakstegemine oleks ülemäära koormav, peaksid pädevad või kriisilahendusasutused saama asjaomase näitaja väärtuseks määrata nulli.
That possibility should however be limited to institutions not reporting template 20 on the basis of Article 5(a)(4) of Implementing Regulation (EU) No 680/2014, due to their not exceeding the threshold referred to in that Article.
See võimalus peaks aga piirduma ainult krediidiasutuste ja investeerimisühingutega, kes ei esita rakendusmääruse (EL) nr 680/2014 artikli 5 punkti a alapunkti 4 alusel vormi nr 20, kuna nad ei ületa kõnealuses artiklis osutatud künnist.
To ensure that the approach taken in this Regulation fully complies with the principle of proportionality and to eliminate any disproportionate burden, it should be possible for small credit institutions to be quantitatively assessed on the basis of their size only.
Et käesoleva määruse lähenemisviis vastaks täielikult proportsionaalsuse põhimõttele ja et kõrvaldada ebaproportsionaalselt suur halduskoormus, peaks olema võimalik väikesi krediidiasutusi kvantitatiivselt hinnata üksnes nende suuruse alusel.
Competent and resolution authorities should therefore be able to conclude that the failure of a small credit institution would not be likely to have a significant negative effect on financial markets, other institutions or funding conditions, without applying the total quantitative score, provided that their qualitative assessment supports that conclusion.
Seepärast peaksid pädevad asutused ja kriisilahendusasutused saama ka ilma kvantitatiivset kogupunktisummat kohaldamata järeldada, et väikese krediidisasutuse maksejõuetus ei avaldaks finantsturgudele, muudele krediidiasutustele ja investeerimisühingutele või rahastamistingimustele tõenäoliselt märkimisväärselt ebasoodsat mõju, kui kvalitatiivne hindamine seda toetab.
For those small credit institutions, the assessment of the qualitative criteria should also be conducted in a proportionate manner.
Selliste väikeste krediidiasutuste puhul peaks ka kvalitatiivsete kriteeriumide hindamine olema proportsionaalne.
To ensure the effectiveness and efficiency of the assessment of the impact of institutions' failure on financial markets, other institutions or funding conditions, the specification of quantitative and qualitative criteria should build upon terms and categories already laid down in Directive 2013/36/EU of the European Parliament and of the Council.
Et tagada krediidiasutuse või investeerimisühingu maksejõuetuse poolt finantsturgudele, muudele krediidiasutustele ja investeerimisühingutele või rahastamistingimustele avalduva mõju hindamise tõhusus ja tulemuslikkus, tuleks kvantitatiivsed ja kvalitatiivsed kriteeriumid kindlaks määrata tingimuste ja kategooriate alusel, mis on juba sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2013/36/EL.
In particular, pursuant to Article 131(2) of Directive 2013/36/EU, G-SIIs are identified as such on the basis of, inter alia, their size, interconnectedness with the financial system, complexity and cross-border activity.
Vastavalt direktiivi 2013/36/EL artikli 131 lõikele 2 määratakse globaalsed süsteemselt olulised ettevõtjad kindlaks muu hulgas nende suuruse, finantssüsteemiga vastastikuse seotuse, tegevuse keerukuse ja piiriülese tegevuse alusel.
Since those criteria overlap to a large extent with the criteria of Article 4(1) of Directive 2014/59/EU, competent and resolution authorities should be able to decide that a G-SII's failure would be likely to have a significant negative effect on financial markets, other institutions or funding conditions, without having to conduct a quantitative assessment.
Kuna need kriteeriumid kattuvad suures osas direktiivi 2014/59/EL artikli 4 lõike 1 kriteeriumidega, peaksid pädevad asutused ja kriisilahendusasutused suutma ilma kvantitatiivse hindamiseta otsustada, et globaalsete süsteemselt oluliste ettevõtjate maksejõuetus avaldab finantsturgudele, muudele krediidiasutustele ja investeerimisühingutele või rahastamistingimustele märkimisväärselt ebasoodsat mõju.
Further, pursuant to Article 131(3) of Directive 2013/36/EU, O-SIIs are identified as such on the basis of, inter alia, their size, their importance for the economy of the Union or of the relevant Member State, the significance of their cross-border activities and their interconnectedness with the financial system.
Lisaks määratakse muud süsteemselt olulised ettevõtjad direktiivi 2013/36/EL artikli 131 lõike 3 kohaselt kindlaks muu hulgas nende suuruse, liidu või asjaomase liikmesriigi majanduse jaoks olulisuse, piiriülese tegevuse olulisuse ning finantssüsteemiga vastastikuse seotuse alusel.
Since those criteria are very similar to the criteria of Article 4(1) of Directive 2014/59/EU, competent and resolution authorities should be able to decide that an O-SII's failure would be likely to have a significant negative effect on financial markets, other institutions or funding conditions, without having to conduct a quantitative assessment.
Kuna need kriteeriumid on väga sarnased direktiivi 2014/59/EL artikli 4 lõike 1 kriteeriumidega, peaksid pädevad asutused ja kriisilahendusasutused saama ilma kvantitatiivse hindamiseta otsustada, et muude süsteemselt oluliste ettevõtjate maksejõuetus avaldab finantsturgudele, muudele krediidiasutustele ja investeerimisühingutele või rahastamistingimustele märkimisväärselt ebasoodsat mõju.
Moreover, Article 107(3) of Directive 2013/36/EU requires the European Banking Authority (EBA) to issue guidelines on common procedures and methodologies for the supervisory review and evaluation process (SREP) in accordance with Article 16 of Regulation (EU) No 1093/2010 of the European Parliament and of the Council.
Lisaks on direktiivi 2013/36/EL artikli 107 lõikega 3 nõutud, et Euroopa Pangandusjärelevalve (EBA) avaldab kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1093/2010 artikliga 16 suunised järelevalvealase läbivaatamise ja hindamise (supervisory review and evaluation process (SREP)) ühise menetluse ja metoodika kohta.
Competent authorities and financial institutions, to which those guidelines are addressed, are required to make every effort to comply with them.
Pädevad asutused ja finantseerimisasutused, kellele need suunised on adresseeritud, peavad tegema nende järgimiseks kõik endast oleneva.
The categorisation under the EBA SREP guidelines by competent authorities should therefore be taken into account in the context of the assessment referred to in Article 4(1) of Directive 2014/59/EU.
Seepärast tuleks direktiivi 2014/59/EL artikli 4 lõikes 1 osutatud hindamisel võtta arvesse EBA SREPi suuniste kohast pädevate asutuste poolset liigitamist.
Competent authorities classify institutions into four categories.
Pädevad asutused jagavad krediidiasutused ja investeerimisühingud nelja kategooriasse.
The first category (SREP Category 1) is comprised of G-SIIs and O-SIIs and, where appropriate, of other institutions categorised as such by a competent authority on the basis of their size, internal organisation, and the nature, scope and complexity of their activities.
Esimese kategooria (SREPi esimene kategooria) moodustavad globaalsed süsteemselt olulised ja muud süsteemselt olulised ettevõtjad ning vajaduse korral muud krediidiasutused ja investeerimisühingud, kelle pädevad asutused on esimesse kategooriasse määranud nende suuruse, sisemise korralduse ning tegevuse laadi, ulatuse ja keerukuse alusel.
Accordingly, where the competent authority has determined that an institution falls within SREP Category 1, competent and resolution authorities should be able to decide that the failure of that institution would be likely to have a significant negative effect on financial markets, other institutions or funding conditions, without having to conduct a quantitative assessment.
Seetõttu, kui pädev asutus on otsustanud, et krediidiasutus või investeerimisühing kuulub SREPi esimesse kategooriasse, peaksid pädevad asutused ja kriisilahendusasutused saama ilma kvantitatiivse hindamiseta otsustada, et kõnealuse krediidiasutuse või investeerimisühingu maksejõuetus võiks tõenäoliselt avaldada finantsturgudele, muudele krediidiasutustele ja investeerimisühingutele või rahastamistingimustele märkimisväärselt ebasoodsat mõju.
To ensure a consistent assessment of institutions, it is necessary to specify a minimal list of considerations on the basis of which competent and resolution authorities should perform their qualitative assessments, without preventing those authorities from taking into account other relevant considerations.
Et krediidiasutusi ja investeerimisühinguid hinnataks ühetaoliselt, on vaja kindlaks määrata kaalutluste miinimumnimekiri, mille alusel pädevad asutused ja kriisilahendusasutused peaksid tegema kvalitatiivse hindamise ning mis ei takistaks neid võtmast arvesse muid asjaomaseid kaalutlusi.
The minimal list of qualitative considerations should refer to circumstances indicating that the failure of an institution could have a significant negative effect on financial markets, other institutions or funding conditions.
Kvalitatiivsete kaalutluste miinimumnimekiri peaks sisaldama asjaolusid, mis osutavad sellele, et krediidiasutuse või investeerimisühingu maksejõuetus võiks avaldada finantsturgudele, muudele krediidiasutustele ja investeerimisühingutele või rahastamistingimustele märkimisväärselt ebasoodsat mõju.
In the light of the diverse range of investment firms covered by Directive 2014/59/EU and the need not to pre-empt the ongoing work at Union level on the review of the prudential requirements for those firms, this Regulation should only specify the indicators that competent and resolution authorities should take into account to assess the criterion of size.
Võttes arvesse asjaolu, et direktiivi 2014/59/EL kohaldamisalasse kuuluvad väga erinevad investeerimisühingud ja vajadust liidu tasandil käimasolevat tööd selliste investeerimisühingute usaldatavusnõuete läbivaatamiseks mitte prioriseerida, tuleks käesolevas määruses kindlaks määrata ainult näitajad, mida pädevad asutused ja kriisilahendusasutused peaksid arvesse võtma suuruse kriteeriumi hindamisel.
Those authorities should set the weights assigned to those indicators and determine the relevant thresholds.
Kõnealused asutused peaksid määrama nendele näitajatele kaalud ja määrama kindlaks asjaomased künnised.
An institution belonging to a group subject to consolidated supervision pursuant to Articles 111 and 112 of Directive 2013/36/EU (cross-border group) is highly interconnected and its activities are much more complex than those of a stand-alone institution.
Vastavalt direktiivi 2013/36/EL artiklitele 111 ja 112 on konsolideeritud järelevalve alusesse konsolideerimisgruppi (piiriülene konsolideerimisgrupp) kuuluv krediidiasutus või investeerimisühing finantssüsteemiga väga seotud ja selle tegevus on palju keerukam kui eraldiseisval krediidiasutusel või investeerimisühingul.
The impact of the failure of an institution belonging to a cross-border group is thus likely to be more significant.
Seega on piiriülesesse konsolideerimisgruppi kuuluva krediidiasutuse või investeerimisühingu maksejõuetuse mõju tõenäoliselt suurem.
Competent and resolution authorities should therefore conclude that the failure of an institution belonging to a cross-border group would be likely to have a significant negative effect on financial markets, other institutions or funding conditions, where any of the assessments at the level of the individual Member States where the group has a presence concludes so.
Seepärast peaksid pädevad asutused ja kriisilahendusasutused järeldama, et piiriülesesse konsolideerimisgruppi kuuluva krediidiasutuse või investeerimisühingu maksejõuetus avaldab tõenäoliselt finantsturgudele, muudele krediidiasutustele ja investeerimisühingutele või rahastamistingimustele märkimisväärselt ebasoodsat mõju, kui grupi asukoha liikmesriigi tasandil tehtud mis tahes hindamine sellele osutab.
To achieve this, competent and resolution authorities should coordinate their assessments and exchange all necessary information, within the structure of the Banking Union and within the framework of supervisory and resolution colleges.
Et järeldusi saaks selliselt teha, peaksid pädevad asutused ja kriisilahendusasutused pangandusliidu struktuuri ning järelevalve- ja kriisilahenduskolleegiumide raames oma hindamisi koordineerima ning vahetama kogu vajalikku teavet.
Competent and resolution authorities should be able to decide that the failure of certain institutions would not be likely to have a significant negative impact as referred to in Article 4(1) of Directive 2014/59/EU, even when their total quantitative score reaches the predetermined threshold.
Pädevad asutused ja kriisilahendusasutused peaksid saama otsustada, et teatavate pädevate asutuste ja kriisilahendusasutuste maksejõuetus ei avalda tõenäoliselt märkimisväärselt ebasoodsat mõju, nagu osutatud direktiivi 2014/59/EL artikli 4 lõikes 1, isegi kui nende kvantitatiivse hindamise kogupunktisumma ületab eelnevalt kindlaksmääratud künnist.
That different treatment of those institutions should be justified by their exceptional characteristics.
Selliste krediidiasutuste ja investeerimisühingute erikohtlemist tuleks põhjendada nende erandlike omadustega.
The first such group consists of promotional banks the purpose of which is to advance the public policy objectives of a Member State's central or regional government or local authority through the provision of promotional loans on a non-competitive, not-for-profit basis.
Esimese sellise rühma moodustavad tugipangad, mille eesmärk on edendada liikmesriigi keskvalitsuse, piirkondliku valitsuse või kohaliku omavalitsuse avaliku poliitika eesmärke ja mis pakuvad tugilaenusid konkurentsivabal mittetulunduslikul alusel.
The loans that those institutions grant are directly or indirectly guaranteed by the central or regional government or the local authority.
Laenusid, mida niisugused krediidiasutused annavad, tagavad otseselt või kaudselt piirkondlikud või keskvalitsused või kohalikud omavalitsused.
Promotional banks may thus be regarded as institutions the failure of which would not be likely to have a significant negative effect on financial markets, other institutions or funding conditions, provided that conclusion is in line with the qualitative assessment performed for those promotional banks.
Tugipanku võib seega käsitada krediidiasutuste ja investeerimisühingutena, mille maksejõuetus tõenäoliselt ei avaldaks finantsturgudele, muudele krediidiasutustele ja investeerimisühingutele või rahastamistingimustele märkimisväärselt ebasoodsat mõju, tingimusel et see järeldus vastab nende tugipankade kvalitatiivsele hinnangule.
Since an orderly winding-up process in general prevents new business, credit institutions that have been subject to such a process may also be regarded as institutions the failure of which would not be likely to have a significant negative effect on financial markets, other institutions or funding conditions, provided that this is in line with the qualitative assessment performed for those credit institutions.
Eelkõige võivad nad teha lahknevaid otsuseid kvantitatiivse hindamise kogupunktisumma künniste kehtestamisel ning kasutada erikohtlemist tugipankade ning krediidiasutuste ja investeerimisühingute puhul, mille suhtes kohaldatakse nõuetekohase likvideerimise menetlust, samuti seoses lihtsustatud kohustuste kohaldamisega.