natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Commission Decision 98/437/EC of 30 June 1998 on the procedure for attesting the conformity of construction products pursuant to Article 20(2) of Council Directive 89/106/EEC as regards internal and external wall and ceiling finishes (OJ L 194, 10.7.1998, p. 39).
Komisjoni 30. juuni 1998. aasta otsus 98/437/EÜ, nõukogu direktiivi 89/106/EMÜ artikli 20 lõike 2 kohase ehitustoodete vastavustõendamismenetluse kohta seinte ja lagede sise- ja välisviimistluse nõuetele vastavuse tõendamisel (EÜT L 194, 10.7.1998, lk 39).
For all essential characteristics related to Basic Requirement on Construction Works No 1 (Mechanical resistance and stability)
Kõik ehitistele esitatava põhinõudega nr 1 (mehaaniline vastupidavus ja stabiilsus) seotud põhiomadused
Product and intended use
Toode ja kavandatud kasutusala
Metal-faced sandwich panels for structural use
Tarindites kasutamiseks mõeldud metalliga pealistatud kihilised paneelid
For all products indicated in the first column of Table 1, the AVCP systems are determined, depending on their subfamilies, as follows:
Kõigi tabeli 1 esimeses veerus nimetatud toodete puhul määratakse toimivuse püsivuse hindamise ja kontrollimise süsteem sõltuvalt alamrühmast kindlaks järgmiselt:
For all other essential characteristics
Kõik muud põhiomadused
Council Decision (EU) 2018/786
Nõukogu otsus (EL) 2018/786,
on the position to be adopted, on behalf of the European Union, within the EEA Joint Committee concerning the amendment of Protocol 31 to the EEA Agreement, on cooperation in specific fields outside the four freedoms (Budget line 04 03 01 03: ‘Free movement of workers, co-ordination of social security schemes and measures for migrants including migrants from third countries’)
Euroopa Liidu nimel EMP ühiskomitees võetava seisukoha kohta seoses EMP lepingu protokolli nr 31 (koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust) muutmisega (eelarverida 04 03 01 03 – tööjõu vaba liikumine ning sotsiaalkindlustusskeemide ja võõrtöötajate, sh kolmandatest riikidest tulnud võõrtöötajate suhtes rakendatavate meetmete koordineerimine)
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Articles 46 and 48 in conjunction with Article 218(9) thereof,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikleid 46 ja 48 koostoimes artikli 218 lõikega 9,
Having regard to Council Regulation (EC) No 2894/94 of 28 November 1994 concerning arrangements for implementing the Agreement on the European Economic Area, and in particular Article 1(3) thereof,
võttes arvesse nõukogu 28. novembri 1994. aasta määrust (EÜ) nr 2894/94 Euroopa Majanduspiirkonna lepingu rakendamise korra kohta, eriti selle artikli 1 lõiget 3,
The Agreement on the European Economic Area (‘the EEA Agreement’) entered into force on 1 January 1994.
Euroopa Majanduspiirkonna leping („EMP leping“) jõustus 1. jaanuaril 1994.
Pursuant to Article 98 of the EEA Agreement, the EEA Joint Committee may decide to amend, inter alia, Protocol 31 to the EEA Agreement.
Kooskõlas EMP lepingu artikliga 98 võib EMP ühiskomitee oma otsusega muu hulgas muuta EMP lepingu protokolli nr 31.
Protocol 31 to the EEA Agreement contains specific provisions on cooperation in specific fields outside the four freedoms.
EMP lepingu protokoll nr 31 sisaldab teatavaid sätteid koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust.
It is appropriate to continue the cooperation of the Contracting Parties to the EEA Agreement in Union actions funded from the general budget of the Union regarding the free movement of workers, the coordination of social security systems and measures for migrants, including migrants from third countries.
On asjakohane jätkata EMP lepingu osaliste koostööd liidu üldeelarvest rahastatavate tööjõu vaba liikumise, sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise ja võõrtöötajate, sh kolmandatest riikidest pärit võõrtöötajate suhtes rakendatavate meetmete raames.
Protocol 31 to the EEA Agreement should therefore be amended in order to allow for that extended cooperation to continue beyond 31 December 2017.
Seetõttu tuleks muuta EMP lepingu protokolli nr 31, et kõnealune laiendatud koostöö saaks jätkuda pärast 31. detsembrit 2017.
The position of the Union in the EEA Joint Committee should therefore be based on the attached draft decision,
Liidu võetav seisukoht EMP ühiskomitees peaks seetõttu põhinema lisatud otsuse eelnõul,
Having regard to the Agreement on the European Economic Area (‘the EEA Agreement’), and in particular Articles 86 and 98 thereof,
On asjakohane jätkata EMP lepingu osaliste koostööd liidu üldeelarvest rahastatavate tööjõu vaba liikumise, sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise ja võõrtöötajate, sh kolmandatest riikidest pärit võõrtöötajate suhtes rakendatavate meetmete raames.
It is appropriate to continue the cooperation of the Contracting Parties to the EEA Agreement in Union actions funded from the general budget of the Union regarding the free movement of workers, coordination of social security systems and measures for migrants, including migrants from third countries.
Seetõttu tuleks EMP lepingu protokolli nr 31 muuta, et kõnealune laiendatud koostöö saaks alata 1. jaanuarist 2018,
Protocol 31 to the EEA Agreement should therefore be amended in order to allow for that extended cooperation to take place from 1 January 2018,
EMP lepingu protokolli nr 31 artikli 5 lõigetes 5 ja 13 asendatakse tekst „ja 2017“ tekstiga „,2017 ja 2018“.
In paragraphs 5 and 13 of Article 5 of Protocol 31 to the EEA Agreement, the words ‘and 2017’ are replaced by the words ‘, 2017 and 2018’.
Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast seda, kui on esitatud kõik EMP lepingu artikli 103 lõike 1 kohased teated.
Council Implementing Decision (EU) 2018/789
Nõukogu rakendusotsus (EL) 2018/789,
of 25 May 2018
25. mai 2018,
authorising Hungary to introduce a special measure derogating from Article 193 of Directive 2006/112/EC on the common system of value added tax
millega lubatakse Ungaril kehtestada erimeede, millega tehakse erand direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) artiklist 193
Having regard to Council Directive 2006/112/EC of 28 November 2006 on the common system of value added tax, and in particular Article 395(1) thereof,
võttes arvesse nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, eriti selle artikli 395 lõiget 1,
In accordance with Article 193 of Directive 2006/112/EC, any taxable person carrying out a taxable supply of goods or services, as a general rule, is liable for the payment of value added tax (VAT) to the tax authorities.
Direktiivi 2006/112/EÜ artikli 193 kohaselt on tavaliselt maksuhalduritele käibemaksu tasuma kohustatud maksustatavaid kaubatarneid tegev või teenuseid osutav maksukohustuslane.
By letter registered with the Commission on 13 July 2017, Hungary requested an authorisation to introduce a measure derogating from Article 193 of Directive 2006/112/EC (‘the special measure’) regarding the person liable for payment of VAT in case of certain supplies carried out by a taxable person subject to liquidation or any other proceedings legally establishing its insolvency.
Komisjonis 13. juulil 2017. aastal registreeritud kirjaga taotles Ungari luba sellise meetme kasutuselevõtmiseks, millega tehakse erand direktiivi 2006/112/EÜ artiklist 193 („erimeede“) seoses käibemaksu tasumise eest vastutava isikuga teatavate tarnete puhul, mille on teinud maksukohustuslane, kelle suhtes kohaldatakse likvideerimis- või mis tahes muud menetlust, millega seaduslikult tuvastatakse tema maksejõuetus.
In accordance with the second subparagraph of Article 395(2) of Directive 2006/112/EC, by letters dated 15 January 2018 the Commission transmitted the request submitted by Hungary to the other Member States.
Vastavalt direktiivi 2006/112/EÜ artikli 395 lõike 2 teisele lõigule edastas komisjon 15.jaanuari 2018. aasta kirjaga Ungari taotluse teistele liikmesriikidele.
By letter dated 16 January 2018, the Commission notified Hungary that it had all the information necessary to consider the request.
Komisjon teatas 16. jaanuari 2018. aasta kirjaga Ungarile, et tal on taotluse hindamiseks kogu vajalik teave.
Hungary claims that taxable persons in liquidation or under insolvency procedure frequently do not pay the VAT due to the tax authorities.
Ungari väidab, et maksukohustuslased, kelle suhtes on algatatud likvideerimis- või maksejõuetusmenetlus, jätavad sageli tasumisele kuuluva käibemaksu maksuhaldurile maksmata.
At the same time the purchaser, being a taxable person with the right of deduction, can still deduct the VAT incurred, thus negatively impacting the budget and financing the liquidation.
Samas võib ostja, kes on mahaarvamisõigusega maksukohustuslane, endiselt arvata maha tekkinud käibemaksu, mõjutades seega negatiivselt eelarvet ja rahastades likvideerimist.
Hungary also registered cases of fraud whereby companies in liquidation would issue fictitious invoices to active companies and greatly reduce their payable tax without the guarantee that the issuer would pay the VAT due.
Ungari on registreerinud ka pettusjuhtumeid, mille puhul väljastavad äriühingud, kelle suhtes on algatatud likvideerimismenetlus, tegutsevatele äriühingutele fiktiivseid arveid, vähendades sellega oluliselt nende tasumisele kuuluvat maksu, kuid puudub tagatis, et sellise arve väljastaja tasumisele kuuluva käibemaksu ära maksaks.
In accordance with point (g) of Article 199(1) of Directive 2006/112/EC, Member States may provide that the person liable for the payment of VAT is the taxable person to whom the supply of immovable property sold by a judgement debtor in a compulsory sale procedure is made (‘the reverse charge mechanism’).
Direktiivi 2006/112/EÜ artikli 199 lõike 1 punkti g kohaselt võivad liikmesriigid sätestada, et käibemaksu tasumise eest vastutav isik on maksukohustuslane, kellele läheb üle kinnisasi, mille kohtuotsuse alusel võlgnikuks tunnistatu on müünud sundvõõrandamismenetluse käigus („pöördmaksustamine“).
To remedy the losses to public revenues, Hungary has requested a derogation from Article 193 of Directive 2006/112/EC to be authorised in order to introduce the reverse charge mechanism to other supplies by taxable persons under insolvency procedure, namely the supply of capital goods and the supply of other goods or services with an open market value exceeding HUF 100000.
Riigieelarvele tekitatava kahju korvamiseks on Ungari taotlenud erandit direktiivi 2006/112/EÜ artiklist 193, et lubada pöördmaksustamise kasutuselevõttu maksejõuetusmenetlusega hõlmatud maksukohustuslaste tehtavate muude selliste tarnete suhtes nagu kapitalikaupade tarned ja 100000 Ungari forinti suurust turuväärtust ületavate muude kaupade tarned või teenuste osutamine.
On the basis of information provided by Hungary, designating the recipient being a taxable person as the person liable for the payment of VAT in those particular cases will simplify the procedure for collecting VAT and prevent tax evasion and avoidance.
Ungari esitatud teabele tuginedes saab kõnealustel konkreetsetel juhtudel maksukohustuslasest tarne saaja määramisega käibemaksu tasumise eest vastutavaks isikuks lihtsustada käibemaksu kogumist ning hoida ära maksudest kõrvalehoidumist ja maksustamise vältimist.
Hungary considers that the special measure will also limit losses to public revenues and will result in generating additional revenues.
Ungari on seisukohal, et erimeetme kasutuselevõtuga saab piirata riigi maksutuludele kahju tekitamist ning luua täiendavaid tulusid.
Hungary should therefore be authorised to apply the reverse charge mechanism to the supply of capital goods and the supply of other goods or services with an open market value exceeding HUF 100000 by a taxable person subject to liquidation or any other proceedings legally establishing its insolvency.
Seetõttu tuleks Ungaril lubada kohaldada pöördmaksustamist nende kapitalikaupade tarnete ja 100000 Ungari forinti suuruste turuväärtust ületavate muude kaupade tarnete või teenuste osutamise suhtes, mille on teinud maksukohustuslane, kelle suhtes kohaldatakse likvideerimis- või mis tahes muud menetlust, millega seaduslikult tuvastatakse tema maksejõuetus.
The special measure should be limited in time.
Erimeede peaks olema ajaliselt piiratud.
Given the scope and novelty of the special measure, it is important to evaluate its impact.
Erimeetme kohaldamisala ja uudsust arvesse võttes on oluline hinnata selle mõju.
Therefore, if Hungary would consider an extension of the special measure beyond 2021, it should submit to the Commission a report including a review of the special measure together with the extension request by 31 December 2020 at the latest.
Seega juhul, kui Ungari peab vajalikuks kohaldada erimeedet kauem kui 2021. aastani, peaks ta esitama komisjonile hiljemalt 31. detsembriks 2020 aruande koos erimeetme kohaldamise ülevaate ning pikendamistaotlusega.
The special measure will have only a negligible effect on the overall amount of tax revenue collected at the stage of final consumption and will have no adverse impact on the Union's own resources accruing from VAT,
Erimeetme kohaldamine ei mõjuta oluliselt lõpptarbimise etapis kogutava maksutulu kogusummat ega mõjuta ebasoodsalt käibemaksust tulenevaid liidu omavahendeid,
By way of derogation from Article 193 of Directive 2006/112/EC, Hungary is authorised to provide that the person liable for payment of VAT is the taxable person to whom any of the following supplies are made:
Erandina direktiivi 2006/112/EÜ artiklist 193 lubatakse Ungaril sätestada, et käibemaksu tasumise eest vastutav isik on maksukohustuslane, kellele tehakse mis tahes järgmisi tarneid:
the supply of capital goods by a taxable person subject to liquidation or any other proceedings legally establishing its insolvency;
kapitalikaupade tarned, mida teeb maksukohustuslane, kelle suhtes kohaldatakse likvideerimis- või mis tahes muud menetlust, millega seaduslikult tuvastatakse tema maksejõuetus;
the supply of other goods and services with an open market value exceeding HUF 100000 at the time of supply by a taxable person subject to liquidation or any other proceedings legally establishing its insolvency.
tarnimise ajal 100000 Ungari forinti suurust turuväärtust ületavate muude kaupade tarnimine või teenuste osutamine sellise maksukohustuslase poolt, kelle suhtes kohaldatakse likvideerimis- või mis tahes muud menetlust, millega seaduslikult tuvastatakse tema maksejõuetus.
This Decision shall expire on 31 December 2021.
Käesolev otsus kehtib kuni 31. detsembrini 2021.
Done at Brussels, 25 May 2018.
Brüssel, 25. mai 2018
Council Decision (EU) 2018/792
Nõukogu otsus (EL) 2018/792,
On 30 November 2017, by Council Decision (EU) 2017/2237, Ms Heléne FRITZON was replaced by Ms Katrin STJERNFEDT JAMMEH as a member.
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
A member's seat on the Committee of the Regions has become vacant following the end of the term of office of Ms Katrin STJERNFELDT JAMMEH as a member of the Committee of the Regions,
Artikkel 1
Article 1
Carina NILSSON, Ledamot i kommunfullmäktige, Malmö kommun.
Ms Carina NILSSON, Ledamot i kommunfullmäktige, Malmö kommun.
Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.
Article 2
Brüssel, 28. mai 2018
E. Karanikolov
Nõukogu 23. juuni 2015. aasta otsus (EL) 2015/994, millega nimetatakse ametisse Regioonide Komitee liikmed ja asendusliikmed ajavahemikuks 26. jaanuarist 2015 kuni 25. jaanuarini 2020 (ELT L 159, 25.6.2015, lk 70).
Council Decision (EU) 2015/116 of 26 January 2015 appointing the members and alternate members of the Committee of the Regions for the period from 26 January 2015 to 25 January 2020 (OJ L 20, 27.1.2015, p. 42).
Nõukogu 30. novembri 2017. aasta otsus (EL) 2017/2237, millega nimetatakse ametisse kaks Rootsi Kuningriigi esitatud Regioonide Komitee liiget (ELT L 320, 6.12.2017, lk 10).
Council Decision (EU) 2015/994 of 23 June 2015 appointing the members and alternate members of the Committee of the Regions for the period from 26 January 2015 to 25 January 2020 (OJ L 159, 25.6.2015, p. 70).
Nõukogu otsusega (EL) 2017/2237 nimetati 30. novembril 2017 Heléne FRITZONI asemel liikmeks Katrin STJERNFEDT JAMMEH.
Commission Implementing Decision (EU) 2018/793
Komisjoni rakendusotsus (EL) 2018/793,
on the clearance of the accounts of the paying agencies of Member States concerning expenditure financed by the European Agricultural Fund for Rural Development (EAFRD) for financial year 2017
Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist (EAFRD) 2017. eelarveaastal rahastatud liikmesriikide makseasutuste kulude raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise kohta
(notified under document C(2018) 3174)
(teatavaks tehtud numbri C(2018) 3174 all)
In accordance with Article 39 of Regulation (EU) No 1306/2013 the agricultural financial year begins on 16 October of year N – 1 and ends on 15 October of year N. When clearing the accounts for financial year 2017, for the purpose of aligning the reference period for European Agricultural Fund for Rural Development (EAFRD) expenditure with that of the European Agricultural Guarantee Fund (EAGF), account should be taken of expenditure incurred by the Member States between 16 October 2016 and 15 October 2017, as provided for in Article 11(1) of Commission Implementing Regulation (EU) No 908/2014.
Vastavalt määruse (EL) nr 1306/2013 artiklile 39 algab põllumajanduses eelarveaasta 16. oktoobril aastal N – 1 ja lõpeb 15. oktoobril aastal N. Selleks et viia vastavusse Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) ja Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) kulude võrdlusperioodid, tuleks 2017. eelarveaasta raamatupidamisarvestuste kontrollimisel ja heakskiitmisel võtta vastavalt komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 908/2014 artikli 11 lõikele 1 arvesse liikmesriikides ajavahemikul alates 16. oktoobrist 2016 kuni 15. oktoobrini 2017 tehtud kulutusi.
The second subparagraph of Article 33(2) of Implementing Regulation (EU) No 908/2014 provides that the amounts that are recoverable from, or payable to, each Member State, in accordance with the accounts clearance decision referred to in the first subparagraph of Article 33(1) of that Regulation, are to be established by deducting the intermediate payments for the financial year concerned from the expenditure recognised for that year in accordance with Article 33(1).
Rakendusmääruse (EL) nr 908/2014 artikli 33 lõike 2 teise lõiguga on ette nähtud, et kõnealuse määruse artikli 33 lõike 1 esimeses lõigus osutatud raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise otsuse kohaselt liikmesriikidelt tagasi nõutavate või liikmesriikidele makstavate summade kindlaksmääramiseks lahutatakse asjaomasel eelarveaastal tehtud vahemaksed sama aasta kohta artikli 33 lõike 1 kohaselt kinnitatud kuludest.
The Commission has checked the information submitted by the Member States and has communicated the results of its checks to the Member States before 30 April 2018, along with the necessary amendments.
Komisjon on kontrollinud liikmesriikide esitatud teavet ning edastanud kontrolli tulemused ja vajalikud muudatused liikmesriikidele enne 30. aprilli 2018.
In accordance with Article 83 of Regulation (EU) No 1303/2013 of the European Parliament and of the Council the deadline for interim payments, as the one laid down in Article 36(5) of Regulation (EU) No 1306/2013, may be interrupted for a maximum period of six months in order to carry out additional verifications following information received that these payments are linked to an irregularity having serious financial consequences.
Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 artiklile 83 võib määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 36 lõike 5 kohase vahemaksetähtaja edasi lükata kuni kuueks kuuks, et teha täiendav kontrollimine, kui saadakse teavet, mille kohaselt on maksetaotluses sisalduvad kulud seotud eeskirjade eiramisega, millel on rängad rahalised tagajärjed.
Pursuant to Article 54(2) of Regulation (EU) No 1306/2013, 50 % of the financial consequences of non-recovery of irregularities should be borne by the Member State concerned, if recovery has not taken place within four years from the date of the recovery request, or within eight years where the recovery is taken before the national courts.
Vastavalt määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 54 lõikele 2 peaks eeskirjade eiramisest tingitud tagasinõudmise puudumise finantstagajärgedest 50 % katma asjaomane liikmesriik, kui tagasinõudmist ei ole toimunud nelja aasta jooksul alates tagasinõudetaotluse kuupäevast või kaheksa aasta jooksul juhul, kui tagasinõudmine toimub liikmesriigi kohtu kaudu.
If the decision has been taken within four years from the date of recovery request, or within eight years where the recovery is taken before the national courts, 100 % of the financial consequences of the non-recovery should be borne by the Union budget.
Kui kõnealune otsus on tehtud nelja aasta jooksul pärast sellekohase taotluse kuupäeva või kaheksa aasta jooksul juhul, kui tagasinõudmine toimub liikmesriigi kohtu kaudu, kaetakse finantstagajärjed, mis tulenevad tagasinõudmata jätmisest, 100 % liidu eelarvest.
These are presented in Annex III.
Need on esitatud III lisas.
Pursuant to Article 41 of Regulation (EU) No 1306/2013, the Commission has already reduced or suspended a number of intermediate payments for financial year 2017 due to expenditure not effected in accordance with Union rules.
Komisjon on vastavalt määruse (EL) nr 1306/2013 artiklile 41 juba vähendanud teatavaid 2017. eelarveaasta vahemakseid tulenevalt kuludest, mis ei ole kantud kooskõlas liidu eeskirjadega.
In adopting this Decision, the Commission should take into account the amounts reduced or suspended on the basis of Article 41 of Regulation (EU) No 1306/2013, in order to avoid making any undue or untimely payments, or reimbursing amounts that could later be subject to financial correction.
Käesoleva otsuse vastuvõtmisel peaks komisjon määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 41 alusel vähendatud või peatatud summasid arvesse võtma, et vältida mis tahes alusetuid või valel ajal tehtud makseid või selliste summade hüvitamist, mille kohta tuleks hiljem teha finantskorrektsioon.
With the exception of the paying agencies referred to in Article 2, the accounts of the Member States' paying agencies concerning expenditure financed by the European Agricultural Fund for Rural Development (EAFRD) in respect of financial year 2017 and relating to the 2014-2020 programming period, are hereby cleared.
Kiidetakse heaks liikmesriikide makseasutuste 2017. eelarveaasta raamatupidamisarvestused, mis käsitlevad Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) rahastatud kulusid ja kuuluvad 2014.–2020. aasta programmiperioodi alla, välja arvatud artiklis 2 osutatud makseasutuste raamatupidamisarvestused.
For financial year 2017, the accounts of the Member States' paying agencies in respect of expenditure for Rural Development programmes financed by the EAFRD relating to the 2014-2020 programming period, as set out in Annex II, are not covered by this Decision and shall be the subject of a future clearance of accounts Decision.
Liikmesriikide makseasutuste raamatupidamisarvestused, mis on esitatud II lisas ja käsitlevad 2017. eelarveaastal EAFRD poolt seoses maaelu arengu programmidega rahastatud kulusid, mis kuuluvad 2014.–2020. aasta programmiperioodi alla, jäetakse käesolevast otsusest välja ning nende kontrollimise ja heakskiitmise otsus tehakse hiljem.
The amounts to be charged to the Member States, as a result of the application of Article 54(2) of Regulation (EU) No 1306/2013 relating to the 2014-2020 programming period and to the 2007-2013 programming period for the European Agricultural Fund for Rural Development (EAFRD), are set out in Annex III to this Decision.
Käesoleva otsuse III lisas on esitatud määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 54 lõike 2 kohaldamisest tulenevalt liikmesriikidelt seoses Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) programmitöö perioodidega 2014–2020 ja 2007–2013 sisse nõutavad summad.
Done at Brussels, 28 May 2018.
Brüssel, 28. mai 2018