natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Wacker considered that the full exemption had been a simpler principle adequately reflecting the contribution of the baseload consumer to the stability of the network.
Saksamaa arvates oli õiguslik nõue, mille kohaselt peab energiatarbimine olema üle 10 gigavati tunnis ja vähemalt 7000 tundi aastas, põhjendatud ja kokkusobiv, kuna see tagas stabiilse ja märkimisväärse baaskoormuse tarbimise.
Wacker, however, did not provide any elements describing the stabilizing effects of baseload consumers.
7000 tunni saavutamiseks peaksid lõpptarbijad võtma võrgust elektrienergiat maksimaalsele aastasele tippkoormusele vastavas mahus igas veerandtunnis ajavahemiku jooksul, mis vastab 80 %-le aastast.
Koehler Kehl GmbH submitted comments on a report published by the BNetzA on 20 March 2015.
7000 tundi ei kajastanud seega mitte tarbitava elektrienergia kogust, vaid tarbimise stabiilsust.
Koehler Kehl GmbH refers to statements in the report, which confirm the contribution of baseload electricity consumption to the network stability in the period of 2011-2013.
Teisisõnu võis 7000 tundi saavutada üksnes siis, kui tarbija kasutas täpselt sama palju elektrienergiat vähemalt 80 %-l aastast.
On that basis, Koehler Kehl GmbH argues that a different treatment of baseload consumers does not amount to a selective advantage.
Saksamaa selgitab ka, et 10 GWh nõue kehtestati, sest võrgukasutajad kaaluksid võrgutasude üldisest süsteemist lahkumist ainult teataval elektritarbimise tasemel.
To the extent that the evaluation report suggests that stable baseload electricity consumption is becoming less relevant for network stability, Koehler Kehl GmBH however questions the validity of the report.
Riigi ressursside võimaliku kasutamise kohta leiab Saksamaa, et riik ei kontrollinud vabastuse rahastamist.
To this end, its comments challenge the methodology applied to establish the report as being inaccurate, as the report relies e.g. on statements made by low voltage network operators to which, however, no baseload consumer is connected.
Ta väidab, et sellise kontrolli olemasolu tõendamiseks ei piisanud üksnes sellest, et reguleeriv asutus kiitis vabastuse heaks.
The report therefore would not contain any valid statement that would reject the stabilizing effect of baseload consumption.
Peale selle väidab Saksamaa, et § 19 kohast lisatasu ei saanud liigitada lõivuks Essenti kohtuotsuse tähenduses.
In addition, the comments highlight the continuous need for baseload generation plants and thus baseload consumption for providing network stabilizing.
Selle argumendi toetuseks väidab Saksamaa, et § 19 kohast lisatasu ei määranud riik, vaid põhivõrguettevõtjad, kes olid peamiselt eraettevõtjad.
COMMENTS FROM GERMANY
Erinevalt Essenti kohtuotsusest ei kanta § 19 kohase lisatasu ülejääki ka riigieelarvesse.
Germany considers the full exemption subject of the Opening Decision not to be State aid, as it neither conferred a selective advantage nor was financed through State resources.
Samuti võisid põhivõrguettevõtjad § 19 kohasest lisatasust saadud tulusid vabalt kasutada.
Alternatively, they consider the exemption to be compatible with the internal market.
Saksamaa väidab ka, et pelgalt asjaolu, et § 19 kohase lisatasu kehtestas BNetzA, ei olnud iseenesest piisav tõendamaks riigi kontrolli.
In this regard, they also stress the need of keeping a level-playing field for energy-intensive industries in Europe while the share of electricity from renewable energies increases.
Saksamaa selgitab sellega seoses, et § 19 kohane lisatasu kehtestati, et võimaldada vabastuse tõttu saamata jäänud tulu ühtlaselt jaotada.
Germany considers that the full exemption was within the logic of the system of network charges in Germany, in particular with the principle that network charges should be proportionate (to costs) and non-discriminatory.
Selline ühtlane jaotamine üle kogu Saksamaa oli vajalik seoses regulatiivsete eripäradega Saksamaal, kus põhivõrk on jagatud neljaks geograafiliseks piirkonnaks ja nelja põhivõrguettevõtja vahel.
They submit that the principle of cost-causality enshrined in Paragraph 16(1) of the StromNEV as well as the requirement set out in the second sentence of Paragraph 17(1) of the StromNEV, according to which network charges have to reflect the actual hours of use, made it necessary to treat baseload consumers differently than other end consumers.
Alternatiiviks oleks vabastusega hõlmamata lõpptarbijate võrgutasude suurendamine asjaomases võrgupiirkonnas, mis oleks aga tinginud Saksamaa eri geograafilistes piirkondades erineva kulukoormuse.
They added that the exemption should be viewed as an adequate compensation for the baseload consumers' contribution to the stability of the network.
Kulukoormuse suurus sõltus seega vabastuse ulatusest konkreetses võrgupiirkonnas.
Germany explains that baseload consumers are very different from ‘typical consumers’.
2011. aasta kohta selgitab Saksamaa, et 2011. aastal saamata jäänud tulu ei saanud hüvitada 2011. aasta võrgutasudest, sest võrgutasud tuli eelnevalt kehtestada.
While typical consumers had a volatile consumption that cannot entirely be predicted, baseload consumers were consumers that are constantly withdrawing the same amount of electricity from the grid.
Kui reguleerimisperioodi lõpus oli saldo endiselt negatiivne, võis see kaasa tuua tulu lubatud maksimumtaseme tõstmise järgmisel reguleerimisperioodil.
The high predictability of baseload electricity consumption reduced the need for balancing electricity and reserves as well as the need for re-dispatching.
Sellega seoses selgitab Saksamaa veel, et pädeval reguleerival asutustel ei olnud reguleerimiskonto üle omandiõigust ega kontrolli.
In general, the high predictability facilitates network planning and maximized the use of the generation fleet (provided that the generation fleet is mostly composed of conventional plants).
Reguleerimiskonto ainus eesmärk oli tasaarvestada võrgutasudest saadud tulud, mis ületavad heakskiidetud tulu maksimumtaset konkreetsel reguleerimisperioodil, põhjenduses 41 kirjeldatud süsteemi raames.
However, if they were subject to the network charges calculated according to Paragraph 16 and Paragraph 17 of the StromNEV, baseload consumers would have to fully contribute to all those costs while they are not causing such costs.
Reguleerimiskontole ei kantud seega mingisugust likviidset vara, mida võiks kasutada vabastuse tõttu saamata jäänud tulu rahastamiseks.
As baseload consumers were generally located in the vicinity of electricity generation capacities, they were using a smaller portion of the grid and there were less grid losses connected to their consumption.
Saksamaa arvab ka, et täielik vabastus ei tekitanud riigieelarvele lisakoormust.
Moreover, the exempted baseload consumption would not contribute to an increased need for grid development (unless they are themselves the reason for the grid expansion) as only the variation of load on top of the constant baseload consumption were to be taken into account for capacity reinforcement of the grid.
Eelkõige ei saanud põhivõrguettevõtjaid samastada riigiga.
Finally, baseload consumers also had a positive impact on frequency regulation given that a constant load of a certain size could mitigate frequency disturbances and give the network operator more time to react.
Nad ei tegutsenud samamoodi nagu fond, kui kooskõlastasid tõhususe ja läbipaistvuse nimel oma § 19 kohase lisatasu haldamisega seotud menetlusi.
Germany further explains that the general system of network charges did not adequately reflect the network costs caused by the exempted baseload consumption in comparison to consumers with variable consumption patterns.
Lisaks sellele oli Saksamaa seisukohal, et täielik vabastamine võrgutasudest ei tekitanud siseturul konkurentsimoonutusi.
In particular, the simultaneity function was based on historical figures but could not guarantee that variable consumers would consume at the same time as they did in the past.
Saksamaa viitas sellega seoses suurtele elektrienergia kulude, mis koormaks Saksamaal tegutsevaid energiamahukaid ettevõtjaid rohkem kui nende konkurente, kes tegutsevad teistes liikmesriikides.
Hence, while variable consumers with a low amount of hours of full use were empirically also characterized by a low simultaneity factor, their electricity consumption nevertheless could (due to the unpredictability of the consumption) fluctuate around the annual peak load.
Saksamaa väitis veel, et liikmesriikidel tuleks lubada võtta meetmeid, mis säilitavad Euroopa tööstuse, eelkõige energiamahukate tööstusharude konkurentsivõime, ning rõhutas sellega seoses, et Saksamaal on teiste liikmesriikidega võrreldes väga ambitsioonikas taastuvenergiapoliitika ja et see ambitsioonikas poliitika nõuab olulisi võrguinvesteeringuid.
This obliged network operators to build in a safety margin when they develop the network.
Võrgutasud seega suureneksid.
This safety margin was not needed for baseload consumer.
Taastuvenergia kasutamisest tulenevate energiakulude piiramine oli vajalik, et tagada võrdsed võimalused võrreldes teiste liikmesriikide või kolmandate riikide tööstusharudega.
As a consequence, the simultaneity function would overestimate the costs caused by baseload consumption in relation to variable consumers.
Ilma piiranguteta oleks Saksa tööstus ohustatud.
Finally, Germany explains that a large and stable load lead to economies of scale that the network charge determination on the basis of the simultaneity function did not take into account.
Peale selle selgitab Saksamaa, et isegi kui täielik vabastus liigitatakse abiks, oleks see igal juhul aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti b või c kohaselt kokkusobiv, sest aastatel 2011–2013 kohaldatud täielik vabastus oli vajalik sellise elektritarbimisharjumuse edendamiseks, mis oli nii võrgu kui ka selle stabiilsuse jaoks kasulik.
The network charge determination on the basis of the simultaneity function would therefore overestimate the network charges due by baseload consumers.
Saksamaa selgitab sellega seoses, et täielik vabastus oli vajalik, et hoida baaskoormuse tarbijad üldises elektrivarustussüsteemis ja vältida nende üleminekut oma varustussüsteemile või otseühenduse loomist elektrijaamaga, mis kahjustaks võrgu stabiilsust.
Germany concludes on this point that compared to variable consumers baseload consumers lead to a series of cost reductions and cost savings that benefitted all network users.
Nii aitas täielik vabastus saavutada varustuskindluse eesmärki.
In order to reach 7000 hours of use, end users would need to take electricity out of the network corresponding to the maximum annual peak load in every quarter of an hour over a period corresponding to 80 % of the year.
See on oluline, pidades eelkõige silmas kõikuva kättesaadavusega taastuvatest energiaallikatest toodetud elektrienergia osakaalu suurenemist ja otsust sulgeda pärast Fukushima õnnetust kaheksa tuumaelektrijaama.
The 7000 hours of full use were thus not a function of the quantity of electricity consumed but of the stability of the consumption.
Ilma sünkroonsete generaatoritega tavapäraste elektrijaamade oleksid võrguettevõtjad olnud kohustatud rakendama muid võrgu stabiliseerimise meetmeid, mis omakorda oleks suurendanud üldisi võrgukulusid.
In other terms, 7000 hours of full use could be reached only if the consumer had exactly the same take off at least 80 % of the entire year.
Seetõttu on Saksamaa seisukohal, et täieliku vabastuse eesmärk on kooskõlas EnWG §-s 1 sätestatud üldeesmärkidega, nimelt tagada turvaline, mõistliku hinnaga ja tõhus elektrivarustus.
Germany also explains that the 10 GWh-requirement has been defined as such because network users would consider leaving the general system of network charges only at a certain level of electricity consumption.
Saksamaa väidab ka, et täielik vabastus oli vajalik taastuvelektri arendamise soodustamiseks, sest see tagas, et taastuvelektri tootmisel on sellele alati olemas tarbijad.
With regard to the potential involvement of State resources, Germany considers that the State did not exercise any control over the financing of the exemption.
Baaskoormuse tarbijate puudumisel oli oht, et taastuvelektrit toodetakse ajal, mil puudub elektrienergia nõudlus.
It submits that the mere approval of the exemption by the regulatory authorities was not sufficient to establish such control.
See aga kohustaks võrguettevõtjaid piirama taastuvelektrijaamade tegevust ja maksma neile hüvitist, suurendades seega taastuvelektri toetamise kulusid.
Furthermore, Germany argues that the Paragraph 19-surcharge did not qualify as a levy within the meaning of the Essent judgment.
Kõigele lisaks selgitab Saksamaa, et täieliku vabastuse eesmärk oli ka rakendada Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 714/2009 artiklit 14 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/72/EÜ põhjendust 32 ja artikli 32 lõiget 1, milles on sätestatud, et võrgutasusid tuleb kohaldada mittediskrimineerival viisil.
In support of that argument, Germany submits that the Paragraph 19-surcharge was not determined by the State, but by the TSO, which were mainly private companies.
Saksamaa väitel tagas täielik vabastus, et võrgutasud kajastasid baaskoormuse ja tavapärase elektritarbimise erinevat kulude põhjuslikkust.
Also, contrary to the Essent judgment, no surplus of the Paragraph 19-surcharge would accrue to the State budget.
HINNANG ABIKAVALE
Finally, the TSO were considered to be free in the use of the proceeds of the Paragraph 19-surcharge.
Allpool esitatud hinnang põhineb üksnes aastate 2011–2013 õigusraamistiku, turuolukorra, elektrikasutuse ja võrguolukorra hindamisel.
Germany also contends that the mere fact that the Paragraph 19-surcharge had been introduced by the BNetzA was not in itself sufficient to establish State control.
ABI OLEMASOLU VASTAVALT ALUSLEPINGU ARTIKLI 107 LÕIKELE 1
In this regard, Germany explains that the Paragraph 19-surcharge was introduced in order to allow for an equalisation of the losses in revenue following the exemption.
Aluslepingu artikli 107 lõike 1 kohaselt on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust.
Such equalisation across Germany was necessary due to the regulatory specificities in Germany, where the transmission network is divided into four geographical areas and four TSO.
EELISE OLEMASOLU
The alternative would have consisted in increasing the network charges for the non-exempted end users within a concerning network area, which however would have led to geographically different cost burdens in Germany.
Eelise mõiste aluslepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses ei hõlma mitte ainult positiivseid soodustusi, nagu toetusi, vaid samuti eri vormis sekkumisi, mis vähendavad ettevõtja eelarvet tavaliselt koormavaid kohustusi ning mis on seeläbi, ilma et need oleksid toetused selle sõna kitsamas tähenduses, samasuguse iseloomu ja mõjuga.
The amount of the cost burden thus depended on the amount of exemptions within the respective network area.
Elektrienergia tarbijad peavad tavaliselt maksma tasu elektrivõrgu kasutamise eest.
As regards 2011, Germany explains that the losses in revenues that occurred in 2011 could not be recouped through network charges in 2011 as network charges had to be established in advance.
See tasu kajastab kulusid, mida asjaomane tarbija võrgu jaoks tekitas.
They could also not be recouped in 2012 as network charges have to be calculated based on the forecasted network costs.
Elektrivõrku kasutavate ettevõtjate puhul on võrgutasud seega nende tavapäraste tootmiskulude osa.
If then the losses in revenue would have led to a negative difference between the obtained revenues and the authorized maximum revenue level, this difference would be booked on the regulatory account.
2011. aasta StromNEVi § 19 lõike 2 teise lausega anti seega kõlblikkuskriteeriumidele vastavatele baaskoormuse tarbijatele eelis.
If at the end of the regulatory there was still a negative balance, it might translate into an increase of the maximum authorized revenue levels in the next regulatory period.
Mõned huvitatud isikud väitsid, et vabastus ei kujutanud endast eelist, kuna tegemist oli teenuse (stabiilne tarbimine) eest turutingimustel (nn turumajanduse tingimustes tegutseva ettevõtja põhimõtte alusel) makstava tasuga või üldist majandushuvi pakkuva teenuse eest makstava hüvitisega.
In this regard, Germany explains furthermore that the competent regulatory authority neither had ownership of the Regulierungskonto nor control over it.
Hüvitise mittemaksmine üldist majandushuvi pakkuva teenuse eest
The Regulierungskonto served the mere purpose of offsetting the proceeds from network charges that exceed the approved maximum revenue level over the course of specific regulatory period under the system described in recital 41.
Euroopa Kohus selgitas Altmarki kohtuotsuses, et selleks et üldist majandushuvi pakkuva teenuse eest makstav hüvitis ei oleks riigiabi aluslepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, peavad olema täidetud järgmised neli tingimust:
Accordingly, no liquid assets were registered on the Regulierungskonto that could be used to finance the losses in revenue resulting from the exemption.
abi saav ettevõtja peab olema reaalselt vastutav avaliku teenindamise kohustuse täitmise eest ja see kohustus peab olema täpselt määratletud;
Germany also considers the full exemption not to be creating an additional burden on the State budget.
vältimaks, et hüvitis annab abi saavale ettevõtjale majandusliku eelise võrreldes konkureerivate ettevõtjatega, peavad parameetrid, mille alusel see hüvitis arvutatakse, olema eelnevalt objektiivselt ja läbipaistvalt kindlaks määratud;
In particular, the TSO could not be assimilated to the State.
hüvitis ei tohi olla suurem, kui on vajalik avaliku teenindamise kohustuse täitmisest tulenevate kulude täielikuks või osaliseks katmiseks, arvestades selle kohustuse täitmisega seotud tulu ja mõistlikku kasumit;
By coordinating their procedures as to the administration of the Paragraph 19-surcharge for the purpose of efficiency and transparency, they would not have acted similarly to a fund.
kui avaliku teenindamise kohustust täitvat ettevõtjat ei valitud konkreetsel juhul avalikus hankemenetluses, mis võimaldab välja valida kandidaadi, kes suudab üldsusele asjassepuutuvaid teenuseid osutada kõige odavamalt, peab sobiva hüvitise tase olema kindlaks määratud selliste kulude analüüsi alusel, mida keskmise suurusega, hästi korraldatud juhtimise ja avalike teenuste osutamise kohustuse täitmise seisukohast vajalikke vahendeid omav ettevõtja oleks nende kohustuste täitmiseks kandnud, arvestades nende kohustuste täitmisega seotud tulusid ja mõistlikku kasumit.
Germany moreover expressed its view that the full exemption from network charges did not create a distortion of competition in the internal market.
Siiski on täheldatud, et need neli kumulatiivset tingimust ei ole käesolevas asjas täidetud.
In this regard, Germany referred to the high level of electricity costs that would burden energy-intensive undertakings active in Germany more than their competitors active in other Member States.
Esiteks ei ole Saksa õigusaktides määratletud ühtegi üldist majandushuvi pakkuvat teenust, mis hõlmaks stabiilset tarbimist, ja nendega ei ole pandud baaskoormuse tarbijatele avaliku teenindamise kohustust.
In this regard, Germany also argued that it should be allowed for Member States to adopt measures which maintain the competitiveness of the European industry, in particular energy-intensive industries and highlight in this respect that Germany had a very ambitious renewable policy compared to other Member States and that this ambitious policy required important network investments.
Teiseks ei sisalda õigusnormid ühtegi parameetrit, mille alusel tuleks kulusid arvutada, et vältida liigset hüvitamist.
Network charges would thus increase.
Kolmandaks vastab energiatarbimine, mille maht on vähemalt 7000 tundi aastas ja rohkem kui 10 gigavatti tunnis, paljude baaskoormuse tarbijate puhul lihtsalt nende tavapärasele tarbimisharjumusele ega tähenda mingite konkreetsete kulude tekkimist.
A limitation of the energy costs that resulted from the deployment of renewable energy was necessary to ensure a level playing field compared with industries in other Member States or in third countries.
Nendel juhtudel kaasneb täieliku vabastusega kindlasti liigne hüvitamine, kuna see ületab hüvitist, mis oleks olnud vajalik väidetava avaliku teenindamise kohustustega seotud lisakulude katmiseks.
Without the limitation, the German industry would be threatened.
Kõigele lisaks ei valitud ettevõtjaid avalikus hankemenetluses ja vabastust ei määratud kindlaks selliste kulude analüüsi alusel, mida keskmise suurusega, hästi juhitud ja vajalike vahenditega varustatud ettevõtja oleks nende kohustuste täitmiseks kandnud, arvestades nende kohustuste täitmisega seotud tulusid ja mõistlikku kasumit.
Furthermore, Germany explains that even if the full exemption would qualify as aid it would in any event constitute compatible aid under Article 107(3)(b) or (c) of the Treaty given that the full exemption in place between 2011 and 2013 was necessary in order to incentivize an electricity consumption pattern that was beneficial for the network and its stability.
Saksamaa on vastupidi viidanud raskustele stabiilse koormuse väärtuse hindamisel võrgu seisukohast.
Germany explains in this respect that the full exemption was necessary to keep baseload consumers within the system of general electricity supply and to prevent that they switch to a system of self-supply or to build a direct line to a power plant at the detriment of network stability.
Täielik vabastus ei vasta turuosalise käitumisele
In that way, the full exemption contributed to the objective of security of supply.
Mis puutub väitesse, et täielik vabastus oli sarnane maksega, mille turuosaline teeks kõnealuse teenuse ostmiseks, siis märgitakse, et ei ole esitatud ühtegi veenvat argumenti, mis tõendaks, et täieliku vabastuse väärtus vastab hinnale, millega võrguettevõtjad – 2011. aasta StromNEVi § 19 lõike 2 teise lause puudumisel – oleksid valmis ostma väidetavat teenust baaskoormuse tarbijatelt.
In that connection, Germany repeats that baseload consumers facilitate a secure network management through their predictability and stable consumption.
Esiteks näitab asjaolu, et võrguettevõtjad vaidlustasid vabastuse liikmesriigi kohtutes (vt põhjendused 52 ja 53), seda, et võrguettevõtjad ei oleks ise ostnud väidetavat teenust täieliku vabastuse eest, mis ületab individuaalsete võrgutasude suurust (individuaalsete võrgutasude kohta vt punkt 5.1.2).
In addition, Germany stresses that the exempted baseload consumption was a prerequisite for the minimum conventional electricity generation necessary to guarantee the stability of the network and referred also to the 2012 Study.
BNetzA tegi võrguettevõtjate seas uuringu, et koostada 30. märtsi 2015. aasta hindamisaruanne StromNEVi § 19 lõike 2 mõju kohta elektrivõrkude haldamisele, keskendudes ajavahemikuga 2011–2013 seotud andmetele (edaspidi „2015. aasta hindamisaruanne“).
In particular, Germany explains that in the period 2011-2013 the electricity mix in Germany was still dominated by conventional power plants and was not yet very flexible.
Sellest aruandest ilmneb, et võrguettevõtjad, kelle võrguga on liitunud baaskoormuse tarbijad, hindavad erinevalt baaskoormuse tarbijate kasulikkust võrgu stabiilsusele.
Without a large and constant offtake of electricity conventional power plants with synchronous generators would not have been able to run on a continuous mode and deliver the same ancillary services.
Mõned neist märkisid, et baaskoormuse tarbijad tekitasid ajavahemikul 2011–2013 väiksemaid võrgukulusid (kuigi mis peamine, siiski tekitasid kulusid) võrreldes teiste muutuva ja prognoosimatu koormusega võrgukasutajatega, samal ajal kui teised selgitasid, et volatiilsuse reguleerimiseks oleks kasulikum paindlik koormus.