natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Member States should ensure that the legality, including the proportionality, of such measures can be reviewed in expedited appeal procedures or other procedures which also provide for expedited judicial control.
Eriti on vaja võimaldada kõikidel konkurentsiasutustel tegeleda suundumustega kiiresti muutuvatel turgudel ning seetõttu arutada ajutiste meetmete kasutamist Euroopa konkurentsivõrgustiku raames ja võtta seda kogemust arvesse mis tahes asjakohase mittesiduva meetme puhul või käesoleva direktiivi edaspidisel läbivaatamisel.
Furthermore, Member States should create the conditions necessary to ensure that NCAs can make use of interim measures in practice.
Kui ettevõtjad või ettevõtjate ühendused teevad liikmesriigi konkurentsiasutusele sellise menetluse käigus, mille tulemusel võidakse teatav kokkulepe või tegevus keelustada, ettepaneku võtta endale kohustusi, mis konkurentsiasutuse tuvastatud probleemid lahendaks, peaks liikmesriigi konkurentsiasutusel olema võimalik teha otsuseid, millega muudetakse sellised kohustused asjaomaste ettevõtjate või ettevõtjate ühenduste suhtes siduvaks ja täitmisele pööratavaks.
There is a particular need to enable all competition authorities to deal with developments in fast-moving markets and therefore to reflect within the European Competition Network on the use of interim measures and to take this experience into account in any relevant soft measure or future review of this Directive.
Kohustuse heakskiitmise otsus ei ole põhimõtteliselt asjakohane salajaste kartellide korral, sest nende puhul peaks liikmesriigi konkurentsiasutus määrama rahatrahvi.
Where, in the course of proceedings which might lead to an agreement or a practice being prohibited, undertakings or associations of undertakings offer NCAs commitments which meet their concerns, these NCAs should be able to adopt decisions which make these commitments binding on, and enforceable against, the undertakings or associations of undertakings concerned.
Kohustuse heakskiitmise otsuses tuleks sedastada, et liikmesriigi konkurentsiasutuse poolt meetmete võtmiseks on alus ära langenud ning kinnitamist ei ole leidnud, kas tegemist on ELi toimimise lepingu artikli 101 või 102 rikkumisega või mitte.
In principle, such commitment decisions are not appropriate in the case of secret cartels, in respect of which NCAs should impose fines.
Liikmesriikide konkurentsiasutustel peaks olema kaalutlusõigus selliste kohustuste võtmisega nõustuda või mitte.
Commitment decisions should find that there are no longer grounds for action by the NCAs, without reaching a conclusion as to whether there has been an infringement of Article 101 or 102 TFEU.
Kohustuse heakskiitmise otsus ei piira konkurentsiasutuste ja liikmesriikide kohtute õigust leida, et tegemist on õigusrikkumisega ja teha otsus konkreetses asjas.
It should be at the discretion of NCAs whether to accept commitments.
Konkurentsiasutuste jaoks on osutunud kasulikuks ka omada tõhusaid vahendeid, et jälgida, kuidas ettevõtjad või ettevõtjate ühendused oma kohustusi täidavad, ning et määrata kohustuste täitmata jätmise eest tõhusal viisil karistusi.
Commitment decisions are without prejudice to the powers of competition authorities and national courts to make such a finding of an infringement and decide upon a case.
Liikmesriikide konkurentsiasutustel peaksid olema tõhusad vahendid menetluse uuesti alustamiseks, kui on toimunud oluline muutus kohustuste heakskiitmise otsuse aluseks olnud mis tahes asjaoludes või kui ettevõtja või ettevõtjate ühenduse tegevus on vastuolus tema kohustustega või kui kohustuste heakskiitmise otsus põhines menetlusosaliste esitatud mittetäielikul, ebaõigel või eksitaval teabel.
Moreover, effective means of monitoring compliance by undertakings or associations of undertakings with commitments and effective means of imposing sanctions in cases of non-compliance have proven to be effective tools for competition authorities.
Selleks et tagada ELi toimimise lepingu artiklite 101 ja 102 tulemuslik ja ühetaoline täitmise tagamine, peaks konkurentsiküsimustes pädevatel riiklikel haldusasutustel olema õigus määrata ettevõtjatele ja ettevõtjate ühendustele ELi toimimise lepingu artiklite 101 ja 102 rikkumise eest tõhusaid, proportsionaalseid ja hoiatavaid rahatrahve kas oma menetluses, eeskätt haldusmenetluses, eeldusel, et selline menetlus võimaldab liikmesriigi tasandil tõhusaid, proportsionaalseid ja hoiatavaid rahatrahve määrata vahetult, või taotleda selliste rahatrahvide määramist muus kohtumenetluses kui kriminaalmenetlus.
NCAs should have effective means for the reopening of proceedings in cases where there have been material changes to any of the facts on which a commitment decision was based, where the undertaking or association of undertakings acted contrary to their commitments, or where a commitment decision was based on incomplete, incorrect or misleading information provided by the parties.
See ei mõjuta liikmesriikide õigusakte, milles sätestatakse ettevõtjatele ja ettevõtjate ühendustele ELi lepingu artiklite 101 ja 102 rikkumise eest kriminaalmenetluses kohtulike karistuste määramine, kui rikkumine kujutab endast liikmesriigi õiguse kohaselt kuritegu ning eeldusel, et see ei mõjuta ELi toimimise lepingu artiklite 101 ja 102 tulemuslikku ja ühetaolist täitmise tagamist.
To ensure the effective and uniform enforcement of Articles 101 and 102 TFEU, national administrative competition authorities should have the power to impose effective, proportionate and dissuasive fines on undertakings and associations of undertakings for infringements of Article 101 or 102 TFEU, either directly themselves in their own proceedings, in particular in administrative proceedings, provided that such proceedings enable the direct imposition of effective, proportionate and dissuasive fines, or by seeking the imposition of fines in non-criminal judicial proceedings.
Tagamaks, et ettevõtjatel ja ettevõtjate ühendustel oleks stiimul alluda liikmesriikide konkurentsiasutuste uurimistoimingutele ja täita uurimise käigus tehtavaid otsuseid, peaks konkurentsiküsimustes pädevatel riiklikel haldusasutustel olema võimalik määrata artiklites 6, 8, 9, 10, 11 ja 12 osutatud toimingutele allumatuse ja otsuste täitmata jätmise eest tõhusaid rahatrahve ise oma menetluste raames või taotleda rahatrahvide määramist muus kohtumenetluses kui kriminaalmenetlus.
This is without prejudice to national laws which provide for the imposition of sanctions on undertakings and associations of undertakings by courts in criminal proceedings for the infringement of Articles 101 and 102 TFEU where the infringement is a criminal offence under national law and provided that it does not affect the effective and uniform enforcement of Articles 101 and 102 TFEU.
See ei mõjuta liikmesriikide õigusakte, millega nähakse ette selliste rahatrahvide määramine ettevõtjatele ja ettevõtjate ühendustele kohtute poolt kriminaalmenetluses.
To ensure that undertakings and associations of undertakings have incentives to comply with the investigative measures and decisions of the NCAs, national administrative competition authorities should be able either to impose effective fines for non-compliance with the measures and decisions referred to in Articles 6, 8, 9, 10, 11 and 12 directly themselves in their own proceedings or to seek the imposition of fines in non-criminal judicial proceedings.
Euroopa Liidu põhiõiguste harta kohaselt tuleks konkurentsiküsimustes pädeva riikliku haldusasutuse menetluses rahatrahvid määrata või taotleda rahatrahvide määramist muus kohtumenetluses kui kriminaalmenetlus, kui rikkumine on toime pandud tahtlikult või ettevaatamatusest.
This is without prejudice to national law which provide for the imposition of such fines on undertakings and associations of undertakings by courts in criminal judicial proceedings.
Tahtluse ja ettevaatamatuse mõisteid tuleks tõlgendada kooskõlas Euroopa Liidu Kohtu praktikaga ELi toimimise lepingu artiklite 101 ja 102 kohaldamise küsimuses, mitte lähtudes tahtluse ja ettevaatamatuse mõistetest kriminaaluurimisasutuste toimetatavas kriminaalmenetluses.
In accordance with the Charter of Fundamental Rights of the European Union, in proceedings before national administrative competition authorities or, as the case may be, in non-criminal judicial proceedings, fines should be imposed where the infringement has been committed intentionally or negligently.
See ei mõjuta liikmesriikide õigusakte, mille kohaselt tugineb rikkumise tuvastamine mittesüülise vastutuse kriteeriumile, eeldusel et see on kooskõlas Euroopa Liidu Kohtu praktikaga.
The notions of intent and negligence should be interpreted in line with the case law of the Court of Justice of the European Union on the application of Articles 101 and 102 TFEU and not in line with the notions of intent and negligence in proceedings conducted by criminal authorities relating to criminal matters.
Käesolev direktiiv ei mõjuta tõendamisstandardit käsitlevaid liikmesriigi õigusnorme ega liikmesriikide konkurentsiasutuste kohustusi teha kindlaks juhtumi asjaolud, tingimusel et need normid ja kohustused on kooskõlas liidu õiguse üldpõhimõtetega.
This is without prejudice to national laws under which the finding of an infringement is based on the criterion of objective liability, provided that it is compatible with the case law of the Court of Justice of the European Union.
Rahatrahvide suurus tuleks kindlaks määrata proportsionaalse osana asjaomaste ettevõtjate ja ettevõtjate ühenduste üleilmsest kogukäibest.
This Directive does not affect national rules on the standard of proof or the obligations of NCAs to ascertain the facts of the relevant case, provided that such rules and obligations are compatible with general principles of Union law.
Tagamaks, et liikmesriikide konkurentsiasutuste käsutuses oleks tõhus vahend, et reageerida artiklites 6, 8, 9, 10, 11 ja 12 osutatud toimingutele allumatusele ja otsuste jätkuvale täitmata jätmisele ettevõtjate ja ettevõtjate ühenduste poolt, on oluliseks vahendiks sunniraha.
Fines should be determined in proportion to the total worldwide turnover of the undertakings and associations of undertakings concerned.
Sunniraha ei tohiks kohaldada siis, kui tuvastatakse minevikus toimepandud rikkumisi.
Periodic penalty payments are a key tool to ensure that NCAs have effective means to tackle continuing and future non-compliance by undertakings and associations of undertakings with their measures and decisions as referred to in Articles 6, 8, 9, 10, 11 and 12.
Sunniraha rakendamise õigus ei mõjuta liikmesriikide konkurentsiasutuste õigust karistada artikli 13 lõikes 2 osutatud toimingutele allumatuse eest.
They should not apply to findings of infringements that have been committed in the past.
Sunniraha suurus tuleks kindlaks määrata proportsionaalse osana asjaomaste ettevõtjate ja ettevõtjate ühenduste keskmisest päevasest üleilmsest kogukäibest.
The power to impose periodic penalty payments is without prejudice to the power of NCAs to punish non-compliance with the measures referred to in Article 13(2).
Rahatrahvi määramise ja sunniraha rakendamise puhul peaks mõiste „otsus“ hõlmama igasuguseid meetmeid, mis toovad kaasa siduva õigusliku tagajärje ning mis suudavad mõjutada adressaadi huve, tuues kaasa selge muutuse tema õiguslikus olukorras.
Such periodic penalty payments should be determined in proportion to the average daily total worldwide turnover of the undertakings and associations of undertakings concerned.
Selleks et tagada ELi toimimise lepingu artiklite 101 ja 102 tulemuslik ja ühetaoline kohaldamine, tuleks ELi toimimise lepingu artiklites 101 ja 102 kasutatud mõistet „ettevõtja“ kohaldada kooskõlas Euroopa Liidu Kohtu praktikaga, mille kohaselt on ettevõtja majandusüksus, isegi kui see koosneb mitmest füüsilisest või juriidilisest isikust.
For the purpose of imposing fines and periodic penalty payments, the term ‘decision’ should include any measure which produces binding legal effects capable of affecting the interests of the addressee by bringing about a distinct change in his or her legal position.
Sellele vastavalt peaks liikmesriikide konkurentsiasutustel olema võimalik kohaldada ettevõtja mõistet, et teha kindlaks vastutav emaettevõtja ja määrata talle rahatrahv tütarettevõtja tegevuse eest, kui emaettevõtja ja tütarettevõtja moodustavad ühe majandusüksuse.
To ensure the effective and uniform application of Articles 101 and 102 TFEU, the notion of ‘undertaking’, as contained in Articles 101 and 102 TFEU, which should be applied in accordance with the case law of the Court of Justice of the European Union, designates an economic unit, even if it consists of several legal or natural persons.
Selleks et hoida ära olukordi, kus ettevõtjad hoiavad kõrvale ELi toimimise lepingu artiklite 101 ja 102 rikkumise eest määratavast rahatrahvist, tehes õiguslikke või organisatsioonilisi muudatusi, peaks liikmesriikide konkurentsiasutustel olema võimalik tuvastada ELi toimimise lepingu artiklite 101 ja 102 rikkumise eest vastutava ettevõtja õigusjärglane või tema majandustegevuse jätkaja ning määrata talle sellise rikkumise eest rahatrahv, lähtudes Euroopa Liidu Kohtu praktikast.
Accordingly, NCAs should be able to apply the notion of undertaking to find a parent company liable, and impose fines on it, for the conduct of one of its subsidiaries, where the parent company and its subsidiary form a single economic unit.
Tagamaks, et ELi toimimise lepingu artiklite 101 ja 102 rikkumise eest määratud rahatrahvid kajastavad rikkumise majanduslikku olulisust, peaks liikmesriikide konkurentsiasutused võtma arvesse rikkumise raskusastet.
To prevent undertakings escaping liability for fines for infringements of Articles 101 and 102 TFEU through legal or organisational changes, NCAs should be able to find legal or economic successors of the undertaking liable, and to impose fines on them, for infringements of Articles 101 and 102 TFEU, in accordance with the case law of the Court of Justice of the European Union.
Samuti peaks liikmesriikide konkurentsiasutustel olema võimalik määrata rahatrahve, mis on proportsionaalsed rikkumise kestusega.
To ensure that the fines imposed for infringements of Articles 101 and 102 TFEU reflect the economic significance of the infringement, NCAs should take into account the gravity of the infringement.
Neid tegureid tuleks hinnata kooskõlas Euroopa Liidu Kohtu asjakohase praktikaga ning viisil, mis tagab rahatrahvide hoiatava mõju.
NCAs should also be able to set fines that are proportionate to the duration of the infringement.
Mis tahes laadi rikkumise raskusastet tuleks hinnata iga juhtumi puhul eraldi, võttes arvesse juhtumi kõiki asjaolusid.
These factors should be assessed in accordance with the relevant case law of the Court of Justice of the European Union and in a way that ensures deterrence.
Teguriteks, mida võidakse arvesse võtta, on muu hulgas rikkumise laad, kõikide asjassepuutuvate ettevõtjate kogu turuosa, rikkumise geograafiline ulatus, asjaolu, kas rikkumine on lõpule viidud või mitte, ettevõtja nende kaupade ja teenuste müügiväärtus, millega rikkumine on otse või kaudselt seotud, ning asjassepuutuva ettevõtja suurus ja turujõud.
The assessment of gravity should be made on a case-by-case basis for all types of infringements, taking into account all circumstances of the case.
Kui sama rikkuja on rikkumisi toime pannud korduvalt, näitab see tema kalduvust selliseid rikkumisi toime panna ja on sellest tulenevalt väga kindlaks märgiks, et karistust on vaja hoiatava mõju saavutamiseks suurendada.
Factors that might be taken into consideration include the nature of the infringement, the combined market share of all undertakings concerned, the geographic scope of the infringement, whether the infringement has been implemented, the value of the undertaking's sales of goods and services to which the infringement directly or indirectly relates and the size and market power of the undertaking concerned.
Vastavalt sellele peaks liikmesriikide konkurentsiasutustel olema võimalus suurendada rahatrahvi, mis määratakse ettevõtjale või ettevõtjate ühendusele, kui komisjon või liikmesriigi konkurentsiasutus on eelnevalt teinud otsuse, mille kohaselt on see ettevõtja või ettevõtjate ühendus rikkunud ELi toimimise lepingu artiklit 101 või 102 ning et nimetatud ettevõtja või ettevõtjate ühendus jätkab sama rikkumist või paneb toime sarnase rikkumise.
The existence of repeated infringements by the same perpetrator shows its propensity to commit such infringements and is therefore a very significant indication that the level of the penalty needs to be increased to achieve effective deterrence.
Direktiivi 2014/104/EL kohaselt peaks liikmesriikide konkurentsiasutustel olema võimalus võtta arvesse mis tahes hüvitist, mis on makstud konsensusliku kokkuleppe tulemusel.
Accordingly, NCAs should have the possibility to increase the fine to be imposed on an undertaking or association of undertakings where the Commission or an NCA has previously taken a decision finding that that undertaking or association of undertakings has infringed Article 101 or 102 TFEU and that undertaking or association of undertakings continues to commit the same infringement or commits a similar infringement.
Lisaks sellele peaks liikmesriikide konkurentsiasutustel olema erandjuhtudel võimalus võtta arvesse asjassepuutuva ettevõtja majanduslikku elujõulisust.
In accordance with Directive 2014/104/EU of the European Parliament and of the Council, NCAs should be able to take into account any compensation paid as a result of a consensual settlement.
Kogemused näitavad, et ettevõtjate ühendused osalevad järjepidevalt konkurentsinormide rikkumises, ning liikmesriikide konkurentsiasutustel peaks seega olema võimalik selliseid ühendusi tõhusalt trahvida.
In addition, in exceptional circumstances, NCAs should be able to take into account the economic viability of the undertaking concerned.
Kui ettevõtjate ühenduse vastu seoses ühenduse liikmete tegevusega algatatud menetluse käigus hinnatakse rahatrahvi suuruse määramisel rikkumise raskusastet, peaks olema võimalik võtta arvesse ühenduse liikmeks olevate ettevõtjate selliste kaupade ja teenuste müügi summat, millega rikkumine on otseselt või kaudselt seotud.
Experience has shown that associations of undertakings regularly play a role in competition infringements and NCAs should therefore be able to fine such associations effectively.
Kui rahatrahvi ei määrata üksnes ühendusele, vaid ka selle liikmetele, ei tohiks ühendusele määratava rahatrahvi suuruse arvutamisel arvesse võtta nende liikmete käivet, kellele rahatrahv määratakse.
When assessing the gravity of the infringement, in order to determine the amount of the fine in proceedings brought against associations of undertakings, where the infringement relates to the activities of its members, it should be possible to consider the sum of the sales of goods and services to which the infringement directly or indirectly relates by the undertakings that are members of the association.
Ettevõtjate ühendustele nende toimepandud rikkumiste eest määratud rahatrahvide tulemusliku sissenõudmise tagamiseks on vaja sätestada tingimused, mille puhul on liikmesriikide konkurentsiasutustel õigus nõuda rahatrahvi tasumist ühenduse liikmetelt, kui ühendus on maksejõuetu.
When a fine is imposed not only on the association but also on its members, the turnover of the members on which a fine is imposed should not be taken into account when calculating the fine of the association.
Sel puhul peaks liikmesriigi konkurentsiasutus arvesse võtma ühendusse kuuluvate ettevõtjate suhtelist suurust ning eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate olukorda.
In order to ensure effective recovery of fines imposed on associations of undertakings for infringements that they have committed, it is necessary to lay down the conditions in which it is at NCAs' discretion to require payment of the fine from the members of the association where the association is not solvent.
Rahatrahvi tasumine ühe või mitme ühendusse kuuluva liikme poolt ei piira selliste liikmesriigi õigusnormide kohaldamist, milles nähakse ette makstud summa sissenõudmine teistelt ühenduse liikmetelt.
In doing so, NCAs should have regard to the relative size of the undertakings that belong to the association and, in particular, to the situation of small and medium-sized enterprises.
Rahatrahvide hoiatav mõju on liidu piires väga erinev ja mõnes liikmesriigis on määratavate rahatrahvide maksimumsumma väga väike.
Payment of the fine by one or several members of an association is without prejudice to rules of national law that provide for recovery of the amount paid from other members of the association.
Selleks et liikmesriikide konkurentsiasutused saaksid määrata hoiatavaid rahatrahve, peaks iga ELi toimimise lepingu artikli 101 või 102 rikkumise eest võimaliku määratava rahatrahvi määr olema vähemalt 10 % asjaomase ettevõtja üleilmsest kogukäibest.
The deterrent effect of fines differs widely across the Union, and in some Member States the maximum amount of the fine that can be imposed is very low.
See ei tohiks takistada liikmesriike säilitamast või kehtestamast määratava rahatrahvi kõrgemat ülemmäära.
To ensure NCAs can impose dissuasive fines, the maximum amount of the fine that is possible to be imposed for each infringement of Article 101 or 102 TFEU should be set at a level of not less than 10 % of the total worldwide turnover of the undertaking concerned.
Leebusprogrammid on põhiline vahend salajaste kartellide avastamiseks ja need aitavad tõhusalt kaasa kõige raskemate konkurentsiõiguse rikkumiste eest vastutusele võtmisele ja karistuste määramisele.
This should not prevent Member States from maintaining or introducing a higher maximum fine that can be imposed.
Siiski on liikmesriikide kohaldatavates leebusprogrammides praegu suuri erinevusi.
Leniency programmes are a key tool for the detection of secret cartels, and thus contribute to the efficient prosecution of, and the imposition of penalties for, the most serious infringements of competition law.
Need erinevused põhjustavad rikkumise toime pannud ettevõtjatele õiguskindlusetust seoses tingimustega, mille alusel neil on võimalik taotleda leebemat kohtlemist ning samuti kindlusetust neile asjaomas(t)e leebusprogrammi(de) alusel antava kaitse seisundi osas.
However, there are currently marked differences between the leniency programmes applicable in the Member States.
Niisugune õiguskindlusetus võib vähendada ettevõtjate soovi taotleda leebemat kohtlemist.
Those differences lead to legal uncertainty on the part of infringing undertakings concerning the conditions under which they are able to apply for leniency, as well as uncertainty about their immunity status under the respective leniency programmes.
See võib omakorda muuta konkurentsinormide täitmise tagamise liidus vähem tulemuslikuks, kuna avastatakse vähem salajasi kartelle.
Such uncertainty might weaken incentives for potential leniency applicants to apply for leniency.
Erinevused liikmesriikide tasandil kohaldatavates leebusprogrammides ohustavad ka võrdsete võimaluste tagamist siseturul tegutsevatele ettevõtjatele.
This in turn can lead to less effective competition enforcement in the Union, as fewer secret cartels are uncovered.
Seetõttu on asjakohane suurendada õiguskindlust siseturul tegutsevate ettevõtjate jaoks ning suurendada leebusprogrammide atraktiivsust kogu liidus, andes kõnealuste erinevuste vähendamiseks liikmesriikide konkurentsiasutustele võimaluse pakkuda kaitset rahatrahvide vastu, vähendada rahatrahve ning võtta vastu lihtsustatud taotlusi samadel tingimustel.
The differences between leniency programmes at Member State level also jeopardise the level playing field for undertakings operating in the internal market.
Tulevikus võib vajalikuks osutuda, et Euroopa konkurentsivõrgustik teeks leebusprogrammide ühtlustamiseks täiendavaid jõupingutusi.