natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This Regulation shall be kept under review taking into account, inter alia, evolving national circumstances, the manner in which all sectors of the economy contribute to the reduction of greenhouse gas emissions, international developments and efforts undertaken to achieve the long-term objectives of the Paris Agreement.
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
The Commission shall submit a report to the European Parliament and to the Council, within six months of each global stocktake agreed under Article 14 of the Paris Agreement, on the operation of this Regulation, including the balance between supply and demand for annual emission allocations, as well as on the contribution of this Regulation to the Union’s overall 2030 greenhouse gas emission reduction target and its contribution to the goals of the Paris Agreement, in particular with regard to the need for additional Union policies and measures in view of the necessary greenhouse gas emission reductions by the Union and its Member States, including a post-2030 framework, and may make proposals if appropriate.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Those reports shall take into account the strategies prepared pursuant to Article 4 of Regulation (EU) No 525/2013 with a view to contributing to the formulation of a long-term Union strategy.
Strasbourg, 30. mai 2018
Amendments to Regulation (EU) No 525/2013
eesistuja
Regulation (EU) No 525/2013 is amended as follows:
Nõukogu nimel
in Article 7, paragraph 1 is amended as follows:
ELT C 75, 10.3.2017, lk 103.
the following point is inserted:
ELT C 272, 17.8.2017, lk 36.
as of 2023, their anthropogenic emissions of greenhouse gases referred to in Article 2 of Regulation (EU) 2018/842 of the European Parliament and of the Council for the year X-2, in accordance with UNFCCC reporting requirements;
Euroopa Parlamendi 17. aprilli 2018. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 14. mai 2018. aasta otsus.
the second subparagraph is replaced by the following:
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiiv 2003/87/EÜ, millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ (ELT L 275, 25.10.2003, lk 32).
‘In their reports, Member States shall annually inform the Commission of any intention to use the flexibilities set out in Article 5(4) and (5) and Article 7 of Regulation (EU) 2018/842, as well as of the use of revenues in accordance with Article 5(6) of that Regulation.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta otsus nr 406/2009/EÜ, milles käsitletakse liikmesriikide jõupingutusi kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamiseks, et täita ühenduse kohustust vähendada kasvuhoonegaaside heitkoguseid aastaks 2020 (ELT L 140, 5.6.2009, lk 136).
Within three months of receiving such information from Member States, the Commission shall make the information available to the committee referred to in Article 26 of this Regulation.’;
Pariisi kokkulepe (ELT L 282, 19.10.2016, lk 4).
in point (c) of Article 13(1), the following point is added:
Nõukogu 5. oktoobri 2016. aasta otsus (EL) 2016/1841 Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni alusel vastu võetud Pariisi kokkuleppe Euroopa Liidu nimel sõlmimise kohta (ELT L 282, 19.10.2016, lk 1).
as of 2023, information on national policies and measures implemented towards meeting their obligations under Regulation (EU) 2018/842 and information on planned additional national policies and measures envisaged with a view to limiting greenhouse gas emissions beyond their commitments under that Regulation;’;
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2013. aasta määrus (EL) nr 525/2013 kasvuhoonegaaside heite seire- ja aruandlusmehhanismi ning kliimamuutusi käsitleva muu olulise siseriikliku ja liidu teabe esitamise kohta ning otsuse nr 280/2004/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta (ELT L 165, 18.6.2013, lk 13).
in Article 14(1), the following point is added:
Komisjoni 26. märtsi 2013. aasta otsus 2013/162/EL, milles määratakse kindlaks liikmesriikide aastased saastekvoodid ajavahemikuks 2013–2020 vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusele nr 406/2009/EÜ (ELT L 90, 28.3.2013, lk 106).
as of 2023, total greenhouse gas projections and separate estimates for the projected greenhouse gas emissions for the emission sources covered by Regulation (EU) 2018/842 and by Directive 2003/87/EC.’;
Komisjoni 31. oktoobri 2013. aasta rakendusotsus 2013/634/EL liikmesriikide aastaste saastekvootide kohanduste kohta ajavahemikuks 2013–2020 vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusele nr 406/2009/EÜ (ELT L 292, 1.11.2013, lk 19).
in Article 21(1), the following point is added:
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrus (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes (ELT L 55, 28.2.2011, lk 13).
obligations under Article 4 of Regulation (EU) 2018/842.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. oktoobri 2015. aasta otsus (EL) 2015/1814, mis käsitleb ELi kasvuhoonegaaside heitkogustega kauplemise süsteemi turustabiilsusreservi loomist ja toimimist ning millega muudetakse direktiivi 2003/87/EÜ (ELT L 264, 9.10.2015, lk 1).
The evaluation shall take into account progress in Union policies and measures and information from Member States.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2018. aasta määrus (EL) 2018/841, millega lisatakse maakasutusest, maakasutuse muutusest ja metsandusest tulenev kasvuhoonegaaside heide ja sellest tulenevate kasvuhoonegaaside sidumine 2030. aasta kliima- ja energiapoliitika raamistikku ning millega muudetakse määrust (EL) nr 525/2013 ja otsust nr 529/2013/EL (vt käesoleva Euroopa Liidu Teataja lk 1).
Every two years, the evaluation shall also include the projected progress of the Union towards implementing its Nationally Determined Contribution to the Paris Agreement containing the Union’s commitment to economy-wide greenhouse gas emission reductions and the projected progress of Member States towards fulfilling their obligations under that Regulation.’.
ELT L 123, 12.5.2016, lk 1.
Article 17
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2018. aasta määrus (EL) 2018/842, milles käsitletakse liikmesriikide kohustust vähendada kasvuhoonegaaside heidet aastatel 2021–2030, millega panustatakse kliimameetmetesse, et täita Pariisi kokkuleppega võetud kohustused, ning millega muudetakse määrust (EL) nr 525/2013 (ELT L 156, 19.6.2018, lk 26).“;
Entry into force
I LISA
This Regulation shall enter into force on the twentieth day following its publication in the Official Journal of the European Union.
LIIKMESRIIGI KASVUHOONEGAASIDE HEITE VÄHENDAMINE VASTAVALT ARTIKLI 4 LÕIKELE 1
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Liikmesriigi kasvuhoonegaaside heite vähendamine 2030. aastal võrreldes 2005. aastaga, mis on kindlaks määratud vastavalt artikli 4 lõikele 3
Done at Strasbourg, 30 May 2018.
Bulgaaria
For the European Parliament
Tšehhi Vabariik
The President
Taani
For the Council
Kreeka
OJ C 75, 10.3.2017, p. 103.
Eesti
OJ C 272, 17.8.2017, p. 36.
Iirimaa
Position of the European Parliament of 17 April 2018 (not yet published in the Official Journal) and decision of the Council of 14 May 2018.
Kreeka
Directive 2003/87/EC of the European Parliament and of the Council of 13 October 2003 establishing a scheme for greenhouse gas emission allowance trading within the Community and amending Council Directive 96/61/EC (OJ L 275, 25.10.2003, p. 32).
Hispaania
Decision No 406/2009/EC of the European Parliament and of the Council of 23 April 2009 on the effort of Member States to reduce their greenhouse gas emissions to meet the Community’s greenhouse gas emission reduction commitments up to 2020 (OJ L 140, 5.6.2009, p. 136).
Prantsusmaa
Paris Agreement (OJ L 282, 19.10.2016, p. 4).
Horvaatia
Council Decision (EU) 2016/1841 of 5 October 2016 on the conclusion, on behalf of the European Union, of the Paris Agreement adopted under the United Nations Framework Convention on Climate Change (OJ L 282, 19.10.2016, p. 1).
Itaalia
Regulation (EU) No 525/2013 of the European Parliament and of the Council of 21 May 2013 on a mechanism for monitoring and reporting greenhouse gas emissions and for reporting other information at national and Union level relevant to climate change and repealing Decision No 280/2004/EC (OJ L 165, 18.6.2013, p. 13).
Küpros
Commission Decision 2013/162/EU of 26 March 2013 on determining Member States’ annual emission allocations for the period from 2013 to 2020 pursuant to Decision No 406/2009/EC of the European Parliament and of the Council (OJ L 90, 28.3.2013, p. 106).
Läti
Commission Implementing Decision 2013/634/EU of 31 October 2013 on the adjustments to Member States’ annual emission allocations for the period from 2013 to 2020 pursuant to Decision No 406/2009/EC of the European Parliament and of the Council (OJ L 292, 1.11.2013, p. 19).
Leedu
Regulation (EU) No 182/2011 of the European Parliament and of the Council of 16 February 2011 laying down the rules and general principles concerning mechanisms for control by Member States of the Commission’s exercise of implementing powers (OJ L 55, 28.2.2011, p. 13).
Luksemburg
Decision (EU) 2015/1814 of the European Parliament and of the Council of 6 October 2015 concerning the establishment and operation of a market stability reserve for the Union greenhouse gas emission trading scheme and amending Directive 2003/87/EC (OJ L 264, 9.10.2015, p. 1).
Ungari
Regulation (EU) 2018/841 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2018 on the inclusion of greenhouse gas emissions and removals from land use, land use change and forestry in the 2030 climate and energy framework, and amending Regulation (EU) No 525/2013 and Decision No 529/2013/EU (see page 1 of this Official Journal).
Madalmaad
OJ L 123, 12.5.2016, p. 1.
Poola
Regulation (EU) 2018/842 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2018 on binding annual greenhouse gas emission reductions by Member States from 2021 to 2030 contributing to climate action to meet commitments under the Paris Agreement and amending Regulation (EU) No 525/2013 (OJ L 156, 19.6.2018, p.
Rumeenia
26).’;
Sloveenia
ANNEX I
Slovakkia
MEMBER STATE GREENHOUSE GAS EMISSION REDUCTIONS PURSUANT TO ARTICLE 4(1)
Soome
Member State greenhouse gas emission reductions in 2030 in relation to their 2005 levels determined in accordance with Article 4(3)
Rootsi
Bulgaria
Ühendkuningriik
Czech Republic
II LISA
Denmark
LIIKMESRIIGID, KELLEL ON LUBATUD KEHTETUKS TUNNISTADA PIIRATUD KOGUSES ELi HKSi LUBATUD HEITKOGUSE ÜHIKUID, MIDA VASTAVALT ARTIKLILE 6 VÕETAKSE ARVESSE NÕUETE TÄITMISEL
Germany
2005. aasta kasvuhoonegaaside heitkogustel põhinev maksimaalne protsendimäär, mis on kindlaks määratud vastavalt artikli 4 lõikele 3
Ireland
METSASTATUD MAAST, RAADATUD MAAST, MAJANDATAVAST PÕLLUMAAST JA MAJANDATAVAST ROHUMAAST TULENEVATE NETOSIDUMISTE KOGUSUMMA, MIDA LIIKMESRIIGID VÕIVAD VASTAVALT ARTIKLI 7 LÕIKE 1 PUNKTILE A AASTATEL 2021–2030 NÕUETE TÄITMISEL ARVESSE VÕTTA
Italy
Maksimaalne kogusumma:
Cyprus
IV LISA
Latvia
KOHANDAMISE KOGUSED VASTAVALT ARTIKLI 10 LÕIKELE 2
Lithuania
CO2-ekvivalenttonnid
Luxembourg
Euroopa Ülemkogu 23.–24. oktoobri 2014. aasta järeldustes märgiti, et liit peaks täitma eesmärgi vähendada heidet vähemalt 40 % võrra ühiselt võimalikult kulutasuval moel, vähendades 2030. aastaks heitkoguseid võrreldes 2005. aastaga 43 % sektorites, mis kuuluvad Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2003/87/EÜ sätestatud Euroopa Liidu heitkogustega kauplemise süsteemi („ELi HKS“), ning 30 % sektorites, mis sellesse ei kuulu.
Hungary
Kasvuhoonegaaside heite vähendamisse peaksid oma panuse andma kõik majandussektorid ja selles peaksid osalema kõik liikmesriigid, pidades silmas tasakaalu õiglus- ja solidaarsuskaalutluste vahel.
Netherlands
Kõik liikmesriigid peaksid andma oma panuse liidu üldisesse heitkoguste vähendamisse 2030. aastaks, kusjuures eesmärgid võrreldes 2005. aastaga varieeruvad 0 % st kuni – 40 %ni.
Austria
Nende liikmesriikide riiklikke eesmärke, mille SKP elaniku kohta on liidu keskmisest suurem, tuleks kohandada suhteliselt nii palju, et need kajastaksid kulutasuvust õiglaselt ja tasakaalustatult.
Poland
Liidu kohustus vähendada kasvuhoonegaaside heidet kõigis majandusharudes sisaldub liidu ja selle liikmesriikide kavatsetavas riiklikult kindlaksmääratud panuses, mis esitati Pariisi kokkulepet silmas pidades ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni sekretariaadile 6. märtsil 2015.
Portugal
Pariisi kokkulepe jõustus 4. novembril 2016 ja sellega asendatakse lähenemisviis, mis võeti kasutusele 1997. aastal Kyoto protokolliga, mis kehtib kuni 2020. aasta lõpuni.
Romania
Ilma et see piiraks eelarvepädeva institutsiooni volitusi, tuleks mitmeaastases finantsraamistikus 2014–2020 kasutatud integreerimismetoodikat vajaduse korral jätkata ja parandada, et reageerida kliimameetmetega seotud probleemidele ja investeerimisvajadustele pärast 2021. aastat.
Slovenia
Et tagada avaliku sektori kulutõhusus, peaks liidupoolne rahastamine olema kooskõlas liidu kliima- ja energiapoliitika raamistiku 2030 eesmärkidega ning Pariisi kokkuleppe pikaajaliste eesmärkidega.
Finland
Aastateks 2021–2030 eraldatud heitkoguste kindlaksmääramisel tuleks lähtuda liikmesriikide esitatud ja komisjoni poolt vaadatud andmetest.
Sweden
Otsusega nr 406/2009/EÜ iga-aastaste riiklike kohustuslike piirmäärade suhtes kehtestatud lähenemisviisi kohaldamist tuleks jätkata aastatel 2021–2030.
United Kingdom
Käesolevas määruses sätestatud normides, mida kohaldatakse liikmesriigile aastaks eraldatud heitkoguste kindlaksmääramisel, tuleks järgida sama meetodit nagu selliste liikmesriikide puhul, kellel on osutatud otsuse kohaselt kehtestatud negatiivne piirmäär, ent alustades trajektoori arvestust siis, kui on kulunud viis kaheteistkümnendikku ajavahemikul 2019–2020 või 2020. aastal, ning võttes trajektoori lähtepunktiks kasvuhoonegaaside heite keskmise väärtuse igas liikmesriigis aastatel 2016–2018 ja trajektoori lõpp-punktiks liikmesriigis 2030. aastaks kehtestatud piirmäära.
ANNEX II
Euroopa Ülemkogu märkis oma 23.–24. oktoobri 2014. aasta järeldustes, et heitkogustega kauplemise süsteemi mittekuuluvates sektorites tuleks oluliselt parandada olemasolevate paindlikkusinstrumentide kättesaadavust ja kasutamist, et tagada liidu ühiste jõupingutuste kulutasuvus ning ühe elaniku kohta arvestatud kasvuhoonegaaside heitkoguste ühtlustumine 2030. aastaks.
MEMBER STATES THAT MAY HAVE A LIMITED CANCELLATION OF EU ETS ALLOWANCES TAKEN INTO ACCOUNT FOR COMPLIANCE PURSUANT TO ARTICLE 6
Selleks et parandada kogu vähendamise üldist kulutasuvust, peaks liikmesriikidel olema võimalik osa neile aastaks eraldatud heitkogustest järgmistesse aastatesse üle kanda või laenata.
Maximum percentage of 2005 greenhouse gas emissions determined in accordance with Article 4(3)
Kõnealustes rakendusaktides sätestatakse liikmesriikide poolt artikli 6 lõike 3 alusel teatatud andmete põhjal ka üldkogused, mida võib arvesse võtta hindamaks artikli 9 nõuete täitmist liikmesriigi poolt aastatel 2021–2030.
ANNEX III
Kui kõikide liikmesriikide üldkoguste summa kokku on suurem kui 100 miljonit, vähendatakse iga liikmesriigi üldkoguseid proportsionaalselt nii, et 100 miljoni piiri ei ületata.
TOTAL NET REMOVALS FROM AFFORESTED LAND, DEFORESTED LAND, MANAGED CROPLAND AND MANAGED GRASSLAND THAT MEMBER STATES MAY TAKE INTO ACCOUNT FOR COMPLIANCE FOR THE PERIOD 2021 TO 2030 PURSUANT TO POINT (A) OF ARTICLE 7(1)
Liikmesriik võib teatavaks aastaks eraldatud heitkogusest loovutada teistele liikmesriikidele kuni 5 % aastate 2021–2025 puhul ja kuni 10 % aastate 2026–2030 puhul.
Maximum amount expressed in million tonnes of CO2 equivalent
Vastuvõttev liikmesriik võib seda kogust kasutada artikli 9 nõuete täitmiseks asjaomasel aastal või sellele järgnevatel aastatel kuni aastani 2030.
Estonia 0,9
Käesoleva määruse II lisas loetletud liikmesriigid võivad otsustada, et vähendavad teatatud protsendimäärasid üks kord 2024. aastal ja üks kord 2027. aastal.
26,8 Greece 6,7
Sellisel juhul teavitab asjaomane liikmesriik komisjoni sellest vastavalt hiljemalt 31. detsembril 2024 või 31. detsembril 2027.
Croatia 0,9
Artikli 7 lõikes 2 ja artikli 12 lõikes 1 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile viieks aastaks alates 9. juulist 2018.
Cyprus 0,6
Komisjon esitab delegeeritud volituste kohta aruande hiljemalt üheksa kuud enne viieaastase tähtaja möödumist.
Maximum total:
Horvaatia
Regulation (EU) 2018/848 of the European Parliament and of the Council
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2018/848,
on organic production and labelling of organic products and repealing Council Regulation (EC) No 834/2007
mis käsitleb mahepõllumajanduslikku tootmist ja mahepõllumajanduslike toodete märgistamist ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 834/2007
Organic production is an overall system of farm management and food production that combines best environmental and climate action practices, a high level of biodiversity, the preservation of natural resources and the application of high animal welfare standards and high production standards in line with the demand of a growing number of consumers for products produced using natural substances and processes.
Mahepõllumajanduslik tootmine on põllumajandusettevõtete majandamise ja toidu tootmise üldine süsteem, mis ühendab omavahel parimad keskkonna- ja kliimameetmete tavad, rikkaliku bioloogilise mitmekesisuse, loodusvarade säilitamise, rangete loomade heaolu standardite kohaldamise ning tootmisstandardid, mis on kooskõlas üha suurema hulga tarbijate nõudlusega toodete järele, mille tootmisel on kasutatud looduslikke aineid ja meetodeid.
Organic production thus plays a dual societal role, where, on the one hand, it provides for a specific market responding to consumer demand for organic products and, on the other hand, it delivers publicly available goods that contribute to the protection of the environment and animal welfare, as well as to rural development.
Seega on mahepõllumajanduslikul tootmisel kahetine ühiskondlik roll – ühelt poolt pakub see eriomast turgu, mis vastab tarbijate nõudlusele mahepõllumajanduslike toodete järele, ja teiselt poolt üldsusele kättesaadavaid hüvesid, toetades keskkonnakaitset, loomade heaolu ning maaelu arendamist.
The observance of high standards for health, the environment and animal welfare in the production of organic products is intrinsic to the high quality of those products.
Rangete tervishoiu-, keskkonna- ja loomade heaolu standardite järgimine mahepõllumajanduslike toodete tootmisel on nende toodete hea kvaliteedi lahutamatu osa.
As underlined in the communication of the Commission of 28 May 2009 on agricultural product quality policy, organic production forms part of the Union’s agricultural product quality schemes, together with geographical indications and traditional specialities guaranteed in accordance with Regulation (EU) No 1151/2012 of the European Parliament and of the Council and products of the outermost regions of the Union in accordance with Regulation (EU) No 228/2013 of the European Parliament and of the Council.
Nagu rõhutatakse komisjoni 28. mai 2009. aasta teatises põllumajandustoodete kvaliteedipoliitika kohta, on mahepõllumajanduslik tootmine osa liidu põllumajandustoodete kvaliteedikavadest koos geograafiliste tähistega ja garanteeritud traditsiooniliste toodetega vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EL) nr 1151/2012 ning liidu äärepoolseimate piirkondade toodetega vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EL) nr 228/2013.
In this sense, organic production pursues the same objectives within the common agricultural policy (‘CAP’), which are inherent to all the agricultural product quality schemes of the Union.
Selles mõttes püüdleb mahepõllumajanduslik tootmine ühise põllumajanduspoliitikaga (ÜPP) samade eesmärkide poole, mis kuuluvad kõigi liidu põllumajandustoodete kvaliteedikavade juurde.
In particular, the objectives of the organic production policy are embedded in the objectives of the CAP by ensuring that farmers receive a fair return for complying with the organic production rules.
Eelkõige kuuluvad mahepõllumajandusliku tootmise poliitika eesmärgid ÜPP eesmärkide hulka selle tagamisega, et põllumajandustootjad saavad mahepõllumajandusliku tootmise nõuete järgimise eest õiglast tasu.
In addition, the growing consumer demand for organic products creates conditions for further development and expansion of the market in those products and thus for an increase in the return of farmers engaged in organic production.
Peale selle loob tarbijate kasvav nõudlus mahepõllumajanduslike toodete järele tingimused nende toodete turu edasiseks arenguks ja laienemiseks ning seega mahepõllumajandusliku tootmisega tegelevate põllumajandustootjate kasumi kasvuks.
Furthermore, organic production is a system that contributes to the integration of environmental protection requirements into the CAP and that promotes sustainable agricultural production.
Samuti on mahepõllumajanduslik tootmine süsteem, mis aitab kaasa keskkonnakaitsenõuete integreerimisele ÜPPsse ning edendab jätkusuutlikku põllumajanduslikku tootmist.
This is why measures that support organic production financially have been introduced under the CAP, notably under Regulation (EU) No 1307/2013 of the European Parliament and of the Council, and strengthened, in particular, in the reform of the legal framework for rural development policy established by Regulation (EU) No 1305/2013 of the European Parliament and of the Council.
Seetõttu on ÜPP raames võetud kasutusele meetmed, millega toetatakse rahaliselt mahepõllumajanduslikku tootmist, eeskätt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1307/2013 alusel, ning eelkõige on maaelu arengu poliitika õigusraamistiku reformi käigus tugevdatud meetmeid, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1305/2013.
Organic production also contributes to the achievement of the objectives of the Union’s environmental policy, in particular those set out in the communications of the Commission of 22 September 2006 entitled ‘Thematic Strategy for Soil Protection’, of 3 May 2011 entitled ‘Our life insurance, our natural capital: an EU biodiversity strategy to 2020’ and of 6 May 2013 entitled ‘Green Infrastructure (GI) — Enhancing Europe’s Natural Capital’, and in environmental legislation such as Directives 2000/60/EC, 2001/81/EC, 2009/128/EC and 2009/147/EC of the European Parliament and of the Council and Council Directives 91/676/EEC and 92/43/EEC.
Samuti aitab mahepõllumajanduslik tootmine kaasa liidu keskkonnapoliitika eesmärkide saavutamisele, eelkõige neile, mida nimetatakse komisjoni 22. septembri 2006. aasta teatises „Mullakaitse teemastrateegia“, 3. mai 2011. aasta teatises „Meie elukindlustus, meie looduskapital: ELi bioloogilise mitmekesisuse strateegia aastani 2020“ ja 6. mai 2013. aasta teatises „Roheline taristu – Euroopa looduskapitali suurendamine“ ning sellistes keskkonnaalastes õigusaktides nagu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivid 2000/60/EÜ, 2001/81/EÜ, 2009/128/EÜ ja 2009/147/EÜ ning nõukogu direktiivid 91/676/EMÜ ja 92/43/EMÜ.
In view of the objectives of the Union’s organic production policy, the legal framework established for implementing that policy should aim at ensuring fair competition and the proper functioning of the internal market in organic products, at maintaining and justifying consumer confidence in products labelled as organic, and at providing conditions under which the policy can progress in line with production and market developments.
Pidades silmas liidu mahepõllumajandusliku tootmise poliitika eesmärke, peaks selle poliitika rakendamiseks kehtestatava õigusraamistiku eesmärk olema tagada aus konkurents ja mahepõllumajanduslike toodete siseturu nõuetekohane toimimine, säilitada ja õigustada tarbijausaldust mahepõllumajanduslikuna märgistatud toodete suhtes ning luua tingimused, millest lähtudes edeneks poliitika kooskõlas tootmise ja turu arenguga.