natgillin/translations-raw huggingface dataset:
that are incorporated, managed, resident, controlled or established in any jurisdiction other than the jurisdiction of residence of one or more of the beneficial owners of the assets held by such persons, legal arrangements or structures; and
kes on asutatud või loodud või keda juhitakse või kontrollitakse või kes asuvad mistahes teises jurisdiktsioonis, mis ei ole nende isikute, õiguslike moodustiste või struktuuride valduses oleva vara ühe või mitme tegeliku kasusaaja asukoha jurisdiktsioon, ning
where the beneficial owners of such persons, legal arrangements or structures, as defined in Directive (EU) 2015/849, are made unidentifiable.
kus selliste direktiivis (EL) 2015/849 määratletud isikute, õiguslike moodustiste või struktuuride tegelike kasusaajate tuvastamine on muudetud võimatuks.
E. Specific hallmarks concerning transfer pricing
E. Siirdehindu puudutavad spetsiifilised tunnused
An arrangement which involves the use of unilateral safe harbour rules.
Skeem, mis hõlmab ühepoolselt nn safe-harbour normide kasutamist.
An arrangement involving the transfer of hard-to-value intangibles.
Skeem, mis hõlmab raskesti hinnatava immateriaalse vara üleandmist.
The term “hard-to-value intangibles” covers intangibles or rights in intangibles for which, at the time of their transfer between associated enterprises:
Mõiste „raskesti hinnatav immateriaalne vara“ hõlmab immateriaalset vara või sellega seotud õigusi, mille puhul selle ülekandmisel seotud ettevõtjate vahel:
no reliable comparables exist; and
puuduvad usaldusväärsed võrreldavad tehingud ning
at the time the transaction was entered into, the projections of future cash flows or income expected to be derived from the transferred intangible, or the assumptions used in valuing the intangible are highly uncertain, making it difficult to predict the level of ultimate success of the intangible at the time of the transfer.
tehingute tegemise ajal on üleantava immateriaalse vara eeldatavalt saadavate tulevaste rahavoogude või sissetulekute prognoosid või kõnealuse immateriaalse vara hindamisel kasutatavad eeldused äärmiselt ebakindlad, muutes keeruliseks selle immateriaalse vara lõpliku tulukuse prognoosimise selle üleandmise ajal.
Directive (EU) 2018/843 of the European Parliament and of the Council
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv (EL) 2018/843,
amending Directive (EU) 2015/849 on the prevention of the use of the financial system for the purposes of money laundering or terrorist financing, and amending Directives 2009/138/EC and 2013/36/EU
millega muudetakse direktiivi (EL) 2015/849, mis käsitleb finantssüsteemi rahapesu või terrorismi rahastamise eesmärgil kasutamise tõkestamist, ning millega muudetakse direktiive 2009/138/EÜ ja 2013/36/EL
Directive (EU) 2015/849 of the European Parliament and of the Council constitutes the main legal instrument in the prevention of the use of the Union financial system for the purposes of money laundering and terrorist financing.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv (EL) 2015/849 on peamine õigusakt, millega tõkestatakse liidu finantssüsteemi kasutamist rahapesu ja terrorismi rahastamise eesmärgil.
That Directive, which had a transposition deadline of 26 June 2017, sets out an efficient and comprehensive legal framework for addressing the collection of money or property for terrorist purposes by requiring Member States to identify, understand and mitigate the risks related to money laundering and terrorist financing.
Nimetatud direktiivis, mis tuli üle võtta 26. juuniks 2017, on sätestatud terroristlikel eesmärkidel raha või vara kogumise vastase tegevuse tõhus ja terviklik õigusraamistik, milles nõutakse, et liikmesriigid tuvastaksid, mõistaksid ja maandaksid rahapesust ja terrorismi rahastamisest tulenevaid riske.
Recent terrorist attacks have brought to light emerging new trends, in particular regarding the way terrorist groups finance and conduct their operations.
Hiljutised terrorirünnakud on toonud esile uusi suundumusi, seda eelkõige viisides, kuidas terroristlike rühmituste operatsioone rahastatakse ja ellu viiakse.
Certain modern technology services are becoming increasingly popular as alternative financial systems, whereas they remain outside the scope of Union law or benefit from exemptions from legal requirements, which might no longer be justified.
Teatavad tänapäeva tehnoloogia teenused leiavad järjest laialdasemat kasutust alternatiivse finantssüsteemina, jäädes samas liidu õiguse kohaldamisalast välja ja kasutades ära selliseid erandeid õigusnormidest, mis ei pruugi olla enam põhjendatud.
In order to keep pace with evolving trends, further measures should be taken to ensure the increased transparency of financial transactions, of corporate and other legal entities, as well as of trusts and legal arrangements having a structure or functions similar to trusts (‘similar legal arrangements’), with a view to improving the existing preventive framework and to more effectively countering terrorist financing.
Muutuvate suundumustega kaasas käimiseks tuleks võtta lisameetmeid, et tagada finantstehingute, äriühingute ja muude juriidiliste isikute, samuti usaldusfondide ja selliste õiguslike üksuste suurem läbipaistvus, millel on usaldusfondidega sarnane struktuur või ülesanded („sarnane õiguslik üksus“), et parandada olemasolevat tõkestavat raamistikku ja võidelda tulemuslikumalt terrorismi rahastamise vastu.
It is important to note that the measures taken should be proportionate to the risks.
On oluline märkida, et võetavad meetmed peaksid olema riskidega proportsionaalsed.
The United Nations (UN), Interpol and Europol have been reporting on the increasing convergence between organised crime and terrorism.
Ühinenud Rahvaste Organisatsioon (ÜRO), Interpol ja Europol on teatanud organiseeritud kuritegevuse ja terrorismi vastastikusest lähenemisest.
The nexus between organised crime and terrorism and the links between criminal and terrorist groups constitute an increasing security threat to the Union.
Organiseeritud kuritegevuse ja terrorismi seotus ning kriminaalsete ja terroristlike rühmituste vahelised sidemed on liidu jaoks üha suurem julgeolekuoht.
Preventing the use of the financial system for the purposes of money laundering or terrorist financing is an integral part of any strategy addressing that threat.
Selle ohuga toimetulemise strateegiasse kuulub lahutamatult finantssüsteemi rahapesu või terrorismi rahastamise eesmärgil kasutamise tõkestamine.
While there have been significant improvements in the adoption and implementation of Financial Action Task Force (FATF) standards and the endorsement of the work of the Organisation for Economic Cooperation and Development on transparency by Member States in recent years, the need to further increase the overall transparency of the economic and financial environment of the Union is clear.
Kuigi viimastel aastatel on tehtud märgatavaid edusamme rahapesuvastase töökonna standardite vastuvõtmisel ja rakendamisel ning liikmesriigid on toetanud Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni tööd läbipaistvuse valdkonnas, on selge, et liidu majandus- ja finantskeskkonna üldist läbipaistvust tuleb suurendada.
The prevention of money laundering and of terrorist financing cannot be effective unless the environment is hostile to criminals seeking shelter for their finances through non-transparent structures.
Rahapesu ja terrorismi rahastamist saab tulemuslikult tõkestada siis, kui keskkond on ebasoodne kurjategijate suhtes, kes otsivad võimalusi kaitsta oma raha läbipaistmatute struktuuride abil.
The integrity of the Union financial system is dependent on the transparency of corporate and other legal entities, trusts and similar legal arrangements.
Liidu finantssüsteemi usaldusväärsus sõltub äriühingute ja muude juriidiliste isikute, usaldusfondide ja sarnaste õiguslike üksuste läbipaistvusest.
This Directive aims not only to detect and investigate money laundering, but also to prevent it from occurring.
Käesoleva direktiivi eesmärk ei ole mitte ainult rahapesu tuvastada ja uurida, vaid seda ka tõkestada.
Enhancing transparency could be a powerful deterrent.
Läbipaistvuse suurendamisel võib olla jõuline ennetav mõju.
While the aims of Directive (EU) 2015/849 should be pursued and any amendments to it should be consistent with the Union’s ongoing action in the field of countering terrorism and terrorist financing, such amendments should be made having due regard to the fundamental right to the protection of personal data, as well as the observance and application of the proportionality principle.
Kuigi tuleks järgida direktiivi (EL) 2015/849 eesmärke ning kõnealuse direktiivi kõik muudatused peaksid olema kooskõlas liidu käimasoleva võitlusega terrorismi ja terrorismi rahastamise vastu, tuleks muudatusi tehes nõuetekohaselt arvesse võtta põhiõigust isikuandmete kaitsele ning järgida ja kohaldada proportsionaalsuse põhimõtet.
The Communication from the Commission to the European Parliament, the Council, the European Economic and Social Committee and the Committee of the Regions entitled ‘The European Agenda on Security’ indicated the need for measures to address terrorist financing in a more effective and comprehensive manner, highlighting that the infiltration of financial markets allows for the financing of terrorism.
Komisjoni teatises Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele pealkirjaga „Euroopa julgeoleku tegevuskava“ märgiti vajadust võtta meetmeid tõhusamaks ja terviklikumaks terrorismi rahastamise vastu võitlemiseks ja toodi välja, et finantsturgudele imbumine võimaldab rahastada terrorismi.
The European Council conclusions of 17-18 December 2015 also stressed the need to take rapidly further action against terrorist financing in all domains.
Euroopa Ülemkogu rõhutas 17.–18. detsembri 2015. aasta järeldustes samuti vajadust võtta kiiresti kõikides valdkondades terrorismi rahastamise tõkestamiseks lisameetmeid.
The Communication from the Commission to the European Parliament and to the Council entitled ‘Action Plan for strengthening the fight against terrorist financing’ underscores the need to adapt to new threats and to amend Directive (EU) 2015/849 accordingly.
Komisjoni teatises Euroopa Parlamendile ja nõukogule pealkirjaga „Terrorismi rahastamise vastase võitluse tõhustamise tegevuskava“ rõhutatakse vajadust kohaneda uute ohtudega ja muuta vastavalt direktiivi (EL) 2015/849.
Union measures should also accurately reflect developments and commitments undertaken at international level.
Samuti peaksid liidu meetmed olema vastavuses rahvusvahelisel tasandil toimuvate muutuste ja võetud kohustustega.
Therefore, UN Security Council Resolution (UNSCR) 2195 (2014) on Threats to international peace and security and UNCSRs 2199(2015) and 2253(2015) on Threats to international peace and security caused by terrorist acts, should be taken into account.
Seetõttu tuleks arvesse võtta ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 2195 (2014) rahvusvahelise rahu ja julgeoleku ohtude kohta ning resolutsioone 2199 (2015) ja 2253 (2015) terrorismist tingitud ohu kohta rahvusvahelisele rahule ja julgeolekule.
Those UNSCRs deal with, respectively, the links between terrorism and transnational organised crime, preventing terrorist groups from gaining access to international financial institutions and expanding the sanctions framework to include Islamic State in Iraq and Levant.
Need ÜRO julgeolekunõukogu resolutsioonid käsitlevad vastavalt terrorismi ja rahvusvahelise organiseeritud kuritegevuse vahelisi sidemeid ning terroristlike rühmituste juurdepääsu tõkestamist rahvusvahelistele finantseerimisasutustele ning nendega laiendatakse sanktsioonide raamistikku Iraagi ja Levandi Islamiriigile.
Providers engaged in exchange services between virtual currencies and fiat currencies (that is to say coins and banknotes that are designated as legal tender and electronic money, of a country, accepted as a medium of exchange in the issuing country) as well as custodian wallet providers are under no Union obligation to identify suspicious activity.
Virtuaalvääringute ja ametlike vääringute (st riigi seaduslikuks maksevahendiks määratud müntide ja pangatähtede ning e-raha, mida tunnistatakse käibele lasknud riigis vahetusvahendina) vahetamise teenuse pakkujad, samuti rahakotiteenuse pakkujad ei ole liidus kohustatud kahtlast tegevust tuvastama.
Therefore, terrorist groups may be able to transfer money into the Union financial system or within virtual currency networks by concealing transfers or by benefiting from a certain degree of anonymity on those platforms.
See võib anda terroristlikele rühmitustele võimaluse teha rahaülekandeid neid peites või kõnealuste platvormide võimaldatavat teatavat anonüümsust ära kasutades liidu finantssüsteemi või virtuaalvääringu võrkudes.
It is therefore essential to extend the scope of Directive (EU) 2015/849 so as to include providers engaged in exchange services between virtual currencies and fiat currencies as well as custodian wallet providers.
Seetõttu on ülimalt oluline laiendada direktiivi (EL) 2015/849 kohaldamisala selliselt, et see hõlmaks virtuaalvääringute ja ametlike vääringute vahetamise teenuse pakkujaid ja rahakotiteenuse pakkujaid.
For the purposes of anti-money laundering and countering the financing of terrorism (AML/CFT), competent authorities should be able, through obliged entities, to monitor the use of virtual currencies.
Rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise eesmärgil peaksid pädevad asutused olema suutelised virtuaalvääringute kasutamist kohustatud isikute kaudu jälgima.
Such monitoring would provide a balanced and proportional approach, safeguarding technical advances and the high degree of transparency attained in the field of alternative finance and social entrepreneurship.
Selline jälgimine võimaldaks tasakaalustatud ja proportsionaalset lähenemist, kahjustamata alternatiivse rahastamise ja sotsiaalse ettevõtluse valdkonnas saavutatud tehnilisi edusamme ja heal tasemel läbipaistvust.
The anonymity of virtual currencies allows their potential misuse for criminal purposes.
Virtuaalvääringute anonüümsus võimaldab neid kuritegelikel eesmärkidel väärkasutada.
The inclusion of providers engaged in exchange services between virtual currencies and fiat currencies and custodian wallet providers will not entirely address the issue of anonymity attached to virtual currency transactions, as a large part of the virtual currency environment will remain anonymous because users can also transact without such providers.
Virtuaalvääringute ja ametlike vääringute vahetamise teenuse pakkujate ning rahakotiteenuse pakkujate hõlmamine ei lahenda virtuaalvääringu tehingutega seotud anonüümsuse probleemi lõplikult, kuna suur osa virtuaalvääringu keskkonnast jääb endiselt anonüümseks, sest kasutajad saavad tehinguid teha ka ilma selliste pakkujateta.
To combat the risks related to the anonymity, national Financial Intelligence Units (FIUs) should be able to obtain information allowing them to associate virtual currency addresses to the identity of the owner of virtual currency.
Anonüümsusega seotud riskidega võitlemiseks peaksid riiklikud rahapesu andmebürood olema suutelised hankima teavet, mis võimaldab seostada virtuaalvääringu aadresse virtuaalvääringu omaniku isikuga.
In addition, the possibility to allow users to self-declare to designated authorities on a voluntary basis should be further assessed.
Lisaks tuleks põhjalikumalt hinnata võimalust lubada kasutajatel määratud asutustele vabatahtlikult enda kohta kinnitus esitada.
Virtual currencies should not to be confused with electronic money as defined in point (2) of Article 2 of Directive 2009/110/EC of the European Parliament and of the Council, with the larger concept of ‘funds’ as defined in point (25) of Article 4 of Directive (EU) 2015/2366 of the European Parliament and of the Council, nor with monetary value stored on instruments exempted as specified in points (k) and (l) of Article 3 of Directive (EU) 2015/2366, nor with in-games currencies, that can be used exclusively within a specific game environment.
Virtuaalvääringuid ei tohiks ajada segamini e-rahaga, mis on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/110/EÜ artikli 2 punktis 2, ega rahaliste vahendite laiema mõistega, mis on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2015/2366 artikli 4 punktis 25, ega ka rahaliste väärtustega, mis on salvestatud direktiivi (EL) 2015/2366 artikli 3 punktide k ja l kohaselt välja jäetud instrumentidel, ega mänguvääringuga, mida saab kasutada ainult konkreetses mängukeskkonnas.
Although virtual currencies can frequently be used as a means of payment, they could also be used for other purposes and find broader applications such as means of exchange, investment, store-of-value products or use in online casinos.
Kuigi virtuaalvääringut võidakse sageli kasutada maksevahendina, võib neid laialdaselt kasutada ka muudel eesmärkidel, näiteks vahetusvahendina, investeerimiseks, väärtuse säilitamise toodetena või veebikasiinodes.
The objective of this Directive is to cover all the potential uses of virtual currencies.
Käesoleva direktiivi eesmärk on hõlmata virtuaalvääringute kõikvõimalikke kasutusviise.
Local currencies, also known as complementary currencies, that are used in very limited networks such as a city or a region and among a small number of users should not be considered to be virtual currencies.
Kohalikke ehk täiendavaid vääringuid, mida kasutatakse väga piiratud võrgustikus, nagu ühes linnas või regioonis, ja mille kasutajaskond on väike, ei peaks käsitama virtuaalvääringuna.
Business relationships or transactions involving high-risk third countries should be limited when significant weaknesses in the AML/CFT regime of the third-countries concerned are identified, unless adequate additional mitigating measures or countermeasures are applied.
Tuleks piirata ärisuhteid või tehinguid suure riskiga kolmandate riikidega, kui asjaomaste suure riskiga kolmandate riikide rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise korras tuvastatakse märkimisväärseid puudusi, v.a juhul, kui võetakse piisavaid täiendavaid maandavaid või vastumeetmeid.
When dealing with such cases of high-risk and with such business relationships or transactions, Member States should require obliged entities to apply enhanced customer due diligence measures to manage and mitigate those risks.
Selliste suure riskiga juhtumite ning selliste ärisuhete või tehingute puhul peaksid liikmesriigid nõudma kohustatud isikutelt, et nad kohaldaksid kõnealuste riskide juhtimiseks ja maandamiseks kliendi suhtes rakendatavaid tugevdatud hoolsusmeetmeid.
Each Member State therefore determines at national level the type of enhanced due diligence measures to be taken with regard to high-risk third countries.
Seega kehtestab iga liikmesriik suure riskiga kolmandate riikide suhtes võetavate tugevdatud hoolsusmeetmete liigi riiklikul tasemel.
Those different approaches between Member States create weak spots on the management of business relationships involving high-risk third countries as identified by the Commission.
Sellised liikmesriigiti erinevad lähenemised on nõrgaks kohaks komisjoni poolt tuvastatud suure riskiga kolmandate riikidega ärisuhete hoidmisel.
It is important to improve the effectiveness of the list of high-risk third countries established by the Commission by providing for a harmonised treatment of those countries at Union level.
Oluline on parandada komisjoni koostatud suure riskiga kolmandate riikide nimekirja tulemuslikkust, tagades liidu tasandil kõnealuste riikide ühtse kohtlemise.
That harmonised approach should primarily focus on enhanced customer due diligence measures, where such measures are not already required under national law.
Sellise ühtlustatud lähenemisega tuleks eelkõige keskenduda kliendi suhtes rakendatavatele tugevdatud hoolsusmeetmetele, kui selliseid meetmeid ei nõuta juba siseriikliku õiguse alusel.
In accordance with international obligations, Member States should be allowed to require obliged entities, where applicable, to apply additional mitigating measures complementary to the enhanced customer due diligence measures, in accordance with a risk based approach and taking into account the specific circumstances of business relationships or transactions.
Kooskõlas rahvusvaheliste kohustustega peaks liikmesriikidel olema võimalik nõuda, et kohustatud isikud kohaldaksid asjakohasel juhul lisaks kliendi suhtes rakendatavatele tugevdatud hoolsusmeetmetele täiendavaid maandamismeetmeid, kooskõlas riskipõhise käsitluse põhimõttega ja võttes arvesse ärisuhete või tehingute konkreetseid asjaolusid.
In addition, Member States should require obliged entities to apply additional mitigating measures regarding high-risk third countries identified by the Commission by taking into account calls for countermeasures and recommendations, such as those expressed by the FATF, and responsibilities resulting from international agreements.
Selleks et jälgida liidu nõuete riiklikesse rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise kordadesse nõuetekohast ülevõtmist, nende nõuete tulemuslikku rakendamist ja nende kordade suutlikkust luua tulemuslik tõkestav raamistik, peaks komisjon hindamisel tuginema riiklikele rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise kordadele, piiramata hindamisi, mida korraldavad rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise valdkonnas pädevad rahvusvahelised organisatsioonid ja standardite kehtestajad, nagu rahapesuvastane töökond või rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise meetmeid hindav eksperdikomitee.
Given the evolving nature of threats and vulnerabilities relating to money laundering and the financing of terrorism, the Union should adopt an integrated approach on the compliance of national AML/CFT regimes with the requirements at Union level, by taking into consideration an effectiveness assessment of those national regimes.
Üldotstarbelistel ettemaksekaartidel on õiguspärane otstarve ning need soodustavad sotsiaalset ja finantsalast kaasamist.
For the purpose of monitoring the correct transposition of the Union requirements in national AML/CFT regimes, the effective implementation of those requirements and the capacity of those regimes to achieve an effective preventive framework, the Commission should base its assessment on the national AML/CFT regimes, which should be without prejudice to assessments conducted by international organisations and standard setters with competence in the field of preventing money laundering and combating terrorist financing, such as the FATF or the Committee of Experts on the Evaluation of Anti-Money Laundering Measures and the Financing of Terrorism.
Siiski on anonüümseid ettemaksekaarte lihtne kasutada terrorirünnakute ja seonduva logistika rahastamiseks.
General purpose prepaid cards have legitimate uses and constitute an instrument contributing to social and financial inclusion.
Seetõttu on oluline välistada terroristide võimalus nende abil oma operatsioone rahastada, milleks vähendatakse veelgi ülemmäärasid ja maksimaalseid summasid, mille puhul kohustatud isikud võivad teatavad direktiivi (EL) 2015/849 kohased kliendi suhtes rakendatavad hoolsusmeetmed kohaldamata jätta.
However, anonymous prepaid cards are easy to use in financing terrorist attacks and logistics.
Seepärast on oluline – võttes vajalikul määral arvesse tarbijate vajadusi üldotstarbeliste ettemaksekaartide kasutamisel ning takistamata selliste vahendite kasutamist sotsiaalse ja majandusliku kaasatuse edendamiseks – langetada anonüümsete üldotstarbeliste ettemaksekaartide praeguseid künniseid ja tuvastada kaugmaksetehingu korral klient, kui tehingu summa ületab 50 eurot.
It is therefore essential to deny terrorists this means of financing their operations, by further reducing the limits and maximum amounts under which obliged entities are allowed not to apply certain customer due diligence measures provided for by Directive (EU) 2015/849.
Kuigi liidus välja antud anonüümsete üldotstarbeliste ettemaksekaartide kasutamine on põhimõtteliselt piiratud liidu territooriumiga, ei saa alati sama eeldada kolmandates riikides välja antud sarnaste kaartide puhul.