natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Prepaid cards are non-nominal cards that store or provide access to a monetary value or funds which can be used for payment transactions, for acquiring goods or services or for redemption of currency.
Ettemaksekaardid on kaardid, mis ei ole nimelised, millel hoitakse rahalist väärtust või rahalisi vahendeid või mis annavad neile juurdepääsu ning mida saab kasutada maksetehingute tegemiseks, kaupade või teenuste ostmiseks või sularaha sissemakseks.
They are not linked to a bank account.
Need kaardid ei ole pangakontoga seotud.
Prepaid cards encompass anonymous prepaid cards as referred to in the Directive (EU) 2015/849.
Ettemaksekaardid hõlmavad direktiivis (EL) 2015/849 osutatud anonüümseid ettemaksekaarte.
They are widely used for a variety of legitimate purposes and some of those instruments also present a clear social interest.
Neid kaarte kasutatakse laialdaselt mitmel õiguspärasel eesmärgil ja mõne sellise instrumendi vastu on ka selge ühiskondlik huvi.
Such prepaid cards are easily transferrable and can be used to transfer considerable value across the external borders.
Ettemaksekaarte on lihtne edasi anda ja neid saab kasutada märkimisväärse väärtuse ülekandmiseks üle välispiiri.
It is therefore necessary to include prepaid cards in the definition of cash, in particular if they can be bought without customer due diligence procedures.
Seetõttu on vaja, et sularaha mõiste hõlmaks ka ettemaksekaarte, eriti kui neid saab osta kliendi suhtes rakendatavaid hoolsusmeetmeid kohaldamata.
This will allow for the possibility to extend the controls to certain types of prepaid cards, taking into account the available technology, if justified by the evidence, provided that such controls are extended with due regard to proportionality and practical enforceability.
See võimaldab olemasoleva tehnoloogia abil laiendada kontrolle teatavat liiki ettemaksekaartidele, kui see on tõendite alusel põhjendatud, tingimusel et selliste kontrollide laiendamisel lähtutakse proportsionaalsuse põhimõttest ja praktilise rakendamise võimalikkusest.
For the prevention of money laundering and terrorist financing, an obligation to declare cash should be imposed on natural persons entering or leaving the Union.
Rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamiseks tuleks liitu sisenevatele või liidust lahkuvatele füüsilistele isikutele kehtestada sularaha deklareerimise kohustus.
In order not to restrict free movement unduly or overburden citizens and authorities with administrative formalities, the obligation should be subject to a threshold of EUR 10000.
Selleks et mitte põhjendamatult piirata kodanike vaba liikumist ning kodanikke ja ametiasutusi haldusformaalsustega liigselt mitte koormata, tuleks kõnealune kohustus ette näha alates 10000 euro suurusest summast.
It should apply to carriers carrying such amounts on their person, in their luggage or in the means of transport in which they cross the external borders.
Seda piirmäära tuleks kohaldada vedajate suhtes, kes veavad niisuguseid summasid üle välispiiri, kandes seda kaasas, või kellel on see summa pagasis või veovahendis.
They should be required to make the cash available to the competent authorities for control and, if necessary, to present it to those authorities.
Vedajatelt tuleks nõuda, et nad esitaksid sularaha pädevatele asutustele kontrollimiseks ja vajaduse korral annaksid selle pädevatele asutustele üle.
The definition of ‘carrier’ should be understood as excluding those carriers who undertake the professional conveyance of goods or people.
Mõistet „vedaja“ tuleks käsitada nii, et see ei hõlmaks vedajaid, kes tegelevad kutseliselt kaupade või inimeste vedamisega.
As regards movements of unaccompanied cash, for example cash entering or leaving the Union in postal packages, courier shipments, unaccompanied luggage or containerised cargo, the competent authorities should have the power to require the sender or the recipient, or a representative thereof, to make a disclosure declaration, systematically or on a case-by-case basis, in accordance with national procedures.
Saatjata sularaha liikumise puhul, näiteks kui sularaha tuuakse liitu või viiakse liidust välja postisaadetistes, kullersaadetistes, saatjata pagasis või konteinerveoses, peaks pädevatel asutustel olema õigus nõuda saatjalt või saajalt või nende esindajalt kooskõlas riigisiseste menetlustega süstemaatiliselt või juhtumipõhiselt avalikustamisdeklaratsiooni esitamist.
Such disclosure should cover a number of elements, which are not covered by the usual documentation submitted to customs, such as shipping documents and customs declarations.
Kõnealuses avalikustamisdeklaratsioonis tuleks nõuda teavet, mida ei nõuta tavapärastes tollile esitatavates dokumentides, nagu veodokumendid ja tollideklaratsioonid.
Such elements are the origin, destination, economic provenance and intended use of the cash.
Sellise teabe hulka kuulub sularaha päritolu, sihtkoht, majanduslik päritolu ja kavandatud otstarve.
The obligation to disclose unaccompanied cash should be subject to a threshold identical to that for cash carried by carriers.
Saatjata sularaha avalikustamiskohustuse suhtes tuleks kohaldada sama piirmäära nagu sularaha puhul, mida vedajad kaasas kannavad.
A number of standardised data elements regarding the movement of cash such as the personal details of the declarant, the owner or the recipient, the economic provenance and the intended use of the cash, should be recorded in order to achieve the objectives of this Regulation.
Käesoleva määruse eesmärkide saavutamiseks tuleks sularaha liikumise kohta talletada teatav hulk standarditud andmeelemente, nagu deklarandi, omaniku või saaja isikuandmed, sularaha majanduslik päritolu ja kavandatud otstarve.
In particular, it is necessary that the declarant, the owner or the recipient provide their personal details as contained in their identification documents, in order to reduce to a minimum the risk of errors regarding their identities and the delays due to the possible subsequent need for verification.
Eelkõige on tähtis, et deklarant, omanik või saaja esitaksid oma isikuandmed oma isikut tõendavates dokumentides esitatud kujul, et vältida nii palju kui võimalik vigu nende isikusamasuses ja viivitusi võimaliku edasise kontrollivajaduse tõttu.
As regards the obligation to declare accompanied cash and the obligation to disclose unaccompanied cash, competent authorities should be empowered to carry out all requisite controls on persons, their luggage, the means of transport used to cross the external borders and any unaccompanied consignment or receptacle crossing that border which may contain cash, or a means of transport carrying them.
Saatjaga sularaha deklareerimise ja saatjata sularaha avalikustamise kohustustega seoses peaks pädeval asutusel olema õigus kontrollida inimesi, nende pagasit, välispiiri ületamiseks kasutatavat veovahendit ja kõiki välispiiri ületavaid saatjata saadetisi või mahuteid, mis võivad sisaldada sularaha, või veovahendeid, milles neid veetakse.
In the event of failure to comply with those obligations, the competent authorities should compose an ex officio declaration for subsequent transmission of the relevant information to other authorities.
Kui neid kohustusi ei täideta, peaksid pädevad asutused koostama ex officio deklaratsiooni asjaomase teabe järgnevaks esitamiseks teistele asutustele.
In order to ensure their uniform application by competent authorities, controls should be based primarily on a risk analysis, with the purpose of identifying and evaluating the risks and developing the necessary countermeasures.
Selleks et pädevad asutused teeksid kontrolle ühetaoliselt, peaksid kontrollid põhinema eelkõige riskianalüüsil, mille eesmärk peaks olema selgitada välja ja hinnata riske ning töötada välja vajalikud vastumeetmed.
The establishment of a common risk management framework should not prevent competent authorities from performing random checks or spontaneous controls whenever they deem necessary.
Ühise riskijuhtimise raamistiku loomine ei tohiks pädevaid asutusi takistada tegemast pistelisi või omaalgatuslikke kontrolle, kui nad seda vajalikuks peavad.
Where they detect amounts of cash below the threshold but there are indications that the cash might be linked to criminal activity as covered by this Regulation, the competent authorities should be able to record, in the case of accompanied cash, information about the carrier, the owner and, where available, the intended recipient of the cash, including full name, contact details, details concerning the nature and the amount or value of the cash, its economic provenance and intended use.
Kui pädevad asutused avastavad sularaha, mille väärtus jääb küll allapoole piirmäära, kuid on märke sellest, et raha võib olla seotud käesoleva määrusega hõlmatud kuritegeliku tegevusega, peaks pädevatel asutustel olema võimalik talletada saatjaga sularaha puhul teave sularaha vedaja, omaniku ja, kui see on teada, sularaha kavandatud saaja kohta, sealhulgas täielik nimi, kontaktandmed, üksikasjad sularaha liigi ja summa või väärtuse, selle majandusliku päritolu ja kavandatud otstarbe kohta.
In the case of unaccompanied cash, competent authorities should be able to record information on the declarant, the owner, the sender, and the recipient or intended recipient of the cash, including full name, contact details, details concerning the nature and the amount or value of the cash, its economic provenance and intended use.
Saatjata sularaha puhul peaks pädevatel asutustel olema võimalik talletada teave sularaha deklarandi, omaniku, saatja ja saaja või kavandatud saaja kohta, sealhulgas täielik nimi ja kontaktandmed, üksikasjad sularaha liigi ja summa või väärtuse, selle majandusliku päritolu ja kavandatud otstarbe kohta.
That information should be passed on to the FIU of the Member State in question, which should ensure that the FIU transmit any relevant information spontaneously or upon request to the FIUs of the other Member States.
See teave tuleks edastada rahapesu andmebüroole asjaomases liikmesriigis, mis peaks tagama, et rahapesu andmebüroo edastab kogu asjakohase teabe omal algatusel või taotluse korral teiste liikmesriikide rahapesu andmebüroodele.
Those units are designated as the hub elements in the fight against money-laundering and terrorist financing who receive and process information from various sources such as financial institutions and analyse that information in order to determine if there are grounds for further investigation that may not be apparent to the competent authorities who collect the declarations and perform controls under this Regulation.
Need bürood on rahapesu ja terrorismi rahastamise vastase võitluse keskused, mis võtavad vastu ja töötlevad teavet eri allikatest, nagu finantseerimisasutused, ja analüüsivad seda teavet, et teha kindlaks, kas edasine uurimine on põhjendatud, kuna see ei pruugi olla selge nende pädevate asutuste jaoks, kes käesoleva määruse alusel deklaratsioone koguvad ja kontrolle teevad.
To guarantee the effective flow of information, FIUs should all be connected to the Customs Information System (the ‘CIS’) established by Council Regulation (EC) No 515/97 and the data produced or exchanged by competent authorities and FIUs should be compatible and comparable.
Teabe tulemusliku liikumise tagamiseks peaksid kõik rahapesu andmebürood olema ühendatud nõukogu määruse (EÜ) nr 515/97 alusel loodud tolliinfosüsteemi ning pädevate asutuste ja rahapesu andmebüroode saadud või vahetatavad andmed peaksid olema ühilduvad ja võrreldavad.
Recognising the importance for the successful follow-up of this Regulation of having an effective exchange of information between the relevant authorities, including FIUs within the legal framework covering those entities, and the need to strengthen the cooperation between FIUs within the Union, the Commission should assess by 1 June 2019 the possibility of establishing a common mechanism to fight money laundering and terrorist financing.
Tunnistades, et käesoleva määruse tulemuslike järelmeetmete võtmiseks on oluline asjaomaste asutuste, sealhulgas rahapesu andmebüroode vaheline tulemuslik andmevahetus neid üksusi reguleeriva õigusraamistiku piires, ning et vaja on tugevdada koostööd rahapesu andmebüroode vahel liidus.
The detection of sub-threshold amounts of cash in situations where there are indications of criminal activity is highly relevant in this context.
Seda arvesse võttes peaks komisjon hindama 1. juuniks 2019 võimalust luua ühine mehhanism võitluseks rahapesu ja terrorismi rahastamise vastu.
Consequently, it should also be possible to share information relating to sub-threshold amounts with the competent authorities in other Member States if there are indications of criminal activity.
Piirmäärast allapoole jäävate sularaha summade avastamine olukorras, kus on märke kuritegelikust tegevusest, on sellega seoses eriti oluline.
Considering that the movements of cash that are subject to controls under this Regulation take place across the external borders, and given the difficulty of acting once the cash has left the point of entry or exit and the associated risk if even small amounts are used illicitly, the competent authorities should be able to detain cash temporarily in certain circumstances, subject to checks and balances: first, where the obligation to declare or to disclose cash has not been met and, second, where there are indications of criminal activity, irrespective of the amount or whether the cash is accompanied or unaccompanied.
Seetõttu, kui on märke kuritegelikust tegevusest, peaks piirmäärast allapoole jäävate summadega seoses olema võimalik vahetada teavet ka teiste liikmesriikide pädevate asutustega.
In view of the nature of such temporary detention and the impact that it might have on the freedom of movement and the right to property, the period of detention should be limited to the absolute minimum time that other competent authorities require to determine whether there are grounds for further intervention, such as investigations or seizure of the cash based on other legal instruments.
Võttes arvesse, et sularaha liikumine, mida tuleb käesoleva määruse alusel kontrollida, toimub üle välispiiri, ning pidades silmas, kui keeruline on võtta meetmeid pärast seda, kui raha on liitu toomise või liidust välja viimise kohast edasi liikunud, ning riski, mis kaasneb isegi väikeste summade ebaseadusliku kasutamisega, peaks pädevatel asutustel olema võimalus kontrolli- ja tasakaalusüsteemi kohaselt sularaha teatavatel juhtudel ajutiselt kinni pidada, kui esiteks ei ole täidetud deklareerimis- või avalikustamiskohustust ja teiseks on märke kuritegelikust tegevusest, olenemata summa suurusest ja sellest, kas sularaha on saatjaga või saatjata.
A decision to detain cash temporarily under this Regulation should be accompanied by a statement of reasons and should adequately describe the specific factors that have given rise to the action.
Võttes arvesse ajutise kinnipidamise olemust ning mõju, mida see võib avaldada liikumisvabadusele ja omandiõigusele, peaks kinnipidamise aeg olema minimaalne ajavahemik, mida teistel pädevatel asutustel on vaja, et teha kindlaks, kas muude õigusaktide alusel on tarvis kohaldada täiendavaid meetmeid, nagu uurimine või sularaha arestimine.
It should be possible to extend the period of temporary detention of the cash in specific and duly assessed cases, for instance when competent authorities encounter difficulties in obtaining information on a potential criminal activity, inter alia, when communication with a third country is required, when documents have to be translated or when it is difficult to identify and contact the sender or the recipient in the case of unaccompanied cash.
Otsusele sularaha käesoleva määruse alusel ajutiselt kinni pidada tuleks lisada põhjendused, milles tuleks välja tuua konkreetsed kinnipidamise aluseks olnud asjaolud.
If, at the end of the period of detention, no decision concerning further intervention is taken or if the competent authority decides that there are no grounds to further detain the cash, it should immediately be released, depending on the situation, to the person from whom the cash was temporarily detained, the carrier or the owner.
Konkreetsetel ja nõuetekohaselt hinnatud juhtudel peaks olema võimalik sularaha ajutise kinnipidamise aega pikendada, näiteks kui pädevatel asutustel on raskusi võimaliku kuritegeliku tegevuse kohta teabe saamisel, muu hulgas siis, kui see nõuab suhtlemist kolmanda riigiga, kui dokumendid on vaja tõlkida või kui saatjata sularaha puhul on raske kindlaks teha selle saatjat või saajat ja temaga ühendust võtta.
In order to raise awareness about this Regulation, Member States should, in cooperation with the Commission, develop appropriate materials regarding the obligation to declare or disclose cash.
Kui pärast sularaha kinnipidamise tähtaja möödumist ei ole tehtud otsust järgmiste meetmete võtmiseks või kui pädev asutus leiab, et sularaha edasiseks kinnipidamiseks puudub alus, tuleks see vastavalt asjaoludele teha viivitamata kättesaadavaks isikule, kelle käest sularaha ajutiselt kinni peeti, vedajale või omanikule.
It is essential that the competent authorities that collect information pursuant to this Regulation transmit it in a timely manner to the national FIU in order to enable it to further analyse and compare the information with other data as provided for in Directive (EU) 2015/849.
Selleks et suurendada teadlikkust käesolevast määrusest, peaksid liikmesriigid töötama koostöös komisjoniga välja asjakohased teavitusmaterjalid sularaha deklareerimise või avalikustamise kohustuse kohta.
For the purpose of this Regulation, where the competent authorities register a failure to declare or disclose cash or where there are indications of criminal activity, they should promptly share that information with competent authorities of other Member States through appropriate channels.
On eriti oluline, et pädevad asutused, kes koguvad teavet käesoleva määruse alusel, esitaksid selle õigeks ajaks riiklikule rahapesu andmebüroole, et sellel oleks võimalik teavet edasi analüüsida ja võrrelda seda muu teabega, nagu on sätestatud direktiivis (EL) 2015/849.
Such exchange of data would be proportionate considering that persons who have breached the obligation to declare or disclose cash and who have been apprehended in one Member State would be likely to select another Member State of entry or exit where the competent authorities would have no knowledge of their earlier breach.
Kui pädevad asutused teevad käesoleva määruse kohaldamisel kindlaks, et sularaha ei ole deklareeritud või selle olemasolu ei ole avalikustatud või on märke kuritegelikust tegevusest, peaksid nad seda teavet asjaomaste teabekanalite kaudu teiste liikmesriikide pädevate asutustega kiiresti jagama.
The exchange of such information should be mandatory in order to ensure that this Regulation is applied consistently across the Member States.
Niisugune teabevahetus oleks proportsionaalne, võttes arvesse, et isikud, kes on sularaha deklareerimise või avalikustamise kohustust rikkunud ja on ühes liikmeriigis tabatud, valivad lähte- või sihtkohaks tõenäoliselt teise liikmesriigi, kelle pädevatel asutustel ei ole andmeid nende varasema rikkumise kohta.
Where there are indications that the cash is related to criminal activity which could adversely affect the financial interests of the Union, that information should also be made available to the Commission, to the European Public Prosecutor’s Office as established by Council Regulation (EU) 2017/1939 by the Member States participating in enhanced cooperation pursuant to that Regulation and to Europol as established by Regulation (EU) 2016/794 of the European Parliament and of the Council.
Niisuguse teabe vahetamine peaks olema kohustuslik, et tagada käesoleva määruse järjepidev kohaldamine kõigis liikmesriikides.
In order to achieve the objectives of this Regulation of preventing and deterring the circumvention of the obligation to declare or disclose cash, anonymised risk information and risk analysis results should also mandatorily be exchanged between Member States and with the Commission, in accordance with standards to be set out in implementing acts adopted pursuant to this Regulation.
Kui on märke sellest, et sularaha võib olla seotud kuritegeliku tegevusega, mis võib kahjustada liidu finantshuve, tuleks niisugune teave edastada ka komisjonile, Euroopa Prokuratuurile, mis asutati nõukogu määruse (EL) 2017/1939 alusel, ning Europolile, mis loodi Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2016/794 alusel.
It should be possible to exchange information between a competent authority of a Member State or the Commission and the authorities of a third country provided that there are appropriate safeguards.
Selleks et saavutada käesoleva määruse eesmärke tõkestada ja hoida ära sularaha deklareerimise või avalikustamise kohustusest kõrvalehoidmist, peaks anonüümseks muudetud riskiteabe ja riskianalüüsi tulemuste jagamine liikmesriikide ja komisjoni vahel olema kohustuslik kooskõlas standarditega, mis sätestatakse käesoleva määruse kohaselt vastu võetavates rakendusaktides.
Such exchange should only be permissible where relevant national and Union provisions on fundamental rights and the transfer of personal data are complied with, following authorisation by the authorities which originally obtained the information.
Asjakohaste kaitsemeetmete olemasolu korral peaks olema võimalik vahetada teavet liikmesriigi pädeva asutuse või komisjoni ja kolmanda riigi ametiasutuste vahel.
The Commission should be informed of any occurrence of information exchange with third countries pursuant to this Regulation and should report thereon to the European Parliament and to the Council.
Selline teabevahetus peaks olema lubatud üksnes asjaomase teabe algselt saanud ametiasutuse loal juhul, kui järgitakse põhiõigusi ja isikuandmete edastamist käsitlevaid asjaomaseid liikmesriigi ja liidu õigusnorme.
Given the nature of the information collected and the legitimate expectations of carriers and declarants that their personal data and information regarding the value of cash that they have brought into or taken out of the Union will be treated confidentially, the competent authorities should provide sufficient safeguards to ensure that agents who require access to the information respect professional secrecy, and adequately protect such information against unauthorised access, use or communication.
Komisjoni tuleks teavitada igasugusest käesoleva määruse alusel toimuvast teabevahetusest kolmandate riikidega ning komisjon peaks esitama selle kohta aruande Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
Unless otherwise provided for by this Regulation or national law, particularly in the context of legal proceedings, such information should not be disclosed without the permission of the authority which obtained it.
Võttes arvesse kogutava teabe olemust ning vedajate ja deklarantide õiguspärast ootust, et nende isikuandmeid ja sularaha väärtust, mille nad on liitu toonud või liidust välja viivad, käsitatakse salajase teabena, peaksid pädevad asutused ette nägema piisavad kaitsemeetmed selle tagamiseks, et isikud, kes soovivad teabele ligipääsu, hoiavad ametisaladust, ning kaitsevad piisavalt kõnealust teavet volitamata juurdepääsu, kasutamise või edastamise eest.
The processing of data under this Regulation may also cover personal data and should be carried out in accordance with Union law.
Kui käesolevas määruses või liikmesriigi õiguses ei ole sätestatud teisiti – eelkõige seoses kohtumenetlusega –, ei tohiks sellist teavet avalikustada ilma selle ametiasutuse loata, kes teabe sai.
Member States and the Commission should process personal data only in a manner compatible with the purposes of this Regulation.
Käesoleva määruse alusel andmete töötlemine võib hõlmata ka isikuandmeid ja see peaks toimuma kooskõlas liidu õigusega.
Any collection, disclosure, transmission, communication and other processing of personal data within the scope of this Regulation should be subject to the requirements of Regulations (EC) No 45/2001 and (EU) 2016/679 of the European Parliament and of the Council.
Liikmesriigid ja komisjon peaksid isikuandmeid töötlema üksnes viisil, mis on kooskõlas käesoleva määruse eesmärgiga.