natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This Regulation shall enter into force on the day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
Käesoleva määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
The President
presidendi eest
32.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta otsus nr 406/2009/EÜ, milles käsitletakse liikmesriikide jõupingutusi kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamiseks, et täita ühenduse kohustust vähendada kasvuhoonegaaside heitkoguseid aastaks 2020 (ELT L 140, 5.6.2009, lk 136).
Decision No 406/2009/EC of the European Parliament and of the Council of 23 April 2009 on the effort of Member States to reduce their greenhouse gas emissions to meet the Community's greenhouse gas emission reduction commitments up to 2020 (OJ L 140, 5.6.2009, p.
Komisjoni 2. mai 2013. aasta määrus (EL) nr 389/2013, millega luuakse liidu register vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2003/87/EÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsustele nr 280/2004/EÜ ja nr 406/2009/EÜ ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni määrused (EL) nr 920/2010 ja nr 1193/2011 (ELT L 122, 3.5.2013, lk 1).
Commission Delegated Regulation (EU) 2018/211
Komisjoni delegeeritud määrus (EL) 2018/211,
establishing a discard plan as regards salmon in the Baltic Sea
millega kehtestatakse tagasiheitekava seoses lõhepüügiga Läänemerel
Having regard to the Regulation (EU) No 1380/2013 of the European Parliament and of the Council of 11 December 2013 on the Common Fisheries Policy, amending Council Regulations (EC) No 1954/2003 and (EC) No 1224/2009 and repealing Council Regulations (EC) No 2371/2002 and (EC) No 639/2004 and Council Decision 2004/585/EC, and in particular Articles 15(6),
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2013. aasta määrust (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ, eriti selle artikli 15 lõiget 6,
In accordance with Article 15(1)(a) of Regulation (EU) No 1380/2013, the landing obligation applies in fisheries for salmon from 1 January 2015.
Vastavalt määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 1 punktile a kohaldatakse lossimiskohustust lõhepüügi suhtes alates 1. jaanuarist 2015.
Article 15(6) of Regulation (EU) No 1380/2013 empowers the Commission, in the absence of multiannual plans established pursuant to Article 9 of that Regulation, to adopt a discard plan specifying details of the implementation of the landing obligation for an initial period of three years that may be renewed for another period of three years.
Määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 6 kohaselt võib komisjon kõnealuse määruse artikli 9 alusel kehtestatud mitmeaastaste kavade puudumisel võtta vastu tagasiheitekavad, milles on kindlaks määratud lossimiskohustuse üksikasjad esialgseks kolmeks aastaks ja mida võib pikendada järgmiseks kolmeks aastaks.
Those discard plan are to be adopted on the basis of joint recommendations developed by Member States in consultation with the relevant Advisory Councils.
Need tagasiheitekavad võetakse vastu ühiste soovituste alusel, mille on välja töötanud liikmesriigid koos asjaomaste nõuandekomisjonidega.
Commission Delegated Regulation (EU) No 1396/2014 established a discard plan concerning fisheries for salmon, herring, sprat and cod in the Baltic Sea.
Komisjoni delegeeritud määruses (EL) nr 1396/2014 on kehtestatud tagasiheitekava seoses lõhe, räime, kilu ja tursa püügiga Läänemerel.
That discard plan includes i.a. an exemption from the landing obligation for cod and salmon on account of high survival rates demonstrated for those species as provided for in Article 15(4)(b) of Regulation (EU) No 1380/2013.
Kõnealune tagasiheitekava hõlmab muu hulgas määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 4 punkti b kohast erandit lossimiskohustusest tursa ja lõhe puhul, kuna nende liikide kõrge ellujäämismäär on teaduslikult tõestatud.
Delegated Regulation (EU) No 1396/2014 expires on 31 December 2017.
Delegeeritud määrus (EL) nr 1396/2014 kaotab kehtivuse 31. detsembril 2017.
Regulation (EU) 2016/1139 of the European Parliament and of the Council establishes a multiannual plan concerning certain Baltic Sea fisheries for cod, herring and sprat.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) 2016/1139 on kehtestatud Läänemere tursa-, räime- ja kiluvarude püügi mitmeaastane kava.
That multiannual plan does not cover salmon stocks and Baltic Sea fisheries for that stock.
Kõnealune mitmeaastane kava ei hõlma lõhevarusid ega kõnealuse kalavaru püüki Läänemerel.
In the absence of a multiannual plan applicable to salmon stocks and Baltic Sea fisheries for that stock, details for implementing the landing obligation after the expiry of Delegated Regulation (EU) No 1396/2014 are to be adopted in the framework of a new discard plan based on a joint recommendation submitted by the Member States.
Lõhevarude ja Läänemeres selle varude püügi suhtes kohaldatava mitmeaastase kava puudumisel tuleb lossimiskohustuse rakendamise üksikasjad pärast delegeeritud määruse (EL) nr 1396/2014 aegumist vastu võtta uue tagasiheitekava alusel, mis põhineb liikmesriikide esitatud ühisel soovitusel.
On 31 May 2017 those Member States have submitted a joint recommendation to the Commission, after consulting the Baltic Sea Advisory Council.
Need liikmesriigid esitasid pärast konsulteerimist Läänemere nõuandekomisjoniga 31. mail 2017 komisjonile ühise soovituse.
The joint recommendation suggests that the exemption from the landing obligation for salmon caught with trap-nets, creels/pots, fyke-nets and pound nets, provided for by Delegated Regulation (EU) No 1396/2014, should continue to apply after 31 December 2017.
Ühise soovituse kohaselt tuleks delegeeritud määrusega (EL) nr 1396/2014 ettenähtud püünisvõrkude, lõkspüüniste ja mõrdade, rüsade ja seisevnootadega püütud lõhe puhul jätkata lossimiskohustuse erandi kohaldamist pärast 31. detsembrit 2017.
The joint recommendation is based on scientific evidence of high survivability, provided by the Baltic Sea Fisheries Forum (BALTFISH) and has been reviewed by the Scientific, Technical and Economic Committee for Fisheries (STECF).
Ühine soovitus põhineb Läänemere piirkondliku kalandusfoorumi (BALTFISH) esitatud teaduslikel tõenditel kõrge ellujäämismäära kohta, mille on läbi vaadanud kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF).
STECF concluded that, based on the fact that such gears operate by trapping fish inside a static netting structure, as opposed to entangling or hooking for example, it may be reasonably assumed that mortality for these gears will be low.
STECF jõudis järeldusele, et kuna sellised püügivahendid sulgevad kala seisva võrgustruktuuri sisse, vastupidiselt püügile nakkevõrgu või õngega, siis võib tõenäoliselt eeldada, et selliste püügivahendite kasutamisel on suremus väike.
The measures suggested by the joint recommendation comply with Article 15(6) of Regulation (EU) No 1380/2013 and therefore, in line with Article 18(3) of Regulation (EU) No 1380/2013, they should be included in this Regulation.
Ühises soovituses käsitletud meetmed on kooskõlas määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõikega 6 ja seepärast tuleks need määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 18 lõike 3 kohaselt lisada käesolevasse määrusesse.
Since Delegated Regulation (EU) No 1396/2014 expires on 31 December 2017, this Regulation should apply from 1 January 2018,
Kuna delegeeritud määrus (EL) nr 1396/2014 aegub 31. detsembril 2017, tuleks käesolevat määrust kohaldada alates 1. jaanuarist 2018,
This Regulation specifies details for implementing the landing obligation as regards salmon caught in the fisheries for salmon, herring, sprat and cod in the Baltic Sea.
Käesolevas määruses määratakse kindlaks lossimiskohustuse rakendamise üksikasjad seoses lõhe, räime, kilu ja tursa varude püügiga Läänemerel.
‘Baltic Sea’ means ICES divisions IIIb, IIIc and IIId, as specified in Annex III to Regulation (EC) No 218/2009 of the European Parliament and of the Council.
„Läänemeri“ – ICESi IIIb, IIIc ja IIId püügipiirkonnad, nagu on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 218/2009 III lisas.
By way of derogation from Article 15(1) of Regulation (EU) No 1380/2013, the landing obligation shall not apply to salmon caught with trap-nets, creels/pots, fyke-nets and pound nets.
Erandina määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõikest 1 ei kohaldata lossimiskohustust lõhe suhtes, mis on püütud püünisvõrkude, lõkspüüniste ja mõrdade, rüsade ja seisevnootadega.
Salmon caught without an available quota or below the minimum conservation reference size in the circumstances referred to in paragraph 1 shall be released back into the sea.
Kui lõhe on lõikes 1 osutatud juhtudel püütud ilma vastava kvoodita või on alla kalavarude kaitseks kehtestatud alammõõtu, lastakse ta merre tagasi.
It shall apply from 1 January 2018 until 31 December 2020.
Seda kohaldatakse 1. jaanuarist 2018 kuni 31. detsembrini 2020.
22.
Komisjoni 20. oktoobri 2014. aasta delegeeritud määrus (EL) nr 1396/2014, millega kehtestatakse tagasiheitekava seoses kalapüügiga Läänemerel (ELT L 370, 30.12.2014, lk 40).
Commission Delegated Regulation (EU) No 1396/2014 of 20 October 2014 establishing a discard plan in the Baltic Sea (OJ L 370, 30.12.2014, p.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. juuli 2016. aasta määrus (EL) 2016/1139, millega kehtestatakse Läänemere tursa-, räime- ja kiluvarude majandamise ja nende varude püügi mitmeaastane kava, muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 2187/2005 ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1098/2007 (ELT L 191, 15.7.2016, lk 1).
40).
„BALTFISHi kõrgetasemelise töörühma ühine soovitus tagasiheitekava eelnõu kohta seoses kalapüügiga Läänemerel“, edastatud 27. mail 2014 ja 31. mail 2017.
Regulation (EU) 2016/1139 of the European Parliament and of the Council of 6 July 2016 establishing a multiannual plan for the stocks of cod, herring and sprat in the Baltic Sea and the fisheries exploiting those stocks, amending Council Regulation (EC) No 2187/2005 and repealing Council Regulation (EC) No 1098/2007 (OJ L 191, 15.7.2016, p.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. märtsi 2009. aasta määrus (EÜ) nr 218/2009 Atlandi ookeani kirdeosas kalastavate liikmesriikide nominaalsaagi statistiliste andmete esitamise kohta (ELT L 87, 31.3.2009, lk 70).
Commission Delegated Regulation (EU) 2018/212
Komisjoni delegeeritud määrus (EL) 2018/212,
amending Delegated Regulation (EU) 2016/1675 supplementing Directive (EU) 2015/849 of the European Parliament and of the Council, as regards adding Sri Lanka, Trinidad and Tobago, and Tunisia to the table in point I of the Annex
millega muudetakse delegeeritud määrust (EL) 2016/1675, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2015/849 seoses Sri Lanka, Trinidadi ja Tobago ning Tuneesia lisamisega lisa punkti I tabelisse
Hence Directive (EU) 2015/849 provides that the Commission should identify high-risk third countries which present strategic deficiencies in their regimes on anti-money-laundering and countering terrorist financing that pose significant threats to the financial system of the Union.
Seetõttu on direktiivis (EL) 2015/849 sätestatud, et komisjon peaks kindlaks määrama suure riskiga kolmandad riigid, kelle rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise korras esineb strateegilisi puudusi, mis kujutavad endast märkimisväärset ohtu liidu finantssüsteemile.
The Commission should review the list of high-risk third countries listed in Delegated Regulation (EU) 2016/1675 at appropriate times in light of the progress made by those high-risk third countries in removing the strategic deficiencies in their regime on anti-money-laundering and countering terrorist financing (‘AML/CFT’).
Komisjon peaks sobivate ajavahemike järel üle vaatama delegeeritud määruses (EL) 2016/1675 esitatud kõrge riskiga kolmandate riikide loetelu, et võtta arvesse nende suure riskiga kolmandate riikide tehtud edusamme seoses strateegiliste puuduste kõrvaldamisega nende rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise korras.
The Commission should take account in its assessments of new information from international organisations and standard-setters, such as those issued by the Financial Action Task Force (FATF).
Komisjon peaks võtma oma hinnangutes arvesse uut teavet, mis on saadud rahvusvahelistelt organisatsioonidelt ja standardite kehtestajatelt, näiteks rahapesuvastase töökonna teabeallikatelt.
In light of this information, the Commission should also identify additional high-risk third countries presenting strategic deficiencies in their AML/CFT regime.
Kõnealuse teabe põhjal peaks komisjon määrama kindlaks ka täiendavad suure riskiga kolmandad riigid, kelle rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise korras esineb strateegilisi puudusi.
In line with the criteria set out in Directive (EU) 2015/849, the Commission took into account the recent available information, in particular recent FATF Public Statements and the FATF document ‘Improving Global AML/CFT Compliance: ongoing process’, and FATF reports of the International Cooperation Review Group in relation to the risks posed by individual third countries in line with Article 9(4) of Directive (EU) 2015/849.
Kooskõlas direktiivis (EL) 2015/849 sätestatud kriteeriumidega võttis komisjon arvesse uusimat kättesaadavat teavet, eriti rahapesuvastase töökonna hiljutist avalikku avaldust ja rahapesuvastase töökonna dokumenti „Rahapesu ja terrorismi rahastamise vastaste eeskirjade üleilmse täitmise tõhustamine: pidev töö“ ning rahapesuvastase töökonna rahvusvahelise koostöö järelevalve aruandeid seoses üksikutest kolmandatest riikidest lähtuva ohuga, vastavalt direktiivi (EL) 2015/849 artikli 9 lõikele 4.
The FATF identified Sri Lanka, Trinidad and Tobago, and Tunisia as having strategic AML/CFT deficiencies that pose a risk to the international financial system, for which they have developed an action plan with the FATF.
Rahapesuvastane töökond on leidnud, et Sri Lanka, Trinidadi ja Tobago ning Tuneesia rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise korras on rahvusvahelist finantssüsteemi ohustavad strateegilised puudused, mille lahendamiseks on nad koos rahapesuvastase töökonnaga töötanud välja tegevuskava.
Considering the high level of integration of the international financial system, the close connection of market operators, the high volume of cross-border transactions to or from the Union, as well as the degree of market opening, the Commission hence considers that any AML/CFT threat posed to the international financial system also represents a threat for the Union financial system.
Võttes arvesse rahvusvahelise finantssüsteemi kõrget integratsioonitaset, tihedat sidet turuosalistega, liitu ja sellest välja suunatud piiriüleste tehingute suurt mahtu ning turu avatuse määra, on komisjon seisukohal, et iga rahapesu ja terrorismi rahastamisega seotud oht rahvusvahelisele finantssüsteemile on ohuks ka liidu finantssüsteemile.
In accordance with the latest relevant information, the Commission's analysis has concluded that Sri Lanka, Trinidad and Tobago, and Tunisia should be considered third-country jurisdictions which have strategic deficiencies in their AML/CFT regime that pose significant threats to the financial system of the Union in accordance with the criteria set out in Article 9 of Directive (EU) 2015/849.
Komisjoni analüüsi käigus tehti uusima asjakohase teabe alusel kindlaks, et Sri Lankat, Trinidadi ja Tobagot ning Tuneesiat tuleks käsitada selliste kolmandate riikidena, kelle riiklikus rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise korras on strateegilised puudused, mis kujutavad endast märkimisväärset ohtu liidu finantssüsteemile, vastavalt direktiivi (EL) 2015/849 artiklis 9 sätestatud kriteeriumidele.
However, these countries have provided a written high-level political commitment to address the identified deficiencies and have developed an action plan with FATF, which would allow the requirements laid down in Directive (EU) 2015/849 to be met.
Need riigid on aga esitanud kirjalikult kõrgetasemelise poliitilise kohustuse tegeleda tuvastatud puudustega ja on töötanud koos rahapesuvastase töökonnaga välja tegevuskava, mis võimaldaks täita direktiivis (EL) 2015/849 sätestatud nõuded.
The Commission will reassess these countries' status in the light of the implementation of the above commitment.
Komisjon hindab nende riikide staatust uuesti, võttes arvesse eespool nimetatud kohustuse täitmist.
Delegated Regulation (EU) 2016/1675 should therefore be amended accordingly,
Seepärast tuleks delegeeritud määrust (EL) 2016/1675 vastavalt muuta,
In the Annex to Delegated Regulation (EU) 2016/1675, in the table in point I the following lines are inserted:
Delegeeritud määruse (EL) 2016/1675 lisa punkti I tabelisse lisatakse järgmised read:
Trinidad and Tobago
Tuneesia“
Tunisia’
Artikkel 2
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Brüssel, 13. detsember 2017
Done at Brussels, 13 December 2017.
Komisjoni nimel
The President
ELT L 141, 5.6.2015, lk 73.
OJ L 141, 5.6.2015, p.
Komisjoni 14. juuli 2016. aasta delegeeritud määrus (EL) 2016/1675, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2015/849, määrates kindlaks suure riskiga kolmandad riigid, kus esineb strateegilisi puudusi (ELT L 254, 20.9.2016, lk 1).
Commission Regulation (EU) 2018/213
Komisjoni määrus (EL) 2018/213,
on the use of bisphenol A in varnishes and coatings intended to come into contact with food and amending Regulation (EU) No 10/2011 as regards the use of that substance in plastic food contact materials
milles käsitletakse bisfenool A kasutamist toiduga kokkupuutumiseks ettenähtud lakkides ja pinnakattevahendites ning millega muudetakse määrust (EL) nr 10/2011 kõnealuse aine kasutamise osas toiduga kokkupuutuvates plastmaterjalides
Having regard to Regulation (EC) No 1935/2004 of the European Parliament and of the Council of 27 October 2004 on materials and articles intended to come into contact with food and repealing Directives 80/590/EEC and 89/109/EEC, and in particular points (d), (e), (h), (i) and (j) of Article 5(1) thereof,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. oktoobri 2004. aasta määrust (EÜ) nr 1935/2004 toiduga kokkupuutumiseks ettenähtud materjalide ja esemete kohta, millega tunnistatakse kehtetuks direktiivid 80/590/EMÜ ja 89/109/EMÜ, eriti selle artikli 5 lõike 1 punkte d, e, h, i ja j,
The substance 2,2-bis(4-hydroxyphenyl)propane (CAS 0000080-05-7), commonly known as bisphenol A (BPA) is used in the manufacture of certain materials and articles intended to come into contact with food, such as polycarbonate plastic and epoxy resins used in varnishes and coatings.
Ainet 2,2-bis(4-hüdroksüfenüül)propaan (CASi nr 0000080-05–7), üldtuntud kui bisfenool A (edaspidi „BPA“), kasutatakse teatavate toiduga kokkupuutumiseks ettenähtud materjalide ja esemete valmistamisel, nagu polükarbonaatplast ning lakkides ja pinnakattevahendites kasutatavad epoksüvaigud.
BPA can migrate into food from the material or article with which it is in contact, resulting in exposure to BPA for consumers of those foods.
BPA võib materjalist või esemest migreeruda sellega kokkupuutuvasse toitu, mille tagajärjel puutuvad kõnealuste toitude tarbijad BPAga kokku.
The use of BPA as a monomer in the production of plastic materials and articles is authorised by Commission Regulation (EU) No 10/2011.
BPA kasutamine monomeerina plastmaterjalide ja -esemete tootmisel on lubatud komisjoni määrusega (EL) nr 10/2011.
The authorisation is subject to a specific migration limit (SML) of 0,6 mg of BPA per kg of food (mg/kg) based on a previous evaluation by the Scientific Committee on Food.
Loa saamise tingimusena kohaldatakse BPA suhtes migratsiooni konkreetset piirnormi 0,6 mg BPAd toidu kilogrammi kohta (mg/kg), mis põhineb toidu teaduskomitee varasemal hindamisel.
A prohibition is in place on its use in the manufacture of polycarbonate infant feeding bottles on the basis of the precautionary principle.
Toiduohutusamet otsustas teha BPA täieliku uuestihindamise, mis põhineb kõige uuematel teaduslikel tõenditel.
After the publication of its scientific advice on BPA in 2011, the Authority noted that its exposure assessment which dated back to its 2006 opinion needed to be updated in light of new data and that the relevance of dietary exposure in the context of other routes of exposure should also be investigated.
Kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 178/2002 artikli 29 lõike 1 punktiga b palus toiduohutusamet 2012. aastal toiduga kokkupuutuvate materjalide, ensüümide, lõhna- ja maitseainete ning abiainete teaduskomisjonil (CEF) esitada teadusliku arvamuse toidus leiduva BPA tõttu rahvatervist ähvardavate riskide kohta.
The Authority decided to undertake a full re-evaluation of BPA based on the most recent scientific evidence.
Toiduohutusamet võttis vastu arvamuse 11. detsembril 2014, olles läbi vaadanud kättesaadavad andmed ja teadusuuringud, mis olid avaldatud aastatel 2006–2012, ning samuti mõned 2013. aastal kättesaadavad uuringud.
In 2012, in accordance with Article 29(1)(b) of Regulation (EC) No 178/2002 of the European Parliament and of the Council, the Authority asked its scientific Panel on Food Contact Materials, Enzymes, Flavourings and Processing Aids (CEF) to provide a scientific opinion on the risks to public health related to the presence of BPA in foodstuffs.
Kõnealuses arvamuses tegi toiduohutusamet kahe põlvkonna hiirtel tehtud uuringus kriitilise näitajana kindlaks neerude keskmise kaalu suhtelise muutuse ja arvutas võrdlusdoosi (alumine usalduspiir) (BMDL10) 8960 μg kehamassi kilogrammi kohta päevas.
The Authority adopted an opinion on 11 December 2014, having reviewed the available data and scientific studies published from 2006 to 2012 as well as some studies available in 2013.
Toiduohutusamet sai kasutada uusi toksikokineetilisi andmeid, mille alusel on võimalik andmete täpsem ainespetsiifiline ekstrapoleerimine loomadelt inimestele, ning kehtestas inimeste ekvivalentdoosiks 609 μg kehamassi kilogrammi kohta päevas.
In that opinion, the Authority established changes in mean relative kidney weight in a two-generation study in mice as the critical endpoint and calculated a Benchmark Dose (Lower Confidence Limit) (BMDL10) of 8960 μg/kg bw per day.
Inimeste ekvivalentdoosi kasutati lähtepunktina tervisepõhise suunisväärtuse kehtestamisel BPA jaoks.
It was able to apply new toxicokinetic data to allow a more accurate substance-specific extrapolation of data from animals to humans and established a human equivalent dose (HED) of 609 μg/kg bw per day.
Kõnealuse tervisepõhise suunisväärtuse kehtestamisel kohaldas toiduohutusamet liikidevaheliste erinevuste puhul määramatustegurit 2,5 ja liigisiseste erinevuste puhul määramatustegurit 10.
The HED was used as a reference point for establishing a health-based guidance value for BPA.
Lisaks, et võtta arvesse määramatust seoses BPA võimalike tervisemõjudega rinnanäärmetele, suguelunditele, ainevahetus-, neurokäitumus- ja immuunsüsteemile, kohaldas toiduohutusamet tegurit 6.
To establish this health-based guidance value, the Authority applied an uncertainty factor of 2,5 for inter-species differences and 10 for intra-species differences.
Sellest tulenevalt kohaldati summaarset määramatustegurit 150, mille alusel kehtestati uus lubatav päevadoos (TDI) 4 μg kehamassi kilogrammi kohta päevas.
It applied an additional factor of 6 to take into account uncertainties surrounding potential health effects of BPA on the mammary gland, reproductive, metabolic, neurobehavioural and immune systems.
Toiduohutusamet määras lubatava päevadoosi siiski ajutise lubatava päevadoosina, kuni selguvad USA Toidu- ja Ravimiameti (edaspidi „NTP/FDA“) riikliku toksikoloogiaprogrammi raames tehtava uuringu tulemused, milles käsitletakse BPAga seotud kroonilist mürgisust närilistel.
As a result, an overall uncertainty factor of 150 was applied to establish a new Tolerable Daily Intake (TDI) of 4 μg/kg bw per day.
Toiduohutusamet märkis, et kokkupuude BPAga toidu kaudu on väiksem ajutisest lubatud päevadoosist, ning järeldas, et hinnangulisel kokkupuutetasemel ei kujuta BPA ohtu tervisele.