natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Annex IV
Komisjon tagab, et luuakse liidu andmebaas, et oleks võimalik jälgida selliste vedelate ja gaasiliste transpordikütuste päritolu, mida võib arvesse võtta artikli 27 lõike 1 punktis b osutatud lugeja arvutamisel või mida võetakse arvesse artikli 29 esimese lõigu punktide a, b ja c osutatud kohaldamisel, ning liikmesriigid nõuavad, et asjaomased ettevõtjad sisestaksid andmebaasi teabe tehingute ja nimetatud kütuste säästlikkuse näitajate kohta, sealhulgas nende olelusringi jooksul tekkivad kasvuhoonegaaside heitkogused alates nende tootmise kohast kuni kütusetarnijani, kes kütuse turule laseb.
Annex V
maakasutuse muutusest tingitud süsinikuvaru muutustest tulenevate kasvuhoonegaaside aastapõhised heitkogused (mõõdetakse CO2-ekvivalentmassina (grammides) biokütuse või vedela biokütuse energia ühiku (megadžaul) kohta); põllumaa ja pikaajalise taimekultuuri all olev maa loetakse üheks maakasutuseks;
Annex VI
Suhkrupeedist toodetud etanool
Annex VII
On võrdne etanooli puhul kasutatud tootmisviisi omaga
Annex VIII
TAEE taastuvatest energiaallikatest pärit osa
Directive (EU) 2018/2002 of the European Parliament and of the Council
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv (EL) 2018/2002,
amending Directive 2012/27/EU on energy efficiency
millega muudetakse direktiivi 2012/27/EL, milles käsitletakse energiatõhusust
Moderation of energy demand is one of the five dimensions of the Energy Union Strategy established by the Commission communication of 25 February 2015 entitled ‘A Framework Strategy for a Resilient Energy Union with a Forward-Looking Climate Change Policy’.
Energianõudluse vähendamine on üks komisjoni 25. veebruari 2015. aasta teatisega „Vastupidava energialiidu ja tulevikku suunatud kliimamuutuste poliitika raamstrateegia“ kehtestatud energialiidu strateegia viiest mõõtmest.
Improving energy efficiency throughout the full energy chain, including energy generation, transmission, distribution and end-use, will benefit the environment, improve air quality and public health, reduce greenhouse gas emissions, improve energy security by reducing dependence on energy imports from outside the Union, cut energy costs for households and companies, help alleviate energy poverty, and lead to increased competitiveness, more jobs and increased economic activity throughout the economy, thus improving citizens' quality of life.
Energiatõhususe parandamine kogu energiaahelas, kaasa arvatud energia tootmine, ülekanne, jaotus ja lõppkasutus, toob kasu keskkonnale, parandab õhukvaliteeti ja rahvatervist, vähendab kasvuhoonegaaside heidet, parandab energiajulgeolekut, vähendades sõltuvust energia impordist väljastpoolt liitu, vähendab kodumajapidamiste ja ettevõtjate energiakulu, leevendab energiaostuvõimetust, suurendab majanduses tervikuna konkurentsivõimet, tööhõivet ning elavdab majandustegevust, parandades seega kodanike elukvaliteeti.
This is in line with the Union commitments made in the framework of the Energy Union and global climate agenda established by the 2015 Paris Agreement on climate change following the 21st Conference of the Parties to the United Nations Framework Convention on Climate Change (the ‘Paris Agreement’), committing to keep the increase of the global average temperature to well below 2 °C above pre-industrial levels and to pursuing efforts to limit the temperature increase to 1,5 °C above pre-industrial levels.
See on kooskõlas liidu poolt energialiidu raames ja Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni osaliste konverentsi 21. istungjärgu tulemusel sõlmitud 2015. aasta Pariisi kokkuleppe („Pariisi kokkulepe“) raames võetud kohustustega hoida maailma keskmise temperatuuri tõus tööstusajastueelse tasemega võrreldes oluliselt alla 2 °C ning jätkata jõupingutusi temperatuuri tõusu piiramiseks 1,5 °C-ni võrreldes tööstusajastueelse tasemega.
Directive 2012/27/EU of the European Parliament and of the Council is an element to progress towards the Energy Union, under which energy efficiency is to be treated as an energy source in its own right.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2012/27/EL on samm sellise energialiidu suunas, mille raames käsitatakse energiatõhusust omaette energiaallikana.
The energy efficiency first principle should be taken into account when setting new rules for the supply side and other policy areas.
Uute tarne- ja muudes poliitikavaldkondades kehtestatavate normide kindlaksmääramisel tuleks arvesse võtta energiatõhususe esikohale seadmise põhimõtet.
The Commission should ensure that energy efficiency and demand-side response can compete on equal terms with generation capacity.
Komisjon peaks tagama, et energiatõhusus ja tarbimiskaja saaksid konkureerida tootmisvõimsusega võrdsetel alustel.
Energy efficiency needs to be considered whenever decisions relating to planning the energy system or to financing are taken.
Energiatõhusust tuleb silmas pidada alati, kui tehakse energiasüsteemi kavandamist puudutavaid otsuseid või rahastamisotsuseid.
Energy efficiency improvements need to be made whenever they are more cost-effective than equivalent supply-side solutions.
Energiatõhususe parendusi tuleb alati teha, kui need on samaväärsetest turul pakutavatest lahendustest kulutasuvamad.
This ought to help exploit the multiple benefits of energy efficiency for the Union, in particular for citizens and businesses.
See peaks andma liidule, eelkõige kodanikele ja ettevõtjatele, võimaluse kasutada ära energiatõhususe arvukaid eeliseid.
Energy efficiency should be recognised as a crucial element and a priority consideration in future investment decisions on the Union's energy infrastructure.
Energiatõhusust tuleks tulevastes liidu energiataristu investeerimisotsustes pidada keskseks elemendiks ja prioriteediks.
Reaching an ambitious energy efficiency target requires barriers to be removed in order to facilitate investment in energy efficiency measures.
Ambitsioonika energiatõhususe eesmärgi saavutamiseks tuleb kõrvaldada tõkked, et soodustada investeerimist energiatõhususe meetmetesse.
One step in that direction is the clarification provided by Eurostat on 19 September 2017 on how to record energy performance contracts in national accounts, which removes uncertainties and facilitates the use of such contracts.
Üheks sammuks, mis annab kindlust ja hõlbustab energiatõhususe lepingute kasutamist, on Eurostati 19. septembri 2017. aasta selgitus selle kohta, kuidas kirjendada rahvamajanduse arvepidamises energiatõhususe lepinguid.
The European Council of 23 and 24 October 2014 supported a 27 % energy efficiency target for 2030 at Union level, to be reviewed by 2020 having in mind a Union-level target of 30 %.
2014. aasta 23. ja 24. oktoobril toimunud Euroopa Ülemkogu toetas 2030. aastaks seatud liidu tasandi 27 % energiatõhususeesmärgi läbivaatamist aastaks 2020, pidades silmas liidu tasandi 30 % eesmärki.
In its resolution of 15 December 2015 entitled ‘Towards a European Energy Union’, the European Parliament called on the Commission to assess, in addition, the viability of a 40 % energy efficiency target for the same timeframe.
Euroopa Parlament kutsus oma 15. detsembri 2015. aasta resolutsioonis Euroopa energialiidu suunas liikumise kohta komisjoni üles lisaks hindama 40 % energiatõhususeesmärgi täidetavust samal ajavahemikul.
It is therefore appropriate to amend Directive 2012/27/EU, in order to adapt it to the 2030 perspective.
Seepärast on asjakohane muuta direktiivi 2012/27/EL, et kohandada seda 2030. aasta perspektiiviga.
A 32,5 % reduction results in 1273 Mtoe and 956 Mtoe in 2030 respectively.
Energiasüsteemide talitlustõhusust teataval ajahetkel mõjutab võime suunata võrku tõrgeteta ja paindlikult energiat, mis on toodetud eri allikatest, mille inerts ja kasutuselevõtu aeg on erinev.
That target, which is of the same nature as the Union's 2020 target, should be assessed by the Commission for the purpose of revising it upwards by 2023 in the case of substantial cost reductions or, where needed, to meet the Union's international commitments for decarbonisation.
Nimetatud tõhususe suurendamine võimaldab taastuvenergiat paremini ära kasutada.
Member States should set their national indicative energy efficiency contributions taking into account that the Union's 2030 energy consumption has to be no more than 1273 Mtoe of primary energy and/or no more than 956 Mtoe of final energy.
Liikmesriikide ja liidu eesmärk peaks sõltumata majanduskasvu tasemest olema energiatarbimise vähendamine.
This means that primary energy consumption in the Union should be reduced by 26 %, and final energy consumption should be reduced by 20 % compared to the 2005 levels.
Liikmesriikide kohustus töötada välja pikaajalised strateegiad hoonete renoveerimisse investeerimiseks ja hoonete renoveerimise hõlbustamiseks oma riigis ning teavitada sellest komisjoni jäetakse direktiivist 2012/27/EL välja ning lisatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2010/31/EL, kuna see kohustus on kooskõlas liginullenergiahoonete ehitamise ja hoonete CO2-heite vähendamise pikaajaliste kavadega.
A regular evaluation of progress towards the achievement of the Union's 2030 targets is necessary and is provided for in Regulation (EU) 2018/1999 of the European Parliament and of the Council.
Energiasäästukohustusel on oluline roll kohalikul tasandil majanduskasvu saavutamisel ja töökohtade loomisel ning see kohustus tuleks liidu energia- ja kliimaeesmärkide saavutamise huvides säilitada, luues uusi võimalusi ja vähendades energiatarbimise sõltuvust majanduskasvust.
The operational efficiency of energy systems at any given moment is influenced by the ability to feed power generated from different sources — with different degrees of inertia and start-up times — into the grid smoothly and flexibly.
Koostöö erasektoriga on tähtis selleks, et hinnata, millistel tingimustel oleks võimalik kaasata erasektori investeeringuid energiatõhususe projektidesse, ja et töötada energiatõhususe valdkonnas välja uusi innovatsiooniga seotud tasuvuse mudeleid.
Improving that efficiency will enable better use to be made of renewable energy.
Energiatõhususe parandamise meetmetel on ühtlasi positiivne mõju õhukvaliteedile, kuna energiatõhusamad hooned aitavad vähendada nõudlust kütuste, sealhulgas tahkete kütuste järele.
Member States and the Union should aim to decrease energy consumption regardless of levels of economic growth.
Liikmesriigid peavad kogu kohustusperioodil 2021–2030 saavutama lõppkasutuse kumulatiivse energiasäästu, mis vastab uuele aastasele säästule vähemalt 0,8 % energia lõpptarbimisest.
The obligation on Member States to establish long-term strategies for mobilising investment and facilitating the renovation of their national building stock and notify them to the Commission is removed from Directive 2012/27/EU and added to Directive 2010/31/EU of the European Parliament and of the Council where that obligation fits in with long-term plans for nearly zero energy buildings (NZEBs) and the decarbonisation of buildings.
Kõnealuse nõude täitmiseks võib võtta uusi poliitikameetmeid, mis võetakse vastu järgmisel kohustusperioodil 1. jaanuarist 2021 kuni 31. detsembrini 2030, või uusi üksikmeetmeid, mis tulenevad poliitikameetmetest, mis on vastu võetud kas eelmisel perioodil või varem, tingimusel et neid üksikmeetmeid asutakse täitma uuel kohustusperioodil.
In view of the climate and energy framework for 2030, the energy savings obligation established by Directive 2012/27/EU should be extended beyond 2020.
Selleks peaks liikmesriikidel olema võimalik kasutada energiatõhususkohustuste süsteemi või alternatiivseid poliitikameetmeid või mõlemaid.
That extension would create greater stability for investors and thus encourage long-term investments and long-term energy efficiency measures, such as the deep renovation of buildings with the long-term objective of facilitating the cost effective transformation of existing buildings into NZEBs.
Lisaks tuleks pakkuda eri võimalusi, sealhulgas võimalust, et transpordis kasutatav energia lisatakse täielikult või osaliselt lähtestsenaariumi, et võimaldada liikmesriikidele paindlikkust energiasäästu koguse arvutamise viisi osas, tagades samal ajal, et saavutatakse nõutav lõppkasutuse kumulatiivne energiasääst, mis vastab vähemalt 0,8 %-le uuele aastasele säästule.
The energy savings obligation has an important role in the creation of local growth and jobs, and should be maintained to ensure that the Union can achieve its energy and climate objectives by creating further opportunities and to break the link between energy consumption and growth.
Oleks ebaproportsionaalne kehtestada selline nõue aga Küprosele ja Maltale.
Cooperation with the private sector is important to assess the conditions on which private investment for energy efficiency projects can be unlocked and to develop new revenue models for innovation in the field of energy efficiency.
Nende väikeste saartel asuvate liikmesriikide energiaturgude eripära piirab oluliselt energiasäästukohustuse täitmiseks kasutatavaid meetmeid, näiteks vaid üks elektrienergia tarnija, maagaasivõrkude ning kaugkütte- ja kaugjahutussüsteemide puudumine, ning väikesed kütuse jaotusettevõtted.
Energy efficiency improvement measures also have a positive impact on air quality, as more energy efficient buildings contribute to reducing the demand for heating fuels, including solid heating fuels.
Sellele eripärale lisandub veel kõnealuste liikmesriikide energiaturgude väiksus.
Energy efficiency measures therefore contribute to improving indoor and outdoor air quality and help achieve, in a cost effective manner, the objectives of the Union's air quality policy, as established in particular by Directive (EU) 2016/2284 of the European Parliament and of the Council.
Seetõttu peaksid Küpros ja Malta perioodil 2021–2030 saavutama lõppkasutuse kumulatiivse energiasäästu, mis vastab uuele säästule 0,24 % energia lõpptarbimisest.
Member States are required to achieve cumulative end-use energy savings for the entire obligation period 2021 to 2030, equivalent to new annual savings of at least 0,8 % of final energy consumption.
Energiatõhususkohustuste süsteemi kasutamise korral peaksid liikmesriigid määrama objektiivsete ja mittediskrimineerivate kriteeriumite alusel kohustatud isikud energiatarnijate, energia-jaemüügiettevõtjate ja transpordikütusetarnijate või -jaemüüjate seast.
That requirement could be met by new policy measures that are adopted during the new obligation period from 1 January 2021 to 31 December 2030 or by new individual actions as a result of policy measures adopted during or before the previous period, provided that the individual actions that trigger energy savings are introduced during the new period.
Teatud jaemüüjate või tarnijarühmade määramist kohustatud isikuteks või nende sellest vabastamist ei tuleks pidada kokkusobimatuks mittediskrimineerimise põhimõttega.
To that end, Member States should be able to make use of an energy efficiency obligation scheme, alternative policy measures, or both.
Seetõttu võivad liikmesriigid valida, kas kohustatud isiku saab määrata jaemüüjate või tarnijate või üksnes nende teatud rühmade seast.
In addition, various options, including whether energy used in transport is included, in whole or in part, in the calculation baseline, should be provided in order to give Member States flexibility in how they calculate the amount of their energy savings, whilst ensuring that the required cumulative end-use energy savings equivalent to new annual savings of at least 0,8 % are reached.
Lõppkasutuse energiasäästu kohustuse täitmisel võib võtta arvesse liikmesriikide transpordi energiatõhususe parandamise meetmeid.
It would, however, be disproportionate to impose such a requirement on Cyprus and on Malta.
Sellised meetmed hõlmavad poliitikameetmeid, millega muu hulgas edendatakse tõhusamaid sõidukeid, üleminekut jalgratta kasutamisele, jalgsi käimisele ja ühistranspordile või liikuvust ja linnaplaneerimist, mis vähendab nõudlust transpordi järele.
The energy market of those small island Member States exhibits specific characteristics which substantially limit the range of measures available to meet the energy savings obligation, such as the existence of a single electricity distributor, the absence of natural gas networks and of district heating and district cooling systems, as well as the small size of petroleum distribution companies.
Lisaks võib arvesse võtta ka kavasid uute ja tõhusamate sõidukite kasutuselevõtu kiirendamiseks või poliitikameetmeid, millega soodustatakse üleminekut paremate tõhususnäitajatega kütustele, mis vähendavad energiakulu kilomeetri kohta, eeldusel et järgitakse direktiivi 2012/27/EL V lisa sätteid (nagu neid on muudetud käesoleva direktiiviga) olulisuse ja täiendavuse kohta.
Those specific characteristics are compounded by the small size of the energy markets of those Member States.
Sellised meetmed peaksid asjakohasel juhul olema kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2014/94/EL kohaselt kehtestatud riiklike poliitikaraamistikega.
Therefore, Cyprus and Malta should be required only to achieve cumulative end-use energy savings equivalent to new savings of 0,24 % of final energy consumption for the period 2021 to 2030.
Liikmesriikide poolt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2018/842 kohaselt võetud meetmeid, mis viivad energiatõhususe kontrollitava ja mõõdetava või hinnatava paranemiseni, võib pidada liikmesriikide jaoks kulutõhusaks viisiks, et täita direktiivist 2012/27/EL (nagu seda on muudetud käesoleva direktiiviga) tulenevat energiasäästukohustust.
Where they use an obligation scheme, Member States should designate obligated parties among energy distributors, retail energy sales companies and transport fuel distributors or retailers on the basis of objective and non-discriminatory criteria.
Alternatiivina sellele, et nõuda kohustatud isikutelt direktiivi 2012/27/EL (nagu seda on muudetud käesoleva direktiiviga) artikli 7 lõike 1 kohase lõppkasutuse kumulatiivse energiasäästu koguse saavutamist, peaks liikmesriikidel olema võimalik oma energiatõhususkohustuste süsteemides võimaldada või nõuda, et kohustatud isikud teeksid makseid riiklikku energiatõhususe fondi.
The designation or exemption from designation of certain categories of such distributors or retailers should not be understood to be incompatible with the principle of non-discrimination.
Ilma et see piiraks käesoleva direktiiviga kehtestatavate artikli 7 lõigete 4 ja 5 kohaldamist, peaksid liikmesriigid ja kohustatud isikud nõutava lõppkasutuse kumulatiivse energiasäästu saavutamiseks kasutama iga nende käsutuses olevat vahendit ja tehnoloogiat, sealhulgas edendades kestlikke tehnoloogiaid tõhusates kaugkütte- ja -jahutussüsteemides, tõhusat kütte- ja jahutustaristut ning energiaauditeid või nendega samaväärseid juhtimissüsteeme, tingimusel et teatatud energiasääst vastab direktiivi 2012/27/EL (nagu seda on muudetud käesoleva direktiiviga) artikli 7 ja V lisa nõuetele.
Member States are therefore able to choose whether such distributors or retailers or only certain categories thereof are designated as obligated parties.
Liikmesriigid peaksid seadma alternatiivsete poliitikameetmete väljatöötamisel ja rakendamisel eesmärgiks suure paindlikkuse.
Member States' energy efficiency improvement measures in transport are eligible to be taken into account for achieving their end-use energy savings obligation.
Uus sääst peaks tulema tavapärase tegevuse jätkumisest saadavale säästule lisaks, seega ei peaks energiasäästunõuete täitmisel saama võtta arvesse säästu, mis oleks igal juhul saavutatud.
Such measures include policies that are, inter alia, dedicated to promoting more efficient vehicles, a modal shift to cycling, walking and collective transport, or mobility and urban planning that reduces demand for transport.
See tähendab, et võetud meetmete mõju kindlakstegemisel tuleks arvesse võtta üksnes energiatarbimise muutumisest saadavat netosäästu, s.o säästu, mis tuleneb otse asjaomasest energiatõhususmeetmest.
In addition, schemes which accelerate the uptake of new, more efficient vehicles or policies fostering a shift to better performing fuels that reduce energy use per kilometre are also capable of being eligible, subject to compliance with the rules on materiality and additionality set out in Annex V to Directive 2012/27/EU as amended by this Directive.
Netosäästu arvutamiseks peaksid liikmesriigid kehtestama lähtestsenaariumi, mis kirjeldab olukorda juhul, kui asjaomast meedet ei võetaks.
Such measures should, if appropriate, be consistent with Member States' national policy frameworks established pursuant to Directive 2014/94/EU of the European Parliament and of the Council.
Asjaomase poliitikameetme mõju tuleks hinnata sellise lähtestsenaariumiga võrreldes.
As an alternative to requiring obligated parties to achieve the amount of cumulative end-use energy savings required under Article 7(1) of Directive 2012/27/EU as amended by this Directive, it should be possible for Member States, in their obligation schemes, to permit or require obligated parties to contribute to an Energy Efficiency National Fund.
Kohustatud, osaleva või volitatud isiku tegevus peaks aitama tegelikult kaasa teatatud energiasäästu saavutamisele, et tagada olulisuse nõude täitmine.
Without prejudice to Article 7(4) and (5) as introduced by this Directive, Member States and obligated parties should make use of all available means and technologies to achieve the cumulative end-use energy savings required, including by promoting sustainable technologies in efficient district heating and cooling systems, efficient heating and cooling infrastructure and energy audits or equivalent management systems, provided that the energy savings claimed comply with the requirements laid down in Article 7 of and Annex V to Directive 2012/27/EU as amended by this Directive.
Oluline on võtta asjakohasel juhul energiasäästu arvutamisel arvesse kõik energiaahela etapid, et suurendada energiasäästu potentsiaali elektrienergia ülekandmisel ja jaotamisel.
Member States should aim for a high degree of flexibility in the design and implementation of alternative policy measures.
Tõhus veemajandus võib aidata energiasäästule palju kaasa.
Long-term energy efficiency measures will continue to deliver energy savings after 2020 but in order to contribute to the Union's 2030 energy efficiency target, those measures should deliver new savings after 2020.
Vee- ja reovee sektori elektritarbimine moodustab liidu elektritarbimisest 3,5 % ning oodata on nimetatud osakaalu suurenemist.
On the other hand, energy savings achieved after 31 December 2020 should not count towards the cumulative end-use energy savings required for the period from 1 January 2014 to 31 December 2020.
Samas moodustavad veelekked liidu kogu veetarbimisest 24 % ning energiasektor on 44 %ga suurim veetarbija.
New savings should be additional to ‘business as usual’, so that savings that would have occurred in any event should not count towards the achievement of the energy savings requirements.
Tuleks põhjalikult uurida nutikate tehnoloogiate ja protsesside kasutamise potentsiaali energiasäästu saavutamiseks.
In order to calculate the impact of the measures introduced, only net savings, measured as the change of energy consumption that is directly attributable to the energy efficiency measure in question, should be counted.
Kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 9 peaks liidu energiatõhususpoliitika olema kaasav ja seega tagama energiatõhususmeetmete kättesaadavuse energiaostuvõimetutele tarbijatele.
To calculate net savings, Member States should establish a baseline scenario of how the situation would evolve in the absence of the measure in question.
Hoonete energiatõhususe paranemisest peaksid eelkõige saama kasu majanduslikult ebakindlas olukorras olevad leibkonnad, sealhulgas energiaostuvõimetud tarbijad, ning asjakohasel juhul need, kes elavad sotsiaaleluruumides.