natgillin/translations-raw huggingface dataset:
If evidence suggests the occurrence of effects on development of the central nervous system, specific investigations of such effects may be required, for example through evaluation of results of other tests (see Section II.6.4.1).
Arengutoksilisuse uuringu eesmärk on teha kindlaks mis tahes kahjulik mõju tiinele emasloomale või embrüo või loote arengule ainega kokkupuutel alates implantatsioonist kuni tiinuse lõpuni.
The data shall allow the establishment of a NO(A)EL or LO(A)EL or BMDL.
Selline mõju võib hõlmata suuremat mürgisust tiinele emasloomale, embrüo või loote surma, muutusi loote kasvus ning lootel esinevaid strukturaalseid kõrvalekaldeid ja anomaaliaid.
Guidance on the design of reproduction toxicity testing studies is provided in VICH GL22: Studies to evaluate the safety of residues of veterinary drugs in human food: reproduction testing and shall be followed.
Kui rottidel täheldatakse selgeid tõendeid teratogeensusest, ei ole täiendava liigiga uuringu tegemine vajalik, välja arvatud juhul, kui kõikide põhiuuringute läbivaatamisel ilmneb, et aktsepteeritav päevadoos põhineks rottidega tehtud teratogeensuse uuringul.
If a reproduction toxicity study is not provided, its absence shall be scientifically justified and the impact of its absence discussed.
Kui rottidega tehtud uuringus ei täheldata tõendeid teratogeensusest või tulemused on ebaselged, eeldatakse uuringu läbiviimist mõne muu liigiga (tavaliselt küülikutega).
Study of developmental toxicity
Arengutoksilisuse uuringu puhul kasutatavat lähenemisviisi käsitlevaid suuniseid on kirjeldatud dokumendis „VICH GL32: Studies to evaluate the safety of residues of veterinary drugs in human food: developmental toxicity testing“ („VICH GL32: uuringud inimtoidus esinevate veterinaarravimijääkide ohutuse hindamiseks: arengutoksilisuse uurimine“).
The aim of developmental toxicity studies shall be to detect any adverse effects on the pregnant female and the development of the embryo and foetus as a result of exposure from implantation through the entire gestation period.
Nendega nähakse ette astmeline lähenemisviis, mille kohaselt kasutatakse uuringus esialgu vaid ühte liiki (rotti).
Such effects may include enhanced toxicity in the pregnant females, embryo foetal death, altered foetal growth and structural abnormalities and anomalies in the foetus.
Uuringutes kasutatakse suukaudset manustamist.
If clear evidence of teratogenicity is seen in the rat, a study in a second species shall not be necessary except where a review of all the core studies indicates that the ADI would be based on the rat teratogenicity study.
Kui arengutoksilisuse uuringu tulemused jäetakse esitamata, põhjendatakse seda teaduslikult ja kirjeldatakse andmete puudumise mõju.
Testing in a second species (normally rabbit) is expected if no evidence of teratogenicity or equivocal results were seen in the rat.
Genotoksilisus
Guidance on the approach towards developmental toxicity testing is described in VICH GL32: Studies to evaluate the safety of residues of veterinary drugs in human food: developmental toxicity testing.
Enamikul juhtudel on uuritav aine ainult lähteühend.
This provides for a tiered approach, with testing to be undertaken initially in a single species (rat).
Mõnel juhul võib siiski olla vaja eraldi uurida veel ühte või mitut peamist metaboliiti.
Studies shall use the oral route of administration.
Seda tehakse juhul, kui mõnda sihtliigi puhul tekkivat peamist metaboliiti ei teki laboris kasutatava loomaliigi puhul.
If a developmental toxicity study is not provided, its absence shall be scientifically justified and the impact of its absence discussed.
Dokumendis „VICH GL23: Studies to evaluate the safety of residues of veterinary drugs in human food: genotoxicity testing“ („VICH GL23: uuringud inimtoidus esinevate veterinaarravimijääkide ohutuse hindamiseks: genotoksilisuse uurimine“) on esitatud standardkomplekt katsemeetoditest, mida soovitatakse kasutada aine genotoksilisuse hindamiseks.
Genotoxicity
See standardkomplekt hõlmab katseid mutageense, klastogeense ja aneugeense mõju tuvastamiseks.
In most cases the substance to be tested shall be the parent compound only.
Genotoksilisuse katsete tulemuste alusel hinnatakse, kas on tõenäoline, et aine põhjustab desoksüribonukleiinhappele (DNA) otsest või kaudset mõju avaldades geneetilisi kahjustusi, mis võivad kanduda emarakust edasi tütarrakkudesse.
However, in some cases there may be a need to test in addition one or more of the major metabolites separately.
Kokkupuude teatavate genotoksiliste ainetega on teadaolevalt seotud vähitekkega ja seepärast käsitatakse selgelt positiivseid genotoksilisuse katsete tulemusi tõendina selle kohta, et aine võib olla kantserogeenne.
This would be the case if a major metabolite produced in the target species is not produced in the laboratory animal species.
Kuna sugurakkude mutatsioonid on teadaolevalt seotud haigusetekkega, käsitatakse selgelt positiivseid genotoksilisuse katsete tulemusi ühtlasi tõendina selle kohta, et aine võib põhjustada pärilikku haigust (reproduktiivtoksilisus).
VICH GL23: Studies to evaluate the safety of residues of veterinary drugs in human food: genotoxicity testing identifies a standard battery of tests recommended for addressing the genotoxic potential of a substance.
Vahetult DNAga seonduva genotoksilise aine tahtlik kasutamine toiduloomadele ette nähtud ravimis ei ole lubatud.
The standard battery includes tests aimed at detecting mutagenic, clastogenic and aneugenic effects.
Genotoksilisuse katsete tulemused aitavad hinnata kantserogeensuse andmete vajalikkust.
Results of genotoxicity tests shall be used to evaluate whether a substance is likely to cause genetic damage that may be passed from a parent cell to its daughter cells, either by direct or indirect effects on deoxyribonucleic acid (‘DNA’).
Samuti võetakse kantserogeensuse andmete vajalikkuse kindlakstegemisel muude teguritena arvesse asjakohaseid struktuurist tulenevaid hoiatusi ja korduval manustamisel avalduva mürgisuse katsetes täheldatavaid neoplaasiaeelseid muutusi.
Exposure to certain genotoxic substances is known to be associated with carcinogenesis and consequently, clearly positive findings in genotoxicity tests shall be considered to indicate that the substance may be carcinogenic.
Ainet, mis genotoksilisuse katsetes otseselt põhjustab selgelt positiivseid tulemusi, on võimalik kasutada toiduloomade puhul üksnes juhul, kui on tõendatud, et asjaomased genotoksilisuse ilmingud ei mõjuta tarbijat.
In addition, because germ cell mutations are known to be associated with disease, clearly positive findings in genotoxicity tests shall be considered to indicate that the substance may induce heritable disease (reproductive toxicity).
Sellise tõendusmaterjali osana võib kasutada kantserogeensusuuringute tulemusi, millest nähtub neoplasmide puudumine.
The deliberate use of genotoxic substances that interact directly with DNA shall not be accepted in medicines for food-producing animals.
Samuti on vaja esitada mehhanistlikud andmed, millega tõendatakse, et täheldatud genotoksilisuse avaldumise mehhanism ei ole tarbija seisukohast asjakohane.
The results from the genotoxicity tests shall contribute to the evaluation of the need for carcinogenicity data.
Kui puuduvad tõendavad andmed selle kohta, et asjaomased genotoksilisuse ilmingud ei mõjuta tarbijat, tehakse selgelt positiivsete tulemuste korral järeldus, et aktsepteeritavat päevadoosi ei ole võimalik kehtestada ja aine ei sobi toiduloomaliikidel kasutamiseks.
Other factors that shall be considered in determining the need for carcinogenicity data shall be the existence of relevant structural alerts and the occurrence of pre-neoplastic findings in repeat dose toxicity tests.
Genotoksilisuse katsete standardkomplekti kasutamisel saadud selgelt negatiivsete tulemuste korral tehakse järeldus, et aine ei ole genotoksiline.
A substance that directly induces clearly positive findings in genotoxicity tests may only be accepted for use in food-producing animals if the genotoxicity findings are demonstrated not to be of relevance for the consumer.
Kui genotoksilisuse katsete tulemused on ebaselged, kaalutakse olemasolevate andmete kaalukusest lähtuvalt vajadust lisakatsete järele.
Results from carcinogenicity studies demonstrating the absence of neoplasia may form part of such a demonstration.
Üldjuhul loetakse lähteainega tehtud uuringute tulemusi peamiste metaboliitide genotoksilisuse hindamiseks piisavaks.
Mechanistic data shall also be needed in order to demonstrate that the mechanism underlying the observed genotoxicity is not relevant for the consumer.
Ent kui mõnda sihtliigi puhul tekkivat peamist metaboliiti ei täheldata laboris kasutatava loomaliigi puhul, ei pruugi siiski olla võimalik teha järeldust jääkide genotoksilisuse kohta ilma asjaomase metaboliidi kohta lisaandmeid saamata.
In the absence of data to demonstrate that observed genotoxicity is not relevant for the consumer, clearly positive findings shall lead to the conclusion that an ADI cannot be established and that the substance is not appropriate for use in food-producing species.
Üldiselt ei ole väikese osakaaluga metaboliitide kindlakstegemine nõutav.
Clearly negative results from a standard battery of genotoxicity tests shall lead to the conclusion that the substance is not genotoxic.
Väikese osakaaluga metaboliitideks loetakse metaboliite, mille sisaldus on alla 100 μg/kg või alla 10 % jääkide üldsisaldusest, nagu on kirjeldatud dokumendis „VICH GL46: Studies to evaluate the metabolism and residue kinetics of veterinary drugs in food-producing animals: metabolism study to determine the quantity and identify the nature of residues“ („VICH GL46: uuringud veterinaarravimite metabolismi ja jääkide kineetika hindamiseks toiduloomades: metabolismiuuring jääkide koguse ja laadi kindlakstegemiseks“).
If equivocal results are seen in genotoxicity tests, the need for further testing shall be considered in light of the overall weight of evidence of the available data.
Kui väikese osakaaluga metaboliidi struktuur on teada või tuletatav ja kui selline metaboliit seondub või eeldatavalt seondub vahetult DNAga, tuleb hinnata sellest tulenevat võimalikku ohtu tarbijale.
In general the genotoxicity of major metabolites shall be considered to be adequately addressed by studies performed with the parent substance.
Esitatakse tõendid selle kohta, et asjaomase metaboliidi sisaldus on piisavalt väike, et pidada seda põhimõtteliselt ohutuks – selle sisaldus peab olema nii väike, et tarbija kokkupuutest ainega tulenev suurenenud vähirisk on väiksem kui 1/106.
However, if a major metabolite is produced in the target species but not in the laboratory animal species it may not be possible to conclude on the genotoxicity of residues without additional data generated using the relevant metabolite.
Selleks kasutatakse kas kemikaalispetsiifilisi andmeid või selliste andmete puudumisel toksikoloogilise ohutuskünnise põhimõtet, mille raames rakendatakse konkreetset lähenemisviisi ainega kokkupuute teatava tasemega seotud riski kvantifitseerimiseks.
In principle, identification of minor metabolites shall not be required.
Järgitakse Euroopa Toiduohutusameti ja WHO avaldatud suuniseid toksikoloogilisel ohutuskünnisel põhineva lähenemisviisi kohta.
Minor metabolites are those present at levels below 100 μg/kg or that make up less than 10 % of the total residues as described in VICH GL46: Studies to evaluate the metabolism and residue kinetics of veterinary drugs in food-producing animals: metabolism study to determine the quantity and identify the nature of residues.
Samamoodi esitatakse juhul, kui on võimalus, et loomses toidus esineva väikese osakaaluga metaboliidi edasisel metaboliseerumisel tarbijas tekib DNAga reageeriv aine, tõendid selle kohta, et tarbija kokkupuute tase on nii madal, et seda peetakse põhimõtteliselt ohutuks.
If the structure of a minor metabolite is known or can be hypothesised and if the metabolite is or is expected to interact directly with DNA, then the potential risk for consumers shall be addressed.
Kõikide kõnealuste ainete puhul (sihtloomas või tarbijas tekkivad potentsiaalselt genotoksilised väikese osakaaluga metaboliidid) peab loomses toidus esinevate jääkide sisaldus olema nii väike, et tarbija kokkupuude jääks mis tahes hetkel pärast ravi alustamist toksikoloogilisest ohutuskünnisest allapoole.
Evidence shall be provided to confirm that its level is low enough to be considered virtually safe — i.e. the level shall be low enough to ensure that the increased cancer risk that would result from consumer exposure to the substance would be less than 1 in 106.
Kuna ei saa välistada võimalust, et kokkupuude toimub enne keeluaja lõppu, ning tuleb võtta arvesse tõsist mõju, mis ei põhine läviväärtusel, ei piisa tõendusest, et sisaldus langeb allapoole toksikoloogilist ohutuskünnist hetkeks, mil jääkide sisaldus langeb allapoole kavandatud jääkide piirnormi.
This shall be achieved either using chemical specific data or, in the absence of such data, using the threshold of toxicological concern (‘TTC’) concept which provides an approach for quantifying the risk associated with a given exposure to a substance.
Kui DNAga reageerib mitu väikese osakaaluga metaboliiti, eeldatakse vastupidiste tõendite puudumisel, et kõikidel DNAga reageerivatel ainetel on sama toimemehhanism.
Guidance published by the EFSA and the WHO on the TTC approach shall be followed.
Sellest tulenevalt kasutatakse toksikoloogilise ohutuskünnisega võrdlemiseks DNAga reageerivate ainete üldsisaldust (sisaldused summeeritakse).
Similarly, if there is a concern that a minor metabolite present in food of animal origin is further metabolised in the consumer to produce a DNA reactive substance, evidence shall be provided to demonstrate that consumer exposure occurs at levels low enough to be considered virtually safe.
Ainete ja metaboliitide puhul, mis võivad tekitada vähki mõne muu mehhanismi alusel kui otsene DNAga seondumine, võib eeldada läviväärtusel põhineva toimemehhanismi olemasolu.
For any of these substances (potentially genotoxic minor metabolites produced in the target animal or in the human consumer), the level of residues present in food of animal origin shall result in consumer exposure below the TTC at all time points following the start of treatment.
Kui selliseid aineid soovitakse kasutada toiduloomadele ette nähtud veterinaarravimis, viiakse läbi nõuetekohaselt põhjendatud uuringud NO(A)ELi või BMDLi kindlakstegemiseks iga asjaomase mõju puhul.
As the possibility of exposure before the withdrawal period cannot be ruled out, and in light of the serious non-threshold based effect, it shall not be enough to demonstrate depletion to levels compliant with the TTC by the time point at which residues fall below the proposed MRLs.
Kantserogeensus
If more than one minor metabolite is DNA reactive, in the absence of evidence to the contrary it shall be assumed that all DNA reactive substances act by the same mode of action.
Kantserogeensuse uurimiseks ainete valimise kriteeriumid
Consequently, the total level of DNA reactive substances (dose addition) shall be compared with the TTC.
Järgitakse kantserogeensuse uurimise vajaduse kindlakstegemisel arvesse võetavaid tegureid ja läbiviidavaid kantserogeensusuuringuid käsitlevaid suuniseid, mis on esitatud dokumendis „VICH GL28: Studies to evaluate the safety of residues of veterinary drugs in human food: carcinogenicity testing“ („VICH GL28: uuringud inimtoidus esinevate veterinaarravimijääkide ohutuse hindamiseks: kantserogeensuse uurimine“).
Substances and metabolites that may cause cancer by mechanisms other than direct interaction with DNA may be assumed to have threshold based mechanisms of action.
Juhtudel, kus kantserogeensuse uurimist peetakse asjakohaseks, on tavapäraselt nõutav kahe aasta pikkuse uuringu tegemine rottidega ja 18 kuu pikkuse uuringu tegemine hiirtega, ent asjakohase põhjenduse esitamisel võivad olla vastuvõetavad ka ainult ühe näriliseliigi kohta esitatud andmed.
If such substances are to be used in veterinary medicines for food-producing animals, NO(A)ELs or BMDLs shall be established for the relevant effects in appropriately justified studies.
Genotoksiliste kantserogeenide kasutamine ei ole toiduloomade puhul lubatud.
Carcinogenicity
Ainet, millega saadakse kantserogeensusuuringutes positiivsed tulemused, võidakse lubada kasutada toiduloomade puhul üksnes juhul, kui on tõendatud, et asjaomased kantserogeensusandmed ei ole tarbija seisukohast asjakohased (näiteks kui on teada, et täheldatud liiki kasvajat inimesel ei esine) või et kantserogeensus põhineb läviväärtusest sõltuval toimemehhanismil.
Criteria for the selection of substances for carcinogenicity testing
Viimasel juhul tehakse kindlaks kantserogeensusega seotud NO(A)EL või BMDL.
VICH GL28: Studies to evaluate the safety of residues of veterinary drugs in human food: carcinogenicity testing provides guidance on factors to consider when determining the need for carcinogenicity testing and on carcinogenicity testing to be undertaken and this shall be followed.
Kantserogeensusuuringute tegemata jätmisel põhjendatakse andmete puudumist teaduslikult ja käsitletakse andmete puudumise mõju.
In those cases where carcinogenicity testing is deemed appropriate, the standard requirement shall be for a two-year rat study and an 18-month mouse study although, with appropriate justification, data from a single rodent species may be accepted.
Muud nõuded
Genotoxic carcinogens shall not be accepted for use in food-producing animals.
Muud võimalikku mõju käsitlevate ohutusandmete esitamise vajadus tehakse kindlaks juhtumipõhiselt.
A substance that induces positive findings in carcinogenicity tests may only be accepted for use in food producing animals if the carcinogenicity data are demonstrated to be of no relevance for the consumer (for example, if the type of tumour seen is known to be of no relevance for humans) or if the carcinogenicity are demonstrated to be the result of a threshold dependent mechanism of action.
Lisauuringute tegemise vajadust on käsitletud dokumendis VICH GL33.
In the latter case a NO(A)EL or BMDL for carcinogenicity shall be established.
Selliste andmete vajalikkuse hindamisel võetakse muu hulgas arvesse järgmisi tegureid:
If carcinogenicity testing is not undertaken, the absence of such data shall be scientifically justified and the impact of its absence discussed.
aine struktuur ja sarnasus teadaoleva toksikoloogilise mõjuga ainetega;
Other requirements
aine klass ja muude selle klassi ainete teadaolevad toksikoloogilised omadused;
The need for safety data addressing other potential effects shall be determined on a case-by-case basis.
aine toimemehhanism;
VICH GL33 addresses the need for additional testing.
tavapärastes mürgisusuuringutes täheldatud mis tahes mõju, mida tuleks täiendavalt uurida (nt immuuntoksilisus, neurotoksilisus või sisesekretsioonihäired);
Factors to be taken into account when considering the need for such data include:
asjakohaseid tulemusi, sealhulgas ainega kokku puutunud inimestel täheldatud mõju käsitlevate avaldatud kirjandusandmete olemasolu.
the structure of the substance and its similarity to substances with known toxicological effects;
Eriuuringud (nt immuuntoksilisus, neurotoksilisus)
the class of the substance and known toxicological properties of other substances in the class;
Immuuntoksilisus
the mode of action of the substance;
Kui korduval manustamisel avalduva mürgisuse uuringus või muudes mürgisusuuringutes täheldatakse asjakohast mõju (nt muutusi lümfielundite kaalus ja/või histoloogias või muutusi lümfikudede rakulises koostises, luuüdis või perifeersetes leukotsüütides), võib olla vaja viia läbi täiendavad funktsionaalsed uuringud.
any effects seen in the standard toxicity studies that warrant further investigation (e.g. immunotoxicity, neurotoxicity or endocrine dysfunction);
Uuringu tegija esitab kõikide lisauuringute kohta põhjenduse, võttes arvesse muudes mürgisusuuringutes tehtud tähelepanekuid.
the existence of published literature highlighting relevant findings, including literature relating to effects seen in humans exposed to the substance.
Teatava klassi ainete (näiteks β-laktaamantibiootikumide) puhul, mis teadaolevalt põhjustavad tundlikel inimestel ülitundlikkust (allergilisi reaktsioone), esitatakse andmed ülitundlikkusnähtude ilmnemisega seotud kokkupuutetaseme kohta.
Special studies (e.g. immunotoxicity, neurotoxicity)
Esitatakse hindamise mis tahes osana läbi viidud kõikide aine immunoloogiliste uuringute üksikasjad (nt tarbijaohutuse hindamiseks tehtud sensibiliseerimiskatsete ja immuunsüsteemi mõjutavate ainetega tehtud tõhususuuringute tulemused).
Immunotoxicity
Samuti esitatakse teave inimesel täheldatud mis tahes kahjuliku mõju kohta.
If relevant effects are seen in repeated dose or other toxicity studies (e.g. changes in lymphoid organ weights and/or histology and changes in cellularity of lymphoid tissues, bone marrow or peripheral leukocytes) additional functional testing may be required.
Sellistest uuringutest saadud andmeid võetakse arvesse toksikoloogilise aktsepteeritava päevadoosi või alternatiivse piirmäära kindlaksmääramisel.
The investigator shall justify the nature of any additional testing, taking account of the observations noted in other toxicity studies.
Neurotoksilisus, arenguga seotud neurotoksilisus ja hilisneurotoksilisus
For certain classes of substance (such as beta lactam antibiotics) which are known to elicit hypersensitivity (allergic) reactions in sensitive individuals data shall be provided on exposure levels that have been associated with hypersensitivity responses.
Neurotoksilisuse uurimine on nõutav, kui korduva manustamise uuringutest nähtub, et sellekohane mure võib olla põhjendatud.
Details shall be provided of all immunological studies performed with the substance as part of any aspect of the assessment (e.g. sensitisation assays performed for user safety or efficacy studies performed on immune-modulatory substances).
Aineid, mis muudes toksikoloogilistes katsetes kutsuvad tõendatult esile närvisüsteemi histoloogilisi, biofüüsikalisi või biokeemilisi muutusi või neuroloogilis-käitumuslikke muutusi, uuritakse ka neurotoksilisuse suhtes.
Any reports of adverse effects in humans shall also be provided.
Neurotoksilisuse katsete vajalikkusele võivad viidata ka aine füüsikalis-keemilised omadused, andmed struktuuri ja aktiivsuse kohta ning tuvastatud kahjulik mõju inimesele.
Data obtained from such studies shall be taken into account when determining the toxicological ADI or alternative limit.
Neurotoksilisuse uurimisel kasutatakse suukaudset manustamist ning järgitakse nõuandeid, mis on esitatud kemikaalidega katsete tegemist käsitlevates Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni (OECD) juhendites, täpsemalt närilistega tehtavates neurotoksilisuse uuringutes kasutatavaid meetodeid kirjeldavas katsejuhendis nr 424.
Neurotoxicity, developmental neurotoxicity and delayed neurotoxicity
Selle uuringu võib läbi viia eraldi või muude korduval manustamisel avalduva mürgisuse uuringute osana.
Neurotoxicity testing shall be required where repeated dose studies indicate that there may be a relevant concern.
Ehkki OECD katsejuhendis nr 424 ei käsitleta konkreetselt mõju atsetüülkoliini esteraasi aktiivsusele, kasutatakse seda lõppnäitajat kõikides korduval manustamisel avalduva mürgisuse uuringutes, kus vaadeldakse aineid, millel on või arvatakse olevat selline mõju (näiteks organofosfaadid ja karbamaadid).
Substances that have been shown in other toxicological assays to cause histological, biophysical or biochemical changes to the nervous system, or to cause neuro-behavioural changes, shall also be tested for neurotoxicity.
Koliini esteraasi pärssimise uurimine hõlmab mõõtmisi vähemalt ajus ja erütrotsüütides.
Physicochemical properties, structure-activity information and recorded adverse effects in humans may give further indication on the need for neurotoxicity tests.
Kui aine põhjustab tõendatult neuropatoloogilisi muutusi ja neurotoksilisust täiskasvanutel või närvisüsteemi kaasatusele viitavat muud liiki mürgisust arengu käigus, võib olla vaja teha arenguga seotud neurotoksilisuse uuring.