natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Member States should inform neighbouring Member States (i.e. potential providers of solidarity) about the theoretical maximum gas volumes they may request and the limit on interconnector capacity, for the sake of transparency and as a basis for the discussions on the arrangements.
Täpsed vajatavad ja tarnitavad gaasikogused selguvad alles siis, kui käivitatakse solidaarsusmeede.
Nevertheless, the exact gas volumes needed, requested and available will be only known when solidarity is triggered.
Selliste teoreetiliste maksimaalsete gaasikoguste arvutamisel tuleks arvesse võtta vähemalt järgmisi elemente:
For the calculation of these theoretical maximum gas volumes, the following elements should be taken into consideration as a minimum:
solidaarsuse alusel kaitstavad tarbijad;
the solidarity-protected customers concerned,
kriitilise tähtsusega gaasielektrijaamad (kui see on asjakohane) ja vastavad gaasikogused ning
the critical gas-fired power plants concerned (where applicable) and their associated gas volumes, and
omamaine gaasitoodang gaasi tootvates liikmesriikides.
domestic gas production in the producing Member States.
Sobiv lähtekoht sellisteks arvutusteks on standardsed tarnestsenaariumid, mida tuleks kohandada solidaarsuse alusel kaitstavatele tarbijatele.
The supply standard scenarios adapted to solidarity-protected customers could act as a good starting point for this calculation.
Iga liikmesriik peab määrama kindlaks oma solidaarsuse alusel kaitstavad tarbijad, kasutades määruse artikli 2 punktis 6 esitatud määratlust, ja vastavate tarbijate aastase gaasitarbimise (keskmine tarbimine ja tipptarbimine).
All Member States have to identify their solidarity-protected customers using the definition provided for in Article 2(6) of the Regulation and their annual gas consumption (average and peak).
Esmatähtsad gaasielektrijaamad ja nende tarbitavad gaasikogused aastas (määruse artikli 13 lõike 1 teine lõik) võivad mõjutada solidaarsusmeetme jaoks kättesaadavaid gaasikoguseid.
The critical gas-fired power plants and associated annual gas volumes (Article 13(1), second subparagraph of the Regulation) may have an important impact on the gas volumes available for solidarity.
Solidaarsust osutavas liikmesriigis võivad sellised gaasikogused piirata solidaarsustarneks potentsiaalselt kättesaadavat gaasikogust; mõnes gaasi saavas liikmesriigis seatakse esmatähtsad gaasielektrijaamad esikohale solidaarsuse alusel kaitstavate tarbijatega võrreldes, kuid nende tööks vajalikud gaasikogused ei mõjuta vajaminevaid gaasikoguseid.
In the Member State providing solidarity, such gas volumes limit the amount potentially available for solidarity; in some receiving Member States the critical gas-fired power plants are prioritised over solidarity-protected customers, but the gas volumes necessary for their operation have no impact on the volumes that may be required.
Kokkulepetes tuleks esitada üksikasjalik loetelu sellistest elektrisüsteemi seisukohast esmatähtsatest gaasielektrijaamadest (määruse artikli 11 lõige 7), mille jaoks tuleks maagaasi tarnida ka solidaarsusmeetme kasutamise ajal.
The arrangements should include a detailed list of the gas-fired power plants identified as critical for the electricity system (Article 11(7) of the Regulation), to which natural gas should be supplied even during solidarity.
Selline loetelu tuleks koostada gaasi ülekandesüsteemihaldurite ja elektri põhivõrguettevõtjate tehtud taotluste ja hindamise põhjal.
Such list should be established on the basis of a requests and assessment by the gas and electricity TSOs.
Elektrijaamade loetelu tuleks nõuetekohaselt põhjendada ning tõendada, et kõnealuste jaamade lühiajaline sulgemine võiks ohustada elektrisüsteemi töökindlust.
The list of power plants should be duly justified, and demonstrate that the short-term switch-off of these plants could threaten the safety of the power system.
Lisaks võiksid liikmesriigid arutada, kui tihti tuleks seda loetelu kontrollida ja ajakohastada.
Additionally, the Member States could consider to agree on how often the list should be checked and updated.
Sõltuvalt konkreetsest kriisiolukorrast võetakse solidaarsuse taotlemisel arvesse ainult kokkulepetes esmatähtsaks kuulutatud elektrijaamades vajatavaid gaasikoguseid.
Depending on the specific crisis situation, only the gas volumes needed for the power plants identified in the arrangements as critical when solidarity is requested, will be considered necessary.
See võib puudutada näiteks teatava piirkonna elektrijaamasid.
This may concern, for example, plants in a certain region.
Olukorda käsitlevat teavet tuleks vahetada liikmesriikide asjaomaste üksuste (ülekandesüsteemihaldur, pädev asutus) vahelise teabevahetuse raames nii enne solidaarsuse osutamist kui ka selle ajal.
An ad hoc information exchange on the situation should take place as part of the communication between the relevant entities (TSO, competent authority) in the Member States before and while solidarity is provided.
Gaasi tootvad liikmesriigid peavad teatama, kui suur on nende aastatoodang.
The gas-producing Member States must indicate their annual production.
Eespool nimetatud kogused võib kindlaks teha iga gaasiaasta alguses või muu sagedusega, lähtudes viimastest olemasolevatest andmetest, kava ajakohastamisest või juhtumipõhiselt.
The volumes mentioned above can be identified at the beginning of each gas year or at different intervals, based on latest available data, plan updates or on an ad hoc basis.
Võrkude ohutu käitamine (määruse artikli 13 lõige 7)
Operational safety of networks (Article 13(7) of the Regulation)
Kokkulepetes võib kirjeldada selliste üksikute gaasivõrkude tehnilisi võimalusi ja piiranguid, mida tuleb järgida, et gaasisüsteem oleks ohutu ja töökindel.
The arrangements may provide the description of the technical possibilities and constraints of the individual gas networks that need to be maintained for the gas system to operate safely and reliably.
Selline teave on tähtis nii gaasi tarnivale kui ka gaasi saavale liikmesriigile.
This is important information for both the provider and receiving Member States.
Tuleb kirjeldada vähemalt järgmisi elemente:
The minimum elements to be described are:
milline on võrkudevahelise ühenduse suurim eksportvõimsus ja mis tingimustel tarnib ülekandesüsteemihaldur gaasi kuni suurima eksportvõimsusega.
Maximum interconnection export capability and the circumstances under which the TSO will deliver up to maximum export capability.
Muud tingimused, nt süsteemi rõhk, mahuvaru, gaasi kättesaadavus teatavates sisendpunktides, gaasi hoiustamine ja asjaomane väljastusvõimsus.
The circumstances may include, for instance, system pressure, linepack, the availability of gas at certain entry points, or the level of gas storage with a respective level of withdrawal capacity.
Ideaaljuhul tuleks need andmed esitada üksikute ühenduspunktide kohta;
Ideally, these details should be defined for individual interconnection points.
maksimaalne omamaine toodang ja piirangud, kui see on asjakohane.
Maximum domestic production and constraints, where applicable.
Omamaise toodangu olemasolul võidakse seda teatavatel ajavahemikel suurendada.
Where domestic production exists, it may be increased for certain periods of time.
Võidakse kirjeldada asjaomaseid võimalusi ja piiranguid;
The relevant options and limitations may be described.
kui see on asjakohane, siis kolmanda riigi kaudu saadav võimsus ja sellise kokkuleppe tehnilised andmed (määruse artikli 13 lõige 2).
Where applicable, capacity available through a third country and the technical elements of the agreement on it (Article 13(2) of the Regulation).
Rahalised kokkulepped
Financial arrangements
Rahaliste kokkulepetega tuleks tagada, et solidaarsusmehhanismi alusel tarnitud gaasi eest makstakse nõuetekohast hinda.
Financial arrangements should ensure that gas supplied under the solidarity mechanism is paid for at an appropriate price.
Kokkulepete puhul tuleks kirjeldada kulude arvutamist, solidaarsuse osutamise eest hüvitamist (sealhulgas hüvitis tarbimise piiramise eest) ning maksete tegemise korda, nagu see on kindlaks määratud ja kehtestatud asjaomaste üksuste vahel.
These arrangements might cover the calculation of costs, compensation for solidarity (including compensation for curtailment) and the payment procedures to be identified and established between the relevant entities.
Tarbimise piiramise hüvitamise mehhanism peaks sisaldada stiimuleid, mis lähtuvad turu loogikast, nagu nt enampakkumised ja reageerimine nõudlusele (määruse artikli 13 lõige 4).
A mechanism providing for compensation for curtailment should offer incentives for solutions based on market logic, such as auctions and demand-side response (Article 13(4) of the Regulation).
See võib hõlmata viiteid riigi hädaolukorra mehhanismidele, mis aitavad kaudselt solidaarsust osutada, tagades solidaarsust pakkuva liikmesriigi turu toimimise võimalikult kaua.
This may include references to mechanisms linked to national emergencies which indirectly facilitate solidarity by ensuring that the market in the Member State providing solidarity functions for as long as possible.
Rahalised kokkulepped ei tohiks tekitada kahjustavaid stiimuleid, nagu gaasi kinnipidamine või gaasi hinnaga spekuleerimine, tekitades hädaolukorra hilisemas etapis hinnatõusu, mis võiks käivitada solidaarsuse vajaduse.
The financial arrangements should not introduce perverse incentives such as withholding gas or speculating on a higher price at a later stage in the emergency, which could themselves trigger the need for solidarity.
Solidaarsuse eest makstava hüvitisega tuleks katta tegelikult tehtud kulutused; see ei saa olla gaasi tarniva üksuse kasuallikas.
Compensation for solidarity is supposed to cover the costs actually incurred; it cannot become a source of profit for the providing entity.
Solidaarsust vastuvõttev liikmesriik peaks gaasi tarninud liikmesriigile maksma saadud gaasi eest viivitamata õiglast hinda.
The Member State receiving solidarity should promptly pay the provider Member State a fair price for the gas received.
Tarniv liikmesriik määrab kindlaks, kuidas neid vahendeid kasutatakse ja kuidas need sobivad kokku kehtiva tasakaalustamise neutraalsuse korraga.
The latter will then determine how these funds are handled and how they fit with existing balancing neutrality arrangements.
Hädaolukorras tarbimise piiramise eest makstav hüvitis, olgu tegemist tarbijatega, kelle tarbimist piiratakse piiriülese solidaarsuse või riigisisese hädaolukorra tõttu, peab olema sama, nagu on ette nähtud riigisisese õigusega.
Any compensation paid to customers who are curtailed in an emergency — whether this stems from the obligation to provide cross-border solidarity or a national emergency — should be the same as set out in national law.
Eespool toodut arvestades võivad liikmesriigid kasutada olemasolevat riigisisest (tarbimise piiramise eest makstava hüvitise) mehhanismi puhtalt riigisisese hädaolukorra puhul (st kui puudub solidaarsustaotlus).
In view of the above, Member States may maintain the existing national mechanism (on curtailment-related compensation) for purely national emergencies (i.e. where there is no request for solidarity).
See jätab liikmesriigile võimaluse valida, kas maksta hüvitist tööstusharule, kelle tarbimist piiratakse.
This gives them the freedom to decide whether they wish to pay compensation or not for curtailed industry.
Kui aga riigi hädaolukord nõuab piiriülese solidaarsuse taotlemist, on olemas ka selline võimalus, et solidaarsust taotlenud riigilt saadud hüvitis jaotatakse kõigi nende tarbijarühmade vahel, kelle tarbimist on piiratud, sõltumata sellest, kas tarbimise piiramine toimus enne või pärast solidaarsusmeetme käivitamist.
However, when a national emergency develops into a situation where cross-border solidarity is triggered, one option may be to distribute the compensation for solidarity paid by the requesting Member State to the helping Member State among all curtailed consumer groups (curtailment), regardless of whether they were curtailed before or after solidarity was triggered.
Selle poliitikavaliku puhul järgitaks skeemi, mille töötab välja solidaarsust osutav liikmesriik, kuid see peaks eelistatavalt põhinema nn saamata energia hinnal.
This option would follow a scheme designed in the Member State providing solidarity, but would preferably be based on a ‘value of lost load’-type approach.
Teise võimalusena võivad liikmesriigid otsustada maksta solidaarsuse osutamise eest saadud hüvitised keskselt hallatavasse solidaarsusfondi.
Alternatively, Member States may also decide to pay compensation received for solidarity into a centrally managed ‘solidarity fund’.
Sel juhul jäävad liikmesriigi riigisisesed tarbimise piiramise hüvitise maksmise mehhanismid riigi otsustada ning liikmesriikide erinevad käsitlused selles küsimuses ei põhjusta tarbijarühmade erinevat kohtlemist riigi piires juhul, kui osutatakse piiriülest solidaarsust, mille puhul hüvitamine on kohustuslik.
This way, existing national compensation mechanisms for curtailment stay within the Member States' remit and at the same time different approaches in Member States will not lead to different treatment of curtailed consumer groups within a country when solidarity is provided cross-border where compensation for solidarity is obligatory.
Solidaarsuse eest makstav hüvitis koosneb peamiselt gaasihinnast ja lisakuludest, mis abistaval liikmesriigil tekivad selletõttu, et tuleb tagada gaasi liikumine üle piiri, ning need põhinevad tegelikel kuludel, mille hüvitamine on abistava riigi õigusraamistikuga ette nähtud.
The main elements of the compensation for solidarity are the gas price and the additional costs arising in the helping Member State from making sure the gas gets across the border based on costs actually incurred that the national legal framework in the helping Member State allows to be paid out.
Võidakse kokku leppida ja lubada kasutada eri viise gaasihinna määramiseks, sõltuvalt turu arengust liikmesriigis, kättesaadavatest meetmetest ja hädaolukorra arengust.
Different approaches to determine the gas price may be followed and agreed in the arrangements, depending on the level of market development in the Member State, the measures available or the stage of the emergency.
Seejuures on aga oluline, et kokkulepetes oleks selgelt esitatud kokkulepitud lähenemisviis ja kokkulepete kohaldamise tingimused ning et kasutatavad elemendid (nt lisatasu, kui on otsustatud valida viimase tehingu hind pluss lisatasu) oleksid selgelt määratletud.
However, it is important that the arrangements are clear about the agreed approach, under which circumstances they would apply and that they identify any known parameters that would be used (e.g. the premium, if the last known trade plus premium is chosen).
Gaasihind
Price of gas
Rahalised kokkulepped peavad sisaldama viidet tarnitava gaasi hinnale ja/või hinna määramise meetodile, võttes arvesse mõju turutehingutele (määruse artikli 13 lõike 10 punkt b).
The financial arrangements should refer to the price of delivered gas and/or the methodology for setting the price, taking into account the impact on market operations (Article 13(10)(b) of the Regulation).
Viimast tingimust võib mõista nii, et hind ega meetod ei tohi moonutada turgu ega tekitada kahjustavaid stiimuleid.
This latter condition can be understood as aiming at a price or methodology that does not distort the market or create perverse incentives.
Solidaarsuse eest makstava hüvitise aluseks oleva gaasihinna määrab solidaarsust pakkuv liikmesriik (kas turu alusel või muul viisil).
The gas price serving as the basis for compensation for solidarity is determined (by market or other means) in the Member State providing solidarity.
Turuhind
Market price
Juhtpõhimõtteks on see, et gaasihind ei tohi olla madalam kui turuhind, kuna see tekitaks kahjustavaid stiimuleid.
As a guiding principle, the price of gas should not be lower than the market price, as that would lead to perverse incentives.
Kui hind jääb vabaks ning see saab järgida gaasi nõudluse ja pakkumise dünaamikat, võib hind anda signaale isegi hädaolukorras.
If the price is kept unfrozen and allowed to dynamically follow gas demand and supply, it can provide a signal even during an emergency.
Väljakujunenud turgudel järgiksid gaasi maksimumvood hinnasignaale ja liiguksid võrkudevahelistes ühendustes hädaolukorras olevatesse liikmesriikidesse.
In developed markets, maximum flows through interconnectors would follow the price signal to Member States in an emergency.
Sellistes tingimustes ei eeldata solidaarsusmeetme käivitamist.
Under such circumstances no solidarity is assumed to have been triggered.
Vähem arenenud turgudel, kus hinnad ei tarvitse järgida hädaolukorra kujunemist, võib osutuda vajalikuks kasutada erinevaid meetmeid gaasi hinna määramiseks, kuid need võiksid siiski olla turupõhised.
In less developed markets, where prices might not be dynamic throughout an emergency, it may be necessary to use different measures to set the gas price, but these could still be market-based.
Kõrgeim võrdlushind solidaarsusmeetme gaasi eest peaks vastama ELi gaasibörsi või virtuaalse kauplemiskeskkonna viimase tehingu hinnale, mille usaldusväärsust peaks kontrollima eeskirjade kohaselt.
The maximum reference price for solidarity gas could correspond to the price of the last transaction/trade in the EU on an exchange or virtual trading point, following a regulatory check to see how robust the price is.
Ka võivad liikmesriigid kokku leppida, et gaasihind seotakse teatava kauplemiskohaga.
Member States may also agree to link the gas price to a specific hub.
Liikmesriikides, kus on olemas strateegiline varu, otsustab liikmesriik või riigi pädev asutus, millisel ajahetkel, kui hädaolukord seda nõuab, võetakse kasutusele gaas strateegilisest varust.
In Member States where strategic storage exists, the Member State or competent authority decides at which point in time within the emergency situation it will allow the release of gas from strategic storage.
Nn turuhind sel hetkel või vahetult enne seda, kui varu lubatakse kasutusele võtta, oleks hind, mida peaks maksma solidaarsust vastuvõttev liikmesriik.
The ‘market’ price at the time of (or just before) the stock release should be the price to be paid by the receiving Member State.
Halduslik hinnakujundus ja tarbimise piiramine
Administrative pricing/curtailment
Kui turuhinda ei ole, võib kasutada teisi viise gaasi hinna määramiseks, näiteks viimast teadaolevat turuhinda või keskmist turuhinda lähimal juurdepääsetaval börsil, lähimas virtuaalses kauplemiskeskkonnas või kokkulepitud kauplemiskohas.
If there is no market price, other approaches to set the gas price may be necessary, such as the last known market price or average market price at the closest accessible exchange, virtual trading point or at an agreed hub.
Keskmise määramiseks võiks valida mõistliku ajavahemiku enne tarnimist (nt 5–7 päeva) ja samasuguse ajavahemiku pärast tarnimist ja see võib sisaldada lisatasu.
The average may cover a reasonable period of time before delivery (e.g. 5 to 7 days) and an identical period after delivery, with or without a premium.
Teise võimalusena võib võrdlushinnana kasutada viimase teadaoleva gaasitehingu või meetme hinda kas lisatasuga või ilma.
Alternatively, the price of the last known gas trade or measure with or without a premium may also be a pointer.
Lisatasu kasutamist võib kaaluda, et katta vahe – kui selline vahe on olemas – viimase teadaoleva hinna ja tarbimise piiramise korral tarbijate saamata energia hinna vahel.
A premium may be considered in order to fill in the gap — if such a gap exists — between the last known price and the curtailed customers' value of lost load.
Samuti võib hinna määrata sellise muu kütuse hinna järgi, mille peab kasutusele võtma solidaarsust osutav liikmesriik, et vabastada vajalikus koguses maagaasi.
The price can also be derived from an alternative fuel to which the Member State providing solidarity needs to switch to free up the necessary levels of natural gas.
Saamata energia hinna arvutust võib kasutada selleks, et arvutada selle gaasi hinda, mille võrra on tarbimist piiratud, kuna asjaomased tööstustarbijad eeldatavasti teavad seda väärtust.
A value of lost load calculation can be used to determine the price of the curtailed gas volumes, as we can assume that industrial consumers know their own value.
Nimetatud väärtus kajastab seda, millest asjaomane tarbijarühm on pidanud loobuma tarbimise piiramise tõttu.
The value reflects the benefits that the specific consumer group has lost as a result of being curtailed.
Sellise lähenemisviisi korral peaks see olema riigi pädeval või reguleerival asutusel teada või tuleks talle sellest eelnevalt teatada.
With this approach, it should be known or communicated to the competent authority or national regulatory authority in advance.
Tavaliselt on see ka kirjas riigi hädaolukorra lahendamise kavas tarbimise piiramise korralduses.
Usually this will also be reflected in the curtailment order in the national emergency plans.
Lisaks võimaldab see lähenemisviis hõlpsasti eri liikmesriikide pakkumusi võrrelda (vt määruse artikli 13 lõige 4).
Moreover, this approach makes it easy to compare ‘offers’ from different Member States (see Article 13(4) of the Regulation).
Ka võib vaadata riigi pädeva või reguleeriva asutuse hinnakujunduse meetodit või kasutada mingit lähendit, nagu ostuoptsioonide hinda.
Lastly, it may be worth looking at a methodology for price-setting by the national regulatory authority or competent authority, or the use of a proxy, such as the price of call options.
Valmisolek maksmiseks
Willingness to pay
Mõistlik oleks kindlaks määrata maksimumsumma, mida iga liikmesriik on valmis maksma solidaarsuse alusel pakutava gaasi eest.
It may be reasonable to determine the maximum amount each Member State is willing to pay for gas in a solidarity situation.
Maksimaalne hind on tõenäoliselt asjaomase liikmesriigi solidaarsuse alusel kaitstavate tarbijate saamata energia hind.
The maximum value would likely be the value of lost load for solidarity-protected customers in a given Member State.
Kui gaasihind selle ületab, ei ole liikmesriik enam huvitatud gaasi solidaarsusmeetme alusel hankima.
Should the price of gas surpass this value, it is not in the Member State's interest to ask for gas under the solidarity mechanism.
Seda teavet aga ei pea tingimata kajastama kokkulepetes või hädaolukorra lahendamise kavades.
This information, however, does not necessarily need to be part of the arrangements or be reflected in the plans.
Muud kululiigid
Other categories of costs
Rahalised kokkulepped peaksid hõlmama ka muid kulukategooriaid, sealhulgas asjakohaseid ja mõistlikke kulusid seoses eelnevalt kehtestatud meetmetega (määruse artikli 13 lõike 8 punkt b), mis tuleb hüvitada õiglaselt ja viivitamata (artikli 13 lõike 10 punkt e).
The financial arrangements should cover any other categories of costs, including relevant and reasonable costs of measures established in advance (Article 13(8)(b) of the Regulation), that will have to be covered by fair and prompt compensation (Article 13(10)(e)).
Lisakulud tuleks hoida minimaalsetena ja tuleks vältida kahekordset arvesse võtmist, sest paljud lisakulude elemendid võivad juba kajastuda gaasihinnas.
Additional costs should be kept to a minimum and attention be paid to avoiding double counting, as many of the additional cost elements may already be reflected in the price of gas.
Võib eeldada, et gaasihind sisaldab juba enamikku lisakulusid, välja arvatud edastamiskulud.
It can be assumed that most additional costs would already be reflected in the price of gas, with the exception of transport costs.
Edastamiskulud ja sellega seotud kulud
Transport and associated costs
Hüvitis peaks katma edastamiskulusid ja muid sellega seotud kulusid, nt veeldatud maagaasi transportimise kulu, taasgaasistamistasu jmt.
The compensation should cover transport and associated costs, such as LNG cargo costs, regasification fees, and so on.
Liikmesriigid võivad kokku leppida, et vajaduse korral tellitakse solidaarsuse osutamiseks vajalik ülekandevõimsus, nii et edastamisega seotud kulud hüvitatakse ülekandesüsteemihaldurite tavapärase korra alusel.