natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is important to increase awareness of the single European emergency number ‘112’ in order to improve the level of protection and security of citizens travelling in the Union.
See on peamiselt liikmesriigi ülesanne, kuid komisjon peaks jätkuvalt toetama ja täiendama liikmesriikide algatusi, mille eesmärk on parandada teadlikkust Euroopa ühtse hädaabinumbri 112 kohta, ja hindama korrapäraselt üldsuse teadlikkust sellest numbrist.
To that end, citizens should be made fully aware, when travelling in any Member State, in particular through information provided in international bus terminals, train stations, ports or airports and in telephone directories, end-user and billing material, that the single European emergency number ‘112’ can be used as a single emergency number throughout the Union.
Helistaja asukohateave, mis on kohaldatav igasuguse hädaolukorra side suhtes, suurendab kaitstuse taset ja lõppkasutajate julgeolekut ning aitab hädaabiteenistustel täita oma tööülesandeid tingimusel, et häirekeskuste riikliku süsteemi kaudu on tagatud hädaolukorra side ja sellega seotud andmete edastamine asjaomastele hädaabiteenistustele.
This is primarily the responsibility of the Member States, but the Commission should continue both to support and to supplement initiatives of the Member States to heighten awareness of the single European emergency number ‘112’ and periodically to evaluate the public’s awareness of it.
Helistaja asukohateabe vastuvõtmine ja kasutamine, mis hõlmab nii võrgupõhist asukohateavet kui ka võimaluse korral täiustatud mobiiltelefonipõhist helistaja asukohateavet, peaks olema kooskõlas asjaomaste liidu õigusnormidega isikuandmete töötlemise kohta ja turvameetmetega.
Caller location information, which applies to all emergency communications, improves the level of protection and the security of end-users and assists the emergency services in the discharge of their duties, provided that the transfer of emergency communication and associated data to the emergency services concerned is guaranteed by the national system of PSAPs.
Võrgupõhist helistaja asukohateavet pakkuvad ettevõtjad peaksid tegema helistaja asukohateabe hädaabiteenistustele kättesaadavaks kohe, kui kõne jõuab nimetatud teenistusse, sõltumata kasutatavast tehnoloogiast.
The reception and use of caller location information, which includes both network-based location information and where available, enhanced handset caller location information, should comply with relevant Union law on the processing of personal data and security measures.
Samas on käsiseadmepõhised asukoha määramise tehnoloogiad osutunud palju täpsemaks ja kulutõhusamaks tänu Euroopa Geostatsionaarse Navigatsioonilisasüsteemi, Galileo satelliitsüsteemi ning muude globaalsete satelliitnavigatsioonisüsteemide ja WiFi pakutavate andmete kättesaadavusele.
Undertakings that provide network-based location should make caller location information available to emergency services as soon as the call reaches that service, independently of the technology used.
Seepärast peaks mobiiltelefoni kaudu saadav helistaja asukohateave täiendama võrgupõhist asukohateavet isegi siis, kui mobiiltelefoni kaudu saadav asukohateave muutub kättesaadavaks üksnes pärast hädaolukorra side loomist.
However, handset-based location technologies have proven to be significantly more accurate and cost effective due to the availability of data provided by the European Geostationary Navigation Overlay Service and Galileo Satellite system and other Global Navigation Satellite Systems and Wi-Fi data.
Liikmesriigid peaksid tagama, et kui mobiiltelefoni kaudu saadav helistaja asukohateave on kättesaadav, edastatakse see kõige asjakohasemale häirekeskusele.
Therefore, handset-derived caller location information should complement network-based location information even if the handset-derived location becomes available only after the emergency communication is set up.
See ei pruugi alati olla võimalik, näiteks siis, kui asukohateave ei ole kättesaadav mobiiltelefoni või kasutatava isikutevahelise side teenuse kaudu või kui sellise teabe saamine ei ole tehniliselt teostatav.
Member States should ensure that, where available, the handset-derived caller location information is made available to the most appropriate PSAP.
Lisaks peaksid liikmesriigid tagama, et häirekeskused on suutelised hankima ja haldama kättesaadavat helistaja asukohateavet, kui see on teostatav.
This might not be always possible, for example when the location is not available on the handset or through the interpersonal communications service used, or when it is not technically feasible to obtain that information.
Helistaja asukohateabe kindlakstegemine ja edastamine peaks olema nii lõppkasutaja kui ka hädaolukorra sidet käsitleva asutuse jaoks tasuta, olenemata side loomise vahendist, näiteks mobiiltelefoni või võrgu kaudu, või edastusvahenditest, näiteks kõnekanal, lühisõnum või IP-l põhinev.
Furthermore, Member States should ensure that the PSAPs are able to retrieve and manage the caller location information available, where feasible.
Helistaja asukoha täpse teabe, puuetega lõppkasutajate võrdväärse juurdepääsu ning kõige sobivamale häirekeskusele kõne suunamisega seonduva tehnoloogia arengule reageerimiseks peaks komisjonil olema õigus võtta delegeeritud õigusaktiga meetmeid, mis on vajalikud hädaolukorra side ühilduvuse, koostalitlusvõime, kvaliteedi, usaldusväärsuse ja järjepidevuse tagamiseks liidus, näiteks funktsionaalseid sätteid, millega määratletakse sideahela eri osapoolte (nt numbripõhiste isikutevahelise side teenuste pakkujate, võrguoperaatorite ja häirekeskuste) rollid, ning ka tehnilisi sätteid, millega määratakse funktsionaalsete sätete täitmiseks tehnilised vahendid.
The establishment and transmission of caller location information should be free of charge for both the end-user and the authority handling the emergency communication irrespective of the means of establishment, for example through the handset or the network, or the means of transmission, for example through voice channel, SMS or IP-based.
Sellised meetmed ei tohiks piirata hädaabiteenistuste korraldust liikmesriikides.
In order to respond to technological developments concerning accurate caller location information, equivalent access for end-users with disabilities and call routing to the most appropriate PSAP, the Commission should be empowered to adopt by means of a delegated act measures necessary to ensure the compatibility, interoperability, quality, reliability and continuity of emergency communications in the Union, such as functional provisions determining the role of various parties within the communications chain, for example number-based interpersonal communications service providers, network operators and PSAPs, as well as technical provisions determining the technical means to fulfil the functional provisions.
Ühes liikmesriigis asuv kodanik ei saa vajaduse korral ühendust võtta teise liikmesriigi hädaabiteenistustega, kuna hädaabiteenistustel ei pruugi olla teiste liikmesriikide hädaabiteenistuste kontaktandmeid.
Such measures should be without prejudice to the organisation of emergency services of Member States.
Seetõttu tuleks luua iga riigi juhtivale hädaabiteenistusele liiduülene turvaline numbrite andmebaas.
A citizen in one Member State who needs to contact the emergency services in another Member State cannot do so because the emergency services may not have any contact information for emergency services in other Member States.
Kui turvalist andmebaasi ei halda muu organisatsioon, peaks liikmesriikide hädaabiteenistuste E.164 numbrite turvalist andmebaasi haldama BEREC tagamaks, et ühe liikmesriigi hädaabiteenistused saaksid võtta ühendust teise liikmesriigi hädaabiteenistustega.
A Union-wide, secure database of numbers for a lead emergency service in each country should therefore be introduced.
Elektroonilise side teenuste abil üldsuse hoiatamine peatse või kujuneva suure hädaolukorra või katastroofi korral on liikmesriikide õiguses erinevalt reguleeritud.
To that end, BEREC should maintain a secure database of E.164 numbers of Member State emergency service numbers, if such a database is not maintained by another organisation, in order to ensure that the emergency services in one Member State can be contacted by the emergency services in another.
Et õigust kõnealuses valdkonnas ühtlustada, tuleks käesoleva direktiivis sätestada, et kui üldsuse hoiatamise süsteemid on sisse seatud, peaksid numbripõhiste isikutevahelise mobiilside teenuste pakkujad edastama üldsusele mõeldud hoiatusi kõigile asjaomastele lõppkasutajatele.
Diverging national law has developed in relation to the transmission by electronic communications services of public warnings regarding imminent or developing major emergencies and disasters.
Asjaomasteks lõppkasutajateks tuleks pidada neid lõppkasutajaid, kes asuvad geograafilises piirkonnas, mida peatne või kujunev suur hädaolukord või katastroof võib potentsiaalselt tabada hoiatusperioodil, mille on kindlaks määranud pädevad asutused.
In order to approximate law in that area, this Directive should therefore provide that, when public warning systems are in place, public warnings should be transmitted by providers of mobile number-based interpersonal communication services to all end-users concerned.
Kui on tagatud tõhus jõudmine kõikide asjaomaste lõppkasutajateni sõltumata nende asukohast või elukohaliikmesriigist ning see vastab andmeturbe kõrgeimale tasemele, peaks liikmesriikidel olema õigus ette näha üldsusele mõeldud hoiatuste edastamist muude üldkasutatavate elektroonilise side teenuste kaudu kui numbripõhised isikutevahelised mobiilside teenused ja ringhäälingu jaoks kasutatavad ülekandeteenused, või internetiühenduse teenuste vahendusel edastatava mobiilirakenduse kaudu.
The end-users concerned should be considered to be those who are located in the geographic areas potentially being affected by imminent or developing major emergencies and disasters during the warning period, as determined by the competent authorities.
Selleks et teavitada liikmesriiki sisenevaid lõppkasutajaid sellistest olemasolevatest üldsuse hoiatamise süsteemidest, peaks vastav liikmesriik tagama, et nimetatud lõppkasutajad saavad automaatselt, viivitamata ja tasuta lühisõnumi, mis sisaldab hõlpsalt arusaadavat teavet selle kohta, kuidas saada üldsusele mõeldud hoiatusi, kaasa arvatud mobiilse lõppseadme abil, millel puudub juurdepääs internetiteenustele.
Where the effective reach of all end-users concerned, independently of their place or Member State of residence, is ensured and fulfils the highest level of data security, Member States should be able to provide for the transmission of public warnings by publicly available electronic communications services other than mobile number-based interpersonal communications services and other than transmission services used for broadcasting or by mobile application transmitted via internet access services.
Muud kui numbripõhiste isikutevahelise mobiilside teenuste kaudu üldsusele saadetavad hoiatused tuleks lõppkasutajatele edastada kergelt kättesaadaval viisil.
In order to inform end-users entering a Member State of the existence of such a public warning system, that Member State should ensure that those end-users receive, automatically by means of SMS, without undue delay and free of charge, easily understandable information on how to receive public warnings, including by means of mobile terminal equipment not enabled for internet access services.
Kui üldsuse hoiatamise süsteem põhineb rakendusel, ei peaks see nõudma lõppkasutajatelt sisselogimist või registreerumist ametiasutuste või rakenduse pakkuja juures.
Public warnings other than those relying on mobile number-based interpersonal communications services should be transmitted to end-users in an easily receivable manner.
Lõppkasutajate asukohaandmeid tuleks kasutada vastavalt direktiivile 2002/58/EÜ.
Where a public warning system relies on an application, it should not require end-users to log in or register with the authorities or the application provider.
Üldsusele antavate hoiatuste edastamine peaks olema lõppkasutajatele tasuta.
End-users’ location data should be used in accordance with Directive 2002/58/EC.
Käesoleva direktiivi rakendamise läbivaatamisel võiks komisjon samuti hinnata seda, kas liidu õiguse kohaselt on võimalik ja kas on otstarbekas luua ühtne kogu liitu hõlmav üldsuse hoiatamise süsteem peatsest või kujunevast katastroofist või ulatuslikust hädaolukorrast erinevates liikmesriikides.
The transmission of public warnings should be free of charge for end-users.
Liikmesriikidel peaks olema õigus määrata kindlaks, kas väljapakutud alternatiivsed süsteemid, mis ei kasuta numbripõhiseid isikutevahelise mobiilside teenuseid, on tõepoolest selliste teenustega samaväärsed, võttes hoolikalt arvesse BERECi vastavaid suuniseid.
In its review of the implementation of this Directive, the Commission could also assess whether it is possible in accordance with Union law, and feasible to set up a single Union-wide public warning system in order to alert the public in the event of an imminent or developing disaster or major state of emergency across different Member States.
Need suunised tuleks koostada pärast konsulteerimist riikide häirekeskuste eest vastutavate ametiasutustega, et tagada päästeekspertide osalus nende suuniste väljatöötamises ning eri liikmesriikide ametiasutuste ühine arusaam sellest, mida on vaja selliste üldsuse hoiatamise süsteemide täieliku rakendamise tagamiseks liikmesriikides ning selle tagamiseks, et liidu kodanikud oleksid teise liikmesriiki reisides tõhusalt kaitstud.
Member States should be able to determine if proposals for alternative systems, other than through mobile number-based interpersonal communication services, are truly equivalent to such services, taking utmost account of the corresponding BEREC guidelines.
Vastavalt harta eesmärkidele ning ÜRO puuetega inimeste õiguste konventsioonis sätestatud kohustustele peaks reguleeriv raamistik tagama kõikidele lõppkasutajatele, sealhulgas puuetega lõppkasutajatele, eakatele ning sotsiaalsete erivajadustega isikutele hõlpsa ja võrdse juurdepääsu soodsa hinnaga kvaliteetsetele teenustele, sõltumata nende elukohast liidus.
Such guidelines should be developed after consulting national authorities in charge of PSAPs in order to ensure that emergency experts have a role in their development and that there is a common understanding between different Member State authorities as to what is needed to ensure full implementation of such public warning systems within the Member States while ensuring that the citizens of the Union are effectively protected while travelling in another Member State.
Amsterdami lõppaktile lisatud 22. deklaratsioonis on sätestatud, et liidu institutsioonid võtavad ELi toimimise lepingu artikli 114 kohaste meetmete kavandamisel arvesse puuetega inimeste vajadusi.
In line with the objectives of the Charter and the obligations enshrined in the United Nations Convention on the Rights of Persons with Disabilities, the regulatory framework should ensure that all end-users, including end-users with disabilities, older people, and users with special social needs, have easy and equivalent access to affordable high quality services regardless of their place of residence within the Union.
Tagamaks, et puuetega lõppkasutajad saavad kasu konkurentsist ja teenusepakkujate valimise võimalusest, nagu enamik lõppkasutajaid, peaksid pädevad asutused vajaduse korral ja riigisiseseid tingimusi arvestades ning pärast puuetega lõppkasutajatega konsulteerimist täpsustama puuetega lõppkasutajatega seonduvaid tarbijakaitsenõudeid, mida üldkasutatavate elektroonilise side teenuste pakkujad peavad täitma.
Declaration 22 annexed to the final Act of Amsterdam provides that the institutions of the Union are to take account of the needs of persons with disabilities in drawing up measures under Article 114 TFEU.
Sellised nõuded võivad eelkõige sisaldada teenusepakkujate kohustust tagada, et puuetega lõppkasutajad saaksid nende teenuseid kasutada samaväärsetel tingimustel, sealhulgas nii hinna, tariifide kui ka kvaliteedi mõttes, kui teised lõppkasutajad, sõltumata kõnealustele teenusepakkujatele tekkivatest mis tahes lisakuludest.
In order to ensure that end-users with disabilities benefit from competition and the choice of service providers enjoyed by the majority of end-users, competent authorities should specify, where appropriate and in light of national conditions, and after consulting end-users with disabilities, consumer protection requirements for end-users with disabilities to be met by providers of publicly available electronic communications services.
Muud nõuded võivad käsitleda teenusepakkujatevahelist hulgimüügikorda.
Such requirements can include, in particular, that providers ensure that end-users with disabilities take advantage of their services on equivalent terms and conditions, including prices, tariffs and quality, as those offered to their other end-users, irrespective of any additional costs incurred by those providers.
Teenusepakkujatele üleliigse koormuse tekitamise vältimiseks peaksid pädevad asutused kontrollima, kas võrdse juurdepääsu ja valiku eesmärke oleks võimalik saavutada ilma selliste meetmeteta.
Other requirements can relate to wholesale arrangements between providers.
Lisaks toodete ja teenuste ligipääsetavusnõudeid ühtlustavale liidu õigusele sätestatakse käesolevas direktiivis uued tugevdatud taskukohasuse ja kättesaadavuse nõuded seonduvate lõpp- ja eriseadmete kohta ning puuetega lõppkasutajatele pakutavate eriteenuste kohta.
In order to avoid creating an excessive burden on service providers competent authorities should verify, whether the objectives of equivalent access and choice can be achieved without such measures.
Seepärast on direktiiviga 2002/22/EÜ ettenähtud vastav kohustus, mille kohaselt liikmesriigid pidid soodustama puuetega lõppkasutajatele suunatud lõppseadmete kättesaadavust, aegunud ja see tuleks kehtetuks tunnistada.
In addition to Union law harmonising accessibility requirements for products and services, this Directive sets out new enhanced affordability and availability requirements on related terminal equipment and specific equipment and specific services for end-users with disabilities.
Numbriinfoteenuse ja kataloogide pakkumise vallas on tulemuslik konkurents välja arenenud muu hulgas komisjoni direktiivi 2002/77/EÜ artikli 5 kohaselt.
Therefore, the corresponding obligation in Directive 2002/22/EC that required Member States to encourage the availability of terminal equipment for end-users with disabilities has become obsolete and should be repealed.
Selle tõhusa konkurentsi hoidmiseks peaksid kõik numbripõhiste isikutevahelise side teenuste pakkujad, kes jagavad oma lõppkasutajatele numeratsiooniplaani numbreid, olema jätkuvalt kohustatud muutma asjaomase teabe kättesaadavaks õiglasel, kuludele orienteeritud ja mittediskrimineerival viisil.
Effective competition has developed in the provision of directory enquiry services and directories pursuant, inter alia, to Article 5 of Commission Directive 2002/77/EC.
Lõppkasutajaid tuleks teavitada nende õigusest otsustada, kas nad soovivad oma andmete lisamist kataloogi.
In order to maintain that effective competition, all providers of number-based interpersonal communications services which attribute numbers from a numbering plan to their end-users should continue to be obliged to make relevant information available in a fair, cost-oriented and non-discriminatory manner.
Numbripõhiste isikutevahelise side teenuste pakkujad peaksid kataloogiteenuse pakkujale andmeid kättesaadavaks tehes austama lõppkasutajate otsust.
End-users should be informed about their right to determine whether they want to be included in a directory.
Direktiivi 2002/58/EÜ artikliga 12 tagatakse lõppkasutajate õigus eraelu puutumatusele seoses nende isikuandmete avaldamisega telefonikataloogis.
Providers of number-based interpersonal communications services should respect the end-users’ decision when making data available to directory service providers.
Hulgimüügi tasandi meetmed, millega tagatakse lõppkasutajate andmete lisamine andmebaasidesse, peaksid järgima isikuandmete kaitse meetmeid vastavalt määrusele (EL) 2016/679 ning direktiivi 2002/58/EÜ artiklile 12.
Article 12 of Directive 2002/58/EC ensures the end-users’ right to privacy with regard to the inclusion of their personal information in a public directory.
Ette tuleks näha kulupõhine andmete edastamine teenusepakkujatele (kusjuures liikmesriikidel peaks olema võimalus kehtestada keskne mehhanism mitmekülgse koondteabe andmiseks kataloogiteenuse pakkujatele), samuti võrgule juurdepääsu võimaldamine mõistlikel ning läbipaistvatel tingimustel, et tagada lõppkasutajatele täielik kasu konkurentsist, mis on suuresti võimaldanud teha võimalikuks jaemüügi reguleerimise kaotamise nende teenuste puhul ja kataloogiteenuste pakkumise mõistlikel ning läbipaistvatel tingimustel.
Measures at wholesale level ensuring the inclusion of end-user data in databases should comply with the safeguards for the protection of personal data under Regulation (EU) 2016/679 and Article 12 of Directive 2002/58/EC.
Pärast kataloogiteenustega seonduva universaalteenuse pakkumise kohustuse kaotamist ning arvestades, et kõnealustel teenustel on olemas toimiv turg, ei ole enam vaja õigust juurdepääsuks numbriinfoteenustele.
The cost-oriented supply of that data to service providers, with the possibility for Member States to establish a centralised mechanism for providing comprehensive aggregated information to directory providers, and the provision of network access under reasonable and transparent conditions, should be put in place in order to ensure that end-users benefit fully from competition, which has largely allowed the enabling of the removal of retail regulation from these services and the provision of offers of directory services under reasonable and transparent conditions.
Riigi reguleerivatel asutustel peaks kõnealusel turul juurdepääsu ja konkurentsi säilitamiseks siiski olema võimalik kehtestada kohustusi ja tingimusi ettevõtjatele, kes kontrollivad lõppkasutajatele juurdepääsu.
Following the abolition of the universal service obligation for directory services and given the existence of a functioning market for such services, the right to access directory enquiry services is no longer necessary.
Lõppkasutajatele peaks kõigi liidus uute M-kategooria sõidukite raadiovastuvõtu ja digitaaltelevisiooni vastuvõtu jaoks müüdavate seadmete puhul olema tagatud nende koostalitlusvõime.
However, the national regulatory authorities should still be able to impose obligations and conditions on undertakings that control access to end-users in order to maintain access and competition in that market.
Liikmesriikidel peaks selliste seadmete puhul olema õigus nõuda ühtlustatud miinimumstandardite kohaldamist.
End-users should be able to enjoy a guarantee of interoperability in respect of all equipment sold in the Union for the reception of radio in new vehicles of category M and of digital television.
Selliseid standardeid tuleks aeg-ajalt kohandada, pidades silmas tehnoloogia ja turu arengut.
Member States should be able to require minimum harmonised standards in respect of such equipment.
Kui liikmesriigid otsustavad kooskõlas direktiiviga (EL) 2015/1535 vastu võtta meetmeid tarbijate raadiovastuvõtjate koostalitlusvõime kohta, peaksid raadioseadmed olema suutelised vastu võtma ja taasesitama raadioteenuseid, mida edastatakse maapealse raadio digitaalringhäälingu või IP-võrkude kaudu, et tagada koostalitlusvõime säilitamine.
Such standards could be adapted from time to time in light of technological and market developments.
See võib suurendada ka avalikku julgeolekut, võimaldades kasutajatel kasutada laiemat valikut tehnoloogiaid, et pääseda liikmesriikides juurde hädaolukorda käsitlevale teabele ja sellist teavet vastu võtta.