natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In order to limit risk-taking by MMFs, it is essential to reduce counterparty risk by subjecting the portfolio of MMFs to clear diversification requirements.
Rahaturufondide riskivõtmise piiramiseks tuleb vähendada vastaspoole riski, kehtestades rahaturufondide investeeringute portfellile selged investeeringute hajutamise nõuded.
To that end, reverse repurchase agreements should be fully collateralised and, in order to limit the operational risk, a single reverse repurchase agreement counterparty should not account for more than 15 % of an MMF's assets.
Seetõttu peaksid pöördrepolepingud olema täielikult tagatistega kaetud ja tegevusriski piiramiseks ei tohiks ükski pöördrepolepingu vastaspool moodustada rahaturufondi varadest rohkem kui 15 %.
All OTC derivatives should be subject to Regulation (EU) No 648/2012 of the European Parliament and of the Council [6].
Kõigile börsivälistele tuletisinstrumentidele tuleks kohaldada Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 648/2012 [6].
For prudential reasons and in order to avoid the exercise of significant influence over the management of an issuing body by an MMF, excessive concentration by an MMF in investments issued by the same issuing body should be avoided.
Usaldatavusnõuete täitmiseks ja selleks, et hoida ära rahaturufondi liigne mõju emitendi juhtimisele, tuleks vältida rahaturufondi ülemäärast kontsentreerumist ühe ja sama emitendi emiteeritud investeeringutele.
MMFs operating solely as employee savings schemes should be able to diverge from certain requirements applicable to investments in other MMFs insofar as the participants in such schemes, who are natural persons, are subject to restrictive redemption conditions that are not linked to market developments but instead related to particular and predefined life events, such as retirement, and other special circumstances, including but not limited to the acquisition of a main residence, divorce, sickness or unemployment.
Üksnes töötajate säästukavadena tegutsevatel rahaturufondidel peaks olema võimalik mitte täita teatavaid nõudeid, mida kohaldatakse muudesse rahaturufondidesse tehtavatele investeeringutele, kui sellistes kavades osalejatele, kes on füüsilised isikud, kohaldatakse piiravaid väljamaksete tegemise tingimusi, mis ei ole seotud turu arenguga, vaid hoopis konkreetsete ja eelnevalt kindlaksmääratud elusündmustega, nagu pensionile minek ja muud konkreetsed asjaolud, sealhulgas põhilise eluaseme omandamine, lahutus, haigus või töötus.
It is important for employees to be allowed to invest in MMFs, which are considered to be one of the safest short-term investments.
On oluline, et töötajatel oleks lubatud rahaturufondidesse, mida loetakse üheks kõige ohutumaks lühiajaliseks investeeringuks, investeerida.
Such derogation does not endanger the objective of this Regulation to ensure financial stability, as employees investing in MMFs via their employee savings schemes cannot redeem their investment on demand.
Selline erand ei ohusta käesoleva määruse eesmärki tagada finantsstabiilsus, kuna töötajad, kes investeerivad rahaturufondidesse töötajate säästukavade kaudu, ei saa oma investeeringut igal ajal välja võtta.
Redemptions are only able to occur in the case of certain predefined life events.
Investeeringu saab välja võtta ainult teatavate eelnevalt kindlaksmääratud elusündmuste korral.
Therefore, even in stressed market situations, employees will not be able to redeem their investment in MMFs.
Seepärast ei ole töötajatel isegi pingelise turuolukorra puhul võimalik oma investeeringut rahaturufondist välja võtta.
MMFs should have a responsibility to invest in high-quality eligible assets.
Rahaturufondid peaksid olema kohustatud investeerima kvaliteetsetesse kõlblikesse varadesse.
Therefore, an MMF should have a prudent internal credit quality assessment procedure for determining the credit quality of the money market instruments, securitisations and ABCPs in which it intends to invest.
Seepärast peaks rahaturufond rakendama usaldusväärset krediidikvaliteedi sisehindamismenetlust, et teha kindlaks nende rahaturuinstrumentide, väärtpaberistamiste ja varaga tagatud kommertsväärtpaberite krediidikvaliteet, millesse ta kavatseb investeerida.
In accordance with Union law limiting over-reliance on credit ratings, it is important that MMFs avoid mechanistic reliance and over-reliance on ratings issued by rating agencies.
Kooskõlas liidu õigusega, millega piiratakse liigset tuginemist krediidireitingutele, on tähtis, et rahaturufondid väldiksid mehaanilist ja liigset tuginemist reitinguagentuuride antud krediidireitingutele.
MMFs should be able to use ratings as a complement to their own assessment of the quality of eligible assets.
Rahaturufondid peaksid saama kasutada reitinguid täiendusena omaenda hinnangule kõlblike varade kvaliteedi kohta.
Managers of MMFs should undertake a new assessment of money market instruments, securitisations and ABCPs whenever there is a material change, in particular when it comes to the attention of the manager of an MMF that a money market instrument, securitisation or ABCP is downgraded below the two highest short-term credit ratings provided by any credit rating agency regulated and certified in accordance with Regulation (EC) No 1060/2009 of the European Parliament and of the Council [7].
Rahaturufondide valitsejad peaksid rahaturuinstrumente, väärtpaberistamisi ja varaga tagatud kommertsväärtpabereid uuesti hindama, kui on toimunud olulised muutused, eelkõige kui rahaturufondi valitseja saab teada, et rahaturuinstrumendi, väärtpaberistamise või varaga tagatud kommertsväärtpaberi reitingut on alandatud madalamale kui kaks viimast kõrgeimat lühiajalist krediidireitingut, mille on andnud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1060/2009 [7] kohaselt reguleeritav ja sertifitseeritud reitinguagentuur.
To that end, the manager of an MMF should be able to establish an internal procedure for the selection of credit rating agencies suited to the specific investment portfolio of the MMF and for determining the frequency at which the MMF should monitor the ratings of those agencies.
Selleks peaks rahaturufondide valitsejatel olema õigus luua sisemenetlus, et valida reitinguagentuurid, mis sobivad rahaturufondi konkreetse investeerimisportfelliga kõige paremini, ning määrata, millise sagedusega rahaturufond peaks nende agentuuride reitinguid jälgima.
The selection of credit rating agencies should remain consistent over time.
Reitinguagentuuride valik peaks olema ajalises plaanis järjepidev.
Taking note of the work done on reducing investor over-reliance on credit ratings by international bodies, such as IOSCO and the FSB, as well as in Union law, including in Regulation (EC) No 1060/2009 and Directive 2013/14/EU of the European Parliament and of the Council [8], it is not appropriate to prohibit any product, including MMFs, from soliciting or financing an external credit rating.
Võttes arvesse tööd, mida on tehtud sellistes rahvusvahelistes organites nagu IOSCO ja FSB ning liidu õiguses astutud samme, et vähendada investorite liigset tuginemist krediidireitingutele, sealhulgas selliseid liidu õigusakte nagu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1060/2009 ning direktiiv 2013/14/EL, [8] ei ole kohane keelata ühelgi tootel (sh rahaturufondil) kolmandalt isikult krediidireitingu tellimist või rahastamist.
In order to ensure that managers of MMFs do not use different assessment criteria for evaluating the credit quality of a money market instrument, securitisation or ABCP and thus attribute different risk characteristics to the same instrument, it is essential that managers of MMFs rely on the same criteria.
Tagamaks, et rahaturufondide valitsejad ei kasutaks rahaturuinstrumendi, väärtpaberistamise või varaga tagatud kommertsväärtpaberite krediidikvaliteedi hindamisel erinevaid hindamiskriteeriumeid ega määraks seega samale instrumendile erinevaid riskitunnuseid, on väga tähtis, et rahaturufondide valitsejad tugineksid samadele kriteeriumitele.
To that end, the minimum criteria for the assessment of a money market instrument, securitisation and ABCP should be harmonised.
Selleks tuleks rahaturuinstrumentide, väärtpaberistamiste ja varaga tagatud kommertsväärtpaberite hindamise miinimumkriteeriumid ühtlustada.
Examples of internal credit quality assessment criteria are quantitative measures on the issuer of the instrument, such as financial ratios, balance sheet dynamics and profitability guidelines, each of which is evaluated and compared to those of industry peers and groups, and qualitative measures on the issuer of the instrument, such as management effectiveness and corporate strategy, each of which is analysed with a view to determining that the issuer's overall strategy does not impede on its future credit quality.
Krediidikvaliteedi hindamise sisekriteeriumid on näiteks instrumendi emitendi kvantitatiivsed näitajad, nagu finantsnäitajad, bilansi dünaamika ja kasumlikkust käsitlevad suunised, millest igaüht hinnatakse ja võrreldakse samas sektoris tegutsevate konkurentide ja rühmadega, ning instrumendi emitendi kvalitatiivsed näitajad, nagu valitsemise tulemuslikkus ja ettevõttestrateegia, millest igaüht analüüsitakse selle kindlakstegemiseks, kas emitendi üldine strateegia ei kahjusta tema tulevast krediidikvaliteeti.
A favourable outcome of the internal credit quality assessment should reflect sufficient creditworthiness of the issuer of the instruments and sufficient credit quality of the instruments.
Krediidikvaliteedi sisehindamise positiivne tulemus peaks kajastama instrumentide emitendi piisavat krediidivõimelisust ja instrumentide piisavat krediidikvaliteeti.
In order to develop a transparent and coherent internal credit quality assessment procedure, the manager of an MMF should document the procedure and the credit quality assessments.
Läbipaistva ja sidusa krediidikvaliteedi sisehindamise menetluse väljatöötamiseks peaks rahaturufondi valitseja menetluse kulu ja krediidikvaliteedi hindamise dokumenteerima.
That requirement should ensure that the procedure follows a clear set of rules that can be monitored and that the methodologies employed are communicated, upon request, to the investors and competent authorities in accordance with this Regulation.
See nõue peaks tagama, et menetluses järgitakse selgeid nõudeid, mille täitmise üle on võimalik teostada järelevalvet, ning et taotluse korral teavitatakse investoreid ja pädevaid asutusi vastavalt käesolevale määrusele kasutatud metoodikast.
To reduce the portfolio risk of MMFs, it is important to set maturity limitations, providing for a maximum allowable weighted average maturity (WAM) and weighted average life (WAL).
Rahaturufondide portfelliriski vähendamiseks on oluline seada lunastamisele ajalised piirangud, nähes ette maksimaalse lubatud kaalutud keskmise tähtaja ning kaalutud keskmise kestuse.
WAM is used to measure the sensitivity of an MMF to changing money market interest rates.
Kaalutud keskmist tähtaega kasutatakse selleks, et mõõta rahaturufondi tundlikkust rahaturu muutuvate intressimäärade suhtes.
When determining the WAM, managers of MMFs should take into account the impact of financial derivative instruments, deposits, repurchase agreements and reverse repurchase agreements and reflect their effect on the interest rate risk of the MMF.
Kaalutud keskmise tähtaja kindlaksmääramisel peaksid rahaturufondide valitsejad võtma arvesse finantstuletisinstrumentide, hoiuste, repolepingute ja pöördrepolepingute mõju ning kajastama seda mõju rahaturufondi intressimäärariskile.
When an MMF enters into a swap transaction in order to gain exposure to a fixed rate instrument instead of a floating rate, that fact should be taken into account for determining the WAM.
Kui rahaturufond sõlmib vahetustehingu, et riskipositsioon oleks ujuva intressi asemel seotud fikseeritud intressimääraga instrumendiga, tuleks seda asjaolu kaalutud keskmise tähtaja kindlaksmääramisel arvesse võtta.
WAL is used to measure the credit risk of an MMF's portfolio: the longer the reimbursement of the principal is postponed, the higher the credit risk.
Kaalutud keskmist kestust kasutatakse rahaturufondi investeeringute portfelli krediidiriski mõõtmiseks, kuna pikemaajalisem väärtpaberi põhiosa lunastamise edasilükkamine tähendab suuremat krediidiriski.
WAL is also used to limit the liquidity risk of an MMF's portfolio.
Kaalutud keskmist kestust kasutatakse ka rahaturufondi investeeringute portfelli likviidsusriski piiramiseks.
In contrast to the calculation of the WAM, the calculation of the WAL for floating rate securities and structured financial instruments does not permit the use of interest rate reset dates and instead only uses a financial instrument's stated final maturity.
Erinevalt kaalutud keskmise tähtaja arvutamisest ei võimalda kaalutud keskmise kestuse arvutamine ujuva intressimääraga väärtpaberite ja struktureeritud finantsinstrumentide puhul kasutada intressimäära korrigeerimise kuupäevi ja seetõttu kasutatakse ainult finantsinstrumendi nimetatud lunastamise aega.
The maturity used for calculating the WAL is the residual maturity until legal redemption, since that is the only date on which the management company can reasonably expect that the instrument will have been reimbursed.
Kaalutud keskmise kestuse arvutamises kasutatav lunastamise aeg on õigusliku tagasivõtmise kuupäevani järelejäänud tähtaeg, sest see on ainus kuupäev, mille puhul fondivalitseja võib mõistlikult eeldada, et instrument lunastatakse.
Due to the particular nature of the underlying assets for some securitisations and ABCPs, in the case of amortising instruments, the WAL should be able to be based on the maturity calculation for amortising instruments either on the contractual amortisation profile of such instruments or the amortisation profile of the underlying assets from which the cash-flows for the redemption of such instruments result.
Mõnede väärtpaberistamiste ja varaga tagatud kommertsväärtpaberite alusvara eripära tõttu peaks amortiseeritavate instrumentide puhul olema võimalik võtta kaalutud keskmise kestuse aluseks amortiseeritavate instrumentide lunastamisaja arvutus, mis põhineb kas selliste instrumentide lepingulisel amortisatsiooniprofiilil või alusvara (millest tekib selliste instrumentide tagasivõtmiseks vajalik rahavoog) amortisatsiooniprofiilil.
In order to strengthen MMFs' ability to face redemptions and prevent their assets from being liquidated at heavily discounted prices, MMFs should hold on an ongoing basis a minimum amount of liquid assets that mature daily or weekly.
Selleks et tugevdada rahaturufondide suutlikkust tulla toime tagasivõtmisega ja välistada nende varade likvideerimist järsult alandatud hindadega, peaksid rahaturufondid hoidma pidevalt vähemalt minimaalse koguse päevase või nädalase tähtajaga likviidseid varasid.
Daily maturing assets should comprise assets such as cash, securities that mature within one working day and reverse repurchase agreements.
Päevase tähtajaga varad peaksid hõlmama selliseid varasid nagu raha, väärtpaberid, mille tähtaeg saabub ühe tööpäeva jooksul, ja pöördrepolepingud.
Weekly maturing assets should comprise assets such as cash, securities that mature within one week and reverse repurchase agreements.
Nädalase tähtajaga varad peaksid hõlmama selliseid varasid nagu raha, väärtpaberid, mille tähtaeg saabub ühe nädala jooksul, ja pöördrepolepingud.
In the case of public debt CNAV MMFs and low volatility net asset value MMFs (LVNAV MMFs), a limited percentage of government paper with a residual maturity of 190 days that can be settled within one working day should also be able to be counted towards the weekly liquidity requirements.
Valitsemissektori võlakohustustesse investeerimiseks mõeldud püsiva puhasväärtusega rahaturufondide ja vähevolatiilse puhasväärtusega rahaturufondide korral peaks nädalase likviidsuse nõude täitmisel olema võimalik arvesse võtta ka piiratud protsendimäära riigi võlakirjadest, mille järelejäänud tähtaeg on 190 päeva ja mida saaks arveldada ühe tööpäeva jooksul.
In the case of variable net asset value MMFs (VNAV MMFs), a limited percentage of money market instruments or units or shares of eligible MMFs should also be able to be counted towards the weekly liquidity requirements provided they can be settled within five working days.
Muutuva puhasväärtusega rahaturufondide puhul peaks nädalase likviidsuse nõude täitmisel olema võimalik arvesse võtta ka piiratud protsendimäära rahaturuinstrumente või kõlblike rahaturufondide osakuid ja aktsiaid, kui neid on võimalik arveldada viie tööpäeva jooksul.
To calculate the proportion of daily and weekly maturing assets, the legal redemption date of the asset should be used.
Päevase ja nädalase tähtajaga vara osakaalu arvutamiseks tuleks võtta arvesse vara õigusliku tagasivõtmise tähtpäeva.
The possibility for the manager of an MMF to terminate a contract on a short-term basis can be taken into consideration.
Arvestada võib valitseja võimalust leping lühikese aja jooksul lõpetada.
For instance, if a reverse repurchase agreement can be terminated by giving prior notice of one working day, it should count as a daily maturing asset.
Näiteks kui pöördrepolepingu saab lõpetada ühepäevase etteteatamisega, tuleks seda käsitada ühepäevase tähtajaga varana.
If the manager has the possibility of withdrawing cash from a deposit account by giving prior notice of one working day, it should count as a daily maturing asset.
Kui valitsejal on võimalik võtta hoiukontolt raha välja ühepäevase etteteatamisega, võib seda käsitada ühepäevase tähtajaga varana.
When a financial instrument embeds a put option and the put can be freely exercised on a daily basis, or within five working days, and the strike price of the put is close to the expected value of the instrument, that instrument should count respectively as a daily or weekly maturing asset.
Kui finantsinstrument hõlmab müügioptsiooni ja müüki võib vabalt päeva jooksul või järgmise viie tööpäeva jooksul teostada ning müügioptsiooni tehinguhind ei erine palju instrumendi eeldatavast väärtusest, tuleks seda instrumenti lugeda vastavalt kas ühepäevase või nädalase tähtajaga varaks.
Given that MMFs can invest in assets with different maturity ranges, it is important for investors to be able to distinguish between different categories of MMFs.
Võttes arvesse, et rahaturufondid võivad investeerida eri tähtajaga varadesse, on investoritel oluline eristada rahaturufondide eri kategooriaid.
Therefore, an MMF should be classified as either a short-term MMF or as a standard MMF.
Seepärast tuleks rahaturufond klassifitseerida kas lühiajaliseks rahaturufondiks või standardseks rahaturufondiks.
Short-term MMFs have the objective of offering money market rate returns while ensuring the highest possible level of safety for the investors.
Lühiajaliste rahaturufondide eesmärk on pakkuda rahaturu intressimäärasid järgivat investeeringutasuvust, tagades samal ajal investoritele võimalikult kõrgel tasemel kaitse.
With short WAM and WAL, the duration risk and credit risk of short-term MMFs are kept at low levels.
Kuna kaalutud keskmine tähtaeg ja kaalutud keskmine kestus on lühikesed, püsivad lühiajaliste rahaturufondide kestusrisk ja krediidirisk madalal tasemel.
Standard MMFs have the objective of offering returns slightly higher than money market returns, and they therefore invest in assets that have an extended maturity.
Standardsete rahaturufondide eesmärk on saavutada rahaturgude investeeringutasuvusest mõnevõrra suurem investeeringutasuvus ning seepärast investeerivad nad pikendatud tähtajaga varadesse.
To achieve such outperformance, standard MMFs should be permitted to employ extended limits for the portfolio risk such as WAM and WAL.
Selliste paremate tulemuste saavutamiseks peaks standardsetel rahaturufondidel olema lubatud kasutada portfelliriski puhul, näiteks vara kaalutud keskmise tähtaja ja vara kaalutud keskmise kestuse puhul kõrgemat ülempiiri.
Under Article 84 of Directive 2009/65/EC, the managers of MMFs that are UCITS have the possibility of temporarily suspending redemptions in exceptional cases where circumstances so require.
Direktiivi 2009/65/EÜ artikli 84 kohaselt võivad eurofondidest rahaturufondide valitsejad osakute ja aktsiate tagasivõtmise erandjuhul ajutiselt peatada, kui asjaolud seda nõuavad.
Under Article 16 of Directive 2011/61/EU and in Article 47 of the Commission Delegated Regulation (EU) No 231/2013 [9], the managers of MMFs that are AIFs can use special arrangements in order to cope with a supervening illiquidity of the funds' assets.
Direktiivi 2011/61/EL artikli 16 ja komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 231/2013 [9] artikli 47 kohaselt võivad alternatiivsetest investeerimisfondidest rahaturufondide valitsejad kasutada erikorda, et tulla toime fondi varade ootamatu mittelikviidsusega.
In order to ensure appropriate liquidity management, MMFs should establish sound policies and procedures to get to know their investors.
Likviidsuse nõuetekohase juhtimise tagamiseks peaksid rahaturufondid kehtestama oma investorite tundmaõppimiseks kindlad tegevuspõhimõtted ja menetlused.
The policies that the manager of an MMF puts in place should help in understanding the MMF's investor base, to the extent that large redemptions could be anticipated.
Tegevuspõhimõtted, mille kehtestab rahaturufondi valitseja, peaksid aitama mõista rahaturufondi investoribaasi määral, mis võimaldaks suuremahulisi väljamakseid prognoosida.
So that an MMF does not face sudden massive redemptions, particular attention should be paid to large investors representing a substantial portion of the MMF's assets, such as with one investor representing more than the proportion of daily maturing assets.
Vältimaks olukorda, kus rahaturufondil tuleb hakkama saada ulatuslike ootamatute väljamaksetega, tuleks pöörata erilist tähelepanu suurtele investoritele, kes esindavad märkimisväärset osa rahaturufondi varadest, näiteks kui ühe investori vara ületab päevase tähtajaga instrumentide osakaalu.
The manager of an MMF should whenever possible look at the identity of its investors, even if they are represented by nominee accounts, portals or any other indirect buyer.
Kui võimalik, peaks rahaturufondi valitseja alati tegema kindlaks investorite isikud, isegi kui nad on esindatud esindajakontode, portaalide või mõne muu kaudse ostja poolt.
As part of prudent risk management, MMFs should, at least bi-annually, conduct stress testing.
Osana usaldusväärsest riskijuhtimisest peaks rahaturufond tegema vähemalt kaks korda aastas stressiteste.
The manager of an MMF is expected to act in order to strengthen the MMF's robustness whenever the results of stress testing point to vulnerabilities.
Kui stressitestide tulemused osutavad puudujääkidele, eeldatakse rahaturufondi valitsejalt rahaturufondi stabiilsuse tugevdamiseks meetmete võtmist.
In order to reflect the actual value of assets, the use of mark-to-market should be the preferred method of valuation.
Varade tegeliku väärtuse kajastamiseks tuleks eelistada turuhinnas hindamist.
The manager of an MMF should not be allowed to use mark-to-model when mark-to-market provides a reliable value of the asset, as mark-to-model is prone to providing less accurate valuation.
Kui turuhinnas hindamine kajastab vara väärtust usaldusväärselt, ei tohiks rahaturufondi valitsejal olla lubatud kasutada mudelipõhist hindamist, sest mudelipõhine hindamine annab üldiselt ebatäpsema väärtuse.
Assets such as treasury and local authority bills, medium- or short-term notes are generally the ones that are expected to have a reliable mark-to-market value.
Turuhinnas hinnatud väärtust peetakse üldiselt usaldusväärseks selliste varade puhul nagu riigi ja kohalike omavalitsuste võlakirjad ning keskmise ja lühikese tähtajaga võlaväärtpaberid.
For valuing commercial papers or certificates of deposit, the manager of an MMF should check if accurate pricing is provided by a secondary market.
Kommertsväärtpaberite või hoiusesertifikaatide hindamisel peaks rahaturufondi valitseja kontrollima, kas järelturu hinnakujundus on täpne.
The buy-back price offered by the issuer is also considered to represent a good estimate of the value of the commercial paper.
Ka emitendi pakutavat tagasiostuhinda peetakse kommertsväärtpaberi heaks hinnanguliseks väärtuseks.