natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Where varieties are identified as initial or essentially derived, respectively, a request for entry by all the parties to the proceedings may be made jointly or separately.
Kui sordid identifitseeritakse vastavalt lähtesordi või tuletatud sordina, võivad kande taotluse esitada kõik menetluseosalised koos või eraldi.
A request from only one party to the proceedings shall be accompanied by documentary evidence of the elements referred to in Article 87(2)(h) of the basic Regulation to replace the request of the other party.
Kui ainult üks menetluseosaline taotleb kande tegemist, tuleb teise menetluseosalise taotluse asendamiseks lisada taotlusele piisav dokumentaalne tõendusmaterjal algmääruse artikli 87 lõike 2 punktis h osutatud asjaolude kohta.
Such documentary evidence shall include the identification of the varieties concerned as initial and essentially derived, and the non-contentious acknowledgement by the other party or the final judgement.’
Selline dokumentaalne tõendusmaterjal peab sisaldama asjaomaste sortide eristamist lähtesordi ja tuletatud sordina ning teise menetluseosalise poolset tunnustamist hagita menetluse raames või lõplikku kohtuotsust.“
In Article 82, paragraph 3 is replaced by the following:
Artikli 82 lõige 3 asendatakse järgmisega:
The President of the Office may provide for public inspection of the Registers on the premises of national agencies or sub-offices involved in the exercise of specific administrative functions, pursuant to Article 30(4) of the basic Regulation.’
Algmääruse artikli 30 lõike 4 kohaselt võib ameti juhataja ette näha avaliku tutvumise registritega konkreetseid haldusfunktsioone täitva riigiasutuse või allasutuse ruumides.“
In Article 83, paragraphs 1 and 2 are replaced by the following:
Artikli 83 lõiked 1 ja 2 asendatakse järgmisega:
Documents relating to proceedings shall be kept in electronic format in electronic files, a file number being attached to such proceedings, except for those documents relating to the exclusion of, or objection to, members of the Board of Appeal, or to the staff of the Office or the Examination Office concerned, which shall be kept separately.
Menetlusega seotud dokumente säilitatakse elektroonilisel kujul elektroonilistes toimikutes ning menetlustele lisatakse toimiku number, välja arvatud dokumendid, mis on seotud apellatsiooninõukogu liikmete väljaarvamisega, või nende või ameti või asjaomase kontrolliasutuse töötajate suhtes esitatud kaebustega, mida säilitatakse eraldi.
The Office shall keep an electronic copy of the file referred in paragraph 1 (“file copy”) which shall be considered the true and complete copy of the file.
Amet säilitab lõikes 1 osutatud toimikust ühe eksemplari (arhiivieksemplar), mida peetakse toimiku õigeks ja täielikuks koopiaks.
The Examination Office shall keep a copy of the additional documents relating to such proceedings (examination copy).’
Kontrolliasutus peab selliste menetlustega seoses säilitama täiendavate dokumentide koopiaid (kontrollikoopia).“
In Article 91, paragraph 3 is replaced by the following:
Artikli 91 lõige 3 asendatakse järgmisega:
At the time of transmission of the files to the courts or public prosecutor's offices of the Member States, the Office shall indicate the restrictions to which the inspection of documents relating to applications for, or to grants of Community plant variety rights is subject pursuant to Articles 33a and 88 of the basic Regulation.’
Liikmesriikide kohtutele või riigiprokuratuurile toimikute edastamisel märgib amet algmääruse artiklite 33a ja 88 kohased piirangud, mis kehtivad ühenduse dokumentide suhtes, milles käsitletakse ühenduse sordikaitse taotlusi ja sordikaitse andmist.“
Done at Brussels, 1 September 2016.
Brüssel, 1. september 2016
Commission Regulation (EC) No 874/2009 of 17 September 2009 establishing implementing rules for the application of Council Regulation (EC) No 2100/94 as regards proceedings before the Community Plant Variety Office (OJ L 251, 24.9.2009, p. 3).
Komisjoni 17. septembri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 874/2009, milles sätestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 2100/94 rakenduseeskirjad seoses menetlusega Ühenduse Sordiametis (ELT L 251, 24.9.2009, lk 3).
Council Directive 68/193/EEC of 9 April 1968 on the marketing of material for the vegetative propagation of the vine (OJ L 93, 17.4.1968, p. 15).
Nõukogu 9. aprilli 1968. aasta direktiiv 68/193/EMÜ viinamarjade vegetatiivse paljundusmaterjali turustamise kohta (EÜT L 93, 17.4.1968, lk 15).
Council Directive 2002/53/EC of 13 June 2002 on the common catalogue of varieties of agricultural plant species (OJ L 193, 20.7.2002, p. 1).
Nõukogu 13. juuni 2002. aasta direktiiv 2002/53/EÜ ühise põllumajandustaimesortide kataloogi kohta (EÜT L 193, 20.7.2002, lk 1).
Council Directive 2002/55/EC of 13 June 2002 on the marketing of vegetable seed (OJ L 193, 20.7.2002, p. 33).
Nõukogu 13. juuni 2002. aasta direktiiv 2002/55/EÜ köögiviljaseemne turustamise kohta (EÜT L 193, 20.7.2002, lk 33).
Commission Implementing Directive 2014/97/EU of 15 October 2014 implementing Council Directive 2008/90/EC as regards the registration of suppliers and of varieties and the common list of varieties (OJ L 298, 16.10.2014, p. 16).’
Komisjoni 15. oktoobri 2014. aasta rakendusdirektiiv 2014/97/EL, millega rakendatakse nõukogu direktiivi 2008/90/EÜ tarnijate ja sortide registreerimise ning ühise sortide nimekirja osas (ELT L 298, 16.10.2014, lk 16).“
Annex I to Regulation (EC) No 874/2009 is amended as follows:
Määruse (EÜ) nr 874/2009 I lisa muudetakse järgmiselt.
In point 3, the third sentence is replaced by the following:
Punkti 3 kolmas lause asendatakse järgmisega:
‘Fees may be paid to an expert only if he produces evidence by supporting documents that he is not a member of the staff of an Examination Office or a technical qualified body.’
„Töötasu võib maksta eksperdile üksnes juhul, kui ta tõendab dokumentaalselt, et ta ei ole kontrolliasutuse ega tehniliselt pädeva asutuse töötaja.“
in point (a), ‘500’ is replaced by ‘550’;
punktis a asendatakse maksimummäär 500 maksimummääraga 550;
Commission Implementing Regulation (EU) 2016/1449
Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2016/1449,
Commission Delegated Regulation (EU) 2016/1450
Komisjoni delegeeritud määrus (EL) 2016/1450,
supplementing Directive 2014/59/EU of the European Parliament and of the Council with regard to regulatory technical standards specifying the criteria relating to the methodology for setting the minimum requirement for own funds and eligible liabilities
millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2014/59/EL seoses regulatiivsete tehniliste standarditega, millega määratakse kindlaks omavahendite ja kõlblike kohustuste miinimumnõude kehtestamise metoodika kriteeriumid
Having regard to Directive 2014/59/EU of the European Parliament and of the Council of 15 May 2014 establishing a framework for the recovery and resolution of credit institutions and investment firms [1], and in particular Article 45(2) thereof,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta direktiivi 2014/59/EL, millega luuakse krediidiasutuste ja investeerimisühingute finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse õigusraamistik, [1] eriti selle artikli 45 lõiget 2,
Effective resolution can only be feasible and credible if adequate internal financial resources are available to an institution to absorb losses and for recapitalisation purposes without affecting certain liabilities, in particular those excluded from bail-in.
Tõhus kriisilahendus saab olla teostatav ja usutav üksnes juhul, kui krediidiasutusel või investeerimisühingul on piisavalt sisemisi rahalisi vahendeid kahjumi katmiseks ja rekapitaliseerimiseks nii, et see ei mõjutaks teatavaid kohustusi, eelkõige kohustuste ja nõudeõiguste teisendamise vahendi rakendusalast välja jäetud kohustusi.
Directive 2014/59/EU provides that institutions should meet a minimum requirement for own funds and eligible liabilities (‘MREL’) to avoid that institutions excessively rely on forms of funding that are excluded from bail-in, since failure to meet MREL would impact negatively institutions' loss absorption and recapitalisation capacity and, ultimately, the overall effectiveness of resolution.
Direktiiviga 2014/59/EL on ette nähtud, et krediidiasutused ja investeerimisühingud peaksid täitma omavahendite ja kõlblike kohustuste miinimumnõuet, hoidmaks ära, et krediidiasutused ja investeerimisühingud liigselt tuginevad rahastamisviisidele, mis on kohustuste ja nõudeõiguste teisendamise vahendi rakendusalast välja jäetud, kuna omavahendite ja kõlblike kohustuste miinimumnõude täitmata jätmine mõjutaks negatiivselt krediidiasutuste ja investeerimisühingute kahjumi katmise ja rekapitaliseerimise suutlikkust ning seega ka kriisilahenduse üldist tulemuslikkust.
When determining MREL in accordance with points (a) and (b) of Article 45(6) of Directive 2014/59/EU, the resolution authority should consider the need, in case of application of the bail-in tool, to ensure that the institution is capable of absorbing an adequate amount of losses and being recapitalised by an amount sufficient to restore its Common Equity Tier 1 ratio to a level sufficient to maintain the capital requirements for authorisation and at the same time to sustain sufficient market confidence.
Omavahendite ja kõlblike kohustuste miinimumnõude kindlaksmääramisel vastavalt direktiivi 2014/59/EL artikli 45 lõike 6 punktidele a ja b peaks kriisilahendusasutus arvesse võtma vajadust tagada kohustuste ja nõudeõiguste teisendamise vahendi rakendamise korral, et krediidiasutus või investeerimisühing suudab katta piisavas mahus kahjumit ja saada rekapitaliseeritud mahus, millest piisab esimese taseme põhiomavahendite suhtarvu taastamiseks tasemel, millega on tagatud nii tegevusloa saamise kapitalinõuete täitmine kui ka piisav turu usaldus.
This close relationship with supervisory decisions requires that such assessments are made by the resolution authority in close consultation with the competent authority consistently with the framework set out in Article 45(6) of Directive 2014/59/EU, and that accordingly the resolution authority should, in the framework of the obligation of the resolution authority to consult the competent authority under Article 45(6) of Directive 2014/59/EU, take account of the assessments made by the competent authority on the business model, funding model, and risk profile of the institution for the purposes of setting prudential requirements.
Selline tihe seos järelevalveotsustega nõuab, et sellised hindamised teeb kriisilahendusasutus tihedas koostöös pädeva asutusega kooskõlas direktiivi 2014/59/EL artikli 45 lõikes 6 sätestatud raamistikuga ja et kriisilahendusasutus peaks direktiivi 2014/59/EL artikli 45 lõike 6 kohase pädev asutusega konsulteerimise kohustuse raames võtma arvesse pädeva asutuse poolset krediidiasutuse või investeerimisühingu ärimudeli, rahastamismudeli ja riskiprofiili hindamist usaldatavusnõuete kehtestamise eesmärgil.
In particular, the assessment of the necessary capacity to absorb losses should be closely linked to the institution's current capital requirements, and the assessment of the necessary capacity to restore capital should be closely linked to likely capital requirements after the application of the resolution strategy, unless there are clear reasons why losses in resolution should be assessed differently than in going concern.
Eelkõige peaks kahjumi katmise võime hindamine olema tihedalt seotud krediidiasutuse või investeerimisühingu kehtivate kapitalinõuetega ja kapitali taastamise võime hindamine olema tihedalt seotud tõenäoliste kapitalinõuetega, mis kehtestatakse pärast kriisilahendusstrateegia rakendamist, välja arvatud juhul, kui on selged põhjused, miks kriisilahenduse kahjumit tuleks hinnata muul viisil kui tegevuse jätkuvuse põhimõtte kohaselt.
A similar assessment is necessary to ensure the MREL is sufficient to ensure resolvability of an institution when resolution tools other than bail-in are to be applied.
Samasugust hindamist on vaja tagamaks, et omavahendite ja kõlblike kohustuste miinimumnõue on piisav, et tagada krediidiasutuse või investeerimisühingu kriisilahenduskõlblikkus juhul, kui kohaldatakse muid kriisilahendusvahendeid kui kohustuste ja nõudeõiguste teisendamine.
Point (c) of Article 45(6) of Directive 2014/59/EU also requires that resolution authorities consider the possibility that certain classes of liabilities, identified in resolution plans and in the resolvability assessment, might be excluded from bail-in.
Samuti on direktiivi 2014/59/EL artikli 45 lõike 6 punktiga c ette nähtud, et kriisilahendusasutused võtavad arvesse võimalust, et teatavad kriisilahenduskavas ja kriisilahenduskõlblikkuse hindamise käigus kindlaks määratud kohustuste klassid võidakse kohustuste ja nõudeõiguste teisendamise vahendi rakendusalast välja jätta.
Liabilities of that kind should not be relied on for purposes of meeting the MREL.
Sellist laadi kohustustele ei tohiks omavahendite ja kõlblike kohustuste miinimumnõude täitmisel tugineda.
Resolution authorities should also ensure that, when significant amounts of any insolvency class of liabilities are excluded from bail-in on either a mandatory or discretionary basis, that exclusion would not result in liabilities of the same or a more senior class bearing greater losses than they would in insolvency, as this would be an impediment to resolvability.
Kriisilahendusasutused peaksid samuti tagama, et juhul, kui mis tahes maksejõuetusalase kohustuste klassi olulised summad jäetakse kohustuslikus korras või vabatahtlikult kohustuste ja nõudeõiguste teisendamise vahendi rakendamisalast välja, ei tohiks sellega kaasneda seda, et samasse või kõrgemasse nõudeõiguse järku kuuluvate kohustustega kaetakse rohkem kahjumit, kui seda oleks tehtud maksejõuetusmenetluse korral, kuna see oleks kriisilahenduskõlblikkust pärssiv takistus.
Resolution authorities may require part of the MREL referred to in Article 45(1) of Directive 2014/59/EU to be met by subordinated contractual bail-in instruments, or by setting a higher minimum requirement, or by alternative measures to address impediments to resolution.
Kriisilahendusasutused võivad nõuda, et osa direktiivi 2014/59/EL artikli 45 lõikes 1 osutatud omavahendite ja kõlblike kohustuste miinimumnõudest täidetakse allutatud lepinguliste kohustuste ja nõudeõiguste teisendamise vahenditega või suurema miinimumnõude kehtestamise teel või alternatiivsete meetmetega, et kõrvaldada kriisilahenduskõlblikkust pärssivad takistused.
If the risk of a breach of the ‘no creditor worse off’ safeguard is sufficiently low, no adjustment to the MREL is necessary.
Kui võlausaldajate võrdse kohtlemise kaitsemeetme rikkumise risk on piisavalt väike, ei ole vaja omavahendite ja kõlblike kohustuste miinimumnõuet kohandada.
Certain institutions subject to Directive 2014/59/EU, in particular financial market infrastructures which are also authorised as credit institutions, have highly specialised business models and are subject to additional regulations, which should be taken into account when setting MREL.
Teatavatel krediidiasutustel ja investeerimisühingutel, kelle suhtes kohaldatakse direktiivi 2014/59/EL, eelkõige finantsturutaristutel, millele on samuti antud luba tegutsemiseks krediidiasutusena, on väga spetsialiseeritud ärimudelid ja nende suhtes kohaldatakse täiendavaid õigusnorme, mida tuleks võtta arvesse omavahendite ja kõlblike kohustuste miinimumnõude kehtestamisel.
In order to ensure consistency with prudential supervision, the resolution authority's assessment of the size, business model, funding model, and risk profile of the institution should take into account outcomes of the supervisory review and evaluation process carried out by the competent authority pursuant to Article 97 of Directive 2013/36/EU of the European Parliament and of the Council [2] unless there are clear reasons why losses in resolution should be assessed differently than in going concern.
Selleks et tagada kooskõla usaldatavusnõuete täitmise järelevalvega, peab kriisilahendusasutus võtma krediidiasutuse või investeerimisühingu suuruse, ärimudeli, rahastamismudeli ja riskiprofiili hindamisel arvesse sellise järelevalvealase läbivaatamise ja hindamise protsessi tulemusi, mille viib läbi pädev asutus vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2013/36/EL [2] artiklile 97, välja arvatud juhul, kui on selged põhjused, miks kriisilahenduse kahjumit tuleks hinnata muul viisil kui tegevuse jätkuvuse põhimõtte kohaselt.
When conducting the supervisory review and evaluation process and subject to Article 16 of Regulation (EU) No 1093/2010 of the European Parliament and of the Council [3], the competent authority should take into account the guidelines on common procedures and methodologies for the supervisory review and evaluation process (EBA/GL/2014/13) issued by the EBA pursuant to Article 107(3) of that Directive by making every effort to comply with those guidelines in line with Article 16(3) of Regulation (EU) No 1093/2010.
Järelevalvealase läbivaatamise ja hindamise protsessi käigus ning kohaldades Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1093/2010 [3] artiklit 16 peaks pädev asutus võtma arvesse järelevalvealase läbivaatamise ja hindamise protsessi ühtsete menetluste ja metoodikate suuniseid (EBA/GL/2014/13), mille on välja andnud EBA kõnealuse direktiivi artikli 107 lõike 3 kohaselt, tehes kõik võimaliku, et järgida kõnealuseid suuniseid kooskõlas määruse (EL) nr 1093/2010 artikli 16 lõikega 3.
Resolution plans may provide for arrangements for loss absorption and recapitalisation within group structures, including through capital instruments or eligible liabilities issued by institutions to other institutions or entities within the same group.
Kriisilahenduskavaga võidakse ette näha kord kahjumi katmiseks ja rekapitaliseerimiseks grupi struktuuri raames, sealhulgas kapitaliinstrumentide või kõlblike kohustuste kaudu, mida emiteerivad krediidiasutused ja investeerimisühingud teistele samasse gruppi kuuluvatele krediidiasutustele ja investeerimisühingutele või üksustele.
Resolution authorities should set MREL consistently with those arrangements where they are integral to the institution or group's preferred resolution strategy.
Kriisilahendusasutused peaksid kehtestama omavahendite ja kõlblike kohustuste miinimumnõude kooskõlas kõnealuse korraga, kui selline kord on krediidiasutuse või investeerimisühingu või grupi eelistatud kriisilahendusstrateegia osa.
To ensure that resolvability does not depend on the provision of public financial support and that the Union system of resolution financing arrangements fulfils its purpose of contributing to ensuring financial stability, resolution authorities, when setting MREL, should take account of the conditions provided in Article 101(2) of Directive 2014/59/EU for use of resolution financing arrangements in ways which indirectly result in part of the losses of an institution or entity being passed on to the resolution financing arrangement.
Tagamaks, et kriisilahenduskõlblikkus ei sõltu avaliku sektori finantstoetusest ja et liidu kriisilahendusrahastu süsteem täidaks oma ülesannet finantsstabiilsuse toetamisel, peaksid kriisilahendusasutused võtma omavahendite ja kõlblike kohustuste miinimumnõude kehtestamisel arvesse direktiivi 2014/59/EL artikli 101 lõikes 2 sätestatud tingimusi kriisilahendusrahastu kasutamiseks nii, et selle tulemusel kantakse kaudselt osa krediidiasutuse või investeerimisühingu või üksuse kahjumist üle kriisilahendusrahastule.
In accordance with point (f) of Article 45(6) of Directive 2014/59/EU, resolution authorities should also consider the potential adverse impact of an institution's failure on financial stability.
Samuti peaksid kriisilahendusasutused võtma vastavalt direktiivi 2014/59/EL artikli 45 lõike 6 punktile f arvesse krediidiasutuse või investeerimisühingu maksejõuetuse võimalikku negatiivset mõju finantsstabiilsusele.
Resolution authorities should pay particular attention to ensuring that effective resolution of a systemically important institution is not prevented by the exhaustion of its effective loss absorption and recapitalisation capacity as provided for in Article 44 of Directive 2014/59/EU.
Kriisilahendusasutused peaksid pöörama erilist tähelepanu selle tagamisele, et süsteemselt olulise krediidiasutuse või investeerimisühingu tõhusat kriisilahendust ei takista kahjumi tõhusa katmise ja rekapitaliseerimise võime ammendumine, nagu on sätestatud direktiivi 2014/59/EL artiklis 44.
This should not, however, result in any reduction or replacement of the need to ensure sufficient loss absorption and recapitalisation capacity through write down and conversion of eligible liabilities, or imply that the resolution financing arrangement should be used for these purposes other than in accordance with the principles governing the use of the resolution financing arrangement set out in Article 44 of Directive 2014/59/EU and in any case exclusively to the extent strictly necessary.
See ei tohiks siiski viia selleni, et piisava kahjumi katmise ja rekapitaliseerimise võime tagamise vajadust vähendatakse või see asendatakse kõlblike kohustuste allahindamise või konverteerimisega, samuti ei tohiks see tähendada, et kriisilahendusrahastut tuleks kasutada neil eesmärkidel viisil, mis ei vasta põhimõtetele, millega reguleeritakse kriisilahendusrahastu kasutamist ja mis on sätestatud direktiivi 2014/59/EL artiklis 44, ja igal juhul üksnes rangelt vajalikul määral.
In accordance with point (e) of Article 45(6) of Directive 2014/59/EU, resolution authorities should assess the potential size of contributions to the cost of resolution from the deposit guarantee scheme by estimating the amount the deposit guarantee scheme could feasibly and credibly contribute in lieu of covered deposits, had they been included in the scope of bail in.
Vastavalt direktiivi 2014/59/EL artikli 45 lõike 6 punktile e peaksid kriisilahendusasutused hindama hoiuste tagamise skeemi võimalikku panust kriisilahenduse kuludesse, hinnates summat, mida hoiuste tagamise skeem võiks teostatavalt ja usutavalt panustada tagatud hoiuste asemel, kui need oleks kaasatud kohustuste ja nõudeõiguste teisendamise vahendi rakendusalasse.
When making this assessment, resolution authorities should ensure that they and the institution have taken all reasonable and necessary measures that are consistent with its funding model to minimise the requirement for a contribution from the deposit guarantee scheme.
Kõnealusel hindamisel peaksid kriisilahendusasutused tagama, et nad ja krediidiasutus või investeerimisühing on võtnud kõik mõistlikud ja vajalikud meetmed, mis on kooskõlas tema rahastamismudeliga, et minimeerida hoiuste tagamise skeemi panust.
Should this assessment conclude that such a contribution is likely, resolution authorities may choose to set a lower MREL.
Kui kõnealuse hindamise tulemusel jõutakse järeldusele, et selline panus on tõenäoline, võivad kriisilahendusasutused otsustada kehtestada väiksema omavahendite ja kõlblike kohustuste miinimumnõude.
Any such assumed contribution should respect the limits on such contributions set out in Directive 2014/59/EU and are therefore likely to be most relevant for institutions funded primarily by covered deposits.
Mis tahes selline eeldatav panus peaks järgima direktiivi 2014/59/EL kohaseid piiranguid ja seega olema tõenäoliselt kõige asjakohasem krediidiasutuste ja investeerimisühingute puhul, mida rahastatakse peamiselt tagatud hoiustega.
In order to provide institutions or entities to which resolution tools have been applied with sufficient time to reach MREL, it is appropriate to set a transitional period.
Selleks et anda krediidiasutustele ja investeerimisühingutele või üksustele, kelle suhtes on kriisilahendusvahendeid kohaldatud, piisavalt aega omavahendite ja kõlblike kohustuste miinimumnõude täitmiseks, on asjakohane kehtestada üleminekuperiood.