natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In order to provide for legal clarity as regards the treatment of the recoveries generated from the temporary reductions under Article 41(2) of Regulation (EU) No 1306/2013, the latter should be included in the list of sources of the assigned revenue under Article 43 of that Regulation.
Selleks et tagada õigusselgus määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 41 lõike 2 kohase ajutise vähendamise tulemusena sisse nõutud vahendite käsitlemisel, tuleks nimetatud vahendid lisada kõnealuse määruse artiklis 43 esitatud sihtotstarbeliste tulude loetelusse.
In the interests of administrative simplification, it is appropriate to increase the threshold below which Member States may decide not to pursue recovery of undue payments from EUR 150 to EUR 250 provided that the Member State applies an equal or higher threshold for not pursuing national debts.
Haldusmenetluste lihtsustamise huvides on asjakohane suurendada lävendit, millest allpool võivad liikmesriigid otsustada alusetult tehtud maksete tagasinõudmisest loobuda, 150 eurolt 250 euroni, tingimusel et liikmesriigid kohaldavad sama suurt või suuremat lävendit siseriiklike võlgade sissenõudmisest loobumise suhtes.
It is appropriate to ensure that the refusal or recovery of payments as a result of non-compliance with public procurement rules reflects the gravity of such non-compliance and respects the principle of proportionality, as expressed, for example, in the relevant guidelines established by the Commission for financial corrections to be made to expenditure financed by the Union under shared management for non-compliance with such rules.
Asjakohane on tagada, et avalike hankelepingute sõlmimise korra eiramisest tulenev maksete tegemisest keeldumine või nende tagasinõudmine vastab eiramise raskusastmele ja on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega, nagu on näiteks esitatud komisjoni kehtestatud asjakohastes suunistes finantskorrektsioonide kohta, mida kohaldatakse kõnealuse korra eiramisel liidu rahastatavate kulude suhtes, mis on kantud eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega.
It is further appropriate to clarify that such non-compliance affects the legality and regularity of the transactions only up to the level of the part of the aid not to be paid or to be withdrawn.
Lisaks on kohane selgitada, et selline eiramine mõjutab tehingute seaduslikkust ja korrektsust ainult toetuse mittemakstava või lõpetatava osa ulatuses.
In order to reduce administrative burden for small farmers, a further derogation should be introduced, exempting small farmers from declaring parcels on which a payment application is not made.
Väikepõllumajandustootjate halduskoormuse vähendamiseks tuleks kehtestada täiendav erand, vabastades väikepõllumajandustootjad nende põldude deklareerimisest, mille kohta maksetaotlust ei esitatud.
Having regard to practical and specific difficulties that the harmonisation of the payment deadlines for area-related payments between the EAGF and the EAFRD has given rise to, the transitional period should be extended by one more year.
Võttes arvesse praktilisi ja spetsiifilisi raskusi, mida on tekitanud pindalapõhiste toetuste maksetähtaegade ühtlustamine EAGFi ja EAFRD vahel, tuleks üleminekuperioodi pikendada veel ühe aasta võrra.
However, as regards area-related rural development measures, in order to maintain farmers' cash-flow, payments of advances before 16 October should remain possible.
Põllumajandustootjate rahavoo säilitamiseks peaks pindalapõhiste maaelu arengu meetmete puhul jääma ettemaksete tegemine enne 16. oktoobrit siiski võimalikuks.
In order to accommodate the diversity of agricultural systems across the Union, it is appropriate to allow Member States to consider ploughing up, which is relevant for the agronomic and environmental aspects, as a criterion to be used for the classification of permanent grassland.
Et võtta arvesse põllumajandussüsteemide mitmekesisust liidus, on asjakohane lubada liikmesriikidel käsitada põllumajanduslikust ja keskkonnaaspektist asjakohast maa üleskündmist kriteeriumina, mida saab kasutada maa-ala püsirohumaaks liigitamiseks.
Certain shrubs or trees which are not directly grazed by animals may nevertheless produce animal feed.
Teatavad põõsad ja puud, millega kaetud maal loomi otseselt ei karjatata, sobivad siiski loomasööda tootmiseks.
Member States should be allowed to include those shrubs or trees in permanent grassland where grasses and other herbaceous forage remain predominant, in the whole or in part of their territory.
Liikmesriikidel peaks olema lubatud arvata need põõsad ja puud kogu või osal oma territooriumil püsirohumaa hulka, kui rohi või muud rohttaimed jäävad valdavaks.
In order to clarify the classification prior to 2018 of land lying fallow as arable land, where it had been in place for five years or more, and provide certainty to the farmers concerned, Member States should be able to maintain its classification as arable land in 2018.
Et selgitada kesaks jäetud maa liigitamist põllumaaks enne 2018. aastat, kui maa-ala on jäetud kesaks viis aastat või kauem, ja pakkuda asjaomastele põllumajandustootjatele kindlust, tuleks võimaldada liikmesriikidel säilitada 2018. aastal selle maa liigitamine põllumaaks.
Land which can be grazed, where grasses and other herbaceous forage are not predominant or are absent, and where the grazing practices are neither traditional in character nor important for the conservation of biotopes and habitats, may nevertheless have relevant grazing value in certain areas.
Karjatamiseks sobiv maa, kus rohi ja teised rohttaimed ei ole valdavad või puuduvad ja kui karjatamistavad pole laadilt traditsioonilised ega olulised biotoopide ja elupaikade säilitamiseks, võib sellegipoolest olla teatavatel maa-aladel karjatamise seisukohast väärtuslik.
Member States should be allowed to consider those areas as permanent grassland in the whole or in part of their territory.
Liikmesriikidel peaks olema võimalus käsitada tervel või osal oma territooriumil neid alasid püsirohumaana.
The experience gained in the first years of implementation of Regulation (EU) No 1307/2013 of the European Parliament and of the Council [8] has shown that certain Member States applying the single area payment scheme did not use the entire amount of the funds available under the budgetary ceilings laid down in Commission Implementing Regulation (EU) 2015/1089 [9].
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1307/2013 [8] rakendamise esimestel aastatel saadud kogemused näitavad, et teatavad ühtse pindalatoetuse kava kohaldanud liikmesriigid ei kasutanud ära kõiki vahendeid, mis olid neile komisjoni rakendusmääruses (EL) 2015/1089 [9] sätestatud ülemmäära raames eelarvest ette nähtud.
Member States applying the basic payment scheme already have the possibility, within certain limits, of distributing payment entitlements for a higher value than the amount available for their basic payment scheme in order to ensure a more efficient use of the funds.
Põhitoetuskava kohaldavatel liikmesriikidel on vahendite tõhusama kasutamise tagamiseks juba teatavates piirides võimalik jaotada suurema väärtusega toetusõigusi, kui on nende põhitoetuskava raames ette nähtud.
Member States applying the single area payment scheme should also be allowed, within the same common limits and without prejudice to the respect of the net ceilings for direct payments, to calculate the necessary amount by which their single area payment scheme ceiling may be increased.
Ühtse pindalatoetuse kava kohaldavatel liikmesriikidel peaks samuti olema lubatud teatavate ühiste piirmäärade piires ja otsetoetuste netoülemmäärasid järgides arvutada vajalik summa, mille võrra võib nende ühtse pindalatoetuse kava ülemmäära suurendada.
Certain Member States operate national fiscal or social security registers in which farmers are registered for their agricultural activities.
Teatavates liikmesriikides on kasutusel riiklikud maksu- või sotsiaalkindlustusregistrid, millesse on kantud põllumajandustootjad seoses oma põllumajandustegevusega.
Those Member States should be able to exclude from eligibility for direct payments farmers who are not registered accordingly.
Nendel liikmesriikidel peaks olema võimalus jätta otsetoetuste saajate hulgast välja põllumajandustootjad, kes ei ole vastavalt registritesse kantud.
As experience acquired in the past showed that support was in a number of cases granted to natural or legal persons whose business purpose was not, or was only marginally, targeted at an agricultural activity, Regulation (EU) No 1307/2013 introduced the active farmer clause.
Kuna minevikus saadud kogemused on näidanud, et paljudel juhtudel anti toetust füüsilistele või juriidilistele isikutele, kelle majandustegevus kas ei olnud üldse või oli üksnes vähesel määral seotud põllumajandusliku tegevusega, kehtestati määrusega (EL) nr 1307/2013 aktiivse põllumajandustootja klausel.
Pursuant thereto, Member States are to refrain from granting direct payments to certain persons unless such persons can demonstrate that their agricultural activity is not marginal.
Liikmesriigid peaksid sellest tulenevalt hoiduma otsetoetuste andmisest teatavatele isikutele, välja arvatud juhul, kui need isikud tõendavad, et nende põllumajanduslik tegevus ei ole marginaalne.
However, subsequent experience shows that implementing the three criteria for being regarded as an active farmer, listed in the third subparagraph of Article 9(2) of Regulation (EU) No 1307/2013, has proven difficult for many Member States.
Hilisemad kogemused näitavad siiski, et määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 9 lõike 2 kolmandas lõigus loetletud nende kolme kriteeriumi kohaldamisega, mille alusel määratakse kindlaks aktiivsed põllumajandustootjad, on olnud raskusi paljudel liikmesriikidel.
In order to reduce the administrative burden associated with the implementation of those three criteria, Member States should have the possibility to decide that only one or two of them are made available to demonstrate that a person is an active farmer.
Nimetatud kolme kriteeriumi kohaldamisest tuleneva halduskoormuse vähendamiseks tuleks anda liikmesriikidele võimalus otsustada, et aktiivse põllumajandustootja kindlaksmääramiseks on võimalik tugineda ainult ühele või kahele kriteeriumile.
Moreover, the experience of some Member States is that the difficulties and the administrative costs of implementing the elements relating to the list of activities or businesses as provided for in Article 9(2) of Regulation (EU) No 1307/2013, has outweighed the benefit of excluding a very limited number of non-active beneficiaries from the direct support schemes.
Lisaks puutusid mõned liikmesriigid kokku sellega, et määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 9 lõikes 2 sätestatud toetusesaamise tingimustele vastavate tegevuste või ettevõtete loeteluga seotud elementide rakendamisel esinenud raskused ja rakendamisega kaasnenud halduskulu on ületanud kasu, mida annab väga väikese arvu mitteaktiivsete põllumajandustootjate väljaarvamine otsetoetuskavadest.
When a Member State considers this to be the case, it should be able to discontinue the application of Article 9 thereof in relation to the list of activities or businesses.
Kui liikmesriik leiab, et see on nii, peaks ta saama lõpetada kõnealuse määruse artikli 9 kohaldamise loetellu kantud tegevuste või ettevõtete osas.
It is appropriate to make explicit that Article 11 of Regulation (EU) No 1307/2013 allows Member States to review, on an annual basis, their decisions on the reduction of the part of the basic payment to be granted to farmers which exceeds EUR 150000, provided that such a review does not lead to a reduction of the amounts available for rural development.
On asjakohane sõnaselgelt sätestada, et määruse (EL) nr 1307/2013 artikliga 11 lubatakse liikmesriikidel vaadata kord aastas läbi oma otsused, mis käsitlevad põllumajandustootjatele makstava põhitoetuse selle osa vähendamist, mis ületab 150000 eurot, tingimusel et selline läbivaatamine ei põhjusta maaelu arenguks ettenähtud summade vähenemist.
To allow Member States to adapt support under the CAP to their specific needs, they should be given appropriate opportunities to review their decision on transferring funds from their direct payments ceiling to their rural development programmes and vice versa.
Et võimaldada liikmesriikidel kohandada ÜPP toetusi oma konkreetsetele vajadustele, tuleks neile anda asjakohane võimalus vaadata läbi oma otsus kanda vahendeid oma otsetoetuste ülemmäära alt üle oma maaelu arengu programmidesse ja vastupidi.
They should therefore be given the possibility to review their decision also with effect from calendar year 2019, provided that any such decision does not entail a decrease in the amounts assigned to rural development.
Seepärast tuleks neile anda võimalus vaadata läbi oma otsus ka jõustumisega alates kalendriaastast 2019, tingimusel et ükski selline otsus ei põhjusta maaelu arenguks eraldatud summade vähenemist.
In addition to using a linear reduction of the value of payment entitlements under the basic payment scheme to replenish national or regional reserves to facilitate the participation of young farmers and farmers commencing their agricultural activity in the support scheme, Member States should also be allowed to use the same mechanism to finance measures taken to prevent land from being abandoned and to compensate farmers for specific disadvantages.
Lisaks põhitoetuskava alusel kehtestatud toetusõiguste väärtuse lineaarse vähendamise kasutamisele riiklike või piirkondlike reservide täiendamiseks, et lihtsustada noorte põllumajandustootjate ja põllumajandusliku tegevusega alustavate põllumajandustootjate osalemist toetuskavas, peaks liikmesriikidel samuti olema lubatud kasutada sama mehhanismi selleks, et rahastada meetmeid, mille eesmärk on vältida maa kasutamisest loobumist ja aidata põllumajandustootjatel tulla toime konkreetsete ebasoodsate asjaoludega.
To simplify and improve consistency between the rules applicable to greening measures, the exemption from the ecological focus area obligation applicable to holdings cultivating leguminous crops as a sole crop or in combination with grasses or other herbaceous forage or land lying fallow on more than 75 % of arable land pursuant to point (a) of Article 46(4) of Regulation (EU) No 1307/2013 should be extended to the obligation of crop diversification.
Rohestamismeetmete suhtes kohaldatavate eeskirjade lihtsustamiseks ja nendevahelise sidususe parandamiseks tuleks ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-ala olemasolu kohustuse järgmise vabastust, mida kohaldatakse põllumajanduslike majapidamiste suhtes, kes kasvatavad liblikõielisi kultuure kas ainsa põllumajanduskultuurina või kombinatsioonis rohu või muude rohttaimede või kesaga rohkem kui 75 % põllumaast vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 46 lõike 4 punktile a, laiendada ka põllumajanduskultuuride mitmekesistamise kohustuse suhtes.
To ensure consistency in the way several types of crops are considered, on account of their substantial share in areas, in relation to the crop diversification requirement, the flexibility in applying the rules of crop diversification under Article 44(2) of Regulation (EU) No 1307/2013 should be extended to include the cultivation of crops under water for a significant part of the year or for a significant part of the crop cycle.
Et tagada sidusus eri laadi põllumajanduskultuuride käsitlemisel, võttes arvesse nende märkimisväärset osakaalu maa-aladel, seoses põllukultuuride mitmekesistamise nõudega, tuleks määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 44 lõike 2 kohast põllumajanduskultuuride mitmekesistamise eeskirjade kohaldamise paindlikkust laiendada, et hõlmata olulisel osal aastast või olulisel osal kasvutsüklist vees kasvavate põllumajanduskultuuride kasvatamine.
In order to streamline the existing exemptions from the crop diversification obligation set out in points (a) and (b) of Article 44(3) of Regulation (EU) No 1307/2013, applicable to land predominantly used for the production of grasses or other herbaceous forage, or for cultivation of leguminous crops or the cultivation of crops under water, or which is predominantly land lying fallow or permanent grassland, and so as to provide for equal treatment of all farmers with the same land use proportions, the upper limit of 30 hectares of arable land should no longer be applicable.
Et lihtsustada määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 44 lõike 3 punktides a ja b sätestatud põllumajanduskultuuride mitmekesistamise kohustuse praeguste vabastuste kasutamist, mida kohaldatakse maa puhul, mida kasutatakse peamiselt rohu või muude rohttaimede kasvatamiseks, liblikõieliste kultuuride kasvatamiseks või vees kasvavate põllumajanduskultuuride kasvatamiseks või mis on peamiselt kesa või püsirohumaa, ning nii et tagada sama maakasutuse proportsioonidega põllumajandustootjate võrdne kohtlemine, ei tuleks 30 hektari suuruse põllumaa ülempiiri enam kohaldada.
In order to take account of the agronomic specificity of Triticum spelta, it should be considered as a distinct crop for the purpose of Article 44 of Regulation (EU) No 1307/2013.
Selleks et võtta arvesse speltanisu (Triticum spelta) agronoomilist eripära, tuleks seda määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 44 kohaldamise eesmärgil käsitada eri põllumajanduskultuurina.
In order to streamline the existing exemptions from the ecological focus area obligation set out in points (a) and (b) of Article 46(4) of Regulation (EU) No 1307/2013, applicable to land predominantly used for the production of grasses or other herbaceous forage, or for cultivation of leguminous crops or the cultivation of crops under water, or which is predominantly land lying fallow or permanent grassland, the upper limit of 30 hectares of arable land should no longer be applicable.
Et lihtsustada määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 46 lõike 4 punktides a ja b sätestatud ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-ala olemasolu praeguste vabastuste puhul, mida kohaldatakse maa puhul, mida kasutatakse peamiselt rohu või muude rohttaimede kasvatamiseks, liblikõieliste kultuuride kasvatamiseks või vees kasvavate põllumajanduskultuuride kasvatamiseks või mis on peamiselt kesa või püsirohumaa, ei tuleks 30 hektari suuruse põllumaa ülempiiri enam kohaldada.
Given the potential for indirect environmental benefits for biodiversity that may be provided by certain permanent crops, the list of ecological focus area types set out in Article 46 of Regulation (EU) No 1307/2013 should be extended to include Miscanthus and Silphium perfoliatum.
Võttes arvesse, et teatavad püsikultuurid võivad tuua potentsiaalset kaudset keskkonnakasu elurikkuse jaoks, tuleks määruse (EL) nr 1307/2013 artiklis 46 sätestatud ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-alade liikide loetelu laiendada, et hõlmata ka siidpööris (Miscanthus) ja kaelus-vaigulill (Silphium perfoliatum).
Considering that the type of vegetation coverage may positively affect the biodiversity contribution of land lying fallow, land lying fallow for melliferous plants should be recognised as a distinct ecological focus area type.
Pidades silmas, et taimkatte liik võib avaldada positiivset mõju sellele, kuidas kesaks jäetud maa aitab kaasa elurikkusele, tuleks maad, mis on jäetud kesaks korjetaimede jaoks, tunnustada erineva ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-ala liigina.
Consequently, weighting factors should be established for Miscanthus, Silphium perfoliatum and land lying fallow for melliferous plants.
Seepärast tuleks kehtestada kaalutegurid maa-alade liikidele jaoks, kus kasvab siidpööris, kaelus-vaigulill või mis on kesa all korjetaimede jaoks.
Weighting factors should be established in such a way as to reflect their different importance for biodiversity.
Kaalutegurid tuleks kehtestada sellisel viisil, et need kajastaksid selliste maa-alade erinevat tähtsust elurikkuse jaoks.
The introduction of additional ecological focus area types requires the existing weighting factors for areas with nitrogen-fixing crops and for areas with short rotation coppice to be adapted so as to reflect the new balance between all ecological focus area types.
Täiendavate ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-alade liikide kehtestamiseks on vaja kohandada olemasolevaid kaalutegureid lämmastikku siduva põllumajanduskultuuriga alade ja lühikese raieringiga madalmetsaga alade jaoks, et kajastada uut tasakaalu kõikide ökoloogilise kasutuseesmärgiga maa-alade liikide vahel.
Experience gained with the application of the support scheme for young farmers under Article 50 of Regulation (EU) No 1307/2013 has shown that, in some cases, young farmers cannot benefit from the full five years of support.
Määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 50 kohase noorte põllumajandustootjate toetuskava kohaldamisel saadud kogemused on näidanud, et mõningatel juhtudel ei saa noored põllumajandustootjad kasutada toetust kõigil viiel aastal.
While the focus of that support remains on new economic activity by young people starting their farming activities, Member States should facilitate the access of young farmers to the full five years of payment for young farmers also in cases where young farmers have not applied for support immediately after setting up.
Kuigi nimetatud toetus keskendub endiselt põllumajandustegevust alustavate noorte põllumajandustootjate uuele majandustegevusele, peaksid liikmesriigid lihtsustama noorte põllumajandustootjate juurdepääsu noorte põllumajandustootjate toetusele kõigi viie aasta jooksul ka juhtudel, kui noored põllumajandustootjad ei ole toetust taotlenud kohe pärast tegevuse alustamist.
Some Member States have assessed that the payment provided to young farmers under Article 50 of Regulation (EU) No 1307/2013 is insufficient to adequately respond to the financial challenges of the initial establishment and the structural adjustment of agricultural holdings set up by young farmers.
Mõned liikmesriigid on leidnud, et noortele põllumajandustootjatele määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 50 alusel antav toetus on ebapiisav, et asjakohaselt käsitleda noorte põllumajandustootjate tegevuse alustamise ja nende põllumajandusliku majapidamise struktuurilise kohandamise finantsprobleeme.
To further enhance the prospects for participation of young farmers in farming, Member States should have the possibility to decide to increase the percentage applied to calculate the amount of the payment for young farmers in the range of 25 % to 50 % and irrespective of the calculation method applied.
Et veelgi parandada noorte põllumajandustootjate võimalusi osaleda põllumajanduslikus tootmises, peaks liikmesriikidel olema võimalik otsustada suurendada noortele põllumajandustootjatele antava toetuse summa arvutamiseks kohaldatavat protsendimäära vahemikus 25 % – 50 % ja olenemata kasutatavast arvutusmeetodist.
Such decision should be without prejudice to the 2 % limit of their national ceiling for direct payments to finance the payment for young farmers.
Selline otsus ei tohiks piirata 2-protsendilise riikliku ülemmäära kohaldamist noorte põllumajandustootjate toetuste rahastamiseks antavate otsetoetuste puhul.
In order to enhance clarity with regard to the responsibilities of Member States as far as the production limiting character of voluntary coupled support is concerned, it is appropriate to reformulate Article 52(5) and (6) of Regulation (EU) No 1307/2013.
Et paremini selgitada liikmesriikide vastutust seoses vabatahtliku tootmiskohustusega seotud toetuse tootmist piirava laadiga, on asjakohane sõnastada ümber määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 52 lõiked 5 ja 6.
As the reformulation reflects the current practice since 1 January 2015 with regard to the provisions concerned, it is appropriate that it should apply from claim year 2015.
Kuna ümbersõnastamine kajastab tava, mida seoses asjaomaste sätetega kasutatakse alates 1. jaanuarist 2015, on asjakohane kohaldada seda alates taotlusaastast 2015.