natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This would contribute to a proper alignment of interests between the final beneficiaries of institutional investors, the asset managers and the investee companies and potentially to the development of longer-term investment strategies and longer-term relationships with investee companies involving shareholder engagement.
See aitaks viia nõuetekohaselt kooskõlla institutsionaalsete investorite lõplike kasusaajate, varahaldurite ja investeerimisobjektiks olevate äriühingute huvid ning võib aidata arendada pikemaajalisi investeerimisstrateegiaid ja aktsionäride kaasamist hõlmavaid pikemaajalisi suhteid investeerimisobjektiks olevate äriühingutega.
Asset managers should give information to the institutional investor that is sufficient to allow the latter to assess whether and how the manager acts in the best long-term interests of the investor and whether the asset manager pursues a strategy that provides for efficient shareholder engagement.
Varahaldur peaks andma institutsionaalsele investorile teavet, mis on piisav, et võimaldada viimasel hinnata, kas ja kuidas varahaldur tegutseb investori parimates pikaajalistes huvides ning kas ta järgib strateegiat, mis näeb ette aktsionäride tõhusa kaasamise.
In principle, the relationship between the asset manager and the institutional investor is a matter for bilateral contractual arrangements.
Varahalduri ja institutsionaalse investori suhetes juhindutakse põhimõtteliselt kahepoolsest kokkuleppest.
However, although big institutional investors may be able to request detailed reporting from the asset manager, especially if the assets are managed on the basis of a discretionary mandate, for smaller and less sophisticated institutional investors it is crucial to set a minimum set of legal requirements, so that they can properly assess, and hold to account, the asset manager.
Kuigi suurtel institutsionaalsetel investoritel võib olla võimalik nõuda varahaldurilt üksikasjalikku aruandlust, eelkõige juhul, kui varasid hallatakse volituse alusel parima äranägemise järgi, on väiksemate ja vähem kogenud institutsionaalsete investorite jaoks siiski ülimalt oluline, et õigusaktiga kehtestatakse miinimumnõuded, mis võimaldaksid varahaldurit nõuetekohaselt hinnata ja temalt aru pärida.
Therefore, asset managers should be required to disclose to institutional investors how their investment strategy and the implementation thereof contribute to the medium to long-term performance of the assets of the institutional investor or of the fund.
Seetõttu tuleks varahaldurilt nõuda, et ta avaldaks institutsionaalsele investorile teabe selle kohta, kuidas varahalduri investeerimisstrateegia ja selle rakendamine edendavad fondi või institutsionaalse investori varade keskpika perioodi ja pikaajalist tootlust.
That disclosure should cover reporting on the key material medium to long-term risks associated with the portfolio investments, including corporate governance matters and other medium to long-term risks.
Teabe avaldamine peaks hõlmama portfelliinvesteeringute keskpika perioodi ja pikaajaliste kesksete ja oluliste riskide alast aruandlust, sealhulgas ühingujuhtimise küsimusi ning muid keskpika perioodi ja pikaajalisi riske.
That information is key to allowing the institutional investor to assess whether the asset manager carries out a medium to long-term analysis of the equity and the portfolio which is a key enabler of efficient shareholder engagement.
See teave on institutsionaalse investori jaoks keskse tähtsusega selle hindamisel, kas haldur teeb omakapitali ja portfelli keskpika perioodi ja pikaajalist analüüsi, mis on peamine tõhusat aktsionäride kaasamist võimaldav tegur.
As those medium to long-term risks will impact the returns of the investors, more effective integration of those matters into investment processes may be crucial for institutional investors.
Kuna need keskpika perioodi ja pikaajalised riskid mõjutavad investorite tulu, võib kõnealuste küsimuste tulemuslikum investeerimisprotsessi integreerimine olla institutsionaalsete investorite jaoks otsustava tähtsusega.
Moreover, asset managers should disclose to institutional investors the composition, turnover and turnover costs of their portfolio as well as their policy on securities lending.
Lisaks peaks varahaldur institutsionaalsele investorile avaldama oma portfelli koosseisu, käibe ja käibekulud, nagu ka väärtpaberite laenuks andmise põhimõtted.
The level of portfolio turnover is a significant indicator of whether an asset manager’s processes are fully aligned with the identified strategy and interests of the institutional investor and indicates whether the asset manager holds equities for a period of time that enables it to engage with the company in an effective way.
Portfellikäibe suurus on oluline näitaja selle kohta, kas fondivalitseja tegevus on täielikult kooskõlas institutsionaalse investori kindlaksmääratud strateegia ja huvidega, ning see näitab, kas varahaldur hoiab osalust omakapitalis aja vältel, mis võimaldab tal olla äriühingus tulemuslikult kaasatud.
High portfolio turnover may be an indicator of a lack of conviction in investment decisions and momentum-following behaviour, neither of which is likely to be in the institutional investor’s best interests in the long term, especially as an increase in turnover raises the costs faced by the investor and can influence systemic risk.
Suur portfellikäive võib olla märk otsustuskindluse puudumisest investeerimisotsustes ja impulsikäitumisest, millest kumbki ei pruugi olla institutsionaalse investori parimates pikaajalistes huvides, eelkõige seetõttu, et käibe kasv suurendab investori kulusid ja võib mõjutada süsteemseid riske.
On the other hand, unexpectedly low turnover may signal inattention to risk management or a drift towards a more passive investment approach.
Seevastu ootamatult väike käive võib anda märku riskijuhtimisele tähelepanu mittepööramisest või liikumisest passiivsema investeerimishoiaku suunas.
Securities lending can cause controversy in the area of shareholder engagement under which the investors’ shares are in effect sold, subject to a buyback right.
Väärtpaberite laenuks andmine võib põhjustada vastuolusid aktsionäride kaasamises, mille raames müüakse investori aktsiaid tegelikkuses tagasiostu õigusega.
Sold shares have to be recalled for engagement purposes, including voting at the general meeting.
Müüdud aktsiad tuleb tagasi kutsuda aktsionäri kaasamise eesmärgil, sealhulgas hääletamiseks üldkoosolekul.
It is therefore important that the asset manager reports on its policy on securities lending and how it is applied to fulfil its engagement activities, particularly at the time of the general meeting of the investee company.
Seetõttu on oluline, et varahaldur annab aru oma väärtpaberite laenuks andmise põhimõtetest ja sellest, kuidas neid kohaldatakse aktsionäri kaasamise elluviimiseks, eelkõige investeerimisobjektiks oleva äriühingu üldkoosoleku ajal.
The asset manager should also inform the institutional investor whether and, if so, how the asset manager makes investment decisions on the basis of an evaluation of the medium to long-term performance of the investee company, including its non-financial performance.
Varahaldur peaks teavitama institutsionaalset investorit ka sellest, kas ja kuidas ta teeb investeerimisotsuseid investeerimisobjektiks oleva äriühingu keskpika perioodi ja pikaajalise tulemuslikkuse hindamise põhjal, sealhulgas mittefinantsilise tulemuslikkuse hindamise põhjal.
Such information is particularly useful to indicate whether the asset manager adopts a long-term oriented and active approach to asset management and takes social, environmental and governance matters into account.
See teave on eriti kasulik näitamaks, kas varahaldur on võtnud vastu pikaajalise suunitlusega ja aktiivse hoiaku varahalduse suhtes ning võtab arvesse sotsiaalseid ning keskkonna- ja juhtimisalaseid küsimusi.
The asset manager should provide proper information to the institutional investor on whether and, if so, which conflicts of interests have arisen in connection with engagement activities and how the asset manager has dealt with them.
Varahaldur peaks esitama institutsionaalsele investorile nõuetekohase teabe selle kohta, kas ja milliseid huvide konflikte on esinenud seoses tema kaasamisega ning kuidas varahaldur on neid lahendanud.
For example, conflicts of interests may prevent the asset manager from voting or from engaging at all.
Niisugused huvide konfliktid võivad näiteks takistada varahalduril hääletada või teatavad konfliktiolukorrad võivad isegi takistada varahaldurit üldse olla kaasatud.
All such situations should be disclosed to the institutional investor.
Institutsionaalset investorit tuleks teavitada kõigist sellistest konfliktiolukordadest.
Member States should be allowed to provide that where the assets of an institutional investor are not managed on an individual basis but are pooled together with assets of other investors and managed via a fund, information should also be provided to other investors, at least upon request, in order to allow all the other investors of the same fund to be able to receive that information if they so wish.
Liikmesriikidel peaks olema lubatud ette näha, et juhul, kui institutsionaalse investori varasid ei hallata individuaalselt, vaid need on ühendatud teiste investorite varadega ning neid hallatakse fondi kaudu, tuleks teave esitada ka teistele investoritele vähemalt taotluse alusel, et sama fondi kõikidel teistel investoritel oleks võimalik see teave saada, kui nad seda soovivad.
Many institutional investors and asset managers use the services of proxy advisors who provide research, advice and recommendations on how to vote in general meetings of listed companies.
Paljud institutsionaalsed investorid ja varahaldurid kasutavad niisuguste volitatud nõustajate teenuseid, kes teevad uuringuid ning annavad nõu ja soovitusi selle kohta, kuidas tuleks börsil noteeritud äriühingute üldkoosolekutel hääletada.
While proxy advisors play an important role in corporate governance by contributing to reducing the costs of the analysis related to company information, they may also have an important influence on the voting behaviour of investors.
Kuigi volitatud nõustajatel on oluline roll ühingujuhtimises, kuna nad aitavad vähendada äriühinguteabega seotud analüüsikulusid, võivad nad oluliselt mõjutada investorite hääletamiskäitumist.
In particular, investors with highly diversified portfolios and many foreign shareholdings rely more on proxy recommendations.
Eelkõige tuginevad volitatud nõustajate soovitustele enam investorid, kellel on väga hajutatud investeeringutega portfellid ja palju välismaiseid aktsiaosalusi.
In view of their importance, proxy advisors should be subject to transparency requirements.
Volitatud nõustajatele tuleks nende tähtsusest tulenevalt kohaldada läbipaistvuse nõudeid.
Member States should ensure that proxy advisors that are subject to a code of conduct effectively report on their application of that code.
Liikmesriigid peaksid tagama, et volitatud nõustajad, kellele kohaldatakse käitumisjuhendit, annavad tõepoolest kõnealuse käitumisjuhendi omapoolsest kohaldamisest aru.
They should also disclose certain key information relating to the preparation of their research, advice and voting recommendations and any actual or potential conflicts of interests or business relationships that may influence the preparation of the research, advice and voting recommendations.
Nad peaksid avaldama ka teatava põhiteabe seoses uuringute, nõuannete ja hääletussoovituste koostamisega ning mis tahes tegelike või võimalike huvide konfliktide või ärisuhetega, mis võivad mõjutada uuringute, nõuannete ja hääletussoovituste koostamist.
That information should remain publicly available for a period of at least three years in order to allow institutional investors to choose the services of proxy advisors taking into account their performance in the past.
See teave peaks jääma avalikult kättesaadavaks vähemalt kolmeks aastaks, et võimaldada institutsionaalsetel investoritel valida volitatud nõustajate teenuseid nende varasemaid tulemusi arvesse võttes.
Third-country proxy advisors which have neither their registered office nor their head office in the Union may provide analysis with respect to Union companies.
Kolmandate riikide volitatud nõustajad, kellel puudub liidus nii registreeritud asukoht kui ka peakontor, võivad esitada analüüse liidu äriühingute kohta.
In order to ensure a level playing field between Union and third-country proxy advisors, this Directive should also apply to third-country proxy advisors which carry out their activities through an establishment in the Union, regardless of the form of that establishment.
Selleks et tagada võrdsed võimalused liidu ja kolmandate riikide volitatud nõustajatele, tuleks käesolevat direktiivi kohaldada ka kolmandate riikide volitatud nõustajatele, kes tegutsevad liidus püsiva tegevuskoha kaudu sõltumata sellest, milline on selle püsiva tegevuskoha vorm.
Directors contribute to the long-term success of the company.
Juhid aitavad kaasa äriühingu pikaajalisele jätkusuutlikkusele.
The form and structure of directors’ remuneration are matters primarily falling within the competence of the company, its relevant boards, shareholders and, where applicable, employee representatives.
Juhtide tasustamise viis ja struktuur kuuluvad eelkõige äriühingu ja selle asjaomaste organite, aktsionäride ja asjakohasel juhul töötajate usaldusisikute pädevusse.
It is therefore important to respect the diversity of corporate governance systems within the Union, which reflect different Member States’ views about the roles of companies and of bodies responsible for the determination of the remuneration policy and of the remuneration of individual directors.
Seetõttu on oluline võtta arvesse mitmekesisust, mis esineb liidus ühingujuhtimise süsteemides, mis kajastavad liikmesriikide erinevaid arvamusi äriühingute ning niisuguste organite rollist, kes vastutavad tasustamispoliitika ja konkreetsetele juhtidele makstavate tasude määramise eest.
Since remuneration is one of the key instruments for companies to align their interests and those of their directors and in view of the crucial role of directors in companies, it is important that the remuneration policy of companies is determined in an appropriate manner by competent bodies within the company and that shareholders have the possibility to express their views regarding the remuneration policy of the company.
Kuna tasustamine on üks peamisi vahendeid ühitamaks äriühingu ning tema juhtide huve, ja kuna juhtidel on äriühingutes esmatähtis roll, on oluline, et äriühingute tasustamispoliitika määravad asjakohasel viisil kindlaks äriühingu pädevad organid ja et aktsionäridel on võimalus avaldada oma arvamust äriühingu tasustamispoliitika kohta.
In order to ensure that shareholders have an effective say on remuneration policy, they should be granted the right to hold a binding or advisory vote on the remuneration policy, on the basis of a clear, understandable and comprehensive overview of the company’s remuneration policy.
Tagamaks, et aktsionäridel on tasustamispoliitika üle tegelik sõnaõigus, tuleks neile anda õigus korraldada siduv või nõuandev hääletus tasustamispoliitika üle äriühingu tasustamispoliitika selge, mõistetava ja tervikliku ülevaate põhjal.
The remuneration policy should contribute to the business strategy, long-term interests and sustainability of the company and should not be linked entirely or mainly to short-term objectives.
Tasustamispoliitika peaks edendama äriühingu äristrateegiat, pikaajalisi huvisid ja jätkusuutlikkust ega tohiks olla täielikult ega peamiselt seotud lühiajaliste eesmärkidega.
Directors’ performance should be assessed using both financial and non-financial performance criteria, including, where appropriate, environmental, social and governance factors.
Juhtide tulemuste hindamisel tuleks kasutada nii finantsilise kui ka mittefinantsilise tulemuslikkuse kriteeriumeid, sealhulgas asjakohasel juhul keskkonna-, sotsiaal- ja juhtimistegureid.
The remuneration policy should describe the different components of directors’ pay and the range of their relative proportions.
Tasustamispoliitikas tuleks kirjeldada juhtide tasu eri komponente ja nende suhtelise osakaalu suurust.
It can be designed as a frame within which the pay of directors is to be held.
Tasustamispoliitika võib välja töötada raamistikuna, mille piiresse peab juhtide tasu jääma.
The remuneration policy should be publicly disclosed, without delay, after the vote by the shareholders at the general meeting.
See tuleks viivitamata avalikustada pärast üldkoosolekul toimunud aktsionäride hääletust.
In exceptional circumstances, companies may need to derogate from certain rules in the remuneration policy such as criteria for fixed or variable remuneration.
Erakorralistel asjaoludel võivad äriühingud vajada erandit teatavatest tasustamispoliitika reeglitest, näiteks põhitasu ja muutuvtasu kriteeriumite osas.
Therefore, Member States should be able to allow companies to apply such temporary derogation to the applicable remuneration policy if they specify in their remuneration policy how it would be applied in certain exceptional circumstances.
Seetõttu peaksid liikmesriigid saama lubada äriühingutel kohaldada niisugust tasustamispoliitika ajutist erandit, kui nad täpsustavad oma tasustamispoliitikas, kuidas seda kohaldataks teatavate erakorraliste asjaolude korral.
Exceptional circumstances should only cover situations where the derogation from the remuneration policy is necessary to serve the long-term interests and sustainability of the company as a whole or assure its viability.
Erakorralised asjaolud peaksid hõlmama ainult olukordi, kus erandi tegemine tasustamispoliitikast on vajalik äriühingu kui terviku pikaajaliste huvide ja jätkusuutlikkuse kaitsmiseks või selle elujõulisuse kindlustamiseks.
The remuneration report should include information on remuneration awarded under such exceptional circumstances.
Tasustamisaruanne peaks sisaldama teavet tasu kohta, mis on makstud või mis kuulub tasumisele niisugustel erakorralistel asjaoludel.
To ensure that the implementation of the remuneration policy is in line with that policy, shareholders should be granted the right to vote on the company’s remuneration report.
Tagamaks, et tasustamispoliitika rakendamine on tasustamispoliitikaga kooskõlas, tuleks aktsionäridele anda õigus hääletada äriühingu tasustamisaruande üle.
In order to ensure corporate transparency, and accountability of the directors, the remuneration report should be clear and understandable and should provide a comprehensive overview of the remuneration of individual directors during the most recent financial year.
Äriühingu läbipaistvuse ja juhtide vastutuse tagamiseks peaks tasustamisaruanne olema selge ja mõistetav ning andma tervikliku ülevaate viimasel majandusaastal igale juhile makstud tasu kohta.
Where the shareholders vote against the remuneration report, the company should explain, in the following remuneration report, how the vote of the shareholders was taken into account.
Kui aktsionärid hääletavad tasustamisaruande vastu, peaks äriühing järgmises tasustamisaruandes selgitama, kuidas on aktsionäride hääletamist arvesse võetud.
If a Member State uses this possibility, the company should explain, in the following remuneration report, in what manner the discussion at the general meeting was taken into account.
See ei tohiks piirata liikmesriikide võimalust nõuda ka kõnealuse aruande avaldamist muude vahendite abil, näiteks osana ühingujuhtimise aruandest või tegevusaruandest.
In order to provide shareholders with easy access to the remuneration report, and to enable potential investors and stakeholders to be informed of directors’ remuneration, the remuneration report should be published on the company’s website.
Konkreetsete juhtide töötasude avalikustamise ja tasustamisaruande avaldamise mõte on parandada äriühingu läbipaistvust ja juhtide vastutust ning aktsionäride kontrolli juhtide tasustamise üle.
This should be without prejudice to the possibility of Member States also to require the publication of the report by other means, for example as part of the corporate governance statement or management report.
Sellega luuakse vajalik eeltingimus aktsionäride õiguste kasutamiseks ja äriühingusse kaasatuseks tasustamise valdkonnas.
The disclosure of individual directors’ remuneration and the publication of the remuneration report are intended to provide increased corporate transparency and increased accountability of directors, as well as better shareholder oversight over directors’ remuneration.
Eelkõige on niisuguse teabe aktsionäridele avalikustamine vajalik selleks, et võimaldada neil hinnata juhtide tasustamist ja avaldada arvamust juhtide tasustamise viiside ja tasude suuruse kohta ning seose kohta iga konkreetse juhi tasu ja tulemuste vahel, et võtta parandusmeetmeid võimalike olukordade suhtes, kus konkreetse juhi töötasu suurus ei ole põhjendatud tema isiklike tulemustega ega äriühingu tulemuslikkusega.
This creates a necessary prerequisite for the exercise of shareholder rights and shareholder engagement in relation to remuneration.
Tasustamisaruande avaldamine on vajalik selleks, et võimaldada mitte üksnes aktsionäridel, vaid ka potentsiaalsetel investoritel ja sidusrühmadel hinnata juhtide tasustamist ning seda, millisel määral on kõnealune tasustamine seotud äriühingu tulemuslikkusega ja kuidas äriühing rakendab tegelikkuses oma tasustamispoliitikat.
In particular, the disclosure of such information to shareholders is necessary to enable them to assess directors’ remuneration and to express their views on the modalities and level of directors’ pay as well as on the link between pay and performance of each individual director, in order to remedy potential situations in which the amount of remuneration of a director is not justified on the basis of his or her individual performance and the performance of the company.
Anonüümseks muudetud tasustamisaruannete avalikustamine ja avaldamine ei võimaldaks kõnealuste eesmärkide saavutamist.
Publication of the remuneration report is necessary in order to enable not only shareholders, but also potential investors and stakeholders to assess directors’ remuneration, to what extent that remuneration is linked to the performance of the company and how the company implements its remuneration policy in practice.
Äriühingu läbipaistvuse ja juhtide vastutuse suurendamiseks ning selleks, et anda aktsionäridele, potentsiaalsetele investoritele ja sidusrühmadele täielik ja usaldusväärne ülevaade igale juhile makstavast tasust, on eriti oluline avalikustada tasu iga komponent ja kogusumma.
The disclosure and publication of anonymised remuneration reports would not allow the achievement of those objectives.
Selleks et ennetada käesolevas direktiivis sätestatud nõuetest kõrvalehoidmist äriühingu poolt, vältida mis tahes huvide konflikti ja tagada juhtide lojaalsus äriühingule, tuleb eelkõige näha ette niisuguse tasu avalikustamine ja avaldamine, mis on konkreetsele juhile makstud või mis kuulub talle tasumisele mitte üksnes äriühingu enda, vaid ka mis tahes ettevõtja poolt, kes kuulub samasse kontserni.
In order to increase corporate transparency, and the accountability of directors, and to enable shareholders, potential investors and stakeholders to obtain a full and reliable picture of the remuneration of each director, it is of particular importance that every element and total amount of remuneration are disclosed.
Kui konkreetsele juhile makstud või talle tasumisele kuuluv tasu ettevõtja poolt, kes kuulub äriühinguga samasse kontserni, jäetaks tasustamisaruandest välja, tekiks oht, et äriühingud püüavad käesolevas direktiivis sätestatud nõuetest kõrvale hoida, pakkudes juhtidele varjatud tasu kontrollitava ettevõtja kaudu.