natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Forced-return monitoring is an important tool which may serve the interest of both the returnee and the enforcing authorities as an inbuilt control mechanism for national day-to-day return practices.
Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti koordineeritavate tagasisaatmisoperatsioonide jälgimine:
Effective monitoring may help to de-escalate.
Euroopa piiri- ja rannikuvalve määruse artikli 28 lõikes 6 on sätestatud, et „tagasisaatmisoperatsioone jälgitakse vastavalt direktiivi 2008/115/EÜ artikli 8 lõikele 6 […] objektiivsete ja läbipaistvate kriteeriumide alusel ning seire hõlmab kogu tagasisaatmisoperatsiooni alates lahkumiseelsest etapist kuni tagasipöördujate üleandmiseni vastuvõtvale kolmandale riigile“.
It allows quickly identifying and correcting possible shortcomings.
See tähendab, et iga sunniviisilise tagasisaatmise operatsiooni, mida koordineerib amet ning mis hõlmab ühe või mitme liikmesriigi pakutavat tehnilist ja operatiivtuge, tuleb jälgida kooskõlas siseriiklike normide ja menetlustega, millega tagasisaatmisdirektiivi artikli 8 lõige 6 on üle võetud.
It also protects enforcing authorities — who may sometimes be subject of unjustified criticism from media or NGOs — by providing unbiased and neutral reporting.
Ilma et see piiraks siseriiklikus õiguses ette nähtud aruandekohustusi, peavad sunniviisilise tagasisaatmise järele valvajad pärast iga operatsiooni esitama aruande ameti tegevdirektorile, põhiõiguste ametnikule ja kõikide operatsioonis osalevate liikmesriikide pädevatele ametiasutustele.
The Return Directive does not prescribe in detail how national forced-return monitoring systems should look like.
Õiguslik alus: tagasisaatmisdirektiivi artikkel 9
It leaves wide margin of discretion to Member States.
Liikmesriigid lükkavad väljasaatmise edasi, kui:
Based on the wording of the Directive and its context, some orientation can, however, be given:
see oleks vastuolus mittetagasisaatmise põhimõttega või
forced-return monitoring should be understood as covering all activities undertaken by Member States in the respect of removal — from the preparation of departure, until reception in the country of return or in the case of failed removal until return to the point of departure.
kui artikli 13 lõike 2 kohaselt on tehtud peatava mõjuga korraldus.
It does not cover post-return monitoring, i.e. the period following reception of the returnee in a third country;
Liikmesriigid võivad väljasaatmise sobiva ajavahemiku võrra edasi lükata, võttes arvesse iga üksikjuhtumi konkreetseid asjaolusid.
monitoring systems should include involvement of organisations/bodies different and independent from the authorities enforcing return (‘nemo monitor in res sua’);
Liikmesriigid võtavad eelkõige arvesse:
public bodies, such as a national Ombudsman or an independent general inspection body, may act as monitor.
kolmanda riigi kodaniku füüsilist või vaimset seisundit;
However, it seems problematic to assign a monitoring role to a subsection of the same administration which also carries out return/removals;
tehnilisi põhjuseid, nagu transpordivõimaluste puudumine või väljasaatmise ebaõnnestumine, kui väljasaadetavat ei ole võimalik kindlaks teha.
the mere existence of judicial remedies in individual cases or national systems of the supervision of the efficiency of national return policies cannot be considered as a valid application of Article 8(6) of the Return Directive;
Kui väljasaatmine lükatakse edasi lõigete 1 ja 2 alusel, võib asjaomase kolmanda riigi kodaniku suhtes kehtestada artikli 7 lõikes 3 sätestatud kohustusi.
there is no automatic obligation on the Member States to finance all costs incurred by the monitor (such as staff costs), but Member States are obliged that — overall — a forced return monitoring system is up and running (effet utile);
Tagasisaatmisdirektiivis on sätestatud kaks absoluutset keeldu.
Article 8(6) of the Return Directive does not imply an obligation to monitor each single removal operation.
Liikmesriikidel ei ole lubatud isikut välja saata, kui väljasaatmine oleks vastuolus tagasi- ja väljasaatmise lubamatuse põhimõttega; samuti ei ole liikmesriikidel lubatud isikut välja saata, kui apellatsiooni korras esitatud, veel läbivaatamisel kaebusel on peatav toime.
A monitoring system based on spot checks and monitoring of random samples may be considered sufficient as long as the monitoring intensity is sufficiently close to guarantee overall efficiency of monitoring;
Muudel juhtudel võivad liikmesriigid väljasaatmise sobiva ajavahemiku võrra edasi lükata, võttes arvesse iga üksikjuhtumi konkreetseid asjaolusid.
Article 8(6) of the Return Directive does not imply a subjective right of a returnee to be monitored.
Võimalike põhjuste loetelu on avatud ja võimaldab liikmesriikidel reageerida paindlikult igale äsja ilmnenud või avastatud asjaolule, mis õigustab väljasaatmise edasilükkamist.
Monitoring of return operations coordinated by the European Border and Coast Guard Agency:
Tagasisaatmisdirektiivis esitatud konkreetsed näited (isiku füüsiline või vaimne seisund; tehnilised põhjused, nagu sobivate transpordivõimaluste puudumine) on suunava iseloomuga.
Article 28(6) of the European Border and Coast Guard Regulation establishes that ‘Every return operation shall be monitored in accordance with Article 8(6) of Directive 2008/115/EC […] on the basis of objective and transparent criteria and shall cover the whole return operation from the pre-departure phase until the hand-over of the returnees in the third country of return’.
Liikmesriigid võivad näha oma siseriiklikes rakendusaktides ja/või haldustavades ette ka muud juhtumid.
It means that every forced-return operation that is coordinated by the Agency and involves technical and operational reinforcement provided by one or more Member States shall be subject to monitoring in accordance with the national rules and modalities transposing Article 8(6) of the Return Directive.
Vabatahtliku lahkumise tähtaja ja väljasaatmise edasilükkamise erinevus: tagasisaatmisdirektiivi artikliga 7 (vabatahtlik lahkumine) on ette nähtud ajapikendus, et lahkumine saaks toimuda nõuetekohaselt ja hästi ette valmistatult; see puudutab vaid neid tagasipöördujaid, kelle puhul eeldatakse, et nad täidavad tagasisaatmisotsuse vabatahtlikult.
Without prejudice to the reporting obligations provided for by national law, forced-return monitors have to report after each operation to the Agency's Executive Director, to the Fundamental Rights Officer and to the competent national authorities of all the Member States taking part in the operation.
Sama direktiivi artikkel 9 (väljasaatmise edasilükkamine) on seotud nende juhtumitega, kus riik peab tagasipöördumiskohustuse täitmisele pöörama, sest vabatahtlik lahkumine ei ole võimalik või seda ei ole määratud.
Legal basis: Return Directive — Article 9
Õiguslik seisund väljasaatmise edasilükkamise korral: väljasaatmise edasilükkamise ajal kohaldatakse tagasipöörduja suhtes tagasisaatmisdirektiivi artiklis 14 loetletud tagatisi (kirjalik kinnitus tagasipöördumiskohustuse edasilükkamise kohta ja mõned põhitagatised, nagu esmaabi ja haiguste põhiravi, ning perekonna ühtsuse säilitamine; vt käsiraamatu 13. jagu).
Member States shall postpone removal:
Tagasipöördujat ei käsitata siiski isikuna, kes viibib liikmesriigis seaduslikult, kui just liikmesriik ei otsusta tagasisaatmisdirektiivi artikli 6 lõike 4 kohaselt anda kolmanda riigi kodanikule elamisluba või õigust viibida riigis seaduslikult.
when it would violate the principle of non-refoulement; or
Konkreetse elukoha määramine väljasaatmise edasilükkamise korral: artikli 9 lõige 3 sisaldab sõnaselget viidet artikli 7 lõikes 3 loetletud võimalustele põgenemist ära hoida (vt punkt 6.2), sealhulgas võimalusele kehtestada kohustus viibida kindlaksmääratud kohas.
for as long as a suspensory effect is granted in accordance with Article 13(2).
Tagasisaatmisdirektiivi kohaldatakse ka alaealiste, sealhulgas saatjata alaealiste suhtes ning selles on ette nähtud eritagatised, millest liikmesriigid peavad kinni pidama.
Member States may postpone removal for an appropriate period taking into account the specific circumstances of the individual case.
Neid tagatisi kohaldatakse iga alla 18aastase isiku (st alaealise) suhtes, kes saabub liikmesriigi territooriumile ilma tema eest vastutava täiskasvanud saatjata, ja niikaua, kui selline täiskasvanu ei ole alaealist tegelikult oma hoole alla võtnud (sealhulgas alaealised, kes jäid saatjata pärast liikmesriikide territooriumile sisenemist).
Member States shall in particular take into account:
Mõnes liikmesriigis on alla 18aastastel noorukitel lubatud tegutseda tagasisaatmismenetlustes (ja varjupaigamenetlustes) iseseisvalt; tagasisaatmisdirektiivis sätestatud tagatised on kõikide kuni 18aastaste alaealiste puhul sellegipoolest liikmesriikidele siduvad.
the third-country national's physical state or mental capacity;
Püsivad lahendused on kõigi alaealiste jaoks pikemas perspektiivis normaalsuse ja stabiilsuse tagamisel äärmiselt olulised.
technical reasons, such as lack of transport capacity, or failure of the removal due to lack of identification.
Saatjata alaealiste jaoks püsiva lahenduse kindlakstegemisel on tagasisaatmine üks võimalus, mida kaaluda, ja liikmesriigi iga meetme puhul tuleb põhikaalutlusena arvesse võtta lapse parimaid huve.
If a removal is postponed as provided for in paragraphs 1 and 2, the obligations set out in Article 7(3) may be imposed on the third-country national concerned.
Enne saatjata alaealise tagasisaatmise otsustamist tuleb asjaomane alaealine lapse õiguste konventsiooni [50] artikli 12 lõike 2 kohaselt ära kuulata kas vahetult või esindaja või asjaomase asutuse vahendusel ning alati tuleb lapse parimaid huve individuaalselt hinnata.
The Return Directive imposes two absolute bans: Member States are not allowed to remove a person if this would violate the principle of non-refoulement, and they are also not allowed to carry out removal for as long as suspensory effect has been granted to a pending appeal.
Hindamise raames võetakse muu hulgas arvesse lapse konkreetseid vajadusi, tema perekonnas parajasti valitsevat olukorda ning naasmisriigis valitsevat olukorda ja vastuvõtutingimusi.
In other cases Member States may postpone removal for an appropriate period taking into account the specific circumstances of the individual case.
Hindamisel tuleks süstemaatiliselt kaaluda, kas tagasisaatmine päritoluriiki, sh perekonnaga taasühinemine, on alaealise parimates huvides.
The catalogue of possible reasons is open and allows Member States to react flexibly to any newly arising or newly discovered circumstances justifying postponement of removal.
Hindamise peaksid tegema pädevad ametiasutused multidistsiplinaarse lähenemisviisi alusel, kaasates alaealisele määratud eestkostja ja/või pädeva lastekaitseasutuse.
The concrete examples listed in the Return Directive (physical or mental state of the person concerned, technical reasons, such as lack of availability of appropriate transport facilities) are indicative examples.
Liikmesriigid peaksid lapse parimaid huve perioodiliselt uuesti hindama, võttes arvesse konkreetse alaealise olukorras toimunud muutusi.
Member States may provide also for further cases in their national implementing legislation and/or administrative practice.
Liikmesriike kutsutakse üles võtma arvesse tõlgendus- ja tegevussuuniseid, mis on esitatud ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti ja ÜRO Lastefondi ühistes suunistes lapse huvide kindlaksmääramise kohta, [51] ÜRO Lapse Õiguste Komitee üldkommentaaris nr 14 lapse õiguse kohta tema parimate huvide esikohale seadmisele, [52] ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti suunistes lapse parimate huvide kindlaksmääramise kohta [53] ja ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti parimate huvide kindlaksmääramise suuniste rakendamise praktilises käsiraamatus [54].Alaealiste õigus olla nendega seotud või neid mõjutavates tagasisaatmismenetlustes ära kuulatud on parimate huvide hindamise lahutamatu osa (vt lapse õiguste konventsiooni artikkel 12) ja see tuleb tagada kui põhiõigus, mis on liidu õiguse üldpõhimõttena sätestatud Euroopa Liidu põhiõiguste hartas.
Difference between period for voluntary departure and postponement of removal: Article 7 of the Return Directive (voluntary departure) provides for a ‘period of grace’ in order to allow for an orderly and well prepared departure; it only relates to those returnees who are expected to comply voluntarily with a return decision.
See hõlmab austust alaealiste õiguse suhtes oma seisukohti vabalt avaldada ning alaealiste seisukohtade asjakohast arvestamist, võttes alaealiste sisulise osalemise tagamiseks arvesse nende vanust ja küpsust ning võimalikke suhtlemisraskusi (vt lisajuhiseid punktis 12.1).
Article 9 of that Directive (postponement of removal) relates to those cases in which the obligation to return must be enforced by the State because voluntary departure is not possible or was not granted.
Saatjata alaealise määratlus: tagasisaatmisdirektiivis ei ole saatjata alaealise mõistet määratletud.
Legal status pending postponed removal: pending suspended removal the returnee benefits from the safeguards listed in Article 14 of the Return Directive (written confirmation of postponed obligation to return and some basic safeguards, such as access to emergency healthcare and necessary treatment of the illness, and family unity — see section 13 of this Handbook).
Saatjata alaealised on või on sageli olnud varjupaigataotlejad.
The returnee is, however, not considered to be legally staying in a Member State, unless a Member State decides — in application of Article 6(4) of the Return Directive — to grant a permit or a right to legal stay to the third-country national.
Seepärast soovitatakse lähtuda määratlusest, mis on esitatud kõige uuemates varjupaigaalastes direktiivides, eelkõige uuesti sõnastatud vastuvõtutingimuste direktiivi artikli 2 punktis e: „alaealine, kes saabub liikmesriigi territooriumile tema eest asjaomase liikmesriigi õiguse või tavade kohaselt vastutava täiskasvanuta, niikaua kui selline täiskasvanu ei ole teda tegelikult oma hoole alla võtnud; see mõiste hõlmab ka alaealist, kes on jäänud saatjata pärast sisenemist liikmesriikide territooriumile“.
Designation to reside at a specific place pending postponed removal: Article 9(3) contains an express reference to the possibilities listed in Article 7(3) to prevent absconding (see section 6.2), including the possibility to impose an obligation to stay at a certain place.
Saatjata alaealistele tagasisaatmisotsuse tegemisest loobumine: Tagasisaatmisdirektiivi artikli 6 lõige 4 lubab sõnaselgelt liikmesriikidel anda ebaseaduslikult riigis viibivatele kolmandate riikide kodanikele siseriikliku õiguse kohaselt loa või õiguse riigis viibida.
The Return Directive also applies to minors, including unaccompanied minors and provides for specific safeguards that need to be respected by the Member States.
See üldreegel kehtib ka alaealiste kohta.
Such safeguards therefore apply to any individual under the age of 18 (i.e. a minor) who arrives on the territory of the Member States unaccompanied by an adult responsible for him or her and for as long as the minor is not effectively taken into the care of such person (including minor who was left unaccompanied after entry into the territory of the Member States).
Seega võivad liikmesriigid, kes ei saada nende territooriumil ebaseaduslikult viibivaid kolmandatest riikidest pärit alaealisi tagasi/välja või kes lapse parimate huvide hindamise põhjal ei saa saatjata alaealisi välja saata, anda sellistele alaealistele loa või õiguse riigis viibida (näiteks ajutise elamisloa kuni lapse 18-aastaseks saamiseni).
In some Member States adolescents below the age of 18 are authorised to act in their own right in return (and asylum) procedures; however, the safeguards of the Return Directive are binding on Member States in relation to all minors up to the age of 18.
Tagasisaatmisdirektiivi artikli 6 lõike 1 alusel peab liikmesriik valima ühe kahest variandist: kas A) andma riigis viibimiseks loa või seadusliku aluse või siis B) viima läbi tagasisaatmismenetluse) (vt 5. jagu).
Durable solutions are crucial to establish normality and stability for all minors in the long term.
Seetõttu peaksid liikmesriigid kehtestama selged normid saatjata alaealiste õigusliku seisundi kohta, mis võimaldaksid kas teha tagasisaatmisotsuse ja viia tagasisaatmine täide või anda neile siseriikliku õiguse kohane riigis viibimise õigus.
Return is one of the options to be examined when identifying a durable solution for unaccompanied minors and any Member State's action must take into account as key consideration the best interests of the child.
Liikmesriigid peaksid püüdma võimaldada seisundi kindlaksmääramise menetluste kättesaadavuse nendele saatjata alaealistele, keda tagasi ei saadeta.
Before deciding to return an unaccompanied minor, and in accordance with Article 12(2) of the Convention on the Rights of the Child [50], the minors concerned must be heard, either directly or through a representative or an appropriate body, and an assessment of the best interests of the child shall always be carried out on an individual basis, including on the particular needs, on the current situation in the family and on the situation and reception conditions in the country of return.
See on sirgjooneline lähenemisviis, mille eesmärk on vähendada nn halle alasid ja suurendada kõikide asjaosaliste jaoks õiguskindlust.
Such assessment should systematically look at whether return to the country of origin, including reunification with the family, is in the minor's best interests.
Eeltoodut arvestades ja selleks, et tagada kokkusobivus tagasisaatmisdirektiiviga, tuleks saatjata alaealiste olukord liikmesriikides, kes pärast lapse parimate huvide hindamist ei saada kolmandatest riikidest pärit alaealisi tagasi/välja, vormistada õiguslikus mõttes kas (ajutise) loa või viibimisõiguse andmisega (näiteks kuni 18-aastaseks saamiseni) direktiivi artikli 6 lõike 4 kohaselt või siis tagasisaatmisotsuse tegemisega ja väljasaatmise edasilükkamisega tagasisaatmisdirektiivi artiklite 6 ja 9 kohaselt.
The assessment should be carried out by the competent authorities on the basis of a multidisciplinary approach, involving the minor's appointed guardian and/or the competent child protection authority.
Õiguslik alus: tagasisaatmisdirektiivi artikli 10 lõige 1
Member States should also carry out a periodic re-assessment of the best interests of the child in the light of the developments of the individual case.
Enne kui tehakse otsus väljastada tagasisaatmisotsus saatjata alaealise suhtes, annavad abi asjakohased üksused, kes ei ole tagasisaatmist täide viivad asutused, võttes nõuetekohaselt arvesse lapse parimaid huve.
Member States are encouraged to consider the interpretative and operational guidance provided by the joint UNHCR-Unicef guidelines on the determination of the best interests of the child [51], the General Comment No 14 of the UN Committee on the rights of the child to have his or her best interests taken as a primary consideration [52], the UNHCR guidelines on determining the Best Interests of the Child [53] and the Field Handbook for the Implementation of UNHCR Best Interest Determination Guidelines [54].The minors' right to be heard in return proceedings involving or affecting them is an integral part of any best interests assessment (see Article 12 of the Convention on the Rights of the Child) and must be respected as a fundamental right recognised as a general principle of EU law, enshrined in the CFR.
Meeldetuletus/selgitus: artikli 10 lõiget 1 komisjoni ettepanekus ei olnud.
It includes giving due weight to the minors' views, taking into account their age and maturity and any communication difficulties they may have in order to make this participation meaningful, and the respect for the minor's right to express his or her views freely (for further guidance, see section 12.1).
See lisati läbirääkimiste käigus ja põhineb otseselt Euroopa Nõukogu suuniste „Twenty Guidelines on forced return“ („Kakskümmend suunist sunniviisilise tagasisaatmise kohta“) [55] suunise nr 2 punktil 5, kus on sätestatud, et „enne otsust väljastada vanematest eraldatud lapse suhtes väljasaatmiskorraldus tuleks pakkuda lapsele abi, eeskätt õigusabi, võttes nõuetekohaselt arvesse lapse parimaid huve“.
Definition of unaccompanied minor: the Return Directive does not define the term unaccompanied minor.
Asjakohaste üksuste olemus: asjakohane üksus peab olema tagasisaatmist täide viivast asutusest eraldiseisev üksus ning see võib olla kas valitsusasutus (näiteks sama ministeeriumi eraldiseisev talitus) või valitsusväline organisatsioon või mõlema kombinatsioon, mis tagab valdkonnaülese koostöö valitsuse toetatud ja valitsusväliste eestkostesüsteemide ja/või lastekaitseasutuste vahel.
Taking into account that unaccompanied minors in many cases are or have been asylum seekers, it is recommended to use the definition provided in the most recent asylum directives, notably Article 2(e) of the recast Reception Conditions Directive: ‘a minor who arrives on the territory of the Member States unaccompanied by an adult responsible for him or her whether by law or by the practice of the Member State concerned, and for as long as he or she is not effectively taken into the care of such a person; it includes a minor who is left unaccompanied after he or she has entered the territory of the Member States’.
Laste eest hoolitsemise ja laste kaitsmise eest vastutavad üksused peavad vastama ohutuse, tervishoiu, personali sobilikkuse ja pädeva järelevalvega seotud normidele.
Refraining from issuing return decisions to unaccompanied minors: Article 6(4) of the Return Directive expressly allows Member States to grant at any moment an authorisation or right to stay in accordance with national law to illegally staying third-country nationals.
Osalejate eri rollid ja ülesanded peavad olema selged ja läbipaistvad, eriti saatjata alaealise jaoks, et ta saaks aktiivselt ja tõhusalt osaleda kõikide temaga seotud küsimuste käsitlemisel.
This general rule also applies to minors.
Abi laad: abi peaks hõlmama õigusabi, ent ei peaks piirduma üksnes sellega.
Hence, Member States that do not return/remove third-country minors staying illegally on their territory, or are restrained from removing the unaccompanied minor based on an assessment of the best interests of the child, are free to grant an authorisation or right to stay (for example a temporary permit to stay until the age of 18).
Tegeleda tuleks ka muude tagasisaatmisdirektiivis selge sõnaga nimetatud tahkudega, nagu vajaliku arstiabi ja tervishoiuteenuste osutamine, kontakt pereliikmetega, juurdepääs põhiharidusele jne, et toetada ÜRO lapse õiguste konventsioonis sätestatud lapse õiguste kasutamist.
Article 6(1) of the Return Directive obliges Member State to say either ‘A’ (grant a permit or a legal right to stay) or ‘B’ (carry out return procedures) (see section 5).
Erilist tähelepanu tuleks pöörata vajadusele arutada alaealisega eelnevalt ja jooksvalt teda mõjutavaid menetlusi, protsesse ja otsuseid.
Member States should therefore establish clear rules on the legal status of unaccompanied minors, allowing either to issue return decisions and carry out returns, or to grant them a right to stay in accordance with national law.
Alaealisi tuleks teavitada nende õigustest, menetlustest ja nende kaitseks kasutada olevatest teenustest lapsele sobilikul ning vanust ja konteksti arvestaval viisil.
Member States should seek to ensure the availability of status determination procedures for those unaccompanied minors who are not returned.
Abi ajastus: asjakohased üksused peaksid andma abi võimalikult vara; abi andmine peab algama enne tagasisaatmisotsuse väljastamist.
This is a straightforward approach, aimed at reducing ‘grey areas’ and improving legal certainty for all actors involved.
See eeldab õigeaegset isiku vanuse hindamist, lähtudes põhimõttest, et kahtluse korral tehakse otsus isiku kasuks.