natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The purpose of this Recommendation is to ensure that resettlement efforts can continue in the period between the end of the current EU resettlement schemes and the operationalisation of the Union Resettlement Framework and follow up to the pledging exercise launched on 4 July 2017 in the light of emerging additional needs as set out in the UNHCR Projected Global Resettlement Needs for 2018.
Seega on käesoleva soovituse eesmärgid kooskõlas liidu ümberasustamisraamistiku kohta tehtud ettepanekuga.
The Recommendation aims to support Member States' continuous efforts in providing and enhancing legal and safe channels for people in need of international protection.
Prioriteetsete piirkondade valik põhineb vajadusel jätkata 18. märtsi 2016. aasta ELi-Türgi avalduse elluviimist, sh tulevase vabatahtliku humanitaarsetel põhjustel vastuvõtmise kava kaudu, jätkata ümberasustamist Jordaaniast ja Liibanonist ning järgida tegevuskavas (mis käsitleb meetmeid Itaalia toetamiseks, surve vähendamiseks Vahemere keskosa rändeteel ja solidaarsuse suurendamiseks) [6] teatavaks tehtud plaani, mille kohaselt asustatakse ümber inimesi peamistest Vahemere keskosa rändeteele jäävatest ja sellega seotud Aafrika riikidest, mille seas on muu hulgas Liibüa, Niger, Tšaad, Egiptus, Etioopia ja Sudaan.
Member States' actions in line with this Recommendation will show solidarity to third countries where a large number of persons in need of international protection is displaced, contribute to international resettlement initiatives and contribute to a better overall management of the migratory situation.
20. septembriks on liikmesriigid andnud lubaduse võtta 4. juuli 2017. aasta üleskutse alusel vastu 14000 inimest.
The objectives of this Recommendation are therefore in line with the proposal for a Union Resettlement Framework.
Kõik liikmesriigid peaksid panust suurendama, et aidata kaasa ühistele jõupingutustele päästa inimelusid ja pakkuda ebaseaduslikule rändele tõsiseltvõetavaid alternatiive.
The choice of priority regions is based on the need to continue implementing the EU-Turkey Statement of 18 March 2016, including via the future Voluntary Humanitarian Admission Scheme (VHAS), to continue resettlement from Jordan and Lebanon and to follow-up on the announcement in the ‘Action plan on measures to support Italy, reduce pressure along the Central Mediterranean route and increase solidarity’ [6] to resettle from the key African countries along and leading to the Central Mediterranean migratory route, including Libya, Niger, Chad, Egypt, Ethiopia, and Sudan.
Maailmas vajab ümberasustamist 1,2 miljonit inimest ja UNHCR on korduvalt kutsunud riike üles suurendama järk-järgult oma ümberasustamisprogrammide mahtu kooskõlas pagulasi käsitlevas New Yorgi deklaratsioonis väljendatud kavatsustega.
The pledging exercise launched on 4 July 2017 has by 20 September resulted in around 14000 pledges submitted by Member States.
Seda arvestades ja 2015. aastast alates toimunud edenemise põhjal peaks liit pakkuma 31. oktoobriks 2019 rahvusvahelist kaitset vajavatele kolmandatest riikidest pärit isikutele vähemalt 50000 ümberasustamiskohta.
Stronger engagement by all Member States is needed in order to contribute to a common effort to save lives and offer credible alternatives to irregular movements.
Selleks et liikmesriike selle eesmärgi täitmisel toetada, tuleks liidu eelarvest eraldada selleks otstarbeks 500 miljonit eurot.
The global resettlement needs stand at 1,2 million persons and the UNHCR has repeatedly called on all countries to progressively increase the size of their resettlement programmes in line with the intentions expressed in the New York Declaration for Refugees.
Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondi tingimuste täitmisel võivad liikmesriigid saada iga prioriteetsest piirkonnast ümberasustatud inimese kohta ühekordselt 10000 eurot.
Against this background and building on the progress achieved since 2015, the Union should offer at least 50000 resettlement places to admit by 31 October 2019 persons in need of international protection from third countries.
UNHCR kavandab kõige haavatavamate rändajate rühmade evakueerimiseks Liibüast hädaolukorras evakueerimise ajutist mehhanismi.
To support Member States in implementing this target EUR 500 million should be made available from the Union budget.
EL peaks koos teiste üleilmsete osalejatega selles mehhanismis osalema, et praegu Liibüas viibivatel kõige haavatavamatel isikutel ja rahvusvahelist kaitset vajavatel isikutel oleks võimalik selle kaudu kasutada ümberasustamise võimalusi.
Subject to the conditions of the Asylum Migration and Integration Fund (AMIF) Member States can receive a lump sum of EUR 10000 per resettled person from priority regions.
Ebaseaduslik ränne lõpeb alles siis, kui ohtlikele rännuteedele leidub alternatiive.
UNHCR is planning a temporary mechanism for emergency evacuation of the most vulnerable groups of migrants from Libya.
Seepärast peaksid liikmesriigid oma ümberasustamislubaduste andmisel arvestama ka nimetatud UNHCRi algatusega ja seda toetama.
The EU should, together with other global actors, contribute to this mechanism so that it has a real impact in allowing the most vulnerable persons in need of international protection and who are now in Libya to have access to resettlement opportunities.
Prantsusmaa, Saksamaa, Itaalia ja Hispaania esindajad, komisjoni asepresident ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ja Liibüa presidendi nõukogu esimees tegid koos Nigeri ja Tšaadi esindajatega 28. augustil 2017 rände- ja varjupaigaküsimusi käsitleva ühisavalduse, milles tõdeti, et samal ajal kui väheneb smugeldajate tegevusel põhinev ränne, on vaja korraldada rahvusvahelist kaitset vajavate eriti haavatavate isikute ümberasustamine.
Irregular migration will only stop if there is a real alternative to perilous journeys.
Liidus vähemalt 50000 ümberasustamiskoha pakkumine prioriteetsetest piirkondadest pärit inimestele aitab kaasa täiendavate seaduslike võimaluste loomisele suunatud üleilmsetele solidaarsusalgatustele, sh UNHCRi hiljuti esitatud üleskutsele pakkuda 40000 ümberasustamiskohta Vahemere keskosa rändeteele jäävatest riikidest pärit isikutele 2018. aastal.
When considering their resettlement pledges Member States should therefore also take into account and support this UNHCR initiative.
Rakendamise seiramiseks peaksid liikmesriigid teatama komisjonile igakuiselt isikutest, kelle nad on vastavalt antud lubadustele oma territooriumile ümber asustanud, täpsustades riigi, kust isik ümber asustati.
In a Joint Statement on Addressing the Challenge of Migration and Asylum of 28 August 2017 the representatives of France, Germany, Italy, Spain and the High Representative/Vice President of the Union for Foreign Affairs and Security Policy, together with the representatives of Niger and Chad, and the Chairman of the Presidential Council of Libya recognised the need, as smuggler-driven migration is reduced, to organise the resettlement of people in need of international protection who are particularly vulnerable.
Käesolev soovitus tuleks adresseerida liikmesriikidele.
At least 50000 resettlement places to be offered by the Union from the priority regions will contribute to global solidarity initiatives in scaling up legal pathways, including the UNHCR's recent global call for 40000 places for resettlement from the countries along the Central Mediterranean route in 2018.
Assotsieerunud riike kutsutakse üles osalema Euroopa ühises ümberasustamise tegevuses,
The Commission should review the progress in the implementation of this Recommendation by 31 October 2018.
ÜMBERASUSTAMISLUBADUSTE SUURENDAMINE
On the basis of this review and taking into account the overall migratory situation in the EU and globally Member States may be invited to further revise their pledges.
ELi olemasolevate ümberasustamiskavade rakendamisel saadud kogemustele tuginedes ja selleks et tagada üleminek nendelt kavadelt liidu ümberasustamisraamistikule, peaksid liikmesriigid pakkuma 31. oktoobriks 2019 vähemalt 50000 ümberasustamiskohta rahvusvahelist kaitset vajavatele isikutele kolmandatest riikidest.
This recommendation should be addressed to the Member States.
Liikmesriigid, kes ei ole veel 4. juuli 2017. aasta üleskutse alusel oma lubadusi esitanud, peaksid seda tegema hiljemalt 31. oktoobriks 2017, ja need, kes on seda juba teinud, peaksid kaaluma lubaduste suurendamist, et oleks võimalik eesmärk saavutada.
The Associated States are invited to contribute to common European resettlement efforts,
Liikmesriigid peaksid oma lubadustes keskenduma sellele, et oleks võimalik
HAS ADOPTED THIS RECOMMENDATION:
jätkata Süüriast konflikti eest põgenenud süürlaste ja kolmandate riikide kodanike ja kodakondsuseta isikute ümberasustamist, et toetada 18. märtsi 2016. aasta ELi-Türgi avalduse elluviimist, sh tulevase vabatahtliku humanitaarsetel põhjustel vastuvõtmise kava kaudu;
INCREASING RESETTLEMENT PLEDGES
jätkata ümberasustamist Liibanonist ja Jordaaniast;
Building on the experience achieved in the implementation of the current EU resettlement schemes and in order to bridge the transition between these schemes and the Union Resettlement Framework Member States should offer at least 50000 resettlement places to admit by 31 October 2019 persons in need of international protection from third countries.
aidata kaasa olukorra stabiliseerimisele Vahemere keskosas, asustades ümber rahvusvahelist kaitset vajavaid inimesi Liibüast, Nigerist, Tšaadist, Egiptusest, Etioopiast ja Sudaanist, sh toetades UNCHRi hädaolukorras evakueerimise ajutist mehhanismi kõige haavatavamate rändajate rühmade evakueerimiseks Liibüast.
Member States who have not yet submitted their pledges under the resettlement pledging exercise launched by the Commission on 4 July 2017 should do so no later than by 31 October 2017 and those who have already done so should consider increasing their pledges in order to achieve the target.
Liikmesriike kutsutakse üles täitma oma ümberasustamislubadusi nii kiiresti kui võimalik ning tihedas koostöös UNCHRiga ja vajaduse korral EASO toel.
Member States should focus their pledges:
SEIRE
to ensure continued resettlement from Turkey of Syrians and third country nationals and stateless persons displaced by the conflict in Syria in order to support the implementation of the EU-Turkey Statement of 18 March 2016, including via the future Voluntary Humanitarian Admission Scheme (VHAS);
Liikmesriigid peaksid igakuiselt edastama komisjonile teabe selle kohta, mitu isikut nad on vastavalt antud lubadustele oma territooriumile ümber asustanud, täpsustades riigi, kust isik ümber asustati.
to ensure continued resettlement from Lebanon and Jordan;
RAHALINE TOETUS
to contribute to the stabilisation of the situation in the central Mediterranean by resettling persons in need of protection from Libya, Niger, Chad, Egypt, Ethiopia and Sudan, including by supporting the UNHCR's temporary mechanism for emergency evacuation of the most vulnerable groups of migrants from Libya.
Liikmesriigid peaksid kasutama ära kõik võimalused, mida pakub 500 miljoni euro suurune rahaline toetus, mis on tehtud kättesaadavaks Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondi kaudu käesolevas soovituses osutatud ümberasustamislubaduste täitmiseks.
Member States are invited to resettle in fulfilment of their pledges as soon as possible, in close cooperation with UNHCR and with support from EASO as appropriate.
LÄBIVAATAMINE
MONITORING
ADRESSAADID
Member States should communicate to the Commission on a monthly basis the number of persons resettled to their territory in fulfilment of their pledges, specifying the country from which the person has been resettled.
Käesolev soovitus on adresseeritud liikmesriikidele.
FINANCIAL SUPPORT
Brüssel, 3. oktoober 2017
REVIEW
Dimitris Avramopoulos
The Commission will review this Recommendation by 31 October 2018.
Komisjoni 8. juuni 2015. aasta soovitus Euroopa ümberasustamiskava kohta (C(2015) 3560 final).
Following the Commission's review of the implementation of this Recommendation and taking into account the overall migratory situation in the EU and globally, Member States may be invited to further update their pledges as appropriate.
Nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate järeldused, 20. juuli 2015.
ADDRESSEES
Nõukogu 29. septembri 2016. aasta otsus (EL) 2016/1754, millega muudetakse nõukogu otsust (EL) 2015/1601, millega kehtestatakse rahvusvahelise kaitse valdkonnas ajutised meetmed Itaalia ja Kreeka toetamiseks (ELT L 268, 1.10.2016, lk 82).
This Recommendation is addressed to the Member States.
Pagulasi ja rändajaid käsitlev New Yorgi deklaratsioon; leitav aadressil http://www.unhcr.org/new-york-declaration-for-refugees-and-migrants.html.
Done at Brussels, 3 October 2017.
SEC(2017) 339.
For the Commission
Ainuüksi 2016. aastal asustasid liikmesriigid ümber 14205 pagulast, mis on oluliselt rohkem kui 2015. aastal (8155 inimest), 2014. aastal (6550 inimest) ja ajavahemikul 2010–2013 (4000 kuni 5000 inimest aastas).
Member of the Commission
See kasv räägib ELi tasandil tehtava koostöö lisaväärtusest ja võimalustest ümberasustamise valdkonnas.
Commission Recommendation of 8 June 2015 on a European resettlement scheme — C(2015) 3560 final.
Komisjon peaks käesoleva soovituse rakendamise edenemise vaatama läbi hiljemalt 31. oktoobriks 2018.
Council Decision (EU) 2016/1754 of 29 September 2016 amending Decision (EU) 2015/1601 establishing provisional measures in the area of international protection for the benefit of Italy and Greece (OJ L 268, 1.10.2016, p.
Komisjon vaatab käesoleva soovituse läbi hiljemalt 31. oktoobriks 2018.
82).
Pärast seda, kui komisjon on käesoleva soovituse rakendamise läbi vaadanud, ja lähtudes rände üldisest olukorrast ELis ja maailmas, võidakse liikmesriike kutsuda üles oma lubadusi veelkord ajakohastama, kui see on vajalik.
New York Declaration for Refugees and Migrants; available at: http://www.unhcr.org/new-york-declaration-for-refugees-and-migrants.html.
Ümberasustamine on oluline vahend, mille abil saab pakkuda kaitset isikutele, kes on olnud sunnitud koduriigist lahkuma, ja väljendada selgelt ülemaailmset solidaarsust kolmandate riikidega, et aidata neil tulla toime arvukate sõja või tagakiusamise eest põgenejatega.
Commission Recommendation (EU) 2017/1804
Komisjoni soovitus (EL) 2017/1804,
on the implementation of the provisions of the Schengen Borders Code on temporary reintroduction of border control at internal borders in the Schengen area
Schengeni piirieeskirjade nende sätete rakendamise kohta, mis käsitlevad piirikontrolli ajutist taaskehtestamist Schengeni ala sisepiiridel
Given the impact that such reintroduction may have on all persons and goods having the right to move freely within the area without internal border control, it may only be a last resort measure subjected to strict conditions as to the scope and duration of any temporary reintroduction.
Samuti on piirieeskirjadega ette nähtud võimalus taaskehtestada piirikontroll ettenähtavate sündmustega kaasneva tõsise ohu korral avalikule korrale või sisejulgeolekule, kuid mitte kauem kui kuueks kuuks (artikkel 25).
The current provisions of the Schengen Borders Code provide for the possibility to rapidly reintroduce temporary internal border control where a serious threat to public policy or internal security requires immediate action in a Member State, for a period of maximum 2 months (Article 28).
Schengeni piirieeskirjade artiklite 28 ja 25 kombineeritud rakendamine võimaldab säilitada piirikontrolle kokku maksimaalselt kaheksa kuu jooksul.
The Code also provides for the reintroduction of border controls for serious threats to public policy or internal security in case of foreseeable events, for a period of maximum 6 months (Article 25).
Lisaks sellele, kui avalikule korrale või sisejulgeolekule tekib uus oht, hakatakse õigusnorme uuesti kohaldama (ja seega hakkab uuesti kulgema piirikontrolli kestuse tähtaeg).
The combined implementation of Articles 28 and 25 of the Schengen Borders Code allows maintaining border control for a total period of up to eight months.
Schengeni piirieeskirjade artiklis 29 on sätestatud erandjuhtudel kohaldatav menetlus, mille kohaselt võib sisepiiridel taaskehtestada piirikontrolli kuni kaheks aastaks, juhul kui sisepiirikontrollita ala üldise toimimise seavad ohtu välispiiriga seotud tõsised ja järjepidevad puudused, mis on tuvastatud Schengeni hindamise käigus.
Moreover, a new threat to public policy or internal security triggers a new application of the rules (and thus a new calculation of the duration of the period of controls).
Pärast Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2016/1624 [1] vastuvõtmist saab seda menetlust kasutada ka juhul, kui liikmesriik ei võta haavatavuse hinnangu kohaselt vajalikke meetmeid või ei tee koostööd ametiga, kuigi olukord välispiiridel nõuab kiiret tegutsemist.
Article 29 of the Schengen Borders Code contains an exceptional procedure allowing reintroduced internal border controls for a period going up to 2 years where the overall functioning of the area without internal border control is put at risk as a result of persistent serious deficiencies relating to external border control detected during a Schengen evaluation.
Ehkki suuremal osal juhtudest on kehtivad tähtajad osutunud piisavaks, on viimase aja kogemused näidanud, et teatavad tõsised ohud avalikule korrale või sisejulgeolekule, nagu näiteks terrorismioht või oluline kontrollimatu teisene ränne, võivad püsida palju kauem kui eelnimetatud ajavahemikud.
With the adoption of the Regulation (EU) 2016/1624 of the European Parliament and of the Council [1], this procedure can also be used in case a Member State does not take the necessary action further to a vulnerability assessment or does not cooperate with the Agency, where the situation at the external borders requires urgent action.
Komisjon on vastu võtnud ettepaneku muuta Schengeni piirieeskirjade asjaomaseid sätteid, et tulevikus oleks võimalik sellistele püsivatele ohtudele paremini reageerida.
While in the vast majority of cases the time limits currently in force have proved to be sufficient, recent times showed that certain serious threats to public policy or internal security, such as terrorist threats or important uncontrolled secondary movements within the Union, may persist well beyond the above periods.
Ettepanekuga muudetakse Schengeni piirieeskirjade artiklis 25 ettenähtavate sündmuste kohta sätestatud tähtaegu ja seega sedastatakse, et sisepiiridel taaskehtestatud piirikontrolli pikendamine kehtivatest tähtaegadest kauemaks võib olla põhjendatud maksimaalselt kuni kahe aastani.
A proposal for an amendment to the relevant provisions of the Schengen Borders Code to address such persistent threats in the future has been adopted by the Commission.
Lisaks sellele nähakse ettepanekuga ette võimalus piirikontrolli sisepiiridel veelgi pikendada juhul, kui konkreetne oht sisejulgeolekule või avalikule korrale püsib ka sellest ajavahemikust kauem.
The proposal modifies the time limits as set out in Article 25 of the Schengen Borders Code in case of foreseeable events and as such recognises that prolonging the reintroduced border controls at internal borders beyond the current time limits may be justified up to a maximum period of two years.
Koos uute tähtaegadega kehtestatakse täiendavad menetlusnõuded, mille liikmesriigid peavad täitma enne sisepiiridel piirikontrolli taaskehtestamist või pikendamist.
Moreover, the proposal also provides for a possibility to further prolong border controls at internal borders where the specific threat to internal security or public policy persists even beyond that time limit.
Eeskätt peavad liikmesriigid teavitamisel esitama riskihinnangu, milles näidatakse, et kavandatud sisepiirikontrolli taaskehtestamine või pikendamine on viimane abinõu, ja selgitatakse, kuidas aitab sisepiirikontroll tuvastatud ohule reageerida.
These new deadlines are accompanied by additional procedural requirements for the Member States to be fulfilled prior to the reintroduction or prolongation of internal border controls.
Lisaks sellele peab komisjon nüüd esitama arvamuse, juhul kui sisepiirikontroll kestab kauem kui kuus kuud.
In particular, Member States are required to support their notifications with a risk assessment demonstrating that the intended reintroduction or prolongation of internal border control is a last resort measure and explaining how internal border control would help addressing the identified threat.
Samuti muudetakse sätteid, mis käsitlevad komisjoni arvamusele järgnevate konsultatsioonide korda, et kajastada Euroopa piiri- ja rannikuvalve ning Europoli uut rolli ning tagada, et konsulteerimise tulemusi, eeskätt seoses naaberliikmesriikide osalusega nõuetekohaselt arvesse võetakse.
Furthermore, the Commission is now required to issue an opinion whenever internal border control exceeds six months.
Kõigi nende muudatuste eesmärk on tagada, et sisepiiridel piirikontrolli taaskehtestamist kasutatakse üksnes juhul ja nii kaua, kui see on vajalik ja põhjendatud.
The provisions concerning the ‘consultation procedure’ following the opinion of the Commission are also modified to reflect the new role for the European Border and Coast Guard and Europol and to ensure that the results of such consultation, in particular as regards the involvement of the neighbouring Member States, are duly taken into account.
Schengeni piirieeskirjade kavandatud muudatused põhinevad kehtivatel sätetel.
All these changes are intended to ensure that reintroduction of internal border control is used only where and for as long as necessary and justified.
On väga oluline, et seni, kuni Schengeni piirieeskirjade eelkirjeldatud muudatused vastu võetakse, täidavad kõik liikmesriigid, kes kavatsevad sisepiiridel taaskehtestada ajutise piirikontrolli, täies ulatuses Schengeni piirieeskirjade kehtivate sätete nõudeid, mille kohaselt peavad seda meedet kasutada kavatsevad liikmesriigid juba praegu kõigepealt kaaluma piirikontrolli asemel muid meetmeid ja tegema koostööd naaberliikmesriikidega.
The proposed changes to the Schengen Borders Code build on the current provisions.
Schengeni piirieeskirjade artikli 26 kohaselt peaks liikmesriik enne, kui ta teeb otsuse ajutiselt taaskehtestada sisepiiridel piirikontroll või seda pikendada, hindama seda, mil määral on kõnealuse meetmega võimalik vähendada ohtu avalikule korrale või sisejulgeolekule, ning seda, kas kõnealuse meetme kohaldamine on asjaomase ohuga proportsionaalne, võttes arvesse meetme tõenäolist mõju isikute vabale liikumisele sisepiirikontrollita alal.
While awaiting the adoption of the amendment of the Schengen Borders Code as detailed above, it is essential that all Member States intending to reintroduce temporary border control at internal borders implement to the full extent the requirements of the existing provisions in the Schengen Borders Code which already now require Member States intending to use this measure to consider first alternative measures to border controls and to cooperate with the neighbouring Member States.
Selleks et piirikontroll oleks võimalikult kasulik ja selle mõju vabale liikumisele jääks võimalikult väikeseks, peaks see olema sihipärane ning põhinema pidevalt ajakohastataval riskianalüüsil ja luureteabel.
Pursuant to Article 26 of the Schengen Borders Code, prior to a decision to reintroduce or to prolong temporary border controls at internal borders, the Member State concerned should assess the extent to which such a measure is likely to adequately remedy the threat to public policy or internal security and the proportionality of the measure in relation to that threat, taking into account, among others, the likely impact of such a measure on free movement of persons within the area without internal border control.
Liikmesriigid, keda asjaomastel piirilõikudel taaskehtestatud piirikontroll mõjutab, peaks olema võimalus regulaarselt väljendada oma seisukohti piirikontrolli vajalikkuse suhtes, eesmärgiga korraldada koostööd kõigi asjaomaste liikmesriikide vahel ning kontrollida regulaarselt piirikontrolli taaskehtestamise aluseks olevate ning avalikku korda või sisejulgeolekut ohtu seadnud sündmustega seotud meetmete proportsionaalsust.