natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the light of the comments received from Ireland and third parties, it is now clear that the Irish legislation should be understood as set out in Section 2.2 above.
ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikest 1 tuleneb, et kui aluslepingutes ei ole sätestatud teisiti, on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kui see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust.
As explained there, under Section 55(2) of the Finance Act airlines are liable to pay the ATT for every departure of a passenger on board an aircraft from an airport located in Ireland, whereas transit and transfer passengers are not considered to be passengers within the meaning of Section 55(2) the Finance Act and therefore the ATT does not apply to their departure.
Seepärast peavad selleks, et meede liigituks abiks kõnealuse sätte tähenduses, olema täidetud järgmised kumulatiivsed tingimused: i) meede peab olema seostatav riigiga ja rahastatud riigi ressurssidest; ii) meede peab andma abisaajale eelise, kusjuures abisaaja peab olema ettevõtja (viima ellu majandustegevust); iii) see eelis peab olema valikuline; ning iv) meede peab kahjustama või ähvardama kahjustada konkurentsi ning liikmesriikidevahelist kaubandust.
Consequently, it cannot be said in general terms that the ATT applies to a specific leg of an air journey.
Antud juhul on asjakohane kõigepealt kaaluda, kas ümberistumis- ja transiitreisijate vabastamine lennureisijatasust võib anda teatavatele lennuettevõtjatele valikulise eelise.
It should be noted that when the 2011 Decision was adopted, there were two different rates applicable to flights to destinations located no more than 300 kilometres from Dublin Airport and all other flights.
Valikulisus
It is now clear that the applicable tax rate depended on the distance to the final destination, irrespective of the location of transit or transfer.
ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses on meede valikuline, kui see soodustab teatavaid ettevõtjaid või teatavate kaupade tootmist.
For instance, a journey from Dublin to New York with a stopover at Shannon would be taxed at the rate of EUR 10, not EUR 2.
Meetmete puhul, mida kohaldatakse kõikide teatavatele kriteeriumidele vastavate ettevõtjate suhtes ja millega vähendatakse kulusid, mida kõnealused ettevõtjad peaksid üldjuhul kandma, tuleks meetme valikulisust tavaliselt hinnata kolmeastmelise analüüsi abil.
The departure from Dublin Airport would give rise to taxation at the rate of EUR 10 ATT, even though Shannon is within 300 kilometres of Dublin Airport, because the distance from Dublin Airport to New York exceeds that threshold.
Esiteks tehakse kindlaks liikmesriigis üldiselt või tavapäraselt kohaldatav maksustamiskord ehk „võrdlussüsteem“.
Furthermore, the departure from the stopover at Shannon Airport is not subject to ATT, since the passenger is a transit or transfer passenger at that airport.
Teiseks tuleb kindlaks teha, kas vaatlusalune meede läheb sellest süsteemist lahku, kuna teeb vahet ettevõtjatel, kes on süsteemi sisemisi eesmärke arvestades võrreldavas faktilises ja õiguslikus olukorras.
The qualification as a transit or transfer passenger at an Irish airport did not depend on the location of the airport from which the passenger came when landing at the Irish airport, which could be also outside Ireland, e.g. in the case of a journey from London to New York with a stopover of not more than six hours at Shannon.
Kui kõnealune meede ei lähe võrdlussüsteemist lahku, ei ole see valikuline.
No ATT would be due for such a journey because the airport of departure in London is located outside of Ireland, while the passenger qualifies as a transfer or transit passenger when departing from Shannon Airport.
Kui aga meede läheb võrdlussüsteemist lahku (ja on seetõttu esmapilgul valikuline), tuleb analüüsi kolmandas osas kindlaks teha, kas võrdlussüsteemist lahknevat meedet õigustab võrdlusaluseks oleva maksustamissüsteemi olemus või üldine ülesehitus.
Existence of aid
Kui esmapilgul valikulisena näivat meedet õigustab süsteemi olemus või üldine ülesehitus, ei peeta seda valikuliseks ning see ei kuulu seetõttu ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaldamisalasse.
Introduction
Teatavatel erandjuhtudel ei saa kolmeastmelist lähenemisviisi kohaldada, arvestades asjaomaste meetmete praktilisi tagajärgi.
According to Article 107(1) TFEU, save as otherwise provided in the Treaties, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the internal market.
Sellistel juhtudel võib olla vajalik hinnata ka seda, kas liikmesriik on süsteemi piirid kindlaks määranud ühetaoliselt või vastupidi – selgelt meelevaldselt või erapoolikult, et anda teatavatele ettevõtjatele eelis teiste ettevõtjate ees.
The qualification of a measure as aid within the meaning of this provision therefore requires the following cumulative conditions to be met: (i) the measure must be imputable to the State and financed through State resources; (ii) it must confer an advantage on its recipient, which must be an undertaking (namely carry out an economic activity); (iii) that advantage must be selective; and (iv) the measure must distort or threaten to distort competition and affect trade between Member States.
Muidu saaks liikmesriik saavutada sama tulemuse ka riigiabi eeskirju vältides ning ilma et ta kehtestaks kõigile ettevõtjatele üldised eeskirjad, millest tehakse teatavatele ettevõtjatele mööndusi.
In this case, it is appropriate to first consider whether the non-application of the ATT to transfer and transit passengers is liable to confer a selective advantage to certain airlines.
Selle asemel saaks ta kohandada ja kombineerida oma eeskirju nii, et ainuüksi nende kohaldamine paneb eri ettevõtjatele erineva koormuse.
Selectivity
Seoses sellega on oluline meenutada, et ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 ei eristata riigi sekkumismeetmeid nende põhjuste ega eesmärkide põhjal, vaid need meetmed määratletakse nende mõju põhjal ja seega olenemata kasutatavatest meetoditest.
A measure is selective, if it favours certain undertakings or the production of certain goods within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Alljärgnevalt tehakse kolmeastmeline analüüs esmalt seoses ümberistumis- ja transiitreisijate vabastamisega lennureisijatasust (punktid 6.2.2.2 ja 6.2.2.3).
For measures applicable to all undertakings fulfilling certain criteria which mitigate the charges that those undertakings would normally have to bear, the selectivity of a measure should normally be assessed by means of a three step analysis.
Seejärel hindab komisjon, kas liikmesriik on lennureisijatasu kavandanud selgelt meelevaldselt või erapoolikult, et anda teatavatele ettevõtjatele eelis teiste ettevõtjate ees (punkt 6.2.2.4).
First, the common or normal tax regime applicable in the Member State is identified: ‘the reference system’.
Võrdlussüsteemi kindlaksmääramine
Second, it should be determined whether a given measure constitutes a derogation from that system, insofar as it differentiates between economic operators who, in light of the objectives intrinsic to the system, are in a comparable factual and legal situation.
Võrdlussüsteem on raamistik, mille alusel hinnatakse meetme valikulisust.
If the measure in question does not constitute a derogation from the reference system, it is not selective.
Võrdlussüsteem koosneb terviklikust reeglite kogumist, mida kohaldatakse objektiivsete kriteeriumide alusel üldiselt kõikide ettevõtjate suhtes, kes kuuluvad süsteemi eesmärgiga määratletud kohaldamisalasse.
If it does (and therefore is prima facie selective), it must be established, in the third step of the analysis, whether a measure which derogates from the reference system is justified by the nature or the general scheme of the reference tax system.
Võrdlussüsteemi kindlaksmääramine sõltub seega sellistest teguritest nagu maksukohustuslased, maksubaas, maksustatavad sündmused ja kohaldatavad maksumäärad.
If a prima facie selective measure is justified by the nature or the general scheme of the system, it will not be considered selective and it will thus fall outside the scope of Article 107(1) TFEU.
Lennureisijatasu näol on tegemist on eraldiseisva maksuga, mis ei kuulu laiemasse maksusüsteemi.
In certain exceptional cases, the three-step approach cannot be applied, given the practical effects of the measures concerned.
Seepärast ei ole ka võrdlussüsteem lennureisijatasust laiem.
In such cases, it may also be necessary to evaluate whether the boundaries of that system have been designed by the Member State in a consistent manner or, conversely, in a clearly arbitrary or biased way, so as to favour certain undertakings over others.
Antud juhul on põhiküsimus selles, kas ümberistumis- ja transiitreisijate suhtes lennureisijatasu kohaldamata jätmine on võrdlussüsteemi osa või läheb see erand võrdlussüsteemist lahku.
Otherwise, instead of laying down general rules applying to all undertakings, from which a derogation is made for certain undertakings, the Member State could achieve the same result, circumventing the State aid rules, by adjusting and combining its rules in such a way that their very application results in a different burden for different undertakings.
Esimesel juhul käsitletakse lennureisijatasu maksuna, mida kohaldatakse kõikide Iirimaalt lennureisile minevate reisijate suhtes, kusjuures lennureis võib koosneda rohkem kui ühest lennust.
In this respect, it must be recalled that Article 107(1) TFEU does not distinguish between measures of State intervention by reference to their causes or their aims, but defines them on the basis of their effects, and thus independently of the techniques used.
Sellise lähenemisviisi korral on loogiline, et tasu ei kohaldata kahel korral, kui kogureis sisaldab enam kui ühte väljalendu Iirimaal asuvast lennujaamast.
Below, the three-step analysis will first be applied to the ATT's exemption for transit and transfer passengers (Sections 6.2.2.2 and 6.2.2.3).
Lisaks ei maksustata reisijaid, kes alustavad reisi kolmandast riigist, kuna nemad ei lenda välja Iirimaa lennujaamast („reisipõhine süsteem“).
Second, the Commission will then consider whether the ATT has been designed by the Member State in a clearly arbitrary or biased way, so as to favour certain undertakings over others (Section 6.2.2.4).
Teisel juhul käsitletakse lennureisijatasu maksuna, mida kohaldatakse kõikide reisijate suhtes, kes lendavad õhusõiduki pardal välja Iirimaal asuvast lennujaamast, ning ümberistumis- ja transiitreisijate suhtes lennureisijatasu kohaldamata jätmine läheb sellest reeglist lahku („väljalennupõhine süsteem“).
Determination of the system of reference
Esmapilgul näib rahandusseaduse paragrahvi 55 lõike 2 sõnastusest („reisija igalt väljalennult õhusõiduki pardal Iirimaal asuvast lennujaamast“) tulenevat, et asjakohane võrdlussüsteem on väljalennupõhine süsteem.
The reference system is the benchmark against which the selectivity of a measure is assessed.
Sellisele esialgsele seisukohale asus komisjon ka menetluse algatamise otsuses: võrdlussüsteem hõlmab tasu, millega maksustatakse reisija iga väljalend õhusõiduki pardal Iirimaal asuvast lennujaamast.
The reference system is comprised of a consistent set of rules that generally apply — on the basis of objective criteria — to all undertakings falling within its scope as defined by its objective.
See esialgne järeldus põhines asjaolul, et rahandusseaduses viidatakse väljalendude maksustamisele.
The identification of the reference system therefore depends on elements such as the taxable persons, the taxable base, the taxable events and the applicable tax rates.
Olles aga läbi viinud ametliku uurimise ja kogunud lisateavet rahandusseaduse paragrahvi 55 lõike 2 õige tõlgenduse kohta ning arvestades Iirimaa selgitust, et lennureisijatasu eesmärk seisnes Iirimaalt algava reisi maksustamises, isegi kui reis jagunes mitmeks osaks (vt põhjendus 59), võib teha järelduse, et süsteemi eesmärk oli maksustada Iirimaalt algavad lennureisid.
The ATT constitutes a distinct tax regime in its own right, which is not part of a wider fiscal system.
Sellest lähtuvalt ja allpool esitatud põhjustel loetakse võrdlussüsteemiks Iirimaalt algavate reiside maksustamine.
Therefore, the reference system does not go beyond the limits of the ATT itself.
Kõigepealt tuleb märkida, et mõiste „reisija“ määratlus ei hõlma ümberistumis- ja transiitreisijaid.
The key question in this case is whether the non-application of the ATT to transit and transfer passengers is part of the reference system or whether that non-application constitutes a derogation from the reference system.
Seetõttu võimaldab rahandusseaduse sõnastus teha järelduse, et võrdlussüsteemiks on „reisipõhine süsteem“, välja arvatud ümberistumis- ja transiitreisijad, sest ümberistumis- või transiitreisija väljalend ei kujuta endast „reisija väljalendu“ rahandusseaduse paragrahvi 55 lõike 2 tähenduses ega ole seega maksustatav sündmus.
In the first case, the ATT is considered as a tax that applies to all passengers departing from Ireland on an air journey, it being understood that an air journey may consist of more than one flight.
Seisukoht, et võrdlussüsteem on „reisipõhine süsteem“, on kooskõlas ka õigusnormi aluseks oleva eesmärgiga, mida Iirimaa kirjeldas oma märkustes menetluse algatamise otsuse kohta.
In that approach, it is logical that the tax is not levied twice when the overall journey involves more than one departure from an Irish airport.
Pealegi kinnitab lennureisijatasu kohaldamise viis, et tasu oli seotud lennureisidega.
Moreover, passengers who start their journey in a third country are not taxed, since their journey did not depart from an Irish airport (‘journey system’).
Ajavahemikul, mil kehtisid diferentseeritud tasumäärad, sõltus tasu piletile märgitud lõppsihtkohast, olenemata sellest, kas reisija jõudis lõppsihtkohta ühe või mitme lennuga (vt põhjendusi 22 ja 23 ning tabelis 2 esitatud näiteid lennureisijatasu kohaldamise kohta).
In the second case, the ATT is considered as a tax that applies to all passengers departing on an aircraft from an airport in Ireland, and the non-application of the ATT to transit and transfer passengers constitutes a derogation from that rule (‘departure system’).
Näiteks reisija puhul, kes reisis Dublinist New Yorki vahemaandumisega Shannonis, tuli maksta 10 eurot, mitte 2 eurot (vt põhjendus 91).
On a first analysis, the wording of Section 55(2)(a) of the Finance Act (‘every departure of a passenger on an aircraft from an airport’) might suggest that the departure system constitutes the appropriate reference system.
Lisaks märgib komisjon, et põhimõtteliselt on põhjendatud maksustada lennureisi teatava määra alusel, mida kohaldatakse üks kord lennureisi suhtes, mis saab alguse Iirimaal asuvast lennujaamast, suundub teatavasse lõppsihtkohta ja müüakse üheainsa broneeringu alusel, selle asemel, et eraldi maksustada reisi eri osi.
That is also the preliminary view the Commission took in the Opening Decision: the reference system is a tax that is charged in respect of every departure of a passenger on an aircraft from an airport in Ireland.
Eraldi maksustamine tähendaks seda, et reisija puhul, kes istub Iirimaa lennujaamas ümber teisele õhusõidukile, tuleks maksu maksta kaks korda ja see võib tõepoolest tõstatada õigluse ja võrdse kohtlemise küsimusi (vt põhjendus 63).
That preliminary conclusion was based on the fact that the Finance Act referred to the taxation of departures.
Aktsiisimakse, nagu lennureisijatasu, kohaldatakse tavaliselt kliendi ostetava lõpptoote või teenuse suhtes, mitte selle lõpptoote või teenuse üksikute komponentide suhtes.
However, having conducted the formal investigation and collected further information on the proper interpretation on Section 55(2) of the Finance Act, and in light of Ireland's explanation that the ATT was intended to tax any single journey originating from an Irish airport, even if the journey was divided into different legs (see recital 59), it can be concluded that the objective of the system was to tax air journeys starting in Ireland.
Allpool selgitatud põhjustel võib mitmest osast koosnevat reisi pidada üheks terviklikuks teenuseks, kui reisija on igas vahemaandumise lennujaamas käsitletav ümberistumis- või transiitreisijana.
On that basis, and for all the reasons set out below, the reference system is the taxation of journeys originating in Ireland.
Siinkohal tuleks märkida, et lennuettevõtjad pakuvad oma teenuseid reisidena teatavast lähtepunktist (A) lõppsihtkohta (B), isegi kui reis sisaldab vahemaandumist vahepealses lennujaamas (C).
First, it should be observed that the definition of ‘passenger’ does not include transfer or transit passengers.
See teenus hõlmab esmajoones õhutransporti lennujaamast A lennujaama B, kusjuures vahepealse lennujaama C olemasolu ja asukoht on teenuse teisejärguline ning reisija seisukohast lõppkokkuvõttes tähtsusetu tunnus (välja arvatud võimalik mõju reisimisele kuluva aja pikkusele).
Therefore, the wording of the Finance Act allows the conclusion that the reference system is a ‘journey system’ excluding transfer and transit passengers, since the departure of a transfer or transit passenger does not constitute a ‘departure of a passenger’ within the meaning of 55(2) of the Finance Act and, as such, not a taxable event.
Seega on põhimõtteliselt aktsepteeritav ja mittediskrimineeriv maksustada ühe tervikliku teenusena müüdavat reisi lennujaamast A lennujaama B läbi lennujaama C samal moel, nagu otselendu lennujaamast A lennujaama B (lennujaam A asub mõlemal juhul Iirimaal), kuna mõlemad teenused rahuldavad kliendi sama vajadust (milleks on reisimine lennujaamast A lennujaama B).
Considering that the reference system is a ‘journey system’ is also consistent with the underlying objective of the legislation, as presented by Ireland in its comments on the Opening Decision.
Jääb veel kaaluda, kas rahandusseaduses sisalduvad „transiitreisija“ ja „ümberistumisreisija“ määratlused kajastavad neid põhimõtteid.
Moreover, the way in which the ATT functioned confirms that the tax related to air journeys.
Seda analüüsitakse alljärgnevates põhjendustes.
Thus, during the period when differentiated rates applied, the tax rate was determined by reference to tax the final destination of the passenger as stated on the ticket, regardless of whether the passenger took one or more flights to get to that destination (see recitals 22 and 23 respectively and examples of the application of the ATT reproduced in Table 2).
Nagu on märgitud põhjenduses 18, on „transiitreisija“ määratletud kui reisija, kes on nii saabuval kui ka väljuval lennul sama õhusõiduki pardal.
For instance, the tax payable in relation to a passenger travelling from Dublin to New York with a stopover in Shannon was EUR 10, and not EUR 2 (see recital 91).
Komisjon leiab, et sellises olukorras on selge, et tegelikult on tegemist ühe reisiga ja ainus erinevus otselennuga seisneb selles, et teel lõppsihtkohta teeb õhusõiduk antud lennujaamas lühiajalise peatuse.
Furthermore, the Commission notes that, in principle, it is legitimate to tax air travel on the basis of a rate applied once to an air journey from a given airport in Ireland to a given final destination, sold under a single booking, instead of taxing separate legs of such a single journey separately.
Selleks, et lennujaamast A lennujaama C kaudu lennujaama B reisivat reisijat määratleda lennujaamas C ümberistumisreisijana, kasutati kolme tingimust: i) lennujaamas C viibimise kestus ei tohtinud ületada kuus tundi; ii) A ja B ei tohtinud olla üks ja seesama lennujaam; ning iii) lennud lennujaamast A lennujaama C ja lennujaamast C lennujaama B pidid olema ostetud ühe broneeringu alusel.
Such separate taxation would imply that the tax is paid twice for a passenger who transfers onto another aircraft at an Irish airport, which may indeed raise issues of equity and equal treatment (see recital 63).
Komisjoni arvates on kõik need kolm tingimust asjakohased ja proportsionaalsed.
Indeed, excise duties such as the ATT typically apply to the acquisition of a final product or service by a customer, and not to the separate components that may constitute this final product or service.
Punkt i tagab, et C on tõeline vahemaandumislennujaam, kus reisija sisuliselt ootab jätkulendu ja valmistub selleks, mitte aga „varjatud“ lõppsihtkoht.
For the reasons explained below, a journey comprising several legs, were the passenger qualifies as a transit or transfer passenger at each stopover airport, can be regarded as a single service.
Seejuures on kuus tundi mõistlik ajapiirang, mis tagab, et C on tõeline vahemaandumislennujaam.
In this respect, it should be noted that airlines market their services as journeys from a given point of origin (A) to a final destination (B), even if such a journey involves a stop at an intermediary airport (C).
Punkt ii tagab, et reis ei ole varjatud otselend lennujaamast A lennujaama C ja tagasi.
Such a service fundamentally involves air transport from A to B, the existence and location of the intermediary airport C being a secondary, and, from the perspective of the passenger, ultimately irrelevant feature of that service (except for its possible impact on the overall travelling time of the passengers).
Nagu on selgitatud allpool põhjendustes 132–134, tagatakse punktiga iii, et reis lennujaamast A lennujaama B müüakse kliendile üheainsa tervikliku teenusena.
In principle, it is therefore acceptable and non-discriminatory to tax an indirect journey, sold as a single service, from A to B via C in the same way as a direct journey from A to B (A being in Ireland in both situations), since both services satisfy the same customer need (namely travelling from A to B).
Ümberistumisreisijate vabastamine lennureisijatasust tingis nõude, et kõik ühe reisi osaks olevad lennud tuleb osta ühe broneeringu alusel.
It remains to be considered whether the definitions of transit and transfer passengers contained in the Finance Act reflect those principles.
Kui reisija teeb üheainsa mitut lendu (ehk reisi osa) hõlmava broneeringu, siis sõlmib ta teenusepakkujaga üheainsa lepingu, mis hõlmab neid erinevaid lende.
This is analysed in the following recitals.
Seevastu juhul, kui reisija teeb mitu broneeringut, mis hõlmavad erinevaid lende, siis sõlmib ta ühe või mitme teenusepakkujaga eraldiseisvad lepingud.
As mentioned in recital 18, transit passengers are defined as passengers who remain on the same aircraft for the incoming and outgoing flight.
Juba see näitab, et üks broneering tähendab seda, et ostetakse üks mitmest osast koosnev teenus, samas kui mitme broneeringu tegemine tähendab seda, et reisija ostab mitu eraldiseisvat teenust.
The Commission considers that in such a situation, it is clear that there is in effect a single journey, the only difference with a direct flight being that the aircraft stops briefly at a given airport on its way to the final destination.
Kui broneeringuid on üks, müüakse kogu kahte või enamat lendu sisaldav reis ühe broneeringuna ning reisija saab kogu reisi jaoks üheainsa pileti ja ühe broneeringuviite.
As regards transfer passengers, three conditions were used to define transfer passengers at airport C when travelling from airport A to airport B via airport C: (i) the maximum duration of the time spent at C should not exceed 6 hours; (ii) A and B, must not be identical; and (iii) the flights from A to C and C to B must be purchased under ‘a single booking’.
Lisaks, nagu teatasid nii Iirimaa kui ka Aer Lingus oma märkustes menetluse algatamise otsuse kohta (vt põhjendus 101), on mitmest lennust koosnev reis, mis müüakse üheainsa broneeringu alusel, oluliselt erinev mitmest lennust koosnevast reisist, mis müüakse eraldi broneeringute alusel.