natgillin/translations-raw huggingface dataset:
aircraft with a maximum certified take-off mass exceeding 5700 kg or having a maximum cruising true airspeed capability greater than 250 knots, operating flights referred to in Article 2(2), are equipped with secondary surveillance radar transponders having, in addition to the capabilities set out in Part A of Annex II, the capabilities set out in Part B of that Annex;
artikli 2 lõike 2 kohases lennuliikluses osalev õhusõiduk, mille maksimaalne sertifitseeritud stardimass on suurem kui 5700 kg või maksimaalne tegelik reisilennu õhkkiirus on suurem kui 250 sõlme, varustatakse sekundaarradari transpondritega, millel on lisaks II lisa A osas kindlaks määratud tehnilistele võimalustele ka lisa B osas kindlaks määratud tehnilised võimalused;
fixed wing aircraft with a maximum certified take-off mass exceeding 5700 kg or having a maximum cruising true airspeed capability greater than 250 knots, operating flights referred to in Article 2(2), are equipped with secondary surveillance radar transponders having, in addition to the capabilities set out in Part A of Annex II, the capabilities set out in Part C of that Annex.
artikli 2 lõike 2 kohases lennuliikluses osalev õhusõiduk, mille maksimaalne sertifitseeritud stardimass on suurem kui 5700 kg või maksimaalne tegelik reisilennu õhkkiirus on suurem kui 250 sõlme, varustatakse sekundaarradari transpondritega, millel on lisaks II lisa A osas kindlaks määratud tehnilistele võimalustele ka lisa C osas kindlaks määratud tehnilised võimalused.
Operators shall ensure that aircraft equipped in accordance with paragraph 5 and having a maximum certified take-off mass exceeding 5700 kg or having a maximum cruising true airspeed capability greater than 250 knots operate with antenna diversity as prescribed in paragraph 3.1.2.10.4 of Annex 10 to the Chicago Convention, Volume IV, Fourth Edition, including all amendments up to No 85.
Käitajad tagavad, et lõike 5 kohaselt varustatud õhusõidukid, mille maksimaalne sertifitseeritud stardimass on suurem kui 5700 kg või maksimaalne tegelik reisilennu õhkkiirus on suurem kui 250 sõlme, kasutavad Chicago konventsiooni 10. lisa IV köite neljanda väljaande (sh kõik muudatused kuni muudatuseni nr 85) punkti 3.1.2.10.4 kohast signaalitugevuse võrdlusega mitmeantennisüsteemi.
Member States may impose carriage requirements in accordance with point (b) of paragraph 5 to all aircraft operating flights referred to in Article 2(2) in areas where surveillance services using the surveillance data identified in Part B of Annex II are provided by air navigation service providers.’;
Liikmesriigid võivad kooskõlas lõike 5 punktiga b kehtestada veonõuded kõikidele artikli 2 lõike 2 kohastele lennuliikluses osalevatele õhusõidukitele sellistes piirkondades, kus seireteenuseid pakuvad aeronavigatsiooniteenuse osutajad, kes kasutavad II lisa B osas kindlaks määratud seireandmeid.“;
in paragraphs 1 and 3 of Article 6, ‘5 February 2015’ is replaced by ‘2 January 2020’;
artikli 6 lõigetes 1 ja 3 asendatakse tekst „5. veebruariks 2015“ tekstiga „2. jaanuariks 2020“;
in Article 8, paragraphs 1, 2 and 3 are replaced by the following:
artikli 8 lõiked 1, 2 ja 3 asendatakse järgmisega:
Member States shall ensure that, by 7 June 2020 at the latest, State aircraft operating in accordance with Article 2(2) are equipped with secondary surveillance radar transponders having the capability set out in Part A of Annex II.
Liikmesriigid tagavad, et hiljemalt 7. juuniks 2020 varustatakse kõik artikli 2 lõike 2 kohases lennuliikluses osalevad riiklikud õhusõidukid sekundaarradari transpondritega, millel on II lisa A osas sätestatud tehnilised võimalused.
Member States shall ensure that, by 7 June 2020 at the latest, transport-type State aircraft with a maximum certified take-off mass exceeding 5700 kg or having a maximum cruising true airspeed capability greater than 250 knots, operating in accordance with Article 2(2) are equipped with secondary surveillance radar transponders having in addition to the capability set out in Part A of Annex II, the capability set out in Part B and Part C of that Annex.
Liikmesriigid tagavad, et artikli 2 lõike 2 kohases lennuliikluses osalev transpordiks kasutatav riiklik õhusõiduk, mille maksimaalne sertifitseeritud stardimass on suurem kui 5700 kg või maksimaalne tegelik reisilennu õhkkiirus on suurem kui 250 sõlme, varustatakse hiljemalt 7. juuniks 2020 sekundaarradari transpondritega, millel on lisaks II lisa A osas sätestatud tehnilistele võimalustele ka lisa B ja C osas sätestatud tehnilised võimalused.
Member States shall communicate to the Commission by 1 January 2019 at the latest the list of State aircraft that cannot be equipped with secondary surveillance radar transponders that comply with the requirements set out in Part A of Annex II, together with the justification for non-equipage.
Liikmesriigid saadavad komisjonile hiljemalt 1. jaanuariks 2019 selliste riiklike õhusõidukite loetelu, mida ei ole võimalik varustada II lisa A osas sätestatud nõuetele vastavate sekundaarradari transpondritega, ning põhjendavad transpondrite paigaldamata jätmist.
Member States shall communicate to the Commission by 1 January 2019 at the latest the list of transport-type State aircraft with a maximum certified take-off mass exceeding 5700 kg or having a maximum cruising true airspeed capability greater than 250 knots, that cannot be equipped with secondary surveillance radar transponders that comply with the requirements set out in Part B and Part C of Annex II, together with the justification for non-equipage.
Liikmesriigid saadavad komisjonile hiljemalt 1. jaanuariks 2019 selliste transpordiks kasutatavate riiklike õhusõidukite loetelu, mille maksimaalne sertifitseeritud stardimass on suurem kui 5700 kg või maksimaalne tegelik reisilennu õhkkiirus on suurem kui 250 sõlme ja mida ei ole võimalik varustada II lisa B ja C osas sätestatud nõuetele vastavate sekundaarradarite transpondritega, ning põhjendavad transpondrite paigaldamata jätmist.
The justification for non-equipage shall be one of the following:
Transpondrite paigaldamata jätmise põhjendus on üks järgmistest:
State aircraft operating in accordance with Article 2(2) that will be out of operational service by 1 January 2024 at the latest;
artikli 2 lõike 2 kohases lennuliikluses osalevad riiklikud õhusõidukid, mille käitamine lõpetatakse hiljemalt 1. jaanuaril 2024;
procurement constraints.’;
hankepiirangud.“;
Article 14 is amended as follows:
artiklit 14 muudetakse järgmiselt:
in paragraph 1, ‘8 June 2016’ is replaced by ‘7 June 2020’;
lõikes 1 asendatakse tekst „8. juunit 2016“ tekstiga „7. juunit 2020“;
in paragraph 3, ‘1 July 2017’ is replaced by ‘1 January 2019’;
lõikes 3 asendatakse tekst „1. juuliks 2017“ tekstiga „1. jaanuariks 2019“;
the title of Part A is replaced by the following:
A osa pealkiri asendatakse järgmisega:
‘Part A: Secondary surveillance radar transponder capabilities referred to in Article 4(3), point (a) of Article 5(5), Article 7(2) and Article 8(1) and (3)’;
„A osa: artikli 4 lõike 3, artikli 5 lõike 5 punkti a, artikli 7 lõike 2 ning artikli 8 lõigete 1 ja 3 kohased sekundaarradari transpondri tehnilised võimalused“;
the title of Part B is replaced by the following:
B osa pealkiri asendatakse järgmisega:
‘Part B: Secondary surveillance radar transponder capabilities referred to in Article 4(3), point (b) of Article 5(5), Article 5(7), Article 7(2) and Article 8(2) and (3)’;
„B osa: artikli 4 lõike 3, artikli 5 lõike 5 punkti b, artikli 5 lõike 7, artikli 7 lõike 2 ning artikli 8 lõigete 2 ja 3 kohased sekundaarradari transpondri tehnilised võimalused“;
the title of Part C is replaced by the following:
C osa pealkiri asendatakse järgmisega:
‘Part C: Secondary surveillance radar transponder additional surveillance data capability referred to in Article 4(3), point (c) of Article 5(5), Article 7(2), Article 8(2) and (3) and Article 14(1)’.
„C osa: artikli 4 lõike 3, artikli 5 lõike 5 punkti c, artikli 7 lõike 2, artikli 8 lõigete 2 ja 3 ning artikli 14 lõike 1 kohased sekundaarradari transpondri tehnilised võimalused“.
Commission Implementing Regulation (EU) No 1207/2011 of 22 November 2011 laying down requirements for the performance and the interoperability of surveillance for the single European sky (OJ L 305, 23.11.2011, p. 35).
Komisjoni 22. novembri 2011. aasta rakendusmäärus (EL) nr 1207/2011, milles sätestatakse ühtse Euroopa taeva seire toimivuse ja koostalitlusvõime nõuded (ELT L 305, 23.11.2011, lk 35).
Commission Implementing Regulation (EU) 2017/387
Komisjoni rakendusmäärus (EL) 2017/387,
Commission Delegated Regulation (EU) 2017/389
Komisjoni delegeeritud määrus (EL) 2017/389,
supplementing Regulation (EU) No 909/2014 of the European Parliament and of the Council as regards the parameters for the calculation of cash penalties for settlement fails and the operations of CSDs in host Member States
millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 909/2014 seoses arvelduse ebaõnnestumise korral kohaldatavate rahatrahvide arvutamise parameetritega ja keskdepositooriumide tegevusega vastuvõtvas liikmesriigis
Having regard to Regulation (EU) No 909/2014 of the European Parliament and of the Council of 23 July 2014 on improving securities settlement in the European Union and on central securities depositories and amending Directives 98/26/EC and 2014/65/EU and Regulation (EU) No 236/2012 [1], and in particular Article 7(14) and Article 24(7) thereof,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. juuli 2014. aasta määrust (EL) nr 909/2014, mis käsitleb väärtpaberiarvelduse parandamist Euroopa Liidus ja väärtpaberite keskdepositooriume ning millega muudetakse direktiive 98/26/EÜ ja 2014/65/EL ning määrust (EL) nr 236/2012, [1] eriti selle artikli 7 lõiget 14 ja artikli 24 lõiget 7,
The provisions of this Regulation are closely linked since they deal with the elements required for the implementation of the measures laid down in Regulation (EU) No 909/2014.
Käesoleva määruse sätted on tihedalt seotud, sest neis käsitletakse määruse (EL) nr 909/2014 sätestatud meetmete rakendamiseks nõutavaid elemente.
To ensure coherence between those measures and to facilitate a comprehensive view and easy access by persons that are subject to these provisions, it is desirable to include all these elements concerning measures under Regulation (EU) No 909/2014 in a single Regulation.
Et tagada nende meetmete sidusus, aidata kaasa nende kõikehõlmavusele ja lihtsustada nende kättesaadavust isikutele, kelle suhtes neid sätteid kohaldatakse, on soovitatav koondada kõik määruse (EL) nr 909/2014 meetmetega seotud elemendid ühte määrusesse.
Regulation (EU) No 909/2014 requires that central securities depositories (CSDs) impose cash penalties on participants to their securities settlement systems that cause settlement fails (failing participants).
Määrusega (EL) nr 909/2014 nõutakse, et keskdepositooriumid kohaldaksid rahatrahve väärtpaberiarveldussüsteemi liikmete suhtes, kes põhjustavad arvelduse ebaõnnestumisi (edaspidi „kohustusi mittetäitvad liikmed“).
To ensure that cash penalties imposed on failing participants act as an effective deterrent, the parameters for the calculation of the level of cash penalties should be closely related to the value of financial instruments that fail to be delivered, and to which appropriate penalty rates should be applied.
Et kohustusi mittetäitvate liikmete suhtes kohaldatavad rahatrahvid toimiksid tõhusa hoiatusena, peaksid nende suuruse arvutamise parameetrid olema tihedalt seotud nende finantsinstrumentide väärtusega, mida ei õnnestu üle kanda ja mille alusel tuleks sobivaid karistusmäärasid kohaldada.
The value of the financial instruments underlying the transaction should also be the basis for the calculation of the level of cash penalty where the settlement fail is due to a lack of cash.
Tehingu aluseks olevate finantsinstrumentide väärtuse põhjal tuleks arvutada rahatrahvi suurus ka siis, kui tehingu ebaõnnestumine on tingitud raha puudumisest.
The level of cash penalties should provide incentives to failing participants to promptly settle transactions that failed to be settled.
Rahatrahvi suurus peaks kohustusi mittetäitvatel liikmetel tekitama soovi ebaõnnestunud tehingud kohe arveldada.
In order to ensure the effective achievement of the objectives pursued by the imposition of cash penalties, the adequacy of the parameters for their calculation should be monitored on an ongoing basis and adjusted, as necessary, on the basis of the impact of those penalties on the market.
Et tagada rahatrahvide määramisega seatud eesmärkide tulemuslik saavutamine, tuleb nende arvutamise parameetrite piisavust pidevalt seirata ja vajaduse korral kohandada, arvestades nende trahvide mõju turule.
In view of the considerable price differences of financial instruments in the multiple underlying transactions and in order to facilitate the calculation of cash penalties, the value of financial instruments should be based on a single reference price.
Arvestades finantsinstrumentide suuri hinnaerinevusi mitmes järjestikuses aluseks olevas tehingus ja et hõlbustada rahatrahvide arvutamist, peaks finantsinstrumentide väärtus põhinema ühtsel võrdlushinnal.
The same reference price should be used by CSDs on a given day for calculating cash penalties for settlement fails concerning identical financial instruments.
Keskdepositooriumid peaksid kasutama rahatrahvide arvutamisel sama päeva ühesuguste finantstehingute arvelduste ebaõnnestumise eest samasid võrdlushindasid.
Cash penalties should be therefore the result of multiplying the number of financial instruments underlying the transaction that failed to settle by the relevant reference price.
Rahatrahvi summa saadakse seega tehingu aluseks olnud ebaõnnestunud arveldusega finantsinstrumentide arvu korrutamisel asjaomase võrdlushinnaga.
The establishment of reference prices should be based on objective and reliable data and methodologies.
Võrdlushindade määratlemisel tuleks tugineda objektiivsetele ja usaldusväärsetele andmetele ja meetoditele.
Taking into account that the automation of calculations of cash penalties should ensure their effective application by CSDs, appropriate penalty rates should be based on a single table of values that should be easy to automate and apply.
Kuna rahatrahvide arvutamise automatiseerimine peaks aitama keskdepositooriumidel neid tõhusalt kohaldada, peaks sobivad karistusmäärad põhinema ühtsel väärtuste tabelil, mille kasutamist on lihtne automatiseerida ja kohaldada.
Penalty rates for different types of financial instruments should be set at levels that would result in cash penalties that fulfil the conditions of Regulation (EU) No 909/2014.
Eri liiki finantsinstrumentide karistusmäärad tuleks kehtestada sellisel tasemel, et sellest tulenevad rahatrahvid vastaksid määruse (EL) nr 909/2014 tingimustele.
Settlement of transactions in shares is usually highly standardised.
Aktsiatega tehtavate tehingute arveldus on tavaliselt väga standarditud.
Where shares have a liquid market and could therefore be bought easily, settlement fails should be subject to the highest penalty rate in order to provide incentives to failing participants to settle failed transactions in a timely manner.
Kui aktsiaturg on likviidne ja aktsiaid on seetõttu lihtne osta, peaks arvelduse ebaõnnestumisel kohaldama kõrgeimat karistusmäära, et panna kohustusi mittetäitvaid liikmeid oma ebaõnnestunud tehinguid õigel ajal arveldama.
Shares that do not have a liquid market should be subject to a lower penalty rate given that a lower penalty rate should still have a deterrent effect without affecting the smooth and orderly functioning of the markets concerned.
Kui aktsiaturg ei ole likviidne, tuleks kasutada madalamat karistusmäära, mille juures tuleb arvestada, et see peaks olema siiski hoiatava mõjuga, ilma et see mõjutaks samal ajal asjaomaste turgude sujuvat ja nõuetekohast toimimist.
The level of cash penalties for settlement fails of transactions in debt instruments issued by sovereign issuers should take into account the typically large size of these transactions and their importance for the smooth and orderly functioning of the financial markets.
Avaliku emitendi emiteeritud võlainstrumentidega tehtud tehingute arvelduse ebaõnnestumise eest kohaldatavate rahatrahvide suuruse määramisel tuleks võtta arvesse selliste tehingute tavapäraselt suurt mahtu ja nende olulisust finantsturgude sujuva ja nõuetekohase toimimise seisukohast.
Settlement fails should therefore be subject to the lowest penalty rate.
Arvelduse ebaõnnestumisel tuleks seega kohaldada madalaimat karistusmäära.
Such a penalty rate should nevertheless have a deterrent effect and provide an incentive for timely settlement.
Siiski peaks selline karistusmäär olema hoiatava mõjuga ja innustama tehinguid õigel ajal arveldama.
Debt instruments that are not issued by sovereign issuers have less liquid markets and the size of transactions in such instruments is smaller.
Võlainstrumentide puhul, mida ei ole emiteerinud avalik emitent, on turg vähemlikviidne ja selliste instrumentidega tehtavate tehingute maht on väiksem.
Such debt instruments also affect the smooth and orderly functioning of the financial markets less than debt instruments issued by sovereign issuers.
Sellised võlainstrumendid mõjutavad ka finantsturgude sujuvat ja nõuetekohast toimimist vähem kui avaliku emitendi emiteeritud võlainstrumendid.
The penalty rate for settlement fails should therefore be higher than for debt instruments issued by sovereign issuers.
Karistusmäär peaks arvelduse ebaõnnestumise puhul olema seetõttu nende puhul kõrgem kui võlainstrumentidel, mille on emiteerinud avalik emitent.
Settlement fails of transactions in debt instruments should be subject to lower penalty rates than settlement fails of transactions in other financial instruments in view of their overall larger size, non-standardised settlement, greater cross-border dimension and importance for the smooth and orderly functioning of the financial markets.
Võlainstrumentidega tehtud tehingute arvelduse ebaõnnestumisel tuleks kohaldada madalamaid karistusmäärasid kui teiste finantsinstrumentidega tehtud tehingute arvelduse ebaõnnestumisel, pidades silmas nende suuremat mahtu, mittestandardset arveldust, suuremat piiriülest mõõdet ning olulisust finantsturgude sujuva ja nõuetekohase toimimise seisukohast.
Such lower penalty rate should nevertheless have a deterrent effect and provide an incentive for timely settlement.
Siiski peaks selline madalam karistusmäär olema hoiatava mõjuga ja innustama tehinguid õigel ajal arveldama.
Financial instruments other than shares and debt instruments that fall within the scope of Regulation (EU) No 909/2014, such as depository receipts, emission allowances and exchange-traded funds, do not usually have a highly standardised settlement and liquid markets.
Võlainstrumentide puhul, milleks ei ole määruse (EL) nr 909/2014 reguleerimisalasse kuuluvad aktsiad ja võlainstrumendid, näiteks hoidmistunnistused, lubatud heitkoguste väärtpaberid ja börsil kaubeldavad fondid, ei ole arveldus väga standardiseeritud ja nende turud ei ole likviidsed.
They are also often traded over-the-counter (OTC).
Nendega kaubeldakse sageli ka börsiväliselt.
In view of the limited volume and size of transactions and in order to reflect their non-standardised trading and settlement, settlement fails should be subject to a similar penalty rate to the one for shares that do not have a liquid market.
Pidades silmas nende väikest mahtu ja tehingute arvu ning et kajastada nende mittestandardset kauplemist ja arveldust, tuleks arvelduse ebaõnnestumisel kohaldada sama karistusmäära, mis kehtib aktsiate suhtes, millel ei ole likviidset turgu.
The parameters for calculating cash penalties should be adapted to the specificities of certain trading venues, such as SME growth markets as defined in Directive 2014/65/EU of the European Parliament and of the Council [2].
Rahatrahvi arvutamise parameetreid tuleks kohandada konkreetsete kauplemiskohtade eripäradega, näiteks VKEde kasvuturgudega, nagu on kindlaks määratud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2014/65/EL [2].
Cash penalties for settlement fails should not hinder access by small and medium enterprises (SMEs) to capital markets as an alternative to bank lending.
Arvelduse ebaõnnestumisel määratavad rahatrahvid ei tohiks takistada väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate (VKEde) juurdepääsu kapitaliturgudele kui pangalaenu alternatiivile.
In addition, Regulation (EU) No 909/2014 allows SME growth markets the flexibility not to apply the buy-in process to settlement fails until up to 15 days after the intended settlement date.
Lisaks võimaldatakse määrusega (EL) nr 909/2014 VKEde kasvuturgudele suuremat paindlikkust, nii et arvelduse ebaõnnestumisel ei ole vaja kohaldada asendusostu kuni 15 päeva jooksul pärast kavandatud arvelduspäeva.
Consequently, cash penalties for settlement fails in financial instruments traded on SME growth markets may apply during a longer period of time than for other financial instruments.
Seega võib VKEde kasvuturgudel kaubeldavate finantsinstrumentide arvelduse ebaõnnestumisel rahatrahvide kohaldamise ajavahemik olla pikem kui teiste finantsinstrumentide puhul.
Given the length of application of cash penalties, lower liquidity and specificities of SME growth markets, the penalty rate for settlement fails of transactions in financial instruments traded on such trading venues should be set at a specific rate that should provide incentives for timely settlement but should not affect their smooth and orderly functioning.
Pidades silmas rahatrahvide kohaldamise ajalist pikkust, VKEde kasvuturgude väiksemat likviidsust ja nende eripära, tuleks sellistes kauplemiskohtades kaubeldavate finantsinstrumentidega tehtavate tehingute arvelduse ebaõnnestumisel kehtiv karistusmäär seada sellisele tasemele, mis innustaks tehinguid õigel ajal arveldama, kuid ei mõjutaks nende turgude sujuvat ja nõuetekohast toimimist.
It is also appropriate to ensure that settlement fails of transactions in certain financial instruments, such as debt instruments traded on such venues, are subject to a lower penalty rate than similar debt instruments traded on other markets.
Samuti on asjakohane tagada, et teatud finantsinstrumentidega, näiteks sellistes kauplemiskohtades kaubeldavate võlainstrumentidega, tehtavate tehingute arvelduse ebaõnnestumisel kohaldataks madalamaid karistusmäärasid kui teistel turgudel kaubeldavate sarnaste võlainstrumentide suhtes.
Settlement fails due to a lack of cash should be subject to a single penalty rate for all transactions given that such a situation is independent from the asset type and liquidity of the financial instrument concerned or the type of transaction.
Raha puudumise tõttu tekkinud arvelduse ebaõnnestumisel tuleks kohaldada ühtset karistusmäära kõikide tehingute puhul, kuna selline olukord ei sõltu vara liigist ja asjaomase finantsinstrumendi likviidsusest või tehinguliigist.
In order to ensure a deterrent effect and incentivise timely settlement by failing participants through cash borrowing, it is appropriate to use the costs of borrowing cash as a basis for the penalty rate.
Et kindlustada hoiatav mõju ja innustada kohustusi mittetäitvaid liikmeid arveldama tehinguid õigel ajal raha laenamise abil, on asjakohane kasutada karistusmäära alusena raha laenamise kulusid.
The most appropriate penalty rate should be the official interest rate of the central bank issuing the settlement currency that should evidence the borrowing costs for that currency.
Kõige sobivam karistusmäär peaks olema arveldusvaluutat emiteeriva keskpanga ametlik intressimäär, mis tõendab asjaomase valuuta laenamise kulusid.
Regulation (EU) No 909/2014 allows CSDs to provide their services in the Union under the supervision of competent authorities of their home Member States.
Määrusega (EL) nr 909/2014 võimaldatakse keskdepositooriumidel pakkuda liidus oma teenuseid päritoluliikmesriikide pädevate asutuste järelevalve all.