natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Regulation (EU) 2016/1624 of the European Parliament and of the Council of 14 September 2016 on the European Border and Coast Guard and amending Regulation (EU) 2016/399 of the European Parliament and of the Council and repealing Regulation (EC) No 863/2007 of the European Parliament and of the Council, Council Regulation (EC) No 2007/2004 and Council Decision 2005/267/EC (OJ L 251, 16.9.2016, p. 1).
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiiv 2004/38/EÜ, mis käsitleb Euroopa Liidu kodanike ja nende pereliikmete õigust liikuda ja elada vabalt liikmesriikide territooriumil ning millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 1612/68 ja tunnistatakse kehtetuks direktiivid 64/221/EMÜ, 68/360/EMÜ, 72/194/EMÜ, 73/148/EMÜ, 75/34/EMÜ, 75/35/EMÜ, 90/364/EMÜ, 90/365/EMÜ ja 93/96/EMÜ (ELT L 158, 30.4.2004, lk 77).
Council Regulation (EC) No 2252/2004 of 13 December 2004 on standards for security features and biometrics in passports and travel documents issued by Member States (OJ L 385, 29.12.2004, p. 1).
Nõukogu 29. mai 2000. aasta otsus 2000/365/EÜ Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’ sätetes (EÜT L 131, 1.6.2000, lk 43).
Directive 2004/38/EC of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on the right of citizens of the Union and their family members to move and reside freely within the territory of the Member States amending Regulation (EEC) No 1612/68 and repealing Directives 64/221/EEC, 68/360/EEC, 72/194/EEC, 73/148/EEC, 75/34/EEC, 75/35/EEC, 90/364/EEC, 90/365/EEC and 93/96/EEC (OJ L 158, 30.4.2004, p. 77).
Nõukogu 28. veebruari 2002. aasta otsus 2002/192/EÜ Iirimaa taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’ sätetes (EÜT L 64, 7.3.2002, lk 20).
Council Decision 2000/365/EC of 29 May 2000 concerning the request of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland to take part in some of the provisions of the Schengen acquis (OJ L 131, 1.6.2000, p. 43).
EÜT L 176, 10.7.1999, lk 36.
Council Decision 2002/192/EC of 28 February 2002 concerning Ireland’s request to take part in some of the provisions of the Schengen acquis (OJ L 64, 7.3.2002, p. 20).
Nõukogu 17. mai 1999. aasta otsus 1999/437/EÜ Euroopa Liidu Nõukogu ning Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi vahel sõlmitud lepingu teatavate rakenduseeskirjade kohta nende kahe riigi ühinemiseks Schengeni acquis’ sätete rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega (EÜT L 176, 10.7.1999, lk 31).
Council Decision 1999/437/EC of 17 May 1999 on certain arrangements for the application of the Agreement concluded by the Council of the European Union and the Republic of Iceland and the Kingdom of Norway concerning the association of those two States with the implementation, application and development of the Schengen acquis (OJ L 176, 10.7.1999, p. 31).
Nõukogu 28. jaanuari 2008. aasta otsus 2008/146/EÜ sõlmida Euroopa Ühenduse nimel Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vaheline leping Šveitsi Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis’ rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega (ELT L 53, 27.2.2008, lk 1).
Council Decision 2008/146/EC of 28 January 2008 on the conclusion, on behalf of the European Community, of the Agreement between the European Union, the European Community and the Swiss Confederation on the Swiss Confederation’s association with the implementation, application and development of the Schengen acquis (OJ L 53, 27.2.2008, p. 1).
Nõukogu 7. märtsi 2011. aasta otsus 2011/350/EL Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse, Šveitsi Konföderatsiooni ja Liechtensteini Vürstiriigi vahelise protokolli (mis käsitleb Liechtensteini Vürstiriigi ühinemist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepinguga Šveitsi Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis’ rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega) Euroopa Liidu nimel sõlmimise kohta, seoses sisepiiridel piirikontrolli kaotamise ja isikute liikumisega (ELT L 160, 18.6.2011, lk 19).
OJ L 160, 18.6.2011, p. 21.
Nõukogu 29. juuni 2010. aasta otsus 2010/365/EL Schengeni infosüsteemi käsitlevate Schengeni acquis’ sätete kohaldamise kohta Bulgaaria Vabariigis ja Rumeenias (ELT L 166, 1.7.2010, lk 17).
Council Decision 2011/350/EU of 7 March 2011 on the conclusion, on behalf of the European Union, of the Protocol between the European Union, the European Community, the Swiss Confederation and the Principality of Liechtenstein on the accession of the Principality of Liechtenstein to the Agreement between the European Union, the European Community and the Swiss Confederation on the Swiss Confederation’s association with the implementation, application and development of the Schengen acquis, relating to the abolition of checks at internal borders and movement of persons (OJ L 160, 18.6.2011, p. 19).
Nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiiv 2004/82/EÜ veoettevõtjate kohustuse kohta edastada reisijaid käsitlevaid andmeid (ELT L 261, 6.8.2004, lk 24).“;
Council Decision 2010/365/EU of 29 June 2010 on the application of the provisions of the Schengen acquis relating to the Schengen Information System in the Republic of Bulgaria and Romania (OJ L 166, 1.7.2010, p. 17).
Seoses SISi kasutamisega on käesolev määrus akt, mis põhineb Schengeni acquis’l või on muul viisil sellega seotud 2003. aasta ühinemisakti artikli 3 lõike 2, 2005. aasta ühinemisakti artikli 4 lõike 2 ja 2011. aasta ühinemisakti artikli 4 lõike 2 tähenduses.
Council Directive 2004/82/EC of 29 April 2004 on the obligation of carriers to communicate passenger data (OJ L 261, 6.8.2004, p. 24).’;
SISis tehtud päringute tulemused ei tohiks piirata nõukogu otsuse 2010/365/EL artikli 1 lõike 4 kohaldamist.
Commission Regulation (EU) 2017/459
Komisjoni määrus (EL) 2017/459,
establishing a network code on capacity allocation mechanisms in gas transmission systems and repealing Regulation (EU) No 984/2013
millega kehtestatakse gaasi ülekandesüsteemide võimsuse jaotamise mehhanismide võrgueeskiri ja tunnistatakse kehtetuks määrus (EL) nr 984/2013
Having regard to Regulation (EC) No 715/2009 of the European Parliament and of the Council on conditions for access to the natural gas transmission networks and repealing Regulation (EC) No 1775/2005 [1], and in particular Article 6(11) and 7(3) thereof,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 715/2009 maagaasi ülekandevõrkudele juurdepääsu tingimuste kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1775/2005, [1] eriti selle artikli 6 lõiget 11 ja artikli 7 lõiget 3,
Regulation (EC) No 715/2009 sets non-discriminatory rules for access conditions to natural gas transmission systems with a view to ensuring the proper functioning of the internal market in gas.
Määrusega (EÜ) nr 715/2009 kehtestatakse mittediskrimineerivad eeskirjad maagaasi ülekandesüsteemile juurdepääsu tingimuste kohta, et tagada gaasi siseturu tõhus toimimine.
Duplication of gas transmission systems is in most cases neither economic nor efficient.
Gaasi ülekandesüsteemide dubleerimine ei ole enamikul juhtudel ökonoomne ega tõhus.
Competition in natural gas markets therefore requires a transparent and non-discriminatory access to gas infrastructure for all network users.
Konkurentsi tagamiseks maagaasiturgudel peab kõikidel võrgukasutajatel seega olema läbipaistev ja mittediskrimineeriv juurdepääs gaasitaristule.
However, in large parts of the Union the lack of equal and transparent access to transmission capacity remains a major obstacle for achieving effective competition on the wholesale market.
Mitmel pool ELis on ülekandevõimsusele võrdse ja läbipaistva juurdepääsu puudumine jätkuvalt suureks takistuseks tõhusa konkurentsi saavutamisele hulgimüügiturul.
Furthermore, the fact that national rules differ from one Member State to another hampers the creation of a well-functioning internal market for gas.
Lisaks takistab hästitoimivate gaasi siseturgude loomist asjaolu, et õigusnormid on liikmesriigiti erinevad.
Inefficient use of and limited access to the Union's high-pressure gas pipelines lead to suboptimal market conditions.
ELi kõrgsurvegaasitorustike ebatõhusa kasutamise ja neile piiratud juurdepääsu tõttu ei ole turutingimused optimaalsed.
A more transparent, efficient and non-discriminatory system of allocation of scarce transmission capacities needs to be implemented for the Union's gas transmission systems, so that cross-border competition can further develop and market integration can progress.
ELi gaasiülekandesüsteemide nappide ülekandevõimsuste jaotamisel tuleb kasutusele võtta läbipaistvam, tõhusam ja mittediskrimineeriv süsteem, et piiriülene konkurents suureneks ja turu lõimimine võiks edeneda.
Developing such rules has been consistently supported by stakeholders.
Sidusrühmad on selliste eeskirjade väljatöötamist järjekindlalt toetanud.
Bringing about effective competition between suppliers from inside and outside the Union requires that they are able to flexibly use the existing transmission systems to ship their gas according to price signals.
Selleks et konkurents oleks tõhus nii ELi-siseste kui ka -väliste tarnijate vahel, peavad tarnijad suutma paindlikult kasutada olemasolevaid ülekandesüsteeme gaasi edastamiseks vastavalt hinnasignaalidele.
Only a well-functioning network of interconnected transmission grids, offering equal access conditions to all, allows gas to flow freely across the Union.
Ainult hästitoimivad, omavahel ühendatud ja kõigile võrdseid juurdepääsutingimusi pakkuvad ülekandesüsteemid võimaldavad gaasivoogude vaba liikumist kogu ELis.
That in turn attracts more suppliers, increasing liquidity at the trading hubs and contributing to efficient price discovery mechanisms and consequently fair gas prices that are based on the principle of demand and supply.
See omakorda meelitab ligi rohkem tarnijaid, suurendab kauplemiskeskuste likviidsust ja aitab kaasa tõhusate hinnamääramismehhanismide väljatöötamisele ning sellest tulenevalt õiglaste nõudlus- ja pakkumispõhiste gaasihindade kujunemisele.
Commission Regulation (EU) No 984/2013 [2] establishing a network code on capacity allocation mechanism in gas transmission systems aimed to achieve the necessary degree of harmonisation across the Union.
Komisjoni määruse (EL) nr 984/2013 [2] (millega kehtestatakse võimsuse jaotamise mehhanismide võrgueeskirjad gaasi ülekandesüsteemides) eesmärk oli vajalikul määral ühtlustada eeskirju kogu liidus.
The effective implementation of that Regulation furthermore relied on the introduction of tariff systems which are consistent with the capacity allocation mechanisms proposed in this Regulation, to ensure the implementation without detrimental effect on the revenues and cash flow positions of transmission system operators.
Kõnealuse määruse tulemuslik rakendamine tugines ka selliste tasusüsteemide kehtestamisele, mis on kooskõlas määruses väljapakutud võimsuse jaotamise mehhanismidega, et tagada rakendamine ilma ülekandesüsteemihaldurite tulusid ja rahavooge kahjustamata.
This Regulation has wider scope than Regulation (EU) No 984/2013 principally in terms of the rules for the offer of incremental capacity and clarifies certain provisions related to the definition and offer of firm and interruptible capacities and to improving the alignment of contractual terms and conditions of respective transmission system operators for the offer of bundled capacity.
Käesoleva määruse kohaldamisala on määrusega (EL) nr 984/2013 võrreldes laiendatud, peamiselt sätetega, mis käsitlevad lisandvõimsuse pakkumist; lisaks on selgitatud teatavaid sätteid, mis käsitlevad kindla võimsuse ja katkestatava võimsuse määratlemist ja pakkumist ning selliste lepingutingimuste paremat ühtlustamist, mis on seotud ühendvõimsuse pakkumisega asjaomaste ülekandesüsteemihaldurite vahel.
Provisions in this Regulation relative to the coordination of maintenance and the standardisation of communication should be interpreted in the context of Commission Regulation (EU) 2015/703 [3].
Käesoleva määruse sätteid hooldustööde koordineerimise ja suhtluse standardimise kohta tuleks tõlgendada komisjoni määruse (EL) 2015/703 [3] kontekstis.
In order to allow network users to benefit from capacity allocation mechanisms harmonised to the widest extent in an integrated market, this Regulation should apply to non-exempted capacities in major new infrastructures which have received an exemption from Article 32 of Directive 2009/73/EC of the European Parliament and of the Council [4], to the extent the application of this Regulation does not undermine such an exemption and taking into account the specific nature of interconnectors when bundling capacity.
Selleks et võrgukasutajad saaksid kasutada selliseid võimsuse jaotamise mehhanisme, mida on lõimitud turul võimalikult suures ulatuses ühtlustatud, tuleks käesolevat määrust kohaldada Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/73/EÜ [4] artikli 32 nõuete täitmisest vabastatud uute suurte taristuobjektide selliste võimsuste suhtes, millele vabastus ei laiene, niivõrd, kuivõrd käesoleva määruse kohaldamine ei piira kõnealuse vabastuse kehtivust ning kuivõrd võimsuste ühendamisel võetakse arvesse võrkudevaheliste ühenduste eripära.
This Regulation should be without prejudice to application of Union and national competition rules, in particular the prohibitions of restrictive agreements (Article 101 of the Treaty on the Functioning of the European Union) and of abuse of a dominant position (Article 102 of the Treaty on the Functioning of the European Union).
Käesolev määrus ei tohiks piirata ELi ja liikmesriikide konkurentsieeskirjade kohaldamist, eelkõige piiravates kokkulepetes sisalduvate keeldude (Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 101) ja turgu valitseva seisundi kuritarvitamise keelu (Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 102) kohaldamist.
The capacity allocation mechanisms put in place should be designed in such a way as to avoid foreclosure of downstream supply markets.
Võimsuse jaotamise mehhanismid tuleks kujundada nii, et välditaks jaotusvõrgu tarneturule pääsu piiramist.
In order to ensure that the offer of firm capacity is maximised by transmission system operators, a hierarchy of products should be observed by which yearly, quarterly and monthly interruptible capacity is only offered if firm capacity is not available.
Selleks et ülekandesüsteemihaldurid pakuksid kindlat võimsust maksimaalsel määral, tuleks tagada selline toodete hierarhia, mille puhul aasta, kvartali ja kuu katkestatavat võimsust pakutakse ainult juhul, kui kindel võimsus ei ole kättesaadav.
Where the respective terms and conditions applicable to the offer of bundled capacity products by transmission system operators on two sides of an interconnection point differ substantially, the value and usefulness for network users of booking bundled capacity may be limited.
Kui ühendvõimsusega seotud toodete pakkumise suhtes kohaldatavad tingimused erinevad märkimisväärselt ühenduspunkti kahel eri poolel, võib ühendvõimsuse reserveerimise väärtus ja kasulikkus olla võrgukasutajate jaoks piiratud.
A process should therefore be launched, guided by the Agency for the Cooperation of Energy Regulators (‘the Agency’) and the European Network of Transmission System Operators for Gas (‘ENTSOG’), by which such terms and conditions of transmission system operators across the Union for bundled capacity products should be assessed and aligned to the extent possible, with a view to creating a common template of terms and conditions.
Seetõttu tuleks Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööameti (edaspidi „koostööamet“) ja Euroopa maagaasi ülekandesüsteemihaldurite võrgustiku (edaspidi „ENTSOG“) juhtimisel käivitada menetlus, millega selliseid ülekandesüsteemihaldurite ühendvõimsusega seotud toodete suhtes liidus kohaldatavaid tingimusi hinnatakse ja ühtlustatakse võimalikult suurel ulatuses, et luua ühine tingimuste näidismudel kogu liidu jaoks.
A streamlined and harmonised Union-wide process for the offer of incremental capacity is necessary to react to possible market demand for such capacity.
On vaja liiduülest ühetaolist ja ühtlustatud menetlust lisandvõimsuse pakkumise kohta, et võimalikult hästi rahuldada turunõudlust lisandvõimsuse järele.
Such a process should consist of regular demand assessments followed by a structured phase of design and allocation, based on effective cooperation between transmission system operators and national regulatory authorities across Union borders.
Selline menetlus peaks sisaldama korrapärast nõudluse hindamist, millele peaks järgnema kavandamise ja võimsuse jaotamise struktureeritud etapp, mis põhineb ülekandesüsteemihaldurite ja riiklike reguleerivate asutuste tulemuslikul koostööl, mis ulatub üle liidu piiride.
Any investment decision to be taken further to the assessment of market demand for capacity should be subject to an economic test to determine the economic viability.
Pärast seda, kui on hinnatud turu nõudlust võimsuse järele, tuleks investeerimisotsuse tegemisel majandusliku elujõulisuse kindlaksmääramiseks tugineda tasuvusanalüüsile.
This economic test should in turn ensure that network users demanding capacity assume the corresponding risks associated with their demand to avoid captive customers from being exposed to the risk of such investments.
Tasuvusanalüüsiga tuleb tagada, et võimsust vajavad võrgukasutajad hindaksid vajadusega seotud riske, et hoida seotud tarbijaid kokku puutumast selliste investeeringute riskiga.
Capacity allocation in the context of standard incremental projects should be undertaken in the form of the standard auction allocation process in order to guarantee the highest level of transparency and non-discrimination.
Võimsuse lisamise standardhangetega seoses tuleks võimsust jaotada standardse enampakkumise kaudu, et võimalikult hästi tagada läbipaistvus ja vältida diskrimineerimist.
In the case of large and complex projects affecting several Member States, transmission system operators should however be allowed to use alternative allocation mechanisms.
Kui on tegemist suurte ja keeruliste hangetega, mis mõjutavad mitut liikmesriiki, peaks ülekandesüsteemihalduritel olema lubatud kasutada ka muid võimsuse jaotamise mehhanisme.
Those mechanisms should provide the necessary flexibility to enable the investment in case there is genuine market demand, but they should still be aligned across borders.
Selliste mehhanismidega tuleks tagada vajalik paindlikkus, et võimaldada investeerimist tõelise nõudluse olukorras turul, kuid pidades silmas seda, et mehhanismid peaksid toimima piiriüleses kooskõlas.
In case an alternative allocation mechanism is allowed, market foreclosure must be prevented by requiring a higher quota of capacity to be set aside for short-term bookings.
Kui on lubatud kasutada alternatiivseid jaotusmehhanisme, tuleb vältida turulepääsu piiramist, nõudes võimsusest suurema varu jätmist lühiajaliste reserveerimiste jaoks.
In implementing complex entry-exit regimes, particularly with physical gas flows — destined for other markets — across those zones, transmission system operators have implemented and national regulatory authorities have approved different contractual approaches to firm capacity products the effect of which should be assessed in an Union-wide context.
Keerukate sisend-väljundseisundite rakendamise korral, eelkõige selliste piirkondade kaudu teistele turgudele suunatava gaasivoolu puhul, on ülekandesüsteemihaldurid rakendanud ja riiklikud reguleerivad asutused heaks kiitnud erinevaid lepingulisi käsitlusi kindla võimsuse toodete puhul ning nende mõju tuleks hinnata kogu liidu tasandil.
National regulatory authorities and transmission system operators should have regard to best practices and endeavours to harmonise processes for the implementation of this Regulation.
Riiklikud reguleerivad asutused ja ülekandesüsteemihaldurid peaksid järgima parimaid tavasid ja püüdma tagada protsesside ühtlustamise käesoleva määruse rakendamiseks.
Acting in accordance with Article 7 of Regulation (EC) No 713/2009 of the European Parliament and of the Council [5], the Agency and the national regulatory authorities should ensure that capacity allocation mechanisms are implemented at the applicable interconnection points across the Union in the most effective way.
Tegutsedes kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 713/2009 [5] artikliga 7, peaksid koostööamet ja riiklikud reguleerivad asutused tagama, et võimsuse jaotamismehhanisme rakendataks kogu liidu asjaomastes ühenduspunktides kõige tõhusamal võimalikul viisil.
The measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Committee established pursuant to Article 51 of Directive 2009/73/EC,
Käesolevas määruses sätestatud meetmed on kooskõlas direktiivi 2009/73/EÜ artikli 51 alusel loodud komitee arvamusega,
This Regulation establishes a network code setting up capacity allocation mechanisms in gas transmission systems for existing and incremental capacity.
Käesoleva määrusega kehtestatakse võrgueeskiri, milles sätestatakse gaasi ülekandesüsteemide võimsuse jaotamise mehhanismid olemasoleva ja lisandvõimsuse jaoks.
This Regulation shall set out how adjacent transmission system operators cooperate in order to facilitate capacity sales, having regard to general commercial as well as technical rules related to capacity allocation mechanisms.
Käesolevas määruses sätestatakse kõrvuti asuvate piirkondade ülekandesüsteemihaldurite koostöö võimsuse müügi hõlbustamiseks, võttes arvesse nii üldiseid kaubanduseeskirju kui ka võimsuse jaotamise mehhanismidega seotud tehnilisi eeskirju.
It may also apply to entry points from and exit points to third countries, subject to the decision of the relevant national regulatory authority.
Seda võib kohaldada ka kolmandate riikidega ühendavate sisenemis- ja väljumispunktide suhtes, kui asjaomane riiklik reguleeriv asutus nii otsustab.
This Regulation shall not apply to exit points to end consumers and distribution networks, entry points from ‘liquefied natural gas’ (LNG) terminals and production facilities, and entry points from or exit points to storage facilities.
Käesolevat määrust ei kohaldata lõpptarbija ja jaotusvõrguga seotud väljundpunktide, veeldatud maagaasi terminalist ja tootmiskäitisest saabuva gaasi sisendpunktide ega gaasihoidlate sisend- ja väljundpunktide suhtes.
The standardised capacity allocation mechanisms set up in accordance with this Regulation shall include an auction procedure for relevant interconnection points within the Union and the standard capacity products to be offered and allocated.
Käesoleva määruse kohased võimsuse jaotamise standardmehhanismid hõlmavad enampakkumismenetlust ELi-siseste asjakohaste ühenduspunktide jaoks ning pakutavaid ja jaotatavaid standardvõimsustooteid.
Where incremental capacity is offered, alternative allocation mechanisms may also be used, subject to the conditions set out in Article 30(2).
Lisandvõimsuse pakkumise korral võib kasutada ka alternatiivseid võimsuse jaotamise mehhanisme artikli 30 lõikes 2 sätestatud tingimuste kohaselt.
This Regulation shall apply to all technical and interruptible capacity at interconnection points as well as to additional capacity in the meaning of point 2.2.1 of Annex I of Regulation (EC) No 715/2009 and to incremental capacity.
Käesolevat määrust kohaldatakse kogu tehnilise ja katkestatava võimsuse suhtes ühenduspunktides, täiendava võimsuse suhtes määruse (EÜ) nr 715/2009 I lisa punkti 2.2.1 tähenduses ja lisandvõimsuse suhtes.
This Regulation shall not apply to interconnection points between Member States where one of these Member States holds a derogation on the basis of Article 49 of Directive 2009/73/EC.
Käesolevat määrust ei kohaldata liikmesriikidevaheliste ühenduspunktide suhtes, kui mõnele asjaomasele liikmesriigile on lubatud erand direktiivi 2009/73/EÜ artikli 49 alusel.