natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Capital requirements for positions in a securitisation under Regulation (EU) No 575/2013 should be subject to the same calculation methods for all institutions.
Määruse (EL) nr 575/2013 kohased väärtpaberistamise positsioonide kapitalinõuded tuleks kõigi krediidiasutuste ja investeerimisühingute puhul arvutada sama meetodi järgi.
In the first instance and to remove any form of mechanistic reliance on external ratings, an institution should use its own calculation of regulatory capital requirements where the institution has permission to apply the Internal Ratings Based Approach (the ‘IRB Approach’) in relation to exposures of the same type as those underlying the securitisation and is able to calculate regulatory capital requirements in relation to the underlying exposures as if these had not been securitised (‘KIRB’), in each case subject to certain pre-defined inputs (the Securitisation IRB Approach — ‘SEC-IRBA’).
Kõigepealt, ja selleks et lõpetada igasugune mehaaniline tuginemine välisreitingutele, peaks krediidiasutus või investeerimisühing arvutama regulatiivse kapitali nõuded ise juhul, kui krediidiasutusel või investeerimisühingul on lubatud kasutada väärtpaberistamise sisereitingute meetodit sama liiki riskipositsioonide puhul kui need, mis on väärtpaberistamise aluseks, ning ta saab arvutada regulatiivse kapitali nõuded aluspositsioonide puhul selliselt, nagu neid ei oleks väärtpaberistatud („KIRB“), kasutades igal juhtumil konkreetseid eelnevalt määratletud sisendeid (väärtpaberistamise sisereitingu meetod – „SEC-IRBA meetod“).
A Securitisation Standardised Approach (SEC-SA) should then be available to institutions that are not able to use the SEC-IRBA in relation to their positions in a given securitisation.
Väärtpaberistamise standardmeetodit („SEC-SA meetod“) peaksid seega saama kasutada sellised krediidiasutused ja investeerimisühingud, kes ei või konkreetse väärtpaberistamise riskipositsioonide puhul kasutada SEC-IRBA meetodit.
The SEC-SA should rely on a formula using as an input the capital requirements that would be calculated under the Standardised Approach to credit risk in relation to the underlying exposures as if they had not been securitised (‘KSA’).
SEC-SA meetod peaks tuginema järelevalveasutuse määratud valemile, kasutades sisendina krediidiriski suhtes kohaldatava standardmeetodi alusel arvutatavaid kapitalinõudeid aluspositsioonide puhul selliselt, nagu neid ei oleks väärtpaberistatud („KSA“).
When the first two approaches are not available, institutions should be able to apply the Securitisation External Ratings Based Approach (SEC-ERBA).
Kui kahte esimest meetodit ei ole võimalik kasutada, peaksid krediidiasutused ja investeerimisühingud saama kohaldada väärtpaberistamise välisreitingu meetodit (SEC-ERBA meetod).
Under the SEC-ERBA, capital requirements should be assigned to securitisation tranches on the basis of their external rating.
SEC-ERBA meetodi alusel tuleks kapitalinõuded väärtpaberistamise seeriatele määrata nende välisreitingu alusel.
However, institutions should always use the SEC-ERBA as a fallback when the SEC-IRBA is not available for low-rated tranches and certain medium-rated tranches of STS securitisations identified through appropriate parameters.
Siiski peaksid krediidiasutused ja investeerimisühingud alati kasutama SEC-ERBA meetodit, kui SEC-IRBA meetodit ei ole võimalik kasutada standardväärtpaberistamiste madala reitinguga seeriate ja teatavate keskmise reitinguga seeriate puhul, mis määratakse sobivate parameetrite abil.
For non-STS securitisations, the use of the SEC-SA after the SEC-IRBA should be further restricted.
Muude kui standardväärtpaberistamiste puhul tuleks SEC-SA meetodi kasutamist pärast SEC-IRBA meetodit veelgi piirata.
Moreover, competent authorities should be able to prohibit the use of the SEC-SA when the latter is not able to adequately tackle the risks that the securitisation poses to the solvability of the institution or to financial stability.
Lisaks peaks pädevatel asutustel olema võimalik keelata SEC-SA meetodi kasutamine, kui selle abil ei saa piisaval määral kõrvaldada väärtpaberistamise riske krediidiasutuse või investeerimisühingu maksevõimele või finantsstabiilsusele.
Upon notification to the competent authority, institutions should be allowed to use the SEC-ERBA in respect of all rated securitisations they hold when they cannot use the SEC-IRBA.
Pärast pädeva asutuse teavitamist peaks krediidiasutustel ja investeerimisühingutel olema lubatud kasutada SEC-ERBA meetodit kõigi reitingu saanud väärtpaberistamiste suhtes, mida nad hoiavad, juhul kui nad ei saa kasutada SEC-IRBA meetodit.
Agency and model risks are more prevalent for securitisations than for other financial assets and give rise to some degree of uncertainty in the calculation of capital requirements for securitisations even after all appropriate risk drivers have been taken into account.
Agendi- ja mudeliriskid on väärtpaberistamise puhul valdavamad kui muude finantsvarade puhul ning need tekitavad teataval määral ebakindlust väärtpaberistamise kapitalinõuete arvutamisel isegi siis, kui kõiki asjakohaseid riskitegureid on arvesse võetud.
In order to capture those risks adequately, Regulation (EU) No 575/2013 should be amended to provide for a minimum 15 % risk-weight floor for all securitisation positions.
Selleks et neid riske adekvaatselt kajastada, tuleks määrust (EL) nr 575/2013 muuta, et kehtestada kõigile väärtpaberistamise positsioonidele riskikaalu alampiir 15 %.
Resecuritisations, however, exhibit greater complexity and riskiness and, accordingly, only certain forms of resecuritisations are permitted under Regulation (EU) 2017/2402.
Edasiväärtpaberistamised seevastu on märksa keerukamad ja suurema riskiga ning seepärast on määruse (EL) 2017/2402 alusel lubatud vaid teatavad edasiväärtpaberistamise vormid.
In addition, positions in resecuritisations should be subject to a more conservative regulatory capital calculation and a 100 % risk-weight floor.
Lisaks tuleks edasiväärtpaberistamise positsioonide puhul kasutada konservatiivsemat regulatiivse kapitali arvutamist ja kohaldada riskikaalu alampiiri 100 %.
An institution should not be required to apply a higher risk weight to a senior position than that which would apply if it held the underlying exposures directly, thus reflecting the benefit of credit enhancement that senior positions receive from junior tranches in the securitisation structure.
Krediidiasutustel ja investeerimisühingutel ei peaks olema kohustust kohaldada kõrgema nõudeõiguse järguga positsiooni suhtes suuremat riskikaalu kui see, mida kohaldataks, kui nad omaks aluspositsioone otse, seega peegeldades krediidikvaliteedi parandamisest saadavat kasu, mida kõrgema nõudeõiguse järguga positsioonid saavad väärtpaberistamise struktuuris madalama nõudeõiguse järguga seeriatest.
Regulation (EU) No 575/2013 should therefore provide for a ‘look-through’ approach according to which a senior securitisation position should be assigned a maximum risk weight equal to the exposure-weighted-average risk weight applicable to the underlying exposures, and such approach should be available irrespective of whether the relevant position is rated or unrated and the approach used for the underlying pool (Standardised Approach or IRB Approach), subject to certain conditions.
Seepärast tuleks määrusega (EL) nr 575/2013 kehtestada aluspositsioonide arvessevõtmise meetod, mille kohaselt tuleks teatavate tingimuste alusel määrata väärtpaberistamise kõrgema nõudeõiguse järguga positsioonidele maksimaalne riskikaal, mis võrdub aluspositsioonide suhtes kohaldatava riskipositsioonidega kaalutud keskmise riskikaaluga, ja selline meetod peaks olema kasutatav sõltumata sellest, kas asjaomane positsioon on reitinguga või mitte, ning sõltumata aluspositsioonide kogumi suhtes kohaldatavast meetodist (standardmeetod või sisereitingu meetod).
An overall cap in terms of maximum risk-weighted exposure amounts is available under the current framework for institutions that can calculate the capital requirements for the underlying exposures in accordance with the IRB Approach as if those exposures had not been securitised (KIRB).
Kehtiva raamistikuga on sellistele krediidiasutustele ja investeerimisühingutele, kes saavad aluspositsioonide kapitalinõuded arvutada vastavalt sisereitingute meetodile nii, nagu ei oleks neid positsioone väärtpaberistatud (KIRB), ette nähtud maksimaalsete riskiga kaalutud vara väärtuse üldine ülempiir.
Insofar as the securitisation process reduces the risk attached to the underlying exposures, this cap should be available to all originator and sponsor institutions, regardless of the approach they use for the calculation of regulatory capital requirements for the positions in the securitisation.
Kui väärtpaberistamisega vähendatakse aluspositsioonidega seotud riski, peaksid seda ülempiiri saama kasutada kõik väärtpaberistamise tehingu algatajana või sponsorina tegevad krediidiasutused ja investeerimisühingud, sõltumata väärtpaberistamise positsiooni puhul kasutatud regulatiivse kapitali nõuete arvutamise meetodist.
As pointed out by the European Supervisory Authority (European Banking Authority) (‘EBA’), established by Regulation (EU) No 1093/2010 of the European Parliament and of the Council [6], in its report on qualifying securitisation of July 2015, empirical evidence on defaults and losses shows that STS securitisations exhibited better performance than other securitisations during the financial crisis, reflecting the use of simple and transparent structures and robust execution practices in STS securitisation which deliver lower credit, operational and agency risks.
Nagu Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Pangandusjärelevalve)(EBA), mis on asutatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1093/2010, [6] on oma 2015. aasta juuli aruandes kvalifitseeruvate väärtpaberistamiste kohta märkinud, kinnitavad makseviivitusi ja kahjusid käsitlevad empiirilised tõendid, et finantskriisi ajal olid standardväärtpaberistamiste tulemusnäitajad muude väärtpaberistamiste omadest paremad, mis tuleneb lihtsate ja läbipaistvate struktuuride kasutamisest ning usaldusväärsetest tavadest standardväärtpaberistamiste puhul, tänu millele on krediidi-, operatsiooni- ja agendiriskid väiksemad.
It is therefore appropriate to amend Regulation (EU) No 575/2013 to provide for an appropriately risk-sensitive calibration for STS securitisations, provided that they also meet additional requirements to minimise risk, in the manner recommended by the EBA in that report which involves, in particular, a lower risk-weight floor of 10 % for senior positions.
Seepärast on omal kohal määrust (EL) nr 575/2013 muuta, et kehtestada standardväärtpaberistamiste jaoks, tingimusel et need vastavad ka riski minimeerimise lisanõuetele, piisavalt riskitundlik kalibreerimine EBA aruandes soovitatud viisil, mis eelkõige tähendab kõrgema nõudeõiguse järguga positsioonide puhul madalamat riskikaalu alampiiri (10 %).
Lower capital requirements applicable to STS securitisations should be limited to securitisations where the ownership of the underlying exposures is transferred to a securitisation special purpose entity or SSPE (‘traditional securitisations’).
Standardväärtpaberistamiste suhtes kohaldatavad madalamad kapitalinõuded peaksid piirduma väärtpaberistamistega, kus aluspositsioonide omandiõigus antakse üle väärtpaberistamise eriotstarbelisele ettevõtjale („traditsioonilised väärtpaberistamised“).
However, institutions retaining senior positions in synthetic securitisations backed by an underlying pool of loans to small and medium-size enterprises (‘SMEs’) should also be allowed to apply to these positions the lower capital requirements available for STS securitisations where such transactions are regarded as of high quality in accordance with certain strict criteria, including on the eligible investors.
Samas peaks krediidiasutustel ja investeerimisühingutel, kes säilitavad kõrgema nõudeõiguse järguga positsioonid sünteetilistes väärtpaberistamistes, mis on tagatud väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele (VKEd) antud laenude aluspositsioonide kogumiga, olema samuti lubatud kohaldada selliste positsioonide suhtes madalamaid, standardväärtpaberistamise suhtes kohaldatavaid kapitalinõudeid, kui neid tehinguid käsitatakse teatavate rangete kriteeriumide alusel kvaliteetsetena, sealhulgas aktsepteeritavate investorite osas.
In particular, such subset of synthetic securitisations should benefit from the guarantee or counterguarantee either by the central government or central bank of a Member State or a promotional entity, or by an institutional investor provided that the guarantee or counterguarantee provided by the latter is fully collateralised by cash on deposit with the originator institutions.
Eelkõige peaks sellisel sünteetiliste väärtpaberistamiste alamkategoorial olema kas liikmesriigi keskvalitsuse, keskpanga või majandusarengu edendamise üksuse garantii või edasigarantii või institutsionaalse investori garantii või edasigarantii, tingimusel et viimase antud garantii või edasigarantii on täielikult tagatud väärtpaberistamise tehingu algatajast krediidiasutuses või investeerimisühingus hoiustatava rahaga.
The preferential regulatory capital treatment for STS securitisations that would be available to those transactions under Regulation (EU) No 575/2013 is without prejudice to compliance with the Union State aid framework, as set out in Directive 2014/59/EU of the European Parliament and of the Council [7].
Määruse (EL) nr 575/2013 kohaselt nende tehingute puhul kasutatav standardväärtpaberistamiste jaoks ette nähtud soodsam regulatiivse kapitali nõue ei piira Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2014/59/EL [7] sätestatud liidu riigiabi raamistiku järgimist.
In order to harmonise supervisory practices throughout the Union, the power to adopt acts in accordance with Article 290 of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) should be delegated to the Commission, having taken account of the report by the EBA, in respect of further specifying the conditions for the transfer of credit risk to third parties, the notion of commensurate transfer of credit risk to third parties and the requirements for competent authorities assessment of transfer of credit risk, both with regard to traditional and synthetic securitisations.
Selleks et liidus ühtlustada järelevalvetavasid, tuleks anda komisjonile pärast EBA aruande arvessevõtmist õigus võtta Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikli 290 kohaselt vastu õigusakte, et veelgi täpsustada krediidiriski kolmandatele isikutele ülekandmise tingimusi, kolmandatele isikutele krediidiriski samas mahus ülekandmise kontseptsiooni ning pädevate asutuste poolt krediidiriski ülekandmise hindamise nõudeid nii traditsiooniliste kui sünteetiliste väärtpaberistamiste osas.
In particular, to ensure equal participation in the preparation of delegated acts, the European Parliament and the Council receive all documents at the same time as Member States’ experts, and their experts systematically have access to meetings of Commission expert groups dealing with the preparation of delegated acts.
Kuna EBA-l on põhjalikud eriteadmised, oleks tõhus ja asjakohane teha talle ülesandeks töötada komisjonile esitamiseks välja regulatiivsete tehniliste standardite eelnõud, mille puhul ei ole vaja teha poliitilisi otsuseid.
Technical standards in financial services should ensure adequate protection of investors and consumers across the Union.
Komisjonil peaks olema õigus võtta vastu EBA koostatud regulatiivsed tehnilised standardid seoses sellega, milline on asjakohaselt konservatiivne meetod kasutamata rahalise ettemaksega tehingute likviidsuslimiidi mõõtmiseks väärtpaberistamistehingu riskipositsiooni väärtuse arvutamisel ning seoses selliste tingimuste üksikasjalikuma täpsustamisega, mille kohaselt lubatakse krediidiasutustel ja investeerimisühingutel arvutada väärtpaberistamise aluspositsioonide kogumite KIRB, näiteks ostetud nõuete puhul.
As a body with highly specialised expertise, it would be efficient and appropriate to entrust the EBA with the elaboration of draft regulatory technical standards which do not involve policy choices, for submission to the Commission.
Komisjon peaks regulatiivsete tehniliste standardite eelnõud võtma vastu delegeeritud õigusaktidena vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 290 ja kooskõlas määruse (EL) nr 1093/2010 artiklitega 10–14.
The Commission should be empowered to adopt regulatory technical standards developed by the EBA, with regard to what constitutes an appropriately conservative method for measuring the amount of the undrawn portion of the cash advance facilities in the context of calculating the exposure value of a securitisation and with regard to further specifying the conditions to allow institutions to calculate KIRB for the pool of underlying exposures of a securitisation like in the case of purchased receivables.
Määruses (EL) nr 575/2013 sätestatud väärtpaberistamise regulatiivse kapitali ülejäänud nõudeid tuleks muuta ainult niivõrd, kuivõrd seda on vaja meetodite uue järjestuse ning standardväärtpaberistamise erinormide kajastamiseks.
The Commission should adopt those draft regulatory technical standards by means of delegated acts pursuant to Article 290 TFEU and in accordance with Articles 10 to 14 of Regulation (EU) No 1093/2010.
Üldjoontes peaks riski olulise osa ülekandmise arvessevõtmist ja väliseid krediidikvaliteedi hinnanguid käsitlevaid nõudeid ka edaspidi kohaldatama praegusel kujul.
Only consequential changes should be made to the remaining regulatory capital requirements for securitisations laid down in Regulation (EU) No 575/2013 insofar as necessary to reflect the new hierarchy of approaches and the specific provisions for STS securitisations.
Küll aga tuleks tervenisti välja jätta määruse (EL) nr 575/2013 5. osa, v.a nõue säilitada täiendavad riskikaalud, mis tuleks kehtestada krediidiasutustele ja investeerimisühingutele, kes rikuvad määruse (EL) 2017/2402 2. peatüki sätteid.
In particular, the provisions related to the recognition of significant risk transfer and the requirements on external credit assessments should continue to apply in broadly the same terms as they do currently.
Määruse (EL) nr 575/2013 käesolevas määruses sätestatud muudatusi on asjakohane kohaldada kõigi krediidiasutuste ja investeerimisühingute hoitavate väärtpaberistamise positsioonide suhtes.
However, Part Five of Regulation (EU) No 575/2013 should be deleted in its entirety with the exception of the requirement to hold additional risk weights which should be imposed on institutions found in breach of the provisions in Chapter 2 of Regulation (EU) 2017/2402.
Selleks et võimalikult palju vähendada üleminekukulusid ning et üleminek uuele normistikule oleks võimalikult sujuv, peaksid krediidiasutused ja investeerimisühingud kohaldama kuni 31. detsembrini 2019 senist õigusraamistikku, eelkõige määruse (EL) nr 575/2013 asjakohaseid sätteid, mida kohaldati enne käesoleva määruse kohaldamise kuupäeva, kõigi avatud väärtpaberistamise positsioonide suhtes, mille nad käesoleva määruse kohaldamise kuupäeva seisuga on võtnud,
It is appropriate for the amendments to Regulation (EU) No 575/2013 provided for in this Regulation to apply to all securitisation positions held by an institution.
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
However, in order to mitigate transitional costs insofar as possible and to allow for a smooth migration to the new framework, institutions should continue to apply, until 31 December 2019, the previous framework, namely the relevant provisions of Regulation (EU) No 575/2013 that applied prior to the date of application of this Regulation, to all outstanding securitisation positions that they hold on the date of application of this Regulation,
Artikkel 1
HAVE ADOPTED THIS REGULATION:
Määruse (EL) nr 575/2013 muutmine
Article 1
Määrust (EL) nr 575/2013 muudetakse järgmiselt.
Amendment of Regulation (EU) No 575/2013
Artikli 4 lõiget 1 muudetakse järgmiselt:
Regulation (EU) No 575/2013 is amended as follows:
punktid 13 ja 14 asendatakse järgmisega:
Article 4(1) is amended as follows:
„väärtpaberistamise tehingu algataja“ – määruse (EL) 2017/2402 artikli 2 punktis 3 määratletud väärtpaberistamise tehingu algataja;
points (13) and (14) are replaced by the following:
„sponsor“ – määruse (EL) 2017/2402 artikli 2 punktis 5 määratletud sponsor;
“originator” means an originator as defined in point (3) of Article 2 of Regulation (EU) 2017/2402;
lisatakse järgmine punkt:
“sponsor” means a sponsor as defined in point (5) of Article 2 of Regulation (EU) 2017/2402;
„algne laenuandja“ – määruse (EL) 2017/2402 artikli 2 punktis 20 määratletud algne laenuandja;“
the following point is inserted:
punktid 61, 62 ja 63 asendatakse järgmisega:
“original lender” means an original lender as defined in point (20) of Article 2 of Regulation (EU) 2017/2402’;
„väärtpaberistamine“ – määruse (EL) 2017/2402 artikli 2 punktis 1 määratletud väärtpaberistamine;
points (61), (62) and (63) are replaced by the following:
„väärtpaberistamise positsioon“ – määruse (EL) 2017/2402 artikli 2 punktis 19 määratletud väärtpaberistamise positsioon;
“securitisation” means a securitisation as defined in point (1) of Article 2 of Regulation (EU) 2017/2402;
„edasiväärtpaberistamine“ – määruse (EL) 2017/2402 artikli 2 punktis 4 määratletud edasiväärtpaberistamine;“
“securitisation position” means a securitisation position as defined in point (19) of Article 2 of Regulation (EU) 2017/2402;
punktid 66 ja 67 asendatakse järgmisega:
“resecuritisation” means a resecuritisation as defined in point (4) of Article 2 of Regulation (EU) 2017/2402;’;
„väärtpaberistamise eriotstarbeline ettevõtja“ – määruse (EL) 2017/2402 artikli 2 punktis 2 määratletud väärtpaberistamise eriotstarbeline ettevõtja;
points (66) and (67) are replaced by the following:
„väärtpaberistamise seeria“ – määruse (EL) 2017/2402 artikli 2 punktis 6 määratletud väärtpaberistamise seeria;“
“securitisation special purpose entity” or “SSPE” means a securitisation special purpose entity or SSPE as defined in point (2) of Article 2 of Regulation (EU) 2017/2402;
lisatakse järgmine punkt:
“tranche” means a tranche as defined in point (6) of Article 2 of Regulation (EU) 2017/2402;’;
„maksete vahendaja“ – määruse (EL) 2017/2402 artikli 2 punktis 13 määratletud maksete vahendaja.“
the following point is added:
Artikli 36 lõike 1 punkti k alapunkt ii asendatakse järgmisega:
“servicer” means a servicer as defined in point (13) of Article 2 of Regulation (EU) 2017/2402.’.
artikli 244 lõike 1 punkti b, artikli 245 lõike 1 punkti b ja artikli 253 kohased väärtpaberistamise positsioonid;“
In point (k) of Article 36(1), point (ii) is replaced by the following:
Artikkel 109 asendatakse järgmisega:
securitisation positions, in accordance with point (b) of Article 244(1), point (b) of Article 245(1) and Article 253;’.
„Artikkel 109
Article 109 is replaced by the following:
Väärtpaberistamise positsioonide käsitlemine
‘Article 109
Krediidiasutused ja investeerimisühingud arvutavad riskiga kaalutud vara väärtpaberistamises hoitava positsiooni puhul vastavalt 5. peatükile.“
Treatment of securitisation positions
Artikli 134 lõige 6 asendatakse järgmisega:
Institutions shall calculate the risk-weighted exposure amount for a position they hold in a securitisation in accordance with Chapter 5.’.
Kui krediidiasutus või investeerimisühing annab krediidiriski kaitset mitmele riskipositsioonile, tingimusel et n arv kordi makseviivitusi riskipositsioonide puhul käivitab maksekohustuse ja kõnealune krediidisündmus lõpetab lepingu, liidetakse kogumisse kuuluvate riskipositsioonide (välja arvatud n-1 riskipositsioonid) riskikaalud kokku nii, et kogusumma on maksimaalselt 1250 %, mis omakorda korrutatakse krediidituletisinstrumendiga antava krediidiriski kaitse nimiväärtusega, mille tulemusel saadakse riskiga kaalutud vara väärtus.
In Article 134, paragraph 6 is replaced by the following:
Kogusummast välja arvatavad n-1 riskipositsioonid määratakse kindlaks selliselt, et need sisaldavad riskipositsioone, millest igaühe puhul eraldi on riskiga kaalutud vara väärtus väiksem kui ükskõik millise kogusummas sisalduva riskipositsiooni riskiga kaalutud vara väärtus.“