natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The 2030 Agenda recognises that all cultures and civilizations can contribute to, and are crucial enablers of, sustainable development.
Rahvusvahelisel tasandil järjest enam tunnustatud vajadus asetada inimesed ja inimlikud väärtused laiendatud ja valdkonnaülese kultuuripärandi kontseptsiooni keskmesse rõhutab vajadust võimaldada kultuuripärandile laiemat juurdepääsu, muu hulgas arvestades selle positiivset mõju elukvaliteedile.
Culture is explicitly mentioned in several Sustainable Development Goals of the 2030 Agenda, in particular Goal 11 (cities-heritage), as well as Goal 4 (education), and, in relation to tourism, Goal 8 (sustainable growth) and Goal 12 (consumption patterns).
Sellise laiema juurdepääsu võib saavutada, kui püüda jõuda erinevate sihtrühmadeni ning suurendada juurdepääsu kohtadele, hoonetele, toodetele ja teenustele, võttes arvesse erivajadusi ja demograafiliste muutuste mõju.
The increased recognition at international level of the need to put people and human values at the centre of an enlarged and cross-disciplinary concept of cultural heritage reinforces the need to foster wider access to cultural heritage, inter alia, in light of its positive effects on the quality of life.
Kultuuripärandi hooldamise, restaureerimise, säilitamise, taaskasutamise, kättesaadavuse ja edendamise ning sellega seotud teenuseid käsitlev poliitika kuulub peamiselt liikmesriigi, piirkondliku või kohaliku tasandi kohustuste hulka.
Such wider access can be achieved by reaching out to different audiences and by increasing accessibility to places, buildings, products and services, taking into account special needs and the implications of demographic change.
Sellegipoolest on kultuuripärandil selge Euroopa mõõde, mida käsitletakse lisaks kultuuripoliitikale mitme muu liidu poliitikavaldkonna (näiteks haridus, põllumajandus ja maaelu areng, regionaalareng, sotsiaalne ühtekuuluvus, merendus, keskkond, turism, digitaalarengu tegevuskava, teadusuuringud ja innovatsioon ning teabevahetus) kaudu.
Policies for the maintenance, restoration, conservation, reuse, accessibility and promotion of cultural heritage and related services are primarily national, regional or local responsibilities.
2018. aasta on Euroopale ja selle kultuuripärandile sümboolse ja ajaloolise tähtsusega, kuna see tähistab mitmeid olulisi sündmusi, näiteks 100 aasta möödumist I maailmasõja lõpust ja mitme liikmesriigi iseseisvumisest, nagu ka 400 aasta möödumist Kolmekümneaastase sõja algusest.
Nevertheless, cultural heritage has a clear European dimension which is addressed, in addition to cultural policy, through other Union policies such as education, agriculture and rural development, regional development, social cohesion, maritime affairs, environment, tourism, the digital agenda, research and innovation, and communication.
Euroopa kultuuripärandiaasta saab seetõttu pakkuda Euroopa kodanikele võimalusi tänapäeva paremaks mõistmiseks mineviku mitmekülgsema ja ühise mõistmise kaudu.
The year 2018 has a symbolic and historical importance for Europe and its cultural heritage, as it marks a number of significant events such as the 100th anniversary of the end of World War I and of the independence of several Member States as well as the 400th anniversary of the start of the Thirty Years' War.
Selleks et täielikult realiseerida kultuuripärandi potentsiaali Euroopa ühiskondade ja majanduse jaoks, on kultuuripärandi kaitse, rikastamise ja haldamise puhul vaja tõhusat kaasavat (st mitmetasandilist ja mitmeid sidusrühmi hõlmavat) juhtimist ja tõhustatud valdkondadevahelist koostööd, nagu nõukogu on märkinud oma 25. novembri 2014. aasta järeldustes [6].
The European Year of Cultural Heritage can therefore offer opportunities to better understand the present through a richer and shared comprehension of the past.
Selline juhtimine ja koostöö hõlmab kõiki sidusrühmi, sh valitsusasutusi, kultuuripärandi valdkonda, erasektori osalejaid ja kodanikuühiskonna organisatsioone, näiteks valitsusväliseid organisatsioone ja vabatahtlikkuse alusel tegutsevaid organisatsioone.
In order to realise fully the potential of cultural heritage for European societies and economies, the safeguarding, enhancement and management of cultural heritage require effective participatory (i.e. multi-level and multi-stakeholder) governance and enhanced cross-sectoral cooperation, as stated by the Council in its conclusions of 25 November 2014 [6].
Lisaks kutsus nõukogu oma 25. novembri 2014. aasta järeldustes komisjoni üles kaaluma ettepaneku esitamist Euroopa kultuuripärandiaasta kohta.
Such governance and cooperation involve all stakeholders, including public authorities, the cultural heritage sector, private actors and civil society organisations, such as NGOs and organisations in the voluntary sector.
Euroopa Parlament soovitas oma 8. septembri 2015. aasta resolutsioonis nimetada Euroopa kultuuripärandiaastaks eelistatavalt 2018. aasta.
In addition, in its conclusions of 25 November 2014, the Council invited the Commission to consider presenting a proposal for a European Year of Cultural Heritage.
Regioonide Komitee väljendas oma 16. aprilli 2015. aasta arvamuses [7] heameelt nõukogu üleskutse üle kaaluda Euroopa kultuuripärandiaastat, rõhutades selle panust ühiste eesmärkide teostamisse kogu Euroopa kontekstis.
In its resolution of 8 September 2015, the European Parliament recommended designating, preferably for 2018, a European Year of Cultural Heritage.
Euroopa kultuuripärandiaasta väljakuulutamine on tõhus viis suurendada üldsuse teadlikkust, levitades teavet heade tavade kohta, edendades poliitilist mõttevahetust, teadusuuringuid ja innovatsiooni ning parandades kvalitatiivsete tõendite ja kvantitatiivsete andmete, sh statistika kogumist kultuuripärandi sotsiaalse ja majandusliku mõju kohta ning nende andmete analüüsi.
In its opinion of 16 April 2015 [7], the Committee of the Regions welcomed the call of the Council for consideration to be given to a European Year of Cultural Heritage, stressing its contribution to the attainment of shared goals in the pan-European context.
Luues keskkonna, kus neid eesmärke edendatakse samal ajal nii liidu, liikmesriigi, piirkondlikul kui ka kohalikul tasandil, on võimalik saavutada suurem sünergia ja ressursse paremini kasutada.
Declaring a European Year of Cultural Heritage is an effective way of raising public awareness, disseminating information on good practices, promoting policy debate, research and innovation and improving the collection and analysis of qualitative evidence and quantitative data, including statistics, on the social and economic impact of cultural heritage.
Sellega seoses peaks komisjon tegema tihedat koostööd Euroopa Parlamendi, nõukogu ja liikmesriikidega, Regioonide Komiteega ja liidu tasandil kultuuripärandiga tegelevate organite ja ühendustega ning andma neile õigeaegselt teavet.
By creating an environment for promoting those objectives simultaneously at Union, national, regional and local levels, a greater synergy and a better use of resources can be achieved.
Selleks et tagada Euroopa kultuuripärandiaasta jaoks kavandatud tegevuste Euroopa mõõde, julgustatakse liikmesriike omavahel koostööd tegema.
In that regard, the Commission should provide timely information to and closely cooperate with the European Parliament, the Council and the Member States, the Committee of the Regions and the bodies and associations active in the field of cultural heritage at Union level.
Kultuuripärand hõlmab ka osalemist eri programmides välissuhete vallas, peamiselt Lähis-Idas, kuid ka mujal.
In order to ensure that activities developed for the European Year of Cultural Heritage have a European dimension, Member States are also encouraged to collaborate with each other.
Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ning komisjoni 8. juuni 2016. aasta ühisteatises „Rahvusvaheliste kultuurisuhete ELi strateegia“ rõhutati, et kultuuripärandi väärtuse edendamine on ühtlasi vastus kultuurivara tahtlikule hävitamisele konfliktipiirkondades.
Cultural heritage is also a field of intervention in several programmes in the area of external relations, mainly, but not exclusively, in the Middle East.
Oluline on tagada, et Euroopa kultuuripärandiaasta ja kõik asjakohastes raamistikes välja töötatud välissuhete algatused üksteist täiendaksid.
The promotion of the value of cultural heritage is also a response to the deliberate destruction of cultural treasures in conflict zones, as highlighted by the High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy and the Commission in their joint communication of 8 June 2016 entitled ‘Towards an EU strategy for international cultural relations’.
Meetmed kultuuripärandi kaitseks ja edendamiseks asjakohaste välissuhete vahendite raames peaksid muu hulgas kajastama vastastikust huvi, mis on seotud kogemuste ja väärtuste vahetamisega kolmandate riikidega.
It is important to ensure complementarity between the European Year of Cultural Heritage and all external relations initiatives developed within appropriate frameworks.
Euroopa kultuuripärandiaasta peaks edendama asjaomaste kultuuride vastastikust tundmist, austust ja mõistmist.
Actions to protect and promote cultural heritage under relevant external relations instruments should, inter alia, reflect the mutual interest associated with the exchange of experiences and values with third countries.
Kandidaatriigid ja võimalikud kandidaatriigid peaksid olema tihedalt seotud Euroopa kultuuripärandiaasta meetmetega.
The European Year of Cultural Heritage should promote mutual knowledge, respect and understanding of the respective cultures.
Tuleks üritada kaasata ka Euroopa naabruspoliitikas osalevaid riike ja teisi partnerriike, kui see on asjakohane.
Candidate and potential candidate countries should be closely associated with actions under the European Year of Cultural Heritage.
Selline kaasamine saab toimuda asjakohastes koostöö ja dialoogi raamistikes, eelkõige kodanikuühiskonna dialoogi kontekstis liidu ja kõnealuste riikide vahel.
The involvement of countries falling within the scope of the European Neighbourhood Policy and other partner countries should also be sought, as appropriate.
Euroopa kultuuripärandi kaitsmine, säilitamine ja rikastamine ühtib olemasolevate liidu programmide eesmärkidega.
Such involvement can be pursued under the relevant frameworks for cooperation and dialogue, particularly in the context of the civil society dialogue between the Union and those countries.
Seetõttu on võimalik Euroopa kultuuripärandiaasta eesmärke rakendada, kasutades neid programme kooskõlas nende olemasolevate sätetega ja nähes rahastamisprioriteedid ette iga-aastasel või mitmeaastasel alusel.
The safeguarding, conservation and enhancement of Europe's cultural heritage comes under the objectives of existing Union programmes.
Programmid ja poliitilised põhimõtted valdkondades nagu kultuur, haridus, põllumajandus ja maaelu areng, regionaalareng, sotsiaalne ühtekuuluvus, merendus, keskkond, turism, digitaalse ühtse turu strateegia, teadusuuringud ja innovatsioon ning teabevahetus aitavad otseselt ja kaudselt kaasa Euroopa kultuuripärandi kaitsele, rikastamisele, uuenduslikule taaskasutamisele ja edendamisele ning võivad Euroopa kultuuripärandiaastat toetada kooskõlas oma asjaomaste õiguslike raamistikega.
Therefore, a European Year of Cultural Heritage can be implemented by using those programmes in accordance with their existing provisions and setting funding priorities on an annual or multiannual basis.
Euroopa kultuuripärandiaasta eesmärkide toetamiseks võib lisaks liidu tasandi kaasrahastamisele kaaluda rahastamist liikmesriigi tasandil, sealhulgas paindlike rahastamismehhanismide abil, nagu avaliku ja erasektori partnerlus või ühisrahastamine.
Programmes and policies in fields such as culture, education, agriculture and rural development, regional development, social cohesion, maritime affairs, environment, tourism, the Digital Single Market Strategy, research and innovation, and communication contribute directly and indirectly to the protection, enhancement, innovative reuse and promotion of Europe's cultural heritage, and can support the European Year of Cultural Heritage in accordance with their respective legal frameworks.
Liidu finantshuve tuleks kogu kulutsükli vältel kaitsta proportsionaalsete meetmetega, mis hõlmavad õigusnormide rikkumise ärahoidmist, avastamist ja uurimist, kaotatud, alusetult väljamakstud või ebaõigesti kasutatud summade tagasinõudmist ning asjakohasel juhul haldus- ja rahalisi karistusi.
National contributions additional to co-financing at Union level, including through flexible funding mechanisms such as public-private partnerships or crowd-funding, can be considered in order to support the objectives of the European Year of Cultural Heritage.
Käesoleva otsusega kehtestatakse Euroopa kultuuripärandiaasta kogu kestuseks rahastamispakett, mis on iga-aastase eelarvemenetluse käigus Euroopa Parlamendile ja nõukogule peamiseks juhiseks 2. detsembri 2013. aasta institutsioonidevahelise kokkuleppe (Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahel eelarvedistsipliini, eelarvealase koostöö ning usaldusväärse finantsjuhtimise kohta) [8] punkti 17 tähenduses.
The financial interests of the Union should be protected through proportionate measures throughout the expenditure cycle, including the prevention, detection and investigation of irregularities, the recovery of funds lost, wrongly paid or incorrectly used and, where appropriate, administrative and financial penalties.
Kuna käesoleva otsuse eesmärke, nimelt soodustada Euroopa kultuuripärandi jagamist ja väärtustamist, parandada teadlikkust ühisest ajaloost ja ühistest väärtustest ning tugevdada ühisesse Euroopa ruumi kuulumise tunnet, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, kuna see nõuab riikidevahelist teabevahetust ja heade tavade levitamist kogu liidu tasandil, küll aga saab neid paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas ELi lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega.
This Decision lays down a financial envelope for the entire duration of the European Year of Cultural Heritage, which is to constitute the prime reference amount, within the meaning of point 17 of the Interinstitutional Agreement of 2 December 2013 between the European Parliament, the Council and the Commission on budgetary discipline, on cooperation in budgetary matters and on sound financial management [8], for the European Parliament and the Council during the annual budgetary procedure.
Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev otsus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale,
Since the objectives of this Decision, namely to encourage the sharing and appreciation of Europe's cultural heritage, raise awareness of common history and values, and reinforce a sense of belonging to a common European space, cannot be sufficiently achieved by the Member States given the need for transnational exchange of information and Union-wide dissemination of good practice, but can rather be better achieved at Union level, the Union may adopt measures, in accordance with the principle of subsidiarity, as set out in Article 5 TEU.
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
In accordance with the principle of proportionality, as set out in that Article, this Decision does not go beyond what is necessary in order to achieve those objectives,
Artikkel 1
HAVE ADOPTED THIS DECISION:
Reguleerimisese
Article 1
2018. aasta nimetatakse Euroopa kultuuripärandiaastaks („Euroopa aasta“).
Subject matter
Euroopa aasta eesmärk on soodustada Euroopa kultuuripärandi kui ühisvara jagamist ja väärtustamist, parandada teadlikkust ühisest ajaloost ja ühistest väärtustest ning tugevdada ühisesse Euroopa ruumi kuulumise tunnet.
The year 2018 shall be designated as the ‘European Year of Cultural Heritage’ (‘European Year’).
Artikkel 2
The purpose of the European Year shall be to encourage the sharing and appreciation of Europe's cultural heritage as a shared resource, to raise awareness of common history and values, and to reinforce a sense of belonging to a common European space.
Eesmärgid
Article 2
Euroopa aasta üldeesmärgid on ergutada ja toetada liidu, liikmesriikide ning piirkondlike ja kohalike ametivõimude jõupingutusi koostöös kultuuripärandi valdkonnaga ning kodanikuühiskonnaga laiemalt, et kaitsta, säilitada, taaskasutada, rikastada, väärtustada ja edendada Euroopa kultuuripärandit.
Objectives
Euroopa aasta eelkõige
The general objectives of the European Year shall be to encourage and support the efforts of the Union, the Member States and regional and local authorities, in cooperation with the cultural heritage sector and broader civil society, to protect, safeguard, reuse, enhance, valorise and promote Europe's cultural heritage.
aitab edendada Euroopa kultuuripärandi keskset rolli kultuurilises mitmekesisuses ja kultuuridevahelises dialoogis.
In particular, the European Year shall:
Liikmesriikide pädevust täiel määral austades toob see esile selle, kuidas kõige paremini tagada Euroopa kultuuripärandi säilimine ja seda kaitsta, ning parimad võimalused, kuidas laiem ja mitmekesisem publik sellest osa saaks, kasutades selleks publiku arendamise meetmeid ja pärandialast haridust ning edendades seeläbi sotsiaalset kaasatust ja integratsiooni;
contribute to promoting the role of Europe's cultural heritage as a pivotal component of cultural diversity and intercultural dialogue.
edendab Euroopa kultuuripärandi panust ühiskonda ja majandusse, kasutades selle otsest ja kaudset majanduslikku potentsiaali, mis hõlmab võimet toetada kultuuri- ja loomesektoreid, sealhulgas väikseid ja keskmise suurusega ettevõtteid, innustada loovust ja innovatsiooni, edendada säästvat arengut ja turismi, suurendada sotsiaalset ühtekuuluvust ning luua püsivat tööhõivet;
While fully respecting the competences of the Member States, it shall highlight the best means to ensure the conservation and safeguarding of Europe's cultural heritage as well as the enjoyment thereof by a wider and more diversified audience, including through audience-development measures and heritage education, thereby promoting social inclusion and integration;
aitab edendada kultuuripärandit kui liidu ja kolmandate riikide vaheliste suhete olulist elementi, tuginedes partnerriikide huvile ja vajadustele ning Euroopa oskusteabele kultuuripärandi vallas.
enhance the contribution of Europe's cultural heritage to society and the economy, through its direct and indirect economic potential, which includes the capacity to underpin the cultural and creative sectors, including small and medium-sized enterprises, and to inspire creation and innovation, to promote sustainable development and tourism, to enhance social cohesion and to generate long-term employment;
Euroopa aasta erieesmärgid on järgmised:
contribute to promoting cultural heritage as an important element of the relations between the Union and third countries, building on the interest and needs in partner countries and on Europe's expertise in cultural heritage.
soodustada kultuuripärandit käsitlevaid lähenemisviise, mis on inimkesksed, kaasavad, tulevikku suunatud, paremini integreeritud, jätkusuutlikud ja valdkonnaülesed;
The specific objectives of the European Year shall be to:
edendada kultuuripärandi kaasava juhtimise ja haldamise innovaatilisi mudeleid, mis hõlmavad kõiki sidusrühmi, sealhulgas ametiasutusi, kultuuripärandi valdkonda, erasektori osalisi ja kodanikuühiskonna organisatsioone;
encourage approaches to cultural heritage that are people-centred, inclusive, forward-looking, more integrated, sustainable and cross-sectoral;
edendada arutelu, teadustegevust ja heade tavade vahetamist kultuuripärandi säilitamise, kaitsmise, innovaatilise taaskasutamise ja rikastamise kvaliteedi kohta ning tänapäeval ajaloolisse keskkonda sekkumise kohta;
promote innovative models of participatory governance and management of cultural heritage, involving all stakeholders, including public authorities, the cultural heritage sector, private actors and civil society organisations;
edendada lahendusi, mis muudavad kultuuripärandi kõigile kättesaadavaks, sealhulgas digivahendite kaudu, kõrvaldades sotsiaalsed, kultuurilised ja füüsilised takistused ning arvestades erivajadustega inimestega;
promote debate, research and the exchange of good practices on the quality of conservation, safeguarding, innovative reuse and enhancement of cultural heritage, and on contemporary interventions in the historical environment;
tuua esile ja tõhustada kultuuripärandi positiivset panust ühiskonda ja majandusse teadusuuringute ja innovatsiooni kaudu, muu hulgas tugevdades sellise panustamise liidu tasandi tõendite baasi;
promote solutions which make cultural heritage accessible to all, including via digital means, by removing social, cultural and physical barriers, taking into account people with special needs;
soodustada kultuuripärandi ja keskkonnapoliitika vahelist koostoimet kultuuripärandi integreerimisega keskkonna-, arhitektuuri- ja planeerimispoliitikasse ning energiatõhususe edendamisega;
highlight and enhance the positive contribution of cultural heritage to society and the economy through research and innovation, including by strengthening the evidence base for such a contribution at Union level;
soodustada piirkondliku ja kohaliku arengu strateegiaid, mis kasutavad kultuuripärandi potentsiaali, sealhulgas jätkusuutliku turismi edendamise kaudu;
encourage synergies between cultural heritage and environment policies by integrating cultural heritage into environmental, architectural and planning policies, and by promoting energy-efficiency;
toetada erialaste oskuste arendamist ning parandada teadmiste haldamist ja teadmussiiret kultuuripärandi valdkonnas, võttes arvesse digitehnoloogiale ülemineku tagajärgi;
encourage regional and local development strategies that tap into the potential of cultural heritage, including through the promotion of sustainable tourism;
edendada kultuuripärandit kui tänapäevase loometegevuse ja innovatsiooni inspiratsiooniallikat ning tuua esile kultuuripärandi valdkonna ning muude kultuuri- ja loomevaldkondade vahelise vastastikuse täiendamise võimalusi ja tihedamat suhtlust;
support the development of specialised skills and improve knowledge management and knowledge transfer in the cultural heritage sector, taking into account the implications of the digital shift;
suurendada hariduse ja elukestva õppe kaudu teadlikkust Euroopa kultuuripärandi olulisusest, keskendudes eelkõige lastele, noortele ja vanemaealistele inimestele, kohalikele kogukondadele ja raskesti ligipääsetavatele rühmadele;
promote cultural heritage as a source of inspiration for contemporary creation and innovation, and highlight the potential for cross-fertilisation and stronger interaction between the cultural heritage sector and other cultural and creative sectors;
tõsta esile koostööpotentsiaali kultuuripärandi valdkonnas tugevamate sidemete arendamiseks liidus ja liitu mittekuuluvate riikidega ning kultuuridevahelise dialoogi, konfliktijärgse lepitamise ja konfliktide ennetamise soodustamiseks;
raise awareness of the importance of Europe's cultural heritage through education and lifelong learning, in particular by focusing on children, young and elderly people, local communities and hard-to-reach groups;
edendada kultuuripärandit käsitlevat teadustegevust ja innovatsiooni; hõlbustada teadusuuringute tulemuste kasutuselevõtmist ja rakendamist kõigi sidusrühmade, eelkõige avaliku sektori asutuste ja erasektori poolt, ning lihtsustada uurimistulemuste levitamist laiemale üldsusele;
highlight the potential of cooperation in matters of cultural heritage for developing stronger ties within the Union and with countries outside the Union and for encouraging intercultural dialogue, post-conflict reconciliation and conflict prevention;
soodustada liidu ja selle liikmesriikide vahelist sünergiat, muu hulgas tugevdades algatusi kultuuriväärtustega ebaseadusliku kaubitsemise tõkestamiseks, ning