natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Normal value
Vastavalt alusmääruse artikli 2 lõikele 2 uuris komisjon esmalt, kas koostööd teinud Kanada tootja samasuguse toote omamaine kogumüük sõltumatutele klientidele oli tüüpiline võrreldes HRV koguekspordiga liitu, st kas sellise omamaise müügi kogumaht moodustas vähemalt 5 % kogu vaatlusaluse toote eksportmüügist liitu.
In accordance with Article 2(2) of the basic Regulation, the Commission first examined whether the total volume of domestic sales of the like product to independent customers made by the cooperating producer in Canada was representative in comparison with the total export volume from the PRC to the Union, namely whether the total volume of such domestic sales represented at least 5 % of the total volume of export sales of the product concerned to the Union.
Seejärel uuris komisjon võrdlusriigi tootja puhul seda, kas samasuguse toote iga liigi omamaist müüki võib alusmääruse artikli 2 lõike 4 kohaselt pidada tavapärase kaubandustegevuse käigus toimunud müügiks.
On that basis, it was found that the domestic sales in the analogue country were representative.
Selleks tehti kindlaks, kui suure osa iga tooteliigi müügist moodustas uurimisperioodil tulutoov müük sõltumatutele klientidele siseturul.
The Commission subsequently examined for the analogue country producer whether each type of the like product sold domestically could be considered as being sold in the ordinary course of trade pursuant to Article 2(4) of the basic Regulation.
Müügitehinguid käsitati kasumlikena, kui ühikuhind oli tootmiskuludega võrdne või neist suurem.
This was done by establishing for each product type the proportion of profitable sales to independent customers on the domestic market during the investigation period.
Seega määrati kindlaks Kanada tootja iga tooteliigi tootmiskulud uurimisperioodi jooksul.
The sales transactions were considered profitable where the unit price was equal or above the cost of production.
Kui tooteliigi müük tootmiskuludega võrdse või neist kõrgema netomüügihinnaga moodustas üle 80 % tooteliigi kogumüügist ja kui selle tooteliigi kaalutud keskmine müügihind oli tootmiskuludega võrdne või neist kõrgem, võeti normaalväärtuse aluseks tegelik omamaine hind.
The cost of production of each product type produced by the Canadian producer during the investigation period was therefore determined.
See hind arvutati tooteliigi omamaise kogumüügi hindade kaalutud keskmisena uurimisperioodil.
Where the sales volume of a product type, sold at a net sales price equal to or above the calculated cost of production, represented more than 80 % of the total sales volume of that type, and where the weighted average sales price of that type was equal to or higher than the cost of production, normal value was based on the actual domestic price.
Kõigil muudel juhtudel arvutati normaalväärtus alusmääruse artikli 2 lõigete 3 ja 6 kohaselt, lisades asjaomase tooteliigi keskmistele tootmiskuludele müügi-, üld- ja halduskulud ning uurimisperioodil Kanada turul teenitud kasumi.
This price was calculated as a weighted average of the prices of all domestic sales of that type made during the investigation period.
Esialgne uurimine näitas hindade võrdlemisel, et esines neid hindu mõjutavaid toodete erinevusi, sealhulgas Hiinas vaatlusaluse toote valmistamiseks kasutatavate sisendite kvaliteedis.
In all other instances, normal value was constructed in line with Article 2(3) and (6) of the basic Regulation by adding to the average cost of manufacturing of the relevant product type SG&A costs incurred and profit realised on the Canadian market during the investigation period.
Seetõttu kõikusid Hiina eksportivate tootjate kehtestatud hinnad vaatlusaluse toote liitu eksportimisel suuresti.
The original investigation revealed that, for the purpose of price comparison, there were product differences affecting said prices, including the quality of inputs for the production of the product concerned in China.
Nagu põhjendustes 97–103 kirjeldatud, esitas taotluse esitaja aga tõendeid selle kohta, et see peamine erinevus oli vahepeal kadunud ja Hiina tootjad olid liitu eksportimisel üle läinud parema kvaliteediga tooteliikidele.
This resulted in large fluctuations in prices charged by the Chinese exporting producers when exporting the product concerned to the Union.
Seetõttu kasutas komisjon normaalväärtuse kindlakstegemisel kaht arvutusmeetodit: esimest meetodit, milles arvestati kõiki võrdlusriigi tootja toodetud ja müüdud võrreldavaid tooteid, ja teist meetodit, milles arvestati üksnes odavaimat tooteliiki, mis vastas tõenäoliselt ka halvema kvaliteediga tooteliikidele.
As set out in recitals 97 to 103 below, the applicants, however, presented evidence that this main distinction had disappeared in the meantime and that Chinese producers had moved to higher-quality product types when exporting to the Union.
Teise meetodi korral põhines normaalväärtus üksnes tegelikul omamaisel hinnal, mis arvutati läbivaatamisega seotud uurimisperioodil toimunud omamaise müügi keskmise hinnana.
Accordingly, when determining normal value, the Commission used two calculation scenarios: scenario 1, taking into account all comparable products produced and sold by the analogue country producer, and scenario 2, taking into account only the cheapest product type, which likely corresponded also to lower product quality types.
Esimese meetodi korral põhinesid enam kui pooled normaalväärtustest tegelikel omamaistel hindadel ja ülejäänud olid arvestuslikud, kuna põhjenduses 50 mainitud 80 % künnist ja/või kasumlikkuse nõuet ei täidetud või konkreetset tooteliiki omamaisel turul ei müüdud.
In the latter scenario, normal value was solely based on the actual domestic price, which was calculated as an average price of the domestic sales made during the review investigation period.
Võrdlusriigi tootja tootis läbivaatamisega seotud uurimisperioodil mitmesuguse kvaliteediga tooteid ja isegi mõnda suure lisandväärtusega nišitoodet, mida dumpingu arvutamisel arvesse ei võetud.
In the former, more than half of the normal values were based on actual domestic prices and the remainder was constructed, because either the 80 % threshold and/or the profitability requirement as mentioned in recital 50 above was not met or there were no domestic sales of a particular product type.
Nagu põhjendustes 59–60 märgitud, andsid need kaks arvutusmeetodit dumpingumarginaali arvutamisel erinevaid tulemusi.
The analogue country producer during the review investigation period produced the entire range of product qualities and even some niche high added value products which were not taken into consideration for the dumping calculations.
Ekspordihind
As noted in recitals 59 to 60 below, these two calculation scenarios yielded different dumping margin results.
Nagu on öeldud põhjenduses 16, ei teinud Hiina eksportivad tootjad uurimises koostööd.
As stated in recital 16, the Chinese exporting producers did not cooperate in the investigation.
CIF-hind liidu piiril tehti kindlaks Eurostati statistika alusel.
Therefore, the export price was based on the best information available, in accordance with Article 18 of the basic Regulation.
Võrdlus ja kohandused
The CIF price at Union border was established on the basis of the statistics available on Eurostat.
Komisjon võrdles normaalväärtust (mis põhines kas esimesel või teisel meetodil, nagu on märgitud põhjenduses 52) ja ekspordihinda tehasehindade põhjal.
Comparison and adjustments
Õiglase võrdluse tagamiseks kohandas komisjon vastavalt alusmääruse artikli 2 lõikele 10 vajaduse korral normaalväärtust ja ekspordihinda, võttes arvesse hindu ja hindade võrreldavust mõjutavaid erinevusi.
The Commission compared the normal value (basing itself either on calculation scenario 1 or 2, as set out in recital 52 above) and the export price on an ex-works basis.
Võrdlusriigi tootja omamaiste hindade puhul tehti kohandused vajaduse korral seoses riigisiseste transpordi- ja pakkimiskuludega, hinnavähendite ja allahindlustega.
Where justified by the need to ensure a fair comparison, the Commission adjusted the normal value and the export price for differences affecting prices and price comparability in accordance with Article 2(10) of the basic Regulation.
Kohanduste kogumõju oli [5–10 %] arvetel esitatud koguväärtusest.
Concerning the domestic prices of the analogue country producer, adjustments were made for domestic transportation costs and packing costs, where appropriate, rebates and discounts.
Vastavad kohandused tehti tootmiskuludes.
The total impact of the adjustments was [5-10 %] of the total invoice value.
Ekspordihinna puhul lahutati tehasehinna kindlaksmääramiseks CIF-hinnast liidu piiril transpordi-, kindlustus-, käitlemis- ja muud kulud, nagu arvutatud esialgses uurimises ([5–10 %] arvel esitatud väärtusest).
The corresponding adjustments were made to the cost of production.
Dumpingumarginaal
As regards export prices, the ex-works factory value was determined by deducting from the CIF price at Union border the costs for transport, insurance, handling and other allowances, as calculated in the original investigation ([5-10 %] of the invoice value).
Arvestades kõiki võrdlusriigi tootja toodetud ja müüdud võrreldavaid tooteid, saadi esimese meetodiga (vt põhjendus 52) eespool kirjeldatud viisil dumpingumarginaaliks (väljendatuna protsendimäärana vabast hinnast liidu piiril enne tollimaksu sissenõudmist) 205,5 %.
Dumping margin
Nagu eespool märgitud, hõlmas see arvutus aga kõiki võrdlusriigi tootja toodetud ja müüdud võrreldavaid tooteid.
On the basis of the above, when taking into account all comparable products produced and sold by the analogue country producer under scenario 1 (see recital 52 above), the calculated dumping margin expressed as a percentage of the free-at-Union-frontier price, before duty, was 205,5 %.
Pidades silmas eelkõige eksportivate tootjate koostöö puudumist, polnud selge, kas võrdlusriigi tootja tooteliigid vastasid tooteliikidele, mida Hiina eksportivad tootjad liitu eksportisid.
However, as noted above, this calculation included all comparable products produced and sold by the analogue country producer.
Isegi arvestades üksnes odavaimat võrdlusriigi tootja toodetavat ja müüdavat tooteliiki, oli dumpingumarginaal teise meetodi kohaselt (vt põhjendus 52) märkimisväärne: 35,1 %.
It was, particularly in light of the non-cooperation by the exporting producers, unclear whether the product types of the analogue country producer matched the ones exported by the Chinese exporting producers to the Union.
Komisjon püüdis arvutada dumpingumarginaali ka tooteliikide kaupa.
Even when only considering the cheapest product type produced and sold by the analogue country producer, under scenario 2 (see recital 52 above), the dumping margin found was still significant at 35,1 %.
Arvestades Hiina eksportivate tootjate koostöö puudumist ja seega ka tegelike andmete puudumist Hiina tooteliikide kohta, osutus see aegumise läbivaatamisega seotud uurimisperioodil aga võimatuks.
The Commission also attempted to perform a product-type-by-product-type dumping margin calculation.
Kuna komisjonil olid siiski olemas esialgse uurimise andmed tooteliikide kohta, kasutas komisjon neid kolmandaks, pro forma dumpingumarginaali arvutamiseks, et kinnitada kas esimese või teise meetodiga arvutatud dumpingumarginaali.
However, given the absence of cooperation from Chinese exporting producers and therefore also the absence of real Chinese product-type data, this was deemed impossible for the expiry review investigation period.
Kolmanda arvutamise tulemusena jäid dumpingumarginaalid 35,7 % ja 46,4 % vahele.
However, because the Commission was still in possession of product type data from the original investigation, the Commission used this data to perform a pro forma third dumping margin calculation to confirm either dumping margin calculation scenario 1 or 2.
Kolmas arvutamine näitas, et vaatlusaluse toote liitu eksportimisel esines siiski dumping, kuid komisjon otsustas, et – muus osas peale järelduse dumpingu esinemise kohta – ei saa selle arvutuse tulemuseks olevatele arvudele tugineda.
That third calculation yielded dumping margins between 35,7 % and 46,4 %.
Põhjus oli see, et uurimise käigus ei leitud ühtegi tõendit selle kohta, et liitu eksporditav tootevalik jäi pärast esialgset uurimist samaks.
While this third calculation revealed that dumping still existed for the export of the product concerned to the Union, the Commission decided that — beyond that finding of dumping — no reliance could be given to the actual numbers this calculation showed.
Nagu põhjendustes 97–103 kirjeldatud, esitas taotluse esitaja tõendeid selle kohta, et Hiina eksportivad tootjad olid kooskõlas oma tehnoloogilise arenguga vahepeal tõepoolest üle läinud suurema lisandväärtusega tooteliikidele.
This was because the investigation revealed no evidence that the product type mix for export to the Union remained the same since the original investigation.
Seetõttu kajastab see simulatsioon kõige tagasihoidlikumat võimalikku hinnangut dumpingumarginaalide kohta, keskendudes suhteliselt rohkem varasematele odavamatele tooteliikidele.
Indeed, and as set out in recitals 97 to 103 below, the applicants presented evidence that Chinese exporting producers in the meantime had shifted to higher added-value product types in line with their technological progress.
Nagu põhjenduses (5) mainitud, leiti, et teatavad tooteliigid olid meetmetest kõrvalehoidmise eesmärgil väheste muudatustega.
As a consequence, this simulation represents the lowest possible estimate of dumping margins by focusing relatively more on the cheaper product types of the past.
Hiina eksportivad tootjad kumbagi järeldust oma tõenditega ümber ei lükanud.
Moreover, as mentioned in recital 5 above, certain product types were found to have been slightly modified in order to circumvent the measures.
Eeltoodust tulenevalt otsustas komisjon, et arvestades Hiina eksportivate tootjate tegelike andmete puudumist vaatlusaluse toote kohta, kajastas teise meetodi kohaselt arvutatud dumpingumarginaal (35,1 %) kõige tagasihoidlikumat võimalikku hinnangut tegelike dumpingumarginaalide kohta.
Neither finding was discredited by counter-evidence from Chinese exporting producers.
Seega järeldas komisjon, et igal juhul jätkasid Hiina eksportivad tootjad läbivaatamisega seotud uurimisperioodil vaatlusaluse toote eksportimist liitu dumpinguhinnaga.
As a consequence of the above, the Commission decided that the dumping margin calculation performed in scenario 2 (finding a dumping margin of 35,1 %) represented the lowest possible estimate of actual dumping margins in the absence of real Chinese exporting producer data of the product concerned.
Tõendid dumpingu kordumise tõenäosuse kohta
The Commission therefore concluded that in any event the Chinese exporting producers continued to export the product concerned to the Union at dumped prices during the review investigation period.
Komisjon analüüsis, kas juhul, kui meetmetel lastaks aeguda, oleks dumpingu jätkumine tõenäoline.
Evidence of likelihood of recurrence of dumping
Selleks vaatles komisjon Hiina eksportijate käitumist teistel turgudel, Hiina tootmisvõimsust ja vaba tootmisvõimsust ning liidu turu atraktiivsust.
The Commission further analysed whether there was a likelihood of continuation of dumping should the measures be allowed to lapse.
Eksport kolmandatesse riikidesse
When doing so, it looked into the behaviour of Chinese exporters on other markets, the Chinese production capacity and spare capacity, and the attractiveness of the Union market.
Hiina eksportivate tootjate koostöö puudumise tõttu polnud täpne teave HRVst teistesse riikidesse suunatud ekspordi hindade kohta kättesaadav.
Exports to third countries
Hiina ekspordistatistikast pärit kättesaadavad andmed hindade kohta hõlmasid laiemat tootevalikut, kuid sellegipoolest viitasid neile nii taotluse esitaja kui ka Hiina eksportivad tootjad, tehes sealjuures vastakaid järeldusi.
In the absence of cooperation from Chinese exporting producers, precise export price information from the PRC to the other countries was not available.
Ühtlasi polnud teada kolmandatesse riikidesse eksporditav tootevalik, mistõttu komisjonil oli võimatu kindlaks teha Hiinast teistele turgudele suunatud ekspordi võrreldavat hinnataset.
The price data available from the Chinese export statistics concerned a wider product scope, but was nevertheless referred to by both the applicant and the Chinese exporting producers in their submissions, with opposing conclusions.
Seetõttu leidis komisjon, et tõendid, mille taotluse esitaja laiemale tootevalikule viitavate statistiliste andmete kujul esitas, ei võimaldanud järeldada, kas muudel turgudel toimus dumping või mitte.
Furthermore, the product mix of the exports to the third countries could not be known, thereby making it impossible for the Commission to determine the comparable price level of the Chinese exports to other markets.
HRV tootmisvõimsus ja vaba tootmisvõimsus
Consequently, the Commission considered that the evidence provided by the applicant in the form of statistical data referring to a wider product scope, did not allow it to conclude whether there was dumping to other markets or not.
Hiina eksportivate tootjate koostöö puudumise tõttu põhines HRV vaba tootmisvõimsuse kindlakstegemine taotluse esitaja tellitud uuringul, mis oli lisatud aegumise läbivaatamise taotlusele.
Production capacity and spare capacity in the PRC
Taotluse esitaja esitas hiljem uuringu ajakohastatud versiooni.
In the absence of cooperation of Chinese exporting producers, the determination of spare capacity in the PRC was based on a study commissioned by the applicant and included with the expiry review request.
Esialgse uuringu kohaselt oli HRV kogu tootmisvõimsus 1840 miljonit ruutmeetrit ja tootmismaht 1390 miljonit ruutmeetrit, mis tähendab, et vaba tootmisvõimsus oli suur – 450 miljonit ruutmeetrit.
An updated version of the study was subsequently submitted by the applicant.
Ajakohastatud uuringu kohaselt oli HRV kogu tootmisvõimsus 2295 miljonit ruutmeetrit ja tootmismaht 1544 miljonit ruutmeetrit, mis tähendab, et vaba tootmisvõimsus oli veel suurem – 751 miljonit ruutmeetrit.
According to the original study, the total capacity in the PRC was 1840 million square metres, while production volume was 1390 million square metres, thus leaving a large spare capacity of 450 million square metres.
Arvestades seda, et tootmisvõimsuse 100 % rakendamist pole tegelikkuses võimalik saavutada, leidis taotluse esitaja, et maksimaalne rakendamise määr 85–90 % oleks asjakohasem.
According to the updated version, the total capacity in the PRC was 2295 million square metres and the production volume was 1544 million square metres, thus leaving an even larger spare capacity of 751 million square metres.
Tootmisvõimsuse rakendamise määra konservatiivsema hinnangu 85 % põhjal oleks tegelik vaba tootmisvõimsus 406 miljonit ruutmeetrit.
Taking into account that a capacity utilisation rate of 100 % could not realistically be achieved, the applicant itself considered that a maximum utilisation rate of between 85 % and 90 % would be more adequate.
Liidu kogutarbimine oli läbivaatamisega seotud uurimisperioodil aga 714 miljonit ruutmeetrit, mis viitab märkimisväärsele vabale tootmisvõimsusele, mille võiks meetmete aeguda laskmise korral suunata liidu turule.
On the basis of the more conservative estimate of 85 % capacity utilisation rate, the spare capacity actually available would be 406 million square metres.
Hiina eksportivad tootjad vaidlustasid uuringu usaldusväärsuse ja palusid, et komisjon seda uuringut arvesse ei võtaks.
In comparison, the total Union consumption was 714 million square metres in the review investigation period, thus pointing to a significant spare capacity that would be available to be directed toward the Union market, should the measures be allowed to lapse.
Esiteks väitsid nad, et uuringu korraliku avaliku versiooni puudumise tõttu polnud neil võimalik märkusi esitada.
The Chinese exporting producers disputed the reliability of the study and requested the Commission to disregard it.
Teiseks juhtisid nad tähelepanu asjaolule, et oma sidemete tõttu liidu tootmisharuga polnud uuringu koostanud ekspert erapooletu.
First, they claimed that the lack of a meaningful open version of the study did not allow them to comment.
Kolmandaks väitsid nad, et kogu vaba tootmisvõimsus kuluks HRV kasvava sisenõudluse rahuldamiseks, ning toetasid seda väidet tsitaadiga ühe erialaajakirja artiklist, milles viidati HRV ehitustööstuse suurele kasvule [10].
Second, they pointed out that the expert who had compiled the study was not impartial due to his links with the Union industry.
Mis puutub Hiina eksportivate tootjate esimesse väitesse, siis märkis komisjon, et ajakohastatud uuringu avalik versioon oli lisatud avalikku toimikusse.
Third, they alleged that any spare capacity was going to be absorbed by the increasing domestic demand in the PRC, as suggested by a quote from an article in a specialised magazine which referred to the strong growth of the construction sector in the PRC [10].
Komisjon leidis, et see versioon oli korralik ning võimaldas Hiina eksportivatel tootjatel esitada üksikasjalikumaid märkusi ja põhjendatud tõendeid uuringu väidete ja järelduste ümberlükkamiseks.
As regards the first claim by the Chinese exporting producers, the Commission pointed out that an open version of the updated study had been included in the open file.
Igal juhul ei täpsustanud Hiina eksportivad tootjad, milline osa uuringu avalikust versioonist polnud märkuste esitamiseks piisavalt korralik.
The Commission found this version to be meaningful, allowing the Chinese exporting producers to make more detailed comments and to forward substantiated evidence rebutting the study's statements and conclusions.
Seetõttu lükati see väide tagasi.
In any case, the Chinese exporting producers did not specify what part of the open version of the study was not meaningful enough for them to comment on.
Teise väite asjus märkis komisjon, et kuna puudus koostöö HRVga ja Hiina eksportivad tootjad ei esitanud muud üksikasjalikku teavet tootmisvõimsuse kohta, sisaldas uuring komisjoni hinnangul parimaid kättesaadavaid fakte.
This argument was, consequently, rejected.
Ühtlasi ei suutnud komisjon leida teavet, mis uuringu kahtluse alla seaks.
As regards the second claim, the Commission pointed out that in the absence of cooperation from the PRC and any alternative detailed information concerning capacity provided by the Chinese exporting producers, the Commission considered that the study constituted the best fact available.
Mis puutub kolmandasse väitesse, siis komisjon nõustus, et osa tootmisvõimsusest saaks kasutada kasvava sisenõudluse rahuldamiseks.
Nor was the Commission able to retrieve information that would call the study into question.
Eksportivad tootjad ei esitanud aga HRV sisetarbimise kohta arvnäitajaid, mis oleksid toetanud nende väidet, et sisenõudluse kavandatav kasv haaraks kogu vaba tootmisvõimsuse.
As regards the third claim, the Commission agreed that a portion of the production capacity could be used to meet the rising domestic demand.
Selliseid arvnäitajaid ei leitud ka komisjoni uurimise käigus.
However, the exporting producers did not provide a figure of the domestic consumption in the PRC that could back up their claim that the planned increase in domestic demand would absorb the entire spare capacity.
Ühtlasi on tõenäoline, et osa vabast tootmisvõimsusest kasutataks ekspordiks kolmandatesse riikidesse, mitte üksnes liitu.
Nor did the Commission's investigation yield such a figure.
Seega järeldas komisjon, et isegi kui arvestada HRV praegust sisenõudlust, võiks meetmete aeguda laskmise korral maksimaalne liidu turule suunatav vaba tootmisvõimsus olla 406 miljonit ruutmeetrit.
It is also likely that part of the spare capacity would be exported to third countries, not only to the Union.
On aga tõenäoline, et tulevikus kuluks osa sellest vabast tootmisvõimsusest Hiina suurenenud sisenõudlusele ja osa sellest müüdaks ka muudele eksporditurgudele peale liidu, kuigi, nagu on märgitud põhjendustes 66 ja 67, huvitatud isikutelt selle kohta teavet ei saadud ja seda ei leidnud ka komisjon ise.