natgillin/translations-raw huggingface dataset:
From December 2015 to February 2016, Belgium, Bulgaria, the Czech Republic, Germany, Greece, Spain, France, Croatia Italy, Luxembourg, Malta, the Netherlands, Austria, Portugal, Slovenia, Finland and Sweden addressed requests to the Commission indicating that they wished to establish enhanced cooperation between themselves in the area of the property regimes of international couples and, specifically, of the jurisdiction, applicable law and the recognition and enforcement of decisions in matters of matrimonial property regimes and jurisdiction, applicable law and the recognition and enforcement of decisions regarding the property consequences of registered partnerships, and asking the Commission to submit a proposal to the Council to that effect.
2015. aasta detsembrist kuni 2016. aasta veebruarini saatsid Belgia, Bulgaaria, Tšehhi Vabariik, Saksamaa, Kreeka, Hispaania, Prantsusmaa, Horvaatia, Itaalia, Luksemburg, Malta, Madalmaad, Austria, Portugal, Sloveenia, Soome ja Rootsi komisjonile taotlused, milles kinnitasid, et soovivad teha üksteisega tõhustatud koostööd rahvusvaheliste paaride abieluvararežiimide valdkonnas, täpsemalt abieluvararežiime käsitlevates asjades kohtualluvuse, kohaldatava õiguse ning otsuste tunnustamise ja täitmise valdkonnas, samuti registreeritud kooselust tulenevaid varalisi tagajärgi käsitlevates asjades kohtualluvuse, kohaldatava õiguse ning otsuste tunnustamise ja täitmise valdkonnas, ning palusid komisjonil esitada nõukogule vastavasisuline ettepanek.
By letter to the Commission in March 2016, Cyprus indicated its wish to participate in the establishment of the enhanced cooperation; Cyprus reiterated this wish during the work of the Council.
2016. aasta märtsis komisjonile saadetud kirjaga väljendas Küpros oma soovi osaleda tõhustatud koostöö sisse seadmises; Küpros kinnitas nimetatud soovi veel korra.
On 9 June 2016, the Council adopted Decision (EU) 2016/954 authorising such enhanced cooperation.
9. juunil 2016 võttis nõukogu vastu otsuse (EL) 2016/954, millega antakse nimetatud tõhustatud koostööks luba.
According to Article 328(1) TFEU, when enhanced cooperation is being established, it is to be open to all Member States, subject to compliance with any conditions of participation laid down by the authorising decision.
ELi toimimise lepingu artikli 328 lõikega 1 on sätestatud, et kui seatakse sisse tõhustatud koostöö, on see avatud kõikidele liikmesriikidele, eeldusel et nad vastavad koostööd lubavas otsuses seatud osalemistingimustele.
The Commission and the Member States participating in enhanced cooperation should ensure that they promote participation by as many Member States as possible.
Komisjon ja tõhustatud koostöös osalevad liikmesriigid tagavad, et nad toetavad võimalikult paljude liikmesriikide osalemist.
This Regulation should be binding in its entirety and directly applicable only in the Member States which participate in enhanced cooperation in the area of jurisdiction, applicable law and the recognition and enforcement of decisions on the property regimes of international couples, covering both matters of matrimonial property regimes and the property consequences of registered partnerships, by virtue of Decision (EU) 2016/954, or by virtue of a decision adopted in accordance with the second or third subparagraph of Article 331(1) TFEU.
Käesolev määrus peaks olema tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav üksnes osalevates liikmesriikides kooskõlas aluslepingutega.
In accordance with Article 81 TFEU, this Regulation should apply in the context of matrimonial property regimes having cross-border implications.
Käesolev määrus peaks olema tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav üksnes liikmesriikides, mis osalevad tõhustatud koostöös kohtualluvuse, kohaldatava õiguse ning otsuste tunnustamise ja täitmise valdkonnas rahvusvaheliste paaride varalisi suhteid käsitlevates asjades, mis hõlmavad nii abieluvararežiime kui ka registreeritud kooselust tulenevaid varalisi tagajärgi, otsuse (EL) 2016/954 alusel või kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 331 lõike 1 teise või kolmanda lõiguga vastu võetud otsuse alusel.
To provide married couples with legal certainty as to their property and offer them a degree of predictability, all the rules applicable to matrimonial property regimes should be covered in a single instrument.
Vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 81 tuleks käesolevat määrust kohaldada piiriülese mõjuga abieluvararežiimide suhtes.
In order to achieve those objectives, this Regulation should bring together provisions on jurisdiction, applicable law, recognition or, as the case may be, acceptance, enforceability and enforcement of decisions, authentic instruments and court settlements.
Selleks et tagada rahvusvahelistele paaridele õiguskindlus küsimustes, mis on seotud seoses nende varaga, ja pakkuda neile teatavat etteaimatavust, tuleks koondada kõik abieluvararežiimide suhtes kohaldatavad normid ühte õigusakti.
This Regulation does not define ‘marriage’, which is defined by the national laws of the Member States.
Nende eesmärkide saavutamiseks peaks käesolev määrus koondama sätted, milles käsitletakse kohtualluvust, kohaldatavat õigust, tunnustamist ja olenevalt juhtumist otsuste, ametlike dokumentide ja kohtulike kokkulepete kinnitamist, täitmisele pööratavust ja täitmist.
The scope of this Regulation should include all civil-law aspects of matrimonial property regimes, both the daily management of matrimonial property and the liquidation of the regime, in particular as a result of the couple's separation or the death of one of the spouses.
Käesolevas määruses ei määratleta mõistet „abielu“, mis on määratletud liikmesriikide õiguses.
For the purposes of this Regulation, the term ‘matrimonial property regime’ should be interpreted autonomously and should encompass not only rules from which the spouses may not derogate but also any optional rules to which the spouses may agree in accordance with the applicable law, as well as any default rules of the applicable law.
Käesoleva määruse kohaldamisala peaks hõlmama kõiki abieluvararežiimide tsiviilõiguslikke aspekte, hõlmates nii abieluvara igapäevast valitsemist kui ka varasuhte lõppemist paari lahkumineku või ühe abikaasa surma korral.
It includes not only property arrangements specifically and exclusively envisaged by certain national legal systems in the case of marriage but also any property relationships, between the spouses and in their relations with third parties, resulting directly from the matrimonial relationship, or the dissolution thereof.
Käesolevas määruses tuleks mõistet „abieluvararežiim“ käsitada iseseisva mõistena ning see peaks hõlmama lisaks eeskirjadele, mille täitmisest ei või abikaasad kõrvale kalduda, ka kõiki valikulisi eeskirju, mille kohaldamisega võivad abikaasad kohaldatava õiguse alusel nõustuda, ning samuti kohaldatava õiguse kohaseid standardeeskirju.
For reasons of clarity, a number of questions which could be seen as having a link with matters of matrimonial property regime should be explicitly excluded from the scope of this Regulation.
See hõlmab lisaks teatavates riiklikes õigussüsteemides abielu korral konkreetselt ja eranditult ette nähtud abieluvararežiimidele, vaid ka kõiki varalisi suhteid, mis abikaasadel on omavahel või seoses kolmandate isikutega ning mis tulenevad otseselt abielusuhtest või selle lõppemisest.
Accordingly, this Regulation should not apply to questions of general legal capacity of the spouses; however, this exclusion should not cover the specific powers and rights of either or both spouses with regard to property, either as between themselves or as regards third parties, as these powers and rights should fall under the scope of this Regulation.
Selguse huvides tuleks mitmed küsimused, mida võib seostada abieluvararežiime käsitlevate asjadega, sõnaselgelt käesoleva määruse kohaldamisalast välja jätta.
This Regulation should not apply to other preliminary questions such as the existence, validity or recognition of a marriage, which continue to be covered by the national law of the Member States, including their rules of private international law.
Sellest tulenevalt ei peaks käesolev määrus olema kohaldatav abikaasade üldise õigus- ja teovõime küsimuste suhtes; nimetatud väljajätmine ei peaks siiski hõlmama ühe või mõlema abikaasa konkreetseid volitusi ja õigusi seoses varaga, mis neil on nende endi vahel või kolmandate isikute suhtes, sest need volitused ja õigused peaksid kuuluma käesoleva määruse kohaldamisalasse.
As maintenance obligations between spouses are governed by Council Regulation (EC) No 4/2009 [6], they should be excluded from the scope of this Regulation, as should issues relating to the succession to the estate of a deceased spouse, since they are covered by Regulation (EU) No 650/2012 of the European Parliament and of the Council [7].
Käesolevat määrust ei tuleks kohaldada muude kõrvalküsimuste suhtes, nagu abielu olemasolu, kehtivus või tunnustamine, mille suhtes kohaldatakse jätkuvalt liikmesriikide õigust, sealhulgas nende rahvusvahelise eraõiguse norme.
Issues of entitlements to transfer or adjustment between spouses of rights to retirement or disability pension, whatever their nature, accrued during marriage and which have not generated pension income during the marriage are matters that should be excluded from the scope of this Regulation, taking into account the specific systems existing in the Member States.
Kuna abikaasadevahelised ülalpidamiskohustused on reguleeritud nõukogu määrusega (EÜ) nr 4/2009, [6] tuleks need käesoleva määruse kohaldamisalast välja jätta, nagu tuleks kohaldamisalast välja jätta ka surnud abikaasa vara pärimisega seotud küsimused, kuna need on hõlmatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 650/2012 [7].
However, this exclusion should be strictly interpreted.
Küsimused, mis käsitlevad õigust kanda abikaasade vahel üle või kohandada abielu jooksul omandatud vanadus- või invaliiduspensioni õigusi, millest ei ole saadud pensionitulu abielu jooksul, olenemata nende õiguste laadist, ja peaksid käesoleva määruse kohaldamisalast välja jääma, võttes arvesse konkreetseid liikmesriikides kehtivaid süsteeme.
Hence, this Regulation should govern in particular the issue of classification of pension assets, the amounts that have already been paid to one spouse during the marriage, and the possible compensation that would be granted in case of a pension subscribed with common assets.
Seda erandit tuleks siiski tõlgendada rangel viisil.
This Regulation should allow for the creation or the transfer resulting from the matrimonial property regime of a right in immoveable or moveable property as provided for in the law applicable to the matrimonial property regime.
Seega peaks käesolev määrus reguleerima eelkõige pensionivarade klassifitseerimise küsimust, ühele abikaasale abielu jooksul juba makstud summade küsimust ning küsimust seoses võimaliku hüvitisega, mis makstaks, kui pensioniõigused kuuluvad ühise vara hulka.
It should, however, not affect the limited number (‘numerus clausus’) of rights in rem known in the national law of some Member States.
Käesolev määrus peaks võimaldama abieluvararežiimist tuleneva kinnisasja- või vallasasjaõiguse tekkimise või sellise õiguse ülemineku abieluvararežiimi suhtes kohaldatava õiguse kohaselt.
A Member State should not be required to recognise a right in rem relating to property located in that Member State if the right in rem in question is not known in its law.
See ei tohiks siiski mõjutada mõne liikmesriigi õiguses tuntud piiratud hulga asjaõiguste loetelu (numerus clausus).
However, in order to allow the spouses to enjoy in another Member State the rights which have been created or transferred to them as a result of the matrimonial property regime, this Regulation should provide for the adaptation of an unknown right in rem to the closest equivalent right under the law of that other Member State.
Liikmesriigilt ei tuleks nõuda selles liikmesriigis asuva varaga seotud asjaõiguse tunnustamist, kui tema õiguses sellist asjaõigust ei tunta.
In the context of such an adaptation, account should be taken of the aims and the interests pursued by the specific right in rem and the effects attached to it.
Selleks aga, et võimaldada abikaasadel kasutada teises liikmesriigis õigusi, mis on neile abieluvararežiimist tulenevalt tekkinud või üle läinud, peaks käesolev määrus nägema ette vastavas liikmesriigis tundmatu asjaõiguse kohandamise vastavalt selle teise liikmesriigi õiguses ette nähtud kõige lähemale samaväärsele asjaõigusele.
For the purposes of determining the closest equivalent national right, the authorities or competent persons of the State whose law is applied to the matrimonial property regime may be contacted for further information on the nature and the effects of the right.
Sellise kohandamise puhul tuleks arvesse võtta vastava asjaõigusega taotletavaid eesmärke ja huvisid ning selle mõju.
To that end, the existing networks in the area of judicial cooperation in civil and commercial matters could be used, as well as any other available means facilitating the understanding of foreign law.
Kõige lähema samaväärse riigis kehtiva asjaõiguse kindlakstegemiseks võib võtta ühendust selle riigi asutuse või pädeva isikuga, kelle õigus oli abieluvararežiimi suhtes kohaldatav, et saada täiendavat teavet konkreetse asjaõiguse olemuse ja toime kohta.
The adaptation of unknown rights in rem as explicitly provided for by this Regulation should not preclude other forms of adaptation in the context of the application of this Regulation.
Selleks võiks kasutada tsiviil- ja kaubandusasjades tehtava õigusalase koostöö valdkonnas olemasolevaid võrgustikke ning muid kättesaadavaid vahendeid, mis aitavad välisriigi õigusest aru saada.
The requirements for the recording in a register of a right in immoveable or moveable property should be excluded from the scope of this Regulation.
Käesoleva määrusega sõnaselgelt ette nähtud tundmatute asjaõiguste kohandamine ei tohiks välistada käesoleva määruse kohaldamisel muid kohandamise vorme.
It should therefore be the law of the Member State in which the register is kept (for immoveable property, the lex rei sitae) which determines under what legal conditions, and how, the recording must be carried out and which authorities, such as land registers or notaries, are in charge of checking that all requirements are met and that the documentation presented or established is sufficient or contains the necessary information.
Kinnis- või vallasasjaõiguse registreerimise nõuded tuleks käesoleva määruse kohaldamisalast välja jätta.
In particular, the authorities may check that the right of a spouse to a property mentioned in the document presented for registration is a right which is recorded as such in the register or which is otherwise demonstrated in accordance with the law of the Member State in which the register is kept.
Seega tuleks registreerimise viis ja õiguslikud tingimused ning asutused, nagu kinnistusametid või notarid, kes vastutavad selle kontrollimise eest, et kõik nõuded on täidetud ning et esitatud või koostatud dokumendid on piisavad ja sisaldavad vajalikku teavet, määrata kindlaks registrit pidava liikmesriigi õigusega (kinnisasja puhul selle asukohariigi õigusega).
In order to avoid duplication of documents, the registration authorities should accept such documents, drawn up in another Member State by the competent authorities the circulation of which is provided for by this Regulation.
Eelkõige võivad asutused kontrollida, kas abikaasa õigus registreerimiseks esitatud dokumendis nimetatud varale on õigus, mis on sellisena registrisse kantud või muul viisil näidatud kooskõlas selle liikmesriigi õigusega, kus registrit peetakse.
This should not preclude the authorities involved in the registration from asking the person applying for registration to provide such additional information, or to present such additional documents, as are required under the law of the Member State in which the register is kept, for instance information or documents relating to the payment of revenue.
Dokumentide dubleerimise vältimiseks peaksid registreerivad asutused aktsepteerima selliseid teise liikmesriigi pädevate asutuste koostatud dokumente, mille ringlemine on käesolevas määruses sätestatud.
The competent authority may indicate to the person applying for registration how the missing information or documents can be provided.
See ei tohiks välistada registreerimisega seotud asutuste võimalust paluda registreerimist taotleval isikul esitada sellist täiendavat teavet või selliseid täiendavaid dokumente, mis on nõutavad registrit pidava liikmesriigi õigusaktide alusel, näiteks tulude maksmisega seotud teave või dokumendid.
The effects of the recording of a right in a register should also be excluded from the scope of this Regulation.
Pädev asutus võib registreerimist taotlevat isikut teavitada sellest, kuidas puuduolevat teavet või dokumente saab esitada.
It should therefore be the law of the Member State in which the register is kept which determines whether the recording is, for instance, declaratory or constitutive in effect.
Õiguse registrisse kandmise mõju tuleks samuti käesoleva määruse kohaldamisalast välja jätta.
Thus, where, for example, the acquisition of a right in immoveable property requires a recording in a register under the law of the Member State in which the register is kept in order to ensure the erga omnes effect of registers or to protect legal transactions, the moment of such acquisition should be governed by the law of that Member State.
Seega tuleks registrit pidava liikmesriigi õigusega kindlaks määrata eelkõige see, kas registreerimisel on näiteks deklaratiivne või konstitutiivne tagajärg.
This Regulation should respect the different systems for dealing with matters of the matrimonial property regime applied in the Member States.
Seetõttu, kui näiteks kinnisasjaõiguse omandamiseks on vaja registreerimist registrit pidava liikmesriigi õiguse kohaselt, et tagada registrite erga omnes mõju või kaitsta õigustoimingut, tuleks sellise omandamise hetke reguleerida kõnealuse liikmesriigi õigusega.
For the purposes of this Regulation, the term ‘court’ should therefore be given a broad meaning so as to cover not only courts in the strict sense of the word, exercising judicial functions, but also for example notaries in some Member States who, in certain matters of matrimonial property regime, exercise judicial functions like courts, and the notaries and legal professionals who, in some Member States, exercise judicial functions in a given matrimonial property regime by delegation of power by a court.
Käesolevas määruses tuleks arvestada liikmesriikides abieluvararežiimiga seotud küsimuste lahendamisel kasutatavaid erinevaid süsteeme.
All courts as defined in this Regulation should be bound by the rules of jurisdiction set out in this Regulation.
Käesoleva määruse kohaldamisel tuleks mõistet „kohus“ käsitada laias tähenduses, hõlmates mitte üksnes kohtuülesandeid täitvad kohtud ranges mõttes, vaid ka teatavate liikmesriikide notarid, kellel on teatud abieluvararežiime käsitlevates asjades kohtutega sarnased ülesanded, ning notarid ja õigusala esindajad, kes mõnes liikmesriigis täidavad teatavates abieluvararežiime käsitlevates asjades kohtuülesandeid neile kohtu poolt delegeeritud volituste alusel.
Conversely, the term ‘court’ should not cover non-judicial authorities of a Member State empowered under national law to deal with matters of matrimonial property regime, such as the notaries in most Member States where, as is usually the case, they are not exercising judicial functions.
Kõigi käesolevas määruses kehtestatud määratlusele vastavate kohtute suhtes peaks olema kohaldatavad selles määruses sätestatud kohtualluvuseeskirjad.
This Regulation should allow all notaries who are competent in matters of matrimonial property regime in the Member States to exercise such competence.
Samas ei peaks mõiste „kohus“ hõlmama neid liikmesriigi asutusi, mis ei ole kohtuasutused, millel on siseriikliku õiguse kohaselt pädevus menetleda abieluvararežiime käsitlevaid asju, näiteks enamikus liikmesriikides notareid, kes tavapäraselt ei täida kohtuülesandeid.
Whether or not the notaries in a given Member State are bound by the rules of jurisdiction set out in this Regulation should depend on whether or not they are covered by the term ‘court’ for the purposes of this Regulation.
Käesolev määrus peaks võimaldama kõigil notaritel, kellel on pädevus menetleda liikmesriikides abieluvararežiime käsitlevaid asju, seda pädevust rakendada.
Acts issued by notaries in matters of matrimonial property regime in the Member States should circulate in accordance with this Regulation.
See, kas käesolevas määruses sätestatud kohtualluvuse eeskirjad on asjaomase liikmesriigi notarite jaoks siduvad või mitte, peaks sõltuma sellest, kas nad vastavad määruses määratletud mõistele „kohus“.
When notaries exercise judicial functions they should be bound by the rules of jurisdiction set out in this Regulation, and the decisions they give should circulate in accordance with the provisions of this Regulation on recognition, enforceability and enforcement of decisions.
Liikmesriikide notarite poolt abieluvararežiime käsitlevates asjades välja antud dokumendid peaksid ringlema käesoleva määruse kohaselt.
When notaries do not exercise judicial functions they should not be bound by those rules of jurisdiction, and the authentic instruments they issue should circulate in accordance with the provisions of this Regulation on authentic instruments.
Kui notarid täidavad kohtuülesandeid, mille täitmine on neile kohtualluvuse eeskirjade kohaselt siduv, tuleks nende otsuste suhtes kohaldada käesoleva määruse tunnustamist, täitmisele pööratavust ja täitmist käsitlevaid sätteid.
To reflect the increasing mobility of couples during their married life and facilitate the proper administration of justice, the rules on jurisdiction set out in in this Regulation should enable citizens to have their various related procedures handled by the courts of the same Member State.
Kui notarid ei täida kohtuülesandeid, ei ole kohtualluvuse eeskirjad nende suhtes siduvad ja nende välja antavate ametlike dokumentide suhtes peaks kohaldatama käesoleva määruse ametlikke dokumente käsitlevaid sätteid.
To that end, this Regulation should seek to concentrate the jurisdiction on matrimonial property regime in the Member State whose courts are called upon to handle the succession of a spouse in accordance with Regulation (EU) No 650/2012, or the divorce, legal separation or marriage annulment in accordance with Council Regulation (EC) No 2201/2003 [8].
Selleks et arvestada paaride järjest suuremat liikuvust abielu vältel ja hõlbustada tõrgeteta õigusemõistmist, peaksid käesoleva määruse kohtualluvust käsitlevad sätted võimaldama kodanikel lasta erinevaid seotud menetlusi viia läbi sama liikmesriigi kohtutel.
This Regulation should provide that, where proceedings on the succession of a spouse are pending before the court of a Member State seised under Regulation (EU) No 650/2012, the courts of that State should have jurisdiction to rule on matters of matrimonial property regimes arising in connection with that succession case.
Selle saavutamiseks peaks käesoleva määrusega püüdma koondada pädevuse seoses abieluvararežiimiga liikmesriiki, kelle kohtute poole pöördutakse abikaasa pärimisasja küsimuses vastavalt määrusele (EL) nr 650/2012 või või abielulahutuse, lahuselu või abielu kehtetuks tunnistamise küsimuses vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) 2201/2003 [8].
Similarly, matters of matrimonial property regimes arising in connection with proceedings pending before the court of a Member State seised for divorce, legal separation or marriage annulment under Regulation (EC) No 2201/2003, should be dealt with by the courts of that Member State unless the jurisdiction to rule on the divorce, legal separation or marriage annulment may only be based on specific grounds of jurisdiction.
Käesolevas määruses tuleks sätestada, et kui abikaasa pärimisasjaga seotud menetlust viib läbi liikmesriigi kohus, kuhu on pöördutud määruse (EL) nr 650/2012 kohaselt, on selle liikmesriigi kohtud pädevad lahendama selle pärimisasjaga seonduvaid abieluvararežiime käsitlevaid asju.