natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The information provided to the returnee should, however, not be limited to references to the available legal remedies: Member States are encouraged to also provide other information concerning practical means of compliance with the decision.
Tähelepanu tuleb pöörata asjaolule, et tagasisaatmisdirektiivi artikli 12 lõikega 3 hõlmatud ebaseadusliku riiki sisenemise juhtumid ei ole alati samad kui direktiivi artikli 2 lõike 2 punktis a kirjeldatud piiriületusjuhtumid ja piiriületusega sarnased juhtumid (vt punkt 2.1).
It is recommended that the returnee should be given information as to whether, for instance, the Member State may contribute to the transportation costs, the returnee could benefit from an assisted voluntary return programme or an extension of the deadline to comply with the return decision may be obtained.
Ebaseaduslikult riigis viibiv kolmanda riigi kodanik, kes peetakse liikmesriigi territooriumil kinni kolm kuud pärast tema ebaseaduslikku piiriületust, ei ole hõlmatud tagasisaatmisdirektiivi artikli 2 lõike 2 punktis a viidatud erandiga, kuid ta võib siiski olla hõlmatud artikli 12 lõikes 3 sätestatud erandiga.
The returnee should also be informed of the obligation to leave the territory of the EU Member States and Schengen Associated countries, as well as of the consequences of not complying with the obligation to return in order to encourage such a person to depart voluntarily.
Ebaseaduslik sisepiiride ületamine: lõiget 3 kohaldatakse kolmandate riikide kodanike suhtes, „kes on sisenenud ebaseaduslikult liikmesriigi territooriumile ega ole hiljem saanud luba või õigust kõnealuses liikmesriigis viibimiseks“.
In accordance with Article 6(2) second subparagraph of the Employers Sanctions Directive, returnees shall be informed about their right under the said Directive to claim back payment of outstanding remuneration from their employer as well as about available complaint mechanisms.
Selles tagasisaatmisdirektiivi sättes võib mõiste „sisenenud ebaseaduslikult“ hõlmata ka juhtumeid, kus ebaseaduslikult riigis viibiv kolmanda riigi kodanik sisenes riiki mõnest teisest liikmesriigist, täitmata selles liikmesriigis kohaldatavaid riiki sisenemise ja riigis viibimise tingimusi.
This information could also be included in or attached to the return decision.
Tähelepanu tuleks pöörata sellele, et nende konkreetsete juhtumite puhul (sisenemine teisest liikmesriigist) võib olla kohaldatav tagasisaatmisdirektiivi artikli 6 lõige 2 või lõige 3.
Member States shall provide, upon request, a written or oral translation of the main elements of decisions related to return, as referred to in paragraph 1, including information on the available legal remedies in a language the third-country national understands or may reasonably be presumed to understand.
Artikli 12 lõige 3 ei sisalda kohaldatavate õiguskaitsevahendite kohta ühtki erandit.
The request to receive a translation may be formulated by the returnee or his/her legal representative.
Seepärast tuleb näha tagasisaatmisdirektiivi artikli 13 lõikes 1 nimetatud õiguskaitsevahendid ette ka juhtudeks, kui kasutatakse artikli 12 lõikes 3 osutatud tüüpvormi.
The Member State is free to choose whether a written or oral translation is provided, while ensuring that the third-country national can understand the context and content.
Õiguslik alus: tagasisaatmisdirektiivi artikli 13 lõiked 1 ja 2
It is not possible to require a fee for providing a translation since this would undermine the spirit of the provision, which is to provide the returnee with the necessary information to allow him/her to fully understand his/her legal situation and eventually comply with the return decision.
Kolmanda riigi kodanikule võimaldatakse tõhusad õiguskaitsevahendid artikli 12 lõikes 1 osutatud tagasisaatmisega seotud otsuste vaidlustamiseks või nende läbivaatamise taotlemiseks pädevas kohtu- või haldusasutuses või pädevas organis, mis koosneb liikmetest, kes on erapooletud ja kelle sõltumatus on tagatud.
It is up to national implementing legislation and administrative practice to decide what language the third-country national is reasonably presumed to understand.
Tõhusad õiguskaitsevahendid tuleks tagada kõikide tagasisaatmisega seotud otsuste puhul.
This assessment may be done in the same way and according to the same criteria as in asylum procedures (Article 12 of the Asylum Procedures Directive, Article 22 of the recast Qualification Directive and Article 5 of the Reception Conditions Directive), while taking into account that, due to the complexity of asylum procedures, the requirements for translation in this area may be higher than in the area of return.
Mõistet „tagasisaatmisega seotud otsus“ tuleks tõlgendada laialt, nii et see hõlmaks kõikides tagasisaatmisdirektiiviga reguleeritud küsimustes tehtavaid otsuseid, mille hulka kuuluvad tagasisaatmisotsused, vabatahtliku lahkumise tähtaja määramise või pikendamise otsused, väljasaatmisotsused, väljasaatmise edasilükkamise otsused, sisenemiskeelde käsitlevad otsused ning sisenemiskeelu peatamist või tühistamist käsitlevad otsused (vt punkt 12.2).
The asylum acquis requires Member States to make all reasonable efforts to provide for a translation into a language that the person concerned actually understands and the non-availability of interpreters may only be a valid reason in cases of extremely rare languages for which there is an objective lack of interpreters.
Õiguskaitsevahendid, mida kasutatakse kinnipidamisotsuste ja kinnipidamise pikendamise otsuste suhtes, on reguleeritud üksikasjalikumalt tagasisaatmisdirektiivi artikliga 15, milles käsitletakse kinnipidamist (vt 14. jagu).
A situation in which translators into the relevant language exist, but are not available for reasons internal to the administration, is not a justified reason for not providing a translation.
Otsust läbi vaatava organi olemus: kooskõlas Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklitega 6 ja 13 ning Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 47 peab kaebusi menetlev organ olema sõltumatu ja erapooletu kohus.
The possibility to use templates in order to rationalise the work of the administration is not limited to the scope of application of 12(3) (see below).
Tagasisaatmisdirektiivi artikli 13 lõige 1 toetub suuresti Euroopa Nõukogu suunise nr 5 punktile 1 ja seda tuleks tõlgendada kooskõlas Euroopa Inimõiguste Kohtu asjakohase kohtupraktikaga.
As long as the template allows providing for an individualised translation of the decision in a language which the person understands or may reasonably be presumed to understand, such translation complies with Article 12(2) of the Return Directive and there is no need to use the derogation of Article 12(3).
Selle kohtupraktika kohaselt võib otsust läbi vaatav organ olla ka haldusasutus, tingimusel et see asutus koosneb liikmetest, kes on erapooletud ja kelle sõltumatus on tagatud, ning et siseriiklikes õigusaktides on ette nähtud võimalus lasta otsus kohtuorganil läbi vaadata kooskõlas Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 47 sätestatud nõuetega, mis käsitlevad õigust tõhusale õiguskaitsevahendile.
Member States may decide not to apply paragraph 2 to third-country nationals who have illegally entered the territory of a Member State and who have not subsequently obtained an authorisation or a right to stay in that Member State.
Edasikaebamisvõimaluse kuritarvitamise ärahoidmiseks on olemas mitu kaitsemeedet: artiklis 13 ei ole ette nähtud automaatset peatavat mõju igas olukorras (lõige 2) ja tasuta õigusabi võib olla piiratud, kui on ebatõenäoline, et kaebust saadab edu (lõige 4).
In such cases decisions related to return, as referred to in paragraph 1, shall be given by means of a standard form as set out under national legislation.
Tähelepanu tuleks pöörata ka liidu õiguse üldpõhimõttele „res judicata“.
Member States shall make available generalised information sheets explaining the main elements of the standard form in at least five of those languages which are most frequently used or understood by illegal migrants entering the Member State concerned.
Tähtajad tagasisaatmisega seotud otsuste vaidlustamiseks tuleb sätestada siseriiklikus õiguses.
The use of a standard form for return under Article 12(3) of the Return Directive is a derogation to the general rule, which can only be used in those cases in which a third-country national has illegally entered the territory of a Member State.
Selleks et vältida õiguste ja menetluste võimalikku kuritarvitamist, eelkõige vahetult enne kavandatud väljasaatmise kuupäeva esitatavaid kaebusi, soovitab komisjon liikmesriikidel kehtestada tagasisaatmisotsuse edasikaebamiseks võimalikult lühikese tähtaja, mis on siseriiklikus õiguses kehtestatud sarnastes olukordades, tingimusel et sellega ei riivata ebaproportsionaalselt õigust tõhusale õiguskaitsevahendile.
The use of a standard form in such cases is an option for Member States.
Kohtulik läbivaatamine peaks toimuma liigsete viivitusteta.
Attention must be paid to the fact that the illegal entry cases covered by Article 12(3) of the Return Directive are not always the same as the ‘border cases’ described in Article 2(2)(a) of that Directive — see section 2.1.
Lõikes 1 nimetatud pädeval asutusel või organil on volitused vaadata läbi artikli 12 lõikes 1 osutatud tagasisaatmisega seotud otsused, sealhulgas võimalus nende täitmine ajutiselt peatada, välja arvatud juhul, kui siseriikliku õiguse kohaselt juba kohaldatakse ajutist peatamist.
An illegally staying third-country national who is apprehended in the territory of a Member State three months after illegal entry is not covered by the exception of Article 2(2)(a) of the Return Directive but may still be covered by the exception of Article 12(3).
Peatav mõju: kaebusi menetleval organil peab olema pädevus tagasisaatmisotsuse täideviimine üksikjuhtudel peatada.
Illegal crossing of the internal borders: paragraph 3 applies to third-country nationals ‘who have illegally entered the territory of a Member State and who have not subsequently obtained an authorisation or a right to stay in that Member State’.
Siseriiklikes õigusaktides tuleks selgelt ette näha, et tagasisaatmisega seotud otsust läbi vaatav organ ise saab otsuse täideviimise ühe menetluse raames peatada.
In the specific context of this provision of the Return Directive, the term ‘illegal entry’ may also cover cases in which an illegally staying third-country national entered from another Member State in non-compliance with the conditions for entry and stay applicable in that Member State.
Kohustus tagada automaatne peatav mõju ohtlikku kohta tagasisaatmise ohu korral: Euroopa Inimõiguste Kohtu praktikas nõutakse automaatset peatavat mõju juhul, kui on põhjendatult alust arvata, et isik seisab tagasisaatmise korral silmitsi tõelise väärkohtlemise ohuga, mis on vastuolus Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikliga 3 (isikut ähvardab tagasipöördumisel piinamise või ebainimliku või alandava kohtlemise oht) (vt Euroopa Inimõiguste Kohtu menetluseeskiri 39).
Attention should be paid to the fact that in these specific cases (entry from another Member State) Article 6(2) or 6(3) of the Return Directive may be applicable.
Tagasisaatmisdirektiivi artikkel 13 – tõlgendatuna koos direktiivi artiklitega 5 ja 9 – kohustab seega otsust läbi vaatavat organit andma kooskõlas selle nõudega ipso jure peatava mõju, kui kaalul on tagasi- ja väljasaatmise lubamatuse põhimõte.
Article 12(3) contains no derogation regarding the applicable legal remedies.
Kohustus tagada automaatne peatav mõju tervisliku seisundi olulise ja pöördumatu halvenemise ohu korral: Euroopa Kohus on kinnitanud kohtuasjas C-562/13 Abdida [68] tehtud otsuse punktis 53 järgmist: „direktiivi 2008/115/EÜ artikleid 5 ja 13 tuleb harta artikli 19 lõike 2 ja artikli 47 alusel tõlgendada nii, et nendega on vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mis ei näe ette võimalust esitada peatava mõjuga kaebus tagasisaatmise otsuse peale, mille täitmine võib kolmanda riigi kodaniku jaoks kaasa tuua tõsise ohu, et tema terviseseisund halveneb oluliselt ja pöördumatult“.
The legal remedies mentioned in Article 13(1) of the Return Directive therefore have to be provided for also when the standard form mentioned in Article 12(3) is used.
Et saavutada tasakaal tõhusa õiguskaitsevahendi kasutamise õiguse ja tagasisaatmismenetluste tõhususe tagamise vajaduse vahel, soovitab komisjon anda tagasisaatmisotsuse peale esitatud kaebustele automaatse peatava mõju ainult eespool nimetatud kohustuslikel juhtudel.
Legal basis: Return Directive — Article 13(1) and (2)
Kui kaebuses viidatakse muudele põhjustele (näiteks menetluslikud puudused, perekonna ühtsuse austamine, teiste õiguste või huvide kaitse) ning kui tegemist ei ole surmaohuga või tervisliku seisundi olulise ja pöördumatu halvenemise tõsise ohuga, võivad liikmesriigid otsustada jätta kaebustele automaatse peatava toime andmata.
The third-country national concerned shall be afforded an effective remedy to appeal against or seek review of decisions related to return, as referred to in Article 12(1), before a competent judicial or administrative authority or a competent body composed of members who are impartial and who enjoy safeguards of independence.
Pädevatel siseriiklikel asutustel või organitel peab siiski igal juhul olema õigus otsustada üksikjuhtudel ajutiselt peatada otsuse täideviimine, kui seda peetakse vajalikuks muudel põhjustel (näiteks pereelu, tervishoid või lapse parimad huvid).
Effective remedies should be provided as regards all decisions related to return.
Õiguslik alus: tagasisaatmisdirektiivi artikli 13 lõiked 3 ja 4; direktiivi 2013/32/EL (varjupaigamenetluste direktiiv) artiklid 20 ja 21, millega asendatakse nõukogu direktiivi 2005/85/EÜ [69] artikli 15 lõiked 3–63.
The term ‘decisions related to return’ should be understood broadly, covering decisions on all issues regulated by the Return Directive, including return decisions, decisions granting or extending a period for voluntary departure, removal decisions, decisions on postponement of removal, decisions on entry bans as well as on suspension or withdrawal of entry bans (see section 12.2).
Kolmanda riigi kodanikul on võimalus saada õigusalast nõu, määrata oma seaduslik esindaja ja saada vajaduse korral keelelist abi.
The remedies applicable in case of detention decisions as well as prolongation of detention are regulated in more detail in Article 15 of the Return Directive concerning detention (see section 14).
Keeleline abi ei tähenda üksnes otsuse tõlkimise kohustust (seda on juba käsitletud tagasisaatmisdirektiivi artikli 12 lõikes 2), vaid ka kohustust pakkuda tõlkide abi, et kolmanda riigi kodanik saaks kasutada talle direktiivi artikliga 13 tagatud menetlusõigusi.
Nature of reviewing body: in line with Article 6 and 13 ECHR and Article 47 CFR, the appeal body must in substance be an independent and impartial tribunal.
Tuleks meenutada, et kohtuasjas Čonka vs. Belgia [70] määratles Euroopa Inimõiguste Kohus tõlkide kättesaadavuse ühe tegurina, mis mõjutab tõhusa õiguskaitsevahendi kättesaadavust.
Article 13(1) of the Return Directive is closely inspired by CoE Guideline 5.1 and it should be interpreted in accordance with relevant European Court of Human Rights (‘ECtHR’) case-law.
Liikmesriigid peaksid andma kolmanda riigi kodanikule õiguse saada keelelist abi viisil, mis annab asjaomasele isikule konkreetse ja praktilise võimaluse seda kasutada (sätte kasulik mõju).4.
In line with this case-law, the reviewing body can also be an administrative authority provided that this authority is composed of members who are impartial and who enjoy safeguards of independence and that national provisions provide for the possibility to have the decision reviewed by a judicial authority, in line with the standards set by Article 47 CFR on the right to an effective remedy.
Liikmesriigid tagavad, et taotlusel võimaldatakse vajalik tasuta õigusabi ja/või esindaja teenuseid kooskõlas asjaomaste õigusabiga seotud siseriiklike õigusaktide või eeskirjadega, milles võidakse sätestada, et sellise tasuta õigusabi ja/või esindaja teenuse puhul kehtivad direktiivi 2005/85/EÜ artikli 15 lõigetes 3–6 sätestatud tingimused.
Several safeguards exist to counter the risk of an eventual abuse of the possibility to appeal: Article 13 does not provide for an automatic suspensive effect in all circumstances (paragraph 2) and free legal assistance may be limited if the appeal is unlikely to succeed (paragraph 4).
Õigusabi ja esindamine: lõikes 4 on kindlaks määratud, millistel juhtudel ja millistel asjaoludel peavad liikmesriigid katma õigusalase nõu ja esindamisega seotud kulud, viidates sisuliselt varjupaigamenetluste direktiivis loetletud tingimustele.
Attention should also be paid to the general principle of Union law of res judicata.
Liikmesriigid peavad tagama nii õigusabi kui ka esindamise tasuta, kui direktiivis ja siseriiklikes rakendusaktides ette nähtud tingimused on täidetud.
The deadlines for lodging appeals against decisions related to return must be set by national law.
Tasuta õigusabi ja/või seadusliku esindamise taotluse võib esitada tagasipöörduja või tema esindaja ükskõik millisel sobival menetluse hetkel.
The Commission recommends that, to avoid possible misuse of rights and procedures, in particular appeals lodged shortly before the scheduled date of removal, Member States provide for the shortest deadline for lodging appeals against return decisions established by national law in comparable situations, provided that it does not represent a disproportionate interference with the right to an effective remedy.
Haldusasutuste antav õigusalane nõu: õigusalast nõu võivad põhimõtteliselt anda ka tagasisaatmisotsuste tegemise eest vastutavad haldusasutused, kui pakutav teave on objektiivne ja kallutamata (kasulik mõju).
Judicial decisions should intervene without undue delays.
Võimalike huvide konfliktide vältimiseks on oluline, et teavet annaks isik, kes tegutseb erapooletult/sõltumatult.
The authority or body mentioned in paragraph 1 shall have the power to review decisions related to return, as referred to in Article 12(1), including the possibility of temporarily suspending their enforcement, unless a temporary suspension is already applicable under national legislation.
Seepärast ei saa seda teavet anda näiteks isik, kes langetab juhtumi kohta otsuse või vaatab selle läbi.
Suspensive effect: the appeal body must have the power to suspend the enforcement of a return decision in individual cases.
Hea tava, mida mõnes liikmesriigis juba kasutatakse, on hoida otsuseid langetavad ametiasutused ning õigusalast ja menetluslikku teavet pakkuvad ametiasutused üksteisest lahus.
It should be clearly provided for in national legislation that the reviewing body itself (the body reviewing the decision related to return) has the power to suspend the enforcement within the frame of one procedure.
Kui liikmesriik peaks siiski otsustama määrata viimati nimetatud ülesanne otsuseid langetavale ametiasutusele, tuleks tagada asjaomaste töötajate ülesannete selge lahusus (näiteks luues eraldi ja sõltumatu osakonna, mis vastutab vaid õigusalase ja menetlusliku teabe andmise eest).
Obligation to grant automatic suspensive effect in case of risk of refoulement: ECtHR case-law requires automatic suspensive effect in cases in which there are substantial grounds for believing that the person, if returned, will be exposed to a real risk of ill-treatment contrary to Article 3 ECHR (risk of torture or inhuman or degrading treatment upon return) — see Rule 39, Rules of the ECtHR.
juhul, kui kaebusel on kohtu või mõne muu pädeva asutuse hinnangul ilmselged eduväljavaated;
Article 13 of the Return Directive — interpreted in conjunction with Articles 5 and 9 of the Return Directive — thus obliges the reviewing body to grant ipso jure suspensive effect in line with this requirement if the principle of non-refoulement is at stake.
neile, kellel ei ole piisavaid vahendeid;
Obligation to grant automatic suspensive effect in case of risk of grave and irreversible deterioration of state of health: in its judgement in Case C-562/13, Abdida [68] (paragraph 53), the ECJ confirmed: ‘Articles 5 and 13 of Directive 2008/115/EC, taken in conjunction with Articles 19(2) and 47 of the Charter, must be interpreted as precluding national legislation which does not make provision for a remedy with suspensive effect in respect of a return decision whose enforcement may expose the third-country national concerned to a serious risk of grave and irreversible deterioration in his state of health’.
teenuste kaudu, mida osutavad õigusnõustajad või muud nõustajad, kes on siseriikliku õigusega spetsiaalselt määratud taotlejaid abistama ja esindama;
The Commission recommends granting automatic suspensive effect to appeals against return decision only in the compulsory cases mentioned above, to strike the right balance between the right to an effective remedy and the need to ensure the effectiveness of return procedures.
esimese astme kaebemenetlustes ja mitte edasise edasikaebamise või läbivaatamise korral.
Legal basis: Return Directive — Article 13(3) and (4); Directive 2013/32/EU (the ‘Asylum Procedures Directive’) — Articles 20 and 21, replacing Article 15(3) to (6) of Council Directive 2005/85/EC [69]3.
ette näha, et tasude ja muude kulude osas ei koheldaks õigusabiga seotud küsimustes taotlejaid soodsamalt kui liikmesriigi kodanikke;
The third-country national concerned shall have the possibility to obtain legal advice, representation and, where necessary, linguistic assistance.
nõuda tehtud kulutuste osalist või täielikku hüvitamist juhul, kui taotleja rahaline olukord on oluliselt paranenud või kui kulutuse tegemise otsus tehti taotleja esitatud valeandmete põhjal.
Linguistic assistance implies not only an obligation to provide for a translation of a decision (already covered by Article 12(2) of the Return Directive) but also an obligation to make available assistance by interpreters in order to allow the third-country national to exercise the procedural rights afforded to him/her under Article 13 of the Directive.
Tõhus õiguskaitsevahend tasuta õigusabi andmisest keeldumise vastu: kui otsuse mitte võimaldada tasuta õigusabi ja esindamist teeb asutus, mis ei ole kohus, tagavad liikmesriigid, et taotlejal on õigus tõhusale õiguskaitsevahendile kohtus sellise otsuse vaidlustamiseks.
It should be recalled that in the case Conka v Belgium [70], the ECtHR identified the availability of interpreters as one of the factors which affect the accessibility of an effective remedy.
Õigus tõhusale õiguskaitsevahendile ja õiglasele kohtulikule arutamisele kuulub Euroopa Liidu õiguskorra lahutamatuks osaks olevate põhiõiguste hulka ning selle järgimist nõutakse isegi siis, kui kohaldatavates õigusaktides ei ole sellist menetlusnõuet sõnaselgelt ette nähtud.
The rights of the third-county national to receive linguistic assistance should be granted by Member States in a way which provides the person concerned with a concrete and practical possibility to make use of it (effet utile of the provision).
Õiguslik alus: tagasisaatmisdirektiivi artikli 14 lõige 1
4.
Liikmesriigid tagavad (välja arvatud artiklitega 16 ja 17 hõlmatud olukorra puhul), et artikli 7 kohaselt vabatahtlikuks lahkumiseks võimaldatud tähtaja jooksul ja tähtaegade jooksul, millal väljasaatmine on artikli 9 kohaselt edasi lükatud, võetakse kolmanda riigi kodanike suhtes võimaluste piires arvesse järgmisi põhimõtteid:
Member States shall ensure that the necessary legal assistance and/or representation is granted on request free of charge in accordance with relevant national legislation or rules regarding legal aid, and may provide that such free legal assistance and/or representation is subject to conditions as set out in Article 15(3) to (6) of Directive 2005/85/EC.
säilitatakse perekonna ühtsus nende territooriumil asuvate pereliikmetega;
Legal assistance and legal representation: paragraph 4 specifies in which cases and under which conditions Member States have to cover the costs for legal advice and representation — referring in essence to the conditions enumerated in the Asylum Procedures Directive.
võimaldatakse esmaabi ja haiguste põhiravi;