natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In particular, verifiers shall not require an individual justification for each of the best practices, sector-specific environmental performance indicators and benchmarks of excellence which are mentioned in the SRD and not considered relevant by the organisation in the light of its environmental review.
Tõendajad ei nõua eraldi põhjendust iga parima tava, sektoripõhise keskkonnatoime näitaja ega tipptaseme võrdlusaluse kohta, mida on sektori võrdlusdokumendis nimetatud ja mida organisatsioon ei ole pidanud keskkonnaülevaate alusel vajalikuks.
Nevertheless, they could suggest relevant additional elements for the organisation to take into account in the future as further evidence of its commitment to continuous performance improvement.
Sellegipoolest võivad nad soovitada organisatsioonil võtta tulevikus arvesse olulisi lisaelemente, mis on edaspidi üheks tõendiks selle kohta, et organisatsioon soovib keskkonnatoimet pidevalt parandada.
This document consists of four sections.
Käesolev dokument koosneb neljast jaost.
Section 1 introduces EMAS' legal background and describes how to use this document, while Section 2 defines the scope of this SRD.
jaos tutvustatakse EMASi õiguslikku tausta ja antakse juhiseid dokumendi kasutamise kohta, 2. jaos määratletakse võrdlusdokumendi kohaldamisala.
Section 3 briefly describes the different best environmental management practices (BEMPs) [5] together with information on their applicability, in general as well as at SME level.
jaos kirjeldatakse lühidalt mitmesuguseid parimaid keskkonnajuhtimise tavasid [5] koos teabega nende kohaldatavuse kohta nii üldisel kui ka VKEde tasandil.
When specific environmental performance indicators and benchmarks of excellence could be formulated for a particular BEMP, these are also given.
Kui mõne parima keskkonnajuhtimise tava kohta on võimalik sõnastada valdkondlikud keskkonnatoime näitajad ja tipptaseme võrdlusalused, esitatakse ka need.
Some of the indicators and benchmarks are relevant for more than one BEMP and are thus repeated whenever appropriate.
Osa näitajaid ja võrdlusaluseid on olulised rohkem kui ühe parima keskkonnajuhtimise tava seisukohalt ja seepärast korratakse neid, kui see on vajalik.
Finally, Section 4 presents a comprehensive table with a selection of the most relevant environmental performance indicators, associated explanations and related benchmarks of excellence.2.
Viimasena esitatakse 4. jaos ülevaatlik tabel kõige olulisemate keskkonnatoime näitajatega, nende juurde kuuluvate selgituste ja seonduvate tipptaseme võrdlusalustega.
This SRD addresses the environmental performance of the activities of the food and beverage manufacturing sector.
Sektori võrdlusdokumendis käsitletakse toiduaine- ja joogitootmissektori keskkonnatoimet.
In this document, the food and beverage manufacturing sector includes companies belonging to the following NACE code divisions (according to the statistical classification of economic activities established by Regulation (EC) No 1893/2006 of the European Parliament and of the Council [6]):NACE code 10: manufacture of food products,
Käesoleva dokumendi tähenduses moodustub toiduaine- ja joogitootmissektor ettevõtetest, mis kuuluvad järgmistesse Euroopa Liidu majanduse tegevusalade statistilise klassifikaatori (NACE) koodiga tähistatud osadesse (vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1893/2006 [6] kehtestatud majanduse tegevusalade statistilisele klassifikaatorile):NACE kood 10: toiduainete tootmine;
NACE code 11: manufacture of beverages.
NACE kood 11: joogitootmine.
Best practices presented for the overall food and beverage manufacturing sector (Section 3.1) are addressed to all companies belonging to NACE codes 10 and 11.
Parimad tavad üldises toiduaine- ja joogitoomissektoris (jaotis 3.1) on suunatud kõikidele ettevõtetele, millele saab kohaldada NACE koode 10 ja 11.
The following two tables present the most significant direct and indirect environmental aspects [7] for food and beverage manufacturers, the related main environmental pressures and how these are tackled in this document.
Järgmises kahes tabelis on esitatud toiduaine- ja joogitootjate jaoks kõige olulisemad otsesed ja kaudsed keskkonnaaspektid, [7] nendega seotud peamised survetegurid ning viisid, kuidas nendega käesolevas dokumendis tegeldakse.
They are addressed either by BEMPs described in Section 3.1 or by making reference to other available reference documents such as the Best Available Techniques (BAT) Reference Document for the Food, Drink and Milk Industries (FDM BREF) [8].
Neid on käsitletud kas jaotises 3.1 kirjeldatud parimas keskkonnajuhtimise tavas või viidates muudele olemasolevatele viitedokumentidele, nagu dokument parimate võimalike tehnikate kohta toiduaine-, joogi- ja piimatööstuses (FDM BREF) [8].
The most significant direct environmental aspects for food and beverage manufacturers and how these are addressed in the SRD
Toiduaine- ja joogitootjate jaoks olulisimad otsesed keskkonnaaspektid ja nende käsitlus sektori võrdlusdokumendis
Most significant direct environmental aspects
Kõige olulisemad otsesed keskkonnaaspektid
Related main environmental pressures
Seotud peamised survetegurid
BEMPs
Parimad keskkonnajuhtimise tavad
Industrial processes and related operations
Tööstusprotsessid ja seotud toimingud
Reference to BAT in FDM BREF
Viide PVT-le dokumendis FDM BREF
Emissions to air (NOx, SOx, VOCs, particulate matter)
Heide õhku (NOx, SOx, LOÜd, tahked osakesed)
Solid waste generation
Tahkete jäätmete teke
BEMP on avoiding food waste in food and beverage manufacturing (Section 3.1.9)
Parim keskkonnajuhtimise tava toidujäätmete tekke vältimiseks toiduaine- ja joogitootmisel (jaotis 3.1.9)
Energy consumption, GHG emissions (CO2)
Energiatarbimine, kasvuhoonegaaside heide (CO2)
BEMP on deploying energy management and energy efficiency throughout all operations (Section 3.1.7)
Parim keskkonnajuhtimise tava energiajuhtimise rakendamisel ja energiatõhususe parandamisel kõigi toimingute puhul (jaotis 3.1.7)
BEMP on integrating renewable energy in manufacturing processes (Section 3.1.8)
Parim keskkonnajuhtimise tava taastuvenergia integreerimisel tootmisprotsessidesse (jaotis 3.1.8)
Refrigeration
Jahutamine
Energy consumption, GHG emissions (refrigerants)
Energiatarbimine, kasvuhoonegaaside heide (külmaained)
BEMP on improving freezing and refrigeration (Section 3.1.6)
Parim keskkonnajuhtimise tava külmutamise ja sügavkülmutamise parendamiseks (jaotis 3.1.6)
Cleaning operations
Puhastustoimingud
Water consumption, use of chemicals, waste water generation
Veetarbimine, kemikaalide kasutamine, reovee teke
BEMP on environmentally friendly cleaning operations (Section 3.1.4)
Parim keskkonnajuhtimise tava keskkonnasõbralike puhastustoimingute kohta (jaotis 3.1.4)
Transport and logistics
Kaubavedu ja logistika
Energy consumption, GHG emissions, emissions to air (CO2, CO, SO2, NOx, particulate matter etc.)
Energiatarbimine, kasvuhoonegaaside heide, heide õhku (CO2, CO, SO2, NOx, tahked osakesed jne)
BEMP on transport and logistics (Section 3.1.5)
Parim keskkonnajuhtimise tava kaubaveo ja logistika kohta (jaotis 3.1.5)
GHG emissions, energy consumption, resource depletion (material use)
Kasvuhoonegaaside heide, energiatarbimine, ressursside ammendamine (materjalikasutus)
BEMP on improving or selecting packaging to minimise environmental impact (Section 3.1.3)
Parim keskkonnajuhtimise tava pakkematerjalide parendamise või valimise kohta keskkonnamõju minimeerimiseks (jaotis 3.1.3)
The most significant indirect environmental aspects for all food and beverage manufacturers and how these are addressed in the SRD
Kõikide toiduaine- ja joogitootjate jaoks olulisimad kaudsed keskkonnaaspektid ja nende käsitlus sektori võrdlusdokumendis
Most significant indirect environmental aspects
Kõige olulisemad kaudsed keskkonnaaspektid
GHG emissions, energy consumption, water consumption, emissions to air etc.
Parim keskkonnajuhtimise tava tarneahela jätkusuutlikuks haldamiseks (jaotis 3.1.2)
BEMP on sustainable supply chain management (Section 3.1.2)
Põllumajandus
Agriculture
Kasvuhoonegaaside heide (CO2, CH4), bioloogilise mitmekesisuse vähenemine, heide õhku, eutrofeerumine, veetarbimine
GHG emissions (CO2, CH4), biodiversity loss, emissions to air, eutrophication, water consumption
Viide põllumajandusele – vilja ja loomade kasvatamise SVD [9]
Reference to the Agriculture — crop and animal production SRD [9]
Jaenõuded
Retail
Energiatarbimine, toidujäätmete teke
Energy consumption, food waste generation
Viide jaekaubandussektori võrdlusdokumendile [10]
Reference to Retail Trade SRD [10]
Toidu valmistamine tarbijate poolt
Food preparation by consumers
Tabelites 2.1 ja 2.2 loetletud keskkonnaaspektid valiti enamiku toiduaine- ja joogitootjate puhul kõige olulisemateks.
Environmental aspects listed in Tables 2.1 and 2.2 were selected as the most significant for the majority of food and beverage manufacturers.
Siiski tuleks konkreetsete organisatsioonide hallatavaid keskkonnaaspekte ja seda, kas antud juhul on tegemist otsese või kaudse aspektiga, hinnata juhtumipõhiselt.
However, the environmental aspects to be managed by specific companies, and whether each aspect is direct or indirect for a specific company, should be assessed on a case-by-case basis.
Sellised keskkonnaaspektid nagu ohtlikud jäätmed, elurikkus või materjalide kasutamine muudes kui loetletud valdkondades võivad samuti osutuda asjakohaseks.
Environmental aspects, such as hazardous waste, biodiversity or material use for areas other than those listed above could also be significant.
Lisaks tabelites 2.1 ja 2.2. loetletud parimatele keskkonnajuhtimise tavadele võib keskkonnatoimet kõigi tabelites esitatud keskkonnaaspektide ja seotud survetegurite puhul aidata parandada ka üldine parim keskkonnajuhtimise tava toodete ja/või toimingute keskkonnasäästlikkuse hindamise kohta.
In addition to the BEMPs listed in Tables 2.1 and 2.2, an overarching BEMP on ‘performing an environmental sustainability assessment of products and/or operations’ can help to improve the environmental performance for all environmental aspects and related pressures presented in the tables.
Peale selle, et see sektori võrdlusdokument kirjeldab ülal loetletud parimaid tavasid üldises toiduaine- ja joogitootmissektoris (kõikides ettevõtetes, mis kuuluvad NACE koodide 10 ja 11 alla), sisaldub selles ka hulk konkreetseid parimaid tavasid mitmes alamsektoris, nimelt:
Moreover, this SRD, apart from describing the best practices for the overall food and beverage manufacturing sector (all companies belonging to NACE codes 10 and 11) listed above, also includes a range of specific best practices for several subsectors, namely:
kohvi töötlemine (NACE kood 10.83) jaotises 3.2,
processing of coffee (NACE code 10.83) in Section 3.2,
oliiviõli tootmine (NACE kood 10.41) jaotises 3.3,
manufacture of olive oil (NACE code 10.41) in Section 3.3,
karastusjookide tootmine (NACE kood 11.07) jaotises 3.4,
manufacture of soft drinks (NACE code 11.07) in Section 3.4,
õlle tootmine (NACE kood 11.05) jaotises 3.5,
manufacture of beer (NACE code 11.05) in Section 3.5,
liha- ja linnulihatoodete tootmine (NACE kood 10.13) jaotises 3.6,
production of meat and poultry meat products (NACE code 10.13) in Section 3.6,
puuviljamahla tootmine (NACE kood 10.32) jaotises 3.7,
manufacture of fruit juice (NACE code 10.32) in Section 3.7,
juustu tootmine (NACE kood 10.51) jaotises 3.8,
cheese-making operations (NACE code 10.51) in Section 3.8,
leiva, küpsiste ja kookide tootmine (NACE koodid 10.71 ja 10.72) jaotises 3.9,
manufacture of bread, biscuits and cakes (NACE codes 10.71 and 10.72) in Section 3.9,
veini tootmine (NACE kood 11.02) jaotises 3.10.
manufacture of wine (NACE 11.02) in Section 3.10.
Selles jaotises vaadeldakse kõiki toiduaine- ja joogitootjaid (NACE koodid 10 ja 11).
This section targets all food and beverage manufacturers (NACE codes 10 and 11).
Parim keskkonnajuhtimise tava on hinnata toodete ja toimingute keskkonnamõju olelusringi hindamise (LCA) vahendite [11] abil, et selgitada välja prioriteetsed tegevusvaldkonnad ehk valupunktid ning töötada välja strateegia keskkonnamõjude vähendamiseks.
BEMP is to assess the environmental impact of products and operations using life-cycle assessment (LCA) tools [11] to identify priority areas for action, or ‘hotspots’, and define a strategy for reducing the environmental impacts.
Kohaldatavus
Applicability
Keskkonnasäästlikkuse uuringu läbiviimisel võivad toiduaine- ja joogitootjad kokku puutuda paljude proovikividega, mis hõlmavad ka toote keerukust ja teabe kättesaadavust; olelusringi hindamine võib olla kulukas ja aeganõudev ning teatud keskkonnamõjud võivad olla tootja kontrolli alt väljas, mistõttu võib nende käsitlemine olla väga keerukas, isegi kui mõjusid on võimalik kvantifitseerida.
When undertaking an environmental sustainability assessment, food and beverage manufacturers can face a number of challenges which include the complexity of the product and the accessibility of information; it can be expensive and time-consuming to undertake LCAs, and certain environmental impacts may also be beyond the control of the manufacturer and thus very difficult to act upon, even if they can be quantified.
Seda parimat keskkonnajuhtimise tava on võimalik kohaldada toiduaine- ja joogitootmissektori VKEdele, eeldusel et nad saavad kasutada lihtsustatud vahendeid, kui nende võimekus või ressursid täielikku olelusringi hindamist ei võimalda.
This BEMP is applicable to SMEs in the food and beverage manufacturing sector, given that they can use simplified tools when their capabilities or resources do not permit full LCAs.
Seonduvad keskkonnatoime näitajad ja tipptaseme võrdlusalused
Associated environmental performance indicators and benchmarks of excellence
Keskkonnatoime näitajad
Environmental performance indicators
Tipptaseme võrdlusalused
Benchmarks of excellence
i1) Keskkonnasäästlikkuse hindamise tunnustatud eeskirjade abil hinnatud tegevuskohtade või toodete [12] osakaal (%).
(i1) Percentage of sites or products [12] assessed using a recognised environmental sustainability assessment protocol (%).
i2) Keskkonnasäästlikkuse hindamise tunnustatud eeskirjade abil hinnatud tegevuskohtade või toodete arv.
(i2) Number of sites or products assessed using a recognised environmental sustainability assessment protocol.
b1) Rakendatakse ettevõtteülest keskkonnasäästlikkuse hindamist, mis hõlmab kõiki toiminguid.
(b1) A company-wide environmental sustainability assessment covering all operations is implemented.
b2) Läbi viiakse kõikide uute arendatavate toodete keskkonnasäästlikkuse hindamine.
(b2) An environmental sustainability assessment for all new products under development is carried out.
Parim keskkonnajuhtimise tava on juhtida eelkõige koostis- või toorainete tarneahelat, valides ühe või mitu järgmisest kolmest lähenemisviisist:
BEMP is to manage the supply chain, in particular ingredients or raw materials, by choosing one or more of the following three approaches:
keskkonnahoidlikud hanked, st keskkonnatoime kindlaksmääratud kriteeriumidele [13] vastavate tarnijate valimine;
green procurement, i.e. selecting suppliers that fulfil identified environmental performance criteria [13],
retseptide kohandamine mittesäästvate koostisainete eemaldamiseks;
adapting recipes to remove unsustainable ingredients,
olemasolevate tarnijate toetamine nende keskkonnatoime parandamisel.
supporting existing suppliers in improving their environmental performance.
Lisaks on nendele toiduaine- ja joogitootjatele, kes kasutavad koostisainena märkimisväärses koguses vett (nt jookide tootjad), parim keskkonnajuhtimise tava kõigepealt hinnata, missugust riski kujutab tootmisüksus kohalikele veevarudele.
Additionally, for those food and beverage manufacturers using substantial amounts of water as an ingredient (e.g. beverage manufacturers), it is BEMP to firstly assess the risks posed, by the production site, to the local water resources.
Pärast seda on võimalik kehtestada veevarude jätkusuutliku kasutamise programm, milles täpsustatakse konkreetsed meetmed, mida on võimalik kohalike veevarude säilitamiseks võtta.
Afterwards, a water resource sustainability programme can be put in place, detailing specific actions that can be taken to support the preservation of the local water resources.
Tarneahela jätkusuutlikul haldamisel võib esineda teatud piiranguid: i) keskkonnahoidlikel hangetel põhinev lähenemisviis eeldab, et keskkonnahoidlikud valikud on kättesaadavad, ii) retsepte on võimalik kohandada, kui mittesäästlikke koostisaineid on võimalik asendada võrdväärsete, säästlikumate alternatiividega, ning iii) alati ei pruugi olla võimalik olemasolevate tarnijate keskkonnatoimet mõjutada, näiteks seetõttu, et VKE ostab tooteid väikestes kogustes.
Sustainable supply chain management can have some limitations: (i) the green procurement approach assumes that ‘green’ choices are available; (ii) recipes can be adapted if unsustainable ingredients can be removed with equivalent, more sustainable alternatives; and (iii) it may not always be possible to influence the performance of existing suppliers, e.g. due to small volumes of products purchased by an SME.
Siiski on esitatud kolm lähenemisviisi enamasti laialdaselt kohaldatavad.
However, the three approaches presented are in most cases broadly applicable.
Seda parimat keskkonnajuhtimise tava, koos ülalmainitud piirangutega, on võimalik täielikult kohaldada toiduaine- ja joogitootmissektoris tegutsevatele VKEdele.
This BEMP, with the aforementioned limitations, is fully applicable to SMEs in the food and beverage manufacturing sector.
i3) Ettevõtte säästlikkuskriteeriumidele või olemasolevatele säästlikkuse standarditele vastavate koostisainete või toodete (nt pakendite) osakaal (protsent (%) arvu või väärtuse järgi eurodes)
(i3) Percentage of ingredients or products (e.g. packaging) meeting the company's specific sustainability criteria or complying with existing sustainability standards (% by number or value in EUR)
i4) Keskkonnahoidlike hangete kaudu ostetud koostisainete või toodete (nt pakendite) osakaal (protsent (%) arvu või väärtuse järgi eurodes)
(i4) Percentage of ingredients or products (e.g. packaging) sourced via green procurement (% by number or value in EUR)
i5) Säästlikkuse suurendamise programmides osalevate tarnijate osakaal (protsent (%) tarnijate arvu alusel või nende tarnitavate toodete väärtus eurodes)
(i5) Percentage of suppliers engaged in sustainability improvement programmes (% by number of suppliers or value in EUR of products they supply)
i6) Keskkonnajuhtimissüsteemi kasutavate tarnijate osakaal (protsent (%) tarnijate arvu alusel või nende tarnitavate toodete väärtus eurodes)
(i6) Percentage of suppliers with environmental management systems in place (% by number of suppliers or value in EUR of products they supply)
Parim keskkonnajuhtimise tava on minimeerida pakendite (st esmaste, teiseste ja kolmandaste pakendite) keskkonnamõju toote olelustsükli jooksul, näiteks kasutades:
BEMP is to minimise the environmental impact of packaging (i.e. primary, secondary and tertiary packaging), throughout the product life cycle, for example by the use of:
pakendite disainimisel ökodisaini vahendeid, et parendada nende keskkonnatoimet;
eco-design tools to simulate the environmental performance of the packaging during the design,
kergemaid pakendeid, tagades sama kaitsekindluse;
‘lightweighting’, i.e. packaging with reduced weight but the same protective performance,
tarnija poolt ettevõttele tarnitavate koostisainete koospakendamist;
bulk packaging of ingredients delivered by suppliers to the company,
taastäitmist, nt taastäidetavate pakendite tagastamist toiduaine- ja joogitootjale;
refills, e.g. refillable packaging to be returned to the food and beverage manufacturer,
tagastatavaid teiseseid ja kolmandaid pakendeid;
returnable secondary and tertiary packaging,
ringlussevõetud materjali sisaldavaid pakendeid;
packaging containing recycled material,
bioplaste sisaldavaid pakendeid tingimusel, et selle valiku keskkonnakasud on tõendatavad.
packaging containing bio plastics provided that the environmental benefits of this choice can be proven.
Peale selle on toiduaine- ja joogitootjate parim keskkonnajuhtimise tava aidata tarbijatel vähendada toodetavate toidujäätmete kogust, tehes järgmist:
Furthermore, BEMP is for food and beverage manufacturers to help consumers reducing the food waste they generate, by:
pakendades modifitseeritud gaasikeskkonda, et pikendada toodete kõlblikkusaega;
using modified atmosphere packaging to increase shelf-life of products,
selgitades välja pakendite optimaalse suuruse eesmärgiga vastata paremini erinevate elustiilide ja majapidamiste vajadustele ning vähendada nii jääke;
identifying the optimum portion size of the packaging with a view to better cater for different lifestyles and households to reduce leftovers,
lisades pakenditele soovitusi toiduaine optimaalseks säilitamiseks, et vältida selle riknemist.
including messages on packaging recommending optimised storage of the food product to avoid its spoilage.
Seda parimat keskkonnajuhtimise tava saab kohaldada kõikide toiduaine- ja joogitootjate, kaasa arvatud VKEde suhtes.
This BEMP is applicable to all food and beverage manufacturers including SMEs.
i7) Pakendiga seotud CO2 heide valmistatud toote kaalu/mahuühiku kohta (pakendi g CO2 ekv/g või ml toodet)
(i7) Packaging-related CO2 emissions per weight/volume unit of product manufactured (packaging g CO2eq/g or ml of product)
i8) Pakendi kaal valmistatud toote kaalu/mahuühiku kohta (g pakendit / g või ml toodet)
(i8) Weight of packaging per weight/volume unit of product manufactured (g of packaging/g or ml of product)
i9) Ringlussevõetavate pakendite osakaal (%)
(i9) Percentage of packaging which is recyclable (%)
i10) Ringlussevõetud materjali osakaal pakendis (%)
(i10) Percentage of recycled material content in packaging (%)
i11) Teatava kategooria toodete keskmine netokogus pakendatud toodete mahu kohta (kg toodet / l pakendatud toodet)
(i11) Average density of net product category per volume of packaged product (kg of product/l of packaged product)
b3) Pakendi tootmisel kasutatakse ökodisainivahendit, et selgitada välja vähese keskkonnamõjuga võimalused.
(b3) An eco-design tool is employed when designing packaging to identify options with a low environmental impact.
Parim keskkonnajuhtimise tava on vähendada puhastustoimingutel kasutatava vee, energia ja kemikaalide kogust, tehes järgmist:
BEMP is to reduce the amount of water, energy and chemicals used during cleaning operations by:
kohapealsete puhastussüsteemide (CIP) kasutuselevõtmine ja optimeerimine, kasutades optimaalseid puhastusettevalmistusi (nt torude puhastamine jää abil), täpset disaini ja konfiguratsiooni, detergendi ning selle temperatuuri ja kontsentratsiooni mõõtmist ja kontrolli, asjakohaseid mehaanilisi tegevusi, viimase loputusvee taaskasutamist eelloputusveena, detergentide ringlussevõttu ning puhastustulemuste reaalajas kontrollimist;
implementing and optimising ‘Cleaning In Place’ (CIP) systems by optimal cleaning preparation (e.g. ice pigging), accurate design and configuration, measuring and controlling detergent temperature and concentration, using mechanical action appropriately, reusing final rinse water for the pre-rinse, recycling detergents, and by using real-time cleaning verification,
käsitsi puhastustoimingute optimeerimine, parandades teadlikkust, kontrollides energia-, vee- ja kemikaalide kasutust, kasutades kuivpuhastust ja puhastades seadmed pärast kasutust võimalikult kiiresti;
optimising manual cleaning operations by raising awareness, monitoring the energy, water and chemicals used, dry clean-up and cleaning of equipment as soon as possible after use,
kahjulike kemikaalide kasutuse minimeerimine või vältimine, kogudes ja taaskasutades puhastusaineid ning kasutades vähemkahjulikke ja bioloogilisi kemikaale;
minimising or avoiding the use of harmful chemicals by capturing and reusing cleaning agents and using less harmful and biological chemicals,
tootmise parem planeerimine, et vältida muudatusi tootmisprotsessis, mis nõuavad seadmete puhastamist;