natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ireland also provided the examples of journeys from New York to Dublin and from Dublin to New York with and without a stopover in Shannon and applicable ATT rates.
2011. aasta otsuses tõdeti, et kui lennureisijatasu oleks kohaldatud ka transiit- ja ümberistumisreisijate suhtes, võinuks lennuettevõtjad vahemaandumisega reisi korral olla kohustatud maksma seda tasu kahel korral.
Thus, the reference system was understood as a tax that is charged in respect of every departure of a passenger on an aircraft from an airport in Ireland.
Seetõttu järeldati, et transiit- ja ümberistumisreisijate vabastamine lennureisijatasust, mille tulemusena reisijaid maksustati ühetaoliselt olenemata reisimarsruudist, oli asjakohase maksustamissüsteemi olemuse ja loogikaga kooskõlas.
The Commission also considered that transfer and transit passengers were passengers departing from an Irish airport and thus would appear to be part of that reference system.
Komisjon järeldas neist asjaoludest, et ümberistumis- ja transiitreisijate suhtes lennureisijatasu kohaldamata jätmine vastas kindlakstehtud maksustamissüsteemi olemusele ja loogikale.
Hence the exclusion of transfer and transit passengers departed from the normal application of that general tax framework.
Üldkohtu otsus kohtuasjas T-512/11
The Commission then examined whether the exclusion of transfer and transit passengers from the ATT was justified by the nature or the general principles of the tax system in the Member State.
Nagu on osutatud põhjenduses 10, tühistas Üldkohus kohtuasjas T-512/11 tehtud otsusega 2011. aasta otsuse niivõrd, kui 2011. aasta otsuses leiti, et ümberistumis- ja transiitreisijate suhtes lennureisijatasu kohaldamata jätmine ei kujutanud endast riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
It found that the purpose of the ATT was to be neutral with regard to the route selected for reaching the final destination, whether there was a stopover or not, and to avoid double taxation.
Üldkohus leidis, et ligikaudu kaks aastat kestnud esialgne uurimine ületas märkimisväärselt ajavahemikku, mis on tavapäraselt vajalik ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 3 kohaseks esialgseks uurimiseks.
According to the 2011 Decision, if the ATT had been applied to transit and transfer passengers, the airline might have had to pay that tax twice for a journey with a stopover.
Samuti pidas kohus komisjoni uurimist puudulikuks ja ebapiisavaks.
Therefore, it was concluded that the ATT exemption for transit and transfer passengers, which resulted in passengers being taxed in the same way independently of the route travelled, fell within the nature and logic of the relevant tax system.
Eelkõige leidis Üldkohus, et põhjenduses 4 viidatud Iirimaa 15. oktoobri 2009. aasta kirja sisu ja 2011. aasta otsuse vahel on vastuolud.
The Commission inferred from those elements that the exclusion of transfer and transit passengers from the ATT was in the nature and logic of the identified tax system.
Üldkohus nentis sellega seoses, et komisjon toetas Iirimaa väidet, mille kohaselt lennureisijatasust oli vabastatud reisi esimene osa, ehkki 2011. aasta põhjenduses 9 esitatud tabelis toodud näited ei saanud sellist järeldust toetada.
Judgment of the General Court in Case T-512/11
Üldkohtu sõnul võiks see nii olla Dublinist New Yorki suundunud ja Shannonis vahemaandumise teinud reisijate puhul, kelle suhtes lennureisijatasu kohaldati, kuid samas polnud selge ja ka komisjon ei selgitanud, miks vastupidisel marsruudil – st New Yorgist Dublinisse – lennanud ja samas kohas vahemaandumise teinud reisijad ei pidanud maksma lennureisijatasu seoses Shannonist väljalendamisega pärast vahemaandumist.
As indicated in recital 10, by its the judgment in Case T-512/11 the General Court annulled the 2011 Decision in so far as the 2011 Decision found that the non-application of the ATT to transfer and transit passengers did not constitute State aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Seoses Iirimaa ametiasutuste väitega, mille kohaselt võimaldatakse neutraalsuse tagamise vajaduse tõttu ka teiste liikmesriikide lennureisijate maksustamise süsteemides sama liiki reisijatele maksuvabastusi, viidates konkreetselt Ühendkuningriigile, asus Üldkohus seisukohale, et Ühendkuningriigis kehtiv lennureisijatasu ei saa antud asjas olla asjakohaseks võrdlusaluseks, kuna selle tasu puhul on ette nähtud, et maksustatav on alati reisi esimene osa, mis aga ei ole kooskõlas Iirimaa ametiasutuste poolt 15. oktoobri 2009. aasta kirjas esitatud ja komisjoni poolt 2011. aasta otsuses kinnitatud seisukohaga.
The General Court found that a preliminary investigation of around two years considerably exceeded the period normally required for a preliminary investigation carried out pursuant to Article 108(3) TFEU.
Samuti rõhutas Üldkohus, et 15. oktoobri 2009. aasta kirjas ei viidatud otseselt topeltmaksustamise vältimise vajadusele.
It also considered that the Commission's examination was incomplete and insufficient.
Peale selle märkis Üldkohus, et Iirimaa oli pakkunud välja võimaluse kaaluda ümberistumis- ja transiitreisijaid käsitleva õigusnormi muutmist, jättes ümberistumisreisija määratlusest välja üheainsa broneeringu nõude, ja et komisjon ei võtnud selle avalduse kohta seisukohta.
In particular, the General Court found that there were inconsistencies between the content of the letter from Ireland dated 15 October 2009, referred to in recital 4, and the 2011 Decision.
Nende vastuolude tõttu tehti järeldus, et 2011. aasta otsuse vastuvõtmise ajal ei olnud komisjonil teavet, mille alusel oleks võimalik piisavalt üksikasjalikult analüüsida meetme valikulisust ja järeldada, et tasust vabastamise kohaldamise reeglid ei tekita kahtlusi.
In that respect, the General Court considered that the Commission endorsed Ireland's view that the part of the journey exempted from payment of the ATT was the first leg, even though the examples reproduced in the table set out in recital 9 of the 2011 Decision were not capable of supporting such conclusion.
Üldkohus otsustas, et kuna vaidlusaluse meetme võimalikku kokkusobivust siseturuga ei olnud analüüsitud, oleks komisjon pidanud algatama ametliku uurimismenetluse, et koguda asjakohast teavet, mis võimaldanuks veenduda, et vaidlusalune meede ei olnud valikuline, ja ehk jõuda ka järeldusele, et meetme näol ei olnud tegemist riigiabiga, ning et võimaldada kaebuse esitajal ja teistel asjaosalistel esitada menetlusega seoses omapoolseid märkusi.
According to the General Court, whilst this might be the case as regards the example relating to passengers going from Dublin to New York and making a stopover in Shannon, who were subject to payment of the ATT, by contrast, it was not clear, and the Commission did not explain, why passengers taking the opposite route, that is from New York to Dublin with the same stopover, were not subject to payment of the ATT for the departure from the stopover airport of Shannon.
AMETLIKU MENETLUSE ALGATAMISE PÕHJUSED
In addition, by referring to the fact that, according to the Irish authorities, reasons of neutrality also prompt the exemptions for the same categories of passengers granted by other systems of air travel taxation existing in other Member States, whereas explicit reference was made to the United Kingdom, the General Court found that the Air Passenger Duty in force in the United Kingdom could not constitute a relevant reference model in the present case because it provides that it is always the first leg of the journey that is subject to payment of the tax, which did not correspond to the view supported by the Irish authorities in their letter dated 15 October 2009 and confirmed by the Commission in the 2011 Decision.
Tulenevalt kohtuasjas T-512/11 tehtud otsusest algatas komisjon ametliku uurimismenetluse, et koguda teavet, mis võimaldaks veenduda, et ümberistumis- ja transiitreisijate suhtes lennureisijatasu kohaldamata jätmine ei olnud valikuline, ning et võimaldada kaebuse esitajal ja teistel asjaosalistel esitada menetluse raames omapoolseid märkusi.
The General Court also stressed that the letter dated 15 October 2009 did not refer explicitly to the need to avoid double taxation.
Komisjon märkis menetluse algatamise otsuses, et ümberistumis- ja transiitreisijate väljalendude suhtes lennureisijatasu kohaldamata jätmise tulemuseks oli riigi maksutulude vähenemine, mistõttu seda rahastati riigi ressurssidest, ning seetõttu näib, et seeläbi anti eelis lennuettevõtjatele, kes ümberistumis- ja transiitreisijatele tehtud erandist kasu said.
Additionally, the General Court noted that Ireland had offered to consider adjusting the law on transfer and transit passengers, by removing the requirement for a single booking as part of the definition of a transfer passenger and that the Commission did not take a position on that statement.
Pealegi ei saanud komisjon ametliku uurimismenetluse algatamise ajal välistada, et ümberistumis- ja transiitreisijate suhtes lennureisijatasu kohaldamata jätmine oli valikuline.
Those inconsistencies gave grounds for concluding that, when the Commission adopted the 2011 Decision, it did not have the information with which to carry out a sufficiently complete analysis of the selectivity of the measure and to conclude that the rules for the application of the exemption did not raise doubts.
Seetõttu tegi komisjon esialgu järelduse, et kuna kõik ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 sätestatud kriteeriumid võivad a priori olla täidetud, võib kõnealuse meetme näol olla tegemist riigiabiga lennuettevõtjatele, kes oma marsruutide tõttu said kasu ümberistumis- ja transiitreisijate vabastusest lennureisijatasust.
The General Court concluded that, in the absence of any analysis of the possible compatibility of the disputed measure with the internal market, the Commission should have initiated the formal investigation procedure, in order to gather any relevant information for verifying that the disputed measure was not selective and to possibly conclude that that measure did not constitute State aid, and to allow the applicant and the other parties concerned to present their observations in connection with that procedure.
Seetõttu palus komisjon Iirimaal veel kord selgitada lennureisijatasu kehtestamise põhjuseid ja seda, miks ei kohaldatud lennureisijatasu ümberistumis- ja transiitreisijate suhtes.
GROUNDS FOR INITIATING THE FORMAL PROCEDURE
Samuti palus komisjon Iirimaal üksikasjalikult selgitada, kuidas tuleks rahandusseaduse paragrahvi 55 tõlgendada.
Following the judgment in Case T-512/11, the Commission initiated the formal investigation procedure in order to gather information to verify that the non-application of the ATT to transfer and transit passengers was not selective and to allow the applicant and the other parties concerned to present their observations in connection with that procedure.
Komisjon palus Iirimaal esitada selged näited selle kohta, kuidas kohaldati lennureisijatasu kõikide asjakohaste marsruudikategooriate suhtes, selgitada, kas lennureisijatasust oli kindlasti vabastatud reisi teine osa ehk üldisemalt öeldes kõik ümberistumis- ja transiitreisijad, ning esitada kogu muu teave, mida Iirimaa sellega seoses asjakohaseks peab.
In the Opening Decision, the Commission noted that the non-application of the ATT to departures of transfer and transit passengers resulted in a loss of tax revenue for the State and was therefore financed from State resources and appeared to confer an advantage on the airlines benefitting from it.
Lisaks palus komisjon Iirimaal esitada need näited ajavahemike kohta nii enne kui ka pärast lennureisijatasu määrade muutmist 2011. aastal.
Furthermore, the Commission could not at the stage of initiating the formal investigation exclude that the non-application of the ATT to transfer and transit passengers was selective.
Lähtudes esialgsest eeldusest, et võrdlussüsteem hõlmab tasu, millega maksustatakse reisija iga väljalend õhusõiduki pardal Iirimaal asuvast lennujaamast, väljendas komisjon kahtlust, et ümberistumis- ja transiitreisijate suhtes lennureisijatasu kohaldamata jätmine läks maksustamise võrdlussüsteemist lahku, tehes vahet ettevõtjate vahel, kes olid asjaomase liikmesriigi maksustamissüsteemile püstitatud eesmärki silmas pidades võrreldavas faktilises ja õiguslikus olukorras, ning võis seega anda teatavatele lennuettevõtjatele eelise.
The Commission thus preliminarily concluded that since all the criteria in Article 107(1) TFEU a priori could be fulfilled, the measure might constitute State aid to airline operators that have operated the routes benefitting from the exemption from the ATT for transfer and transit passengers.
Samas nentis komisjon, et lennureisijatasu nimetus ja sõnastus võivad viidata sellele, et tasu juhtpõhimõtteks oli maksustada lennureisid Iirimaal asuvatest lennujaamadest, mitte iga väljalend neist lennujaamadest.
The Commission therefore invited Ireland to set out again its reasons for the adoption of the ATT and to explain why the ATT did not apply to transfer and transit passengers.
Komisjon leidis, et seda eeldust arvestades näib ümberistumis- ja transiitreisijate suhtes lennureisijatasu kohaldamata jätmine otseselt lähtuvat sellest põhimõttest, kuna lennureis võib hõlmata enam kui ühte väljalendu Iirimaal asuvast lennujaamast.
The Commission also invited Ireland to set out in detail how Section 55 of the Finance Act should be interpreted.
IIRIMAA MÄRKUSED MENETLUSE ALGATAMISE OTSUSE KOHTA
The Commission requested that Ireland provide clear examples of how the ATT applies to all relevant categories of routes, clarify whether ATT specifically exempts the second leg of a journey or, more generally, exempts all transfer and transit passengers, and to provide all other information which Ireland considered useful in that respect.
Oma 22. detsembri 2015. aasta märkustes menetluse algatamise otsuse kohta lükkas Iirimaa tagasi igasuguse võimaluse, et ümberistumis- ja transiitreisijatele tehtud erand võib kujutada endast riigiabi.
The Commission also invited Ireland to provide those examples in relation to the periods before and after the amendment modifying the ATT rates, introduced in 2011.
Märkused rahandusseaduse paragrahvi 55 tõlgendamise ja kohaldamise kohta
Under the preliminary assumption that the reference system is a tax which is charged in respect of every departure of a passenger on an aircraft from an airport in Ireland, the Commission expressed doubts as to whether the non-application of the ATT to transfer and transit passengers derogated from the reference system of taxation by differentiating between economic operators which, in light of the objective assigned to the tax system of the Member State concerned, were in comparable factual and legal situations, and consequently conferred an advantage on certain airlines.
Iirimaa märkis, et lennureisijatasu maksmise kohustus oli määratletud rahandusseaduses, mida tuleb tõlgendada kitsalt.
The Commission also found, however, that the name, and indeed the wording, of the ATT may suggest that its guiding principle is to tax air journeys from an airport in Ireland, rather than each departure from an airport in Ireland.
Iirimaa ülemkohtu praktikale tuginedes rõhutas Iirimaa, et Iiri õiguse kohaselt saab maksumaksja olla kohustatud maksma maksu või maksu maksmata jätmise korral kandma tagajärgi ainult siis, kui see kohustus on õigusaktides sõnaselgelt sätestatud, ja tsiteeris kohtuasjas Texaco (Ireland) Ltd. vs. Murphy (Inspector of Taxes) tehtud otsust: „Õigusriigi põhimõte on, et kodanikku ei maksustata, välja arvatud juhul, kui see kohustus kehtestatakse sõnaselgelt õigusaktidega“.
According to the Commission, under that assumption, the non-application of the ATT to transfer and transit passengers seems to directly follow from that principle, since an air journey may involve more than one departure from an airport in Ireland.
Sellest lähtuvalt märkis Iirimaa, et selleks, et teha kindlaks, kas reisi suhtes kohaldatakse lennureisijatasu või mitte, oli vaja vaadata rahandusseaduse sõnastust.
COMMENTS FROM IRELAND ON THE OPENING DECISION
Igasugust kahtlust rahandusseaduse kohaldatavuses oleks tõlgendatud maksumaksja kasuks.
In its comments dated 22 December 2015 on the Opening Decision, Ireland rejected any suggestion that the exemption of transfer and transit passengers constitutes State aid.
Rahandusseaduse paragrahvi 55 lõike 2 punkti c kohaselt tuleb lennureisijatasu maksta siis, kui reisija lahkub lennujaamast õhusõiduki pardal.
On the interpretation and application of Section 55 of the Finance Act
Sellega seoses märkis Iirimaa järgmist:
Ireland stated that the liability to pay the ATT was defined in the Finance Act, which must be interpreted strictly.
tulenevalt mõiste „reisija“ määratlusest on tasust (teatavatel tingimustel) vabastatud puudega isikud, alla kahe aasta vanused isikud ning ümberistumis- ja transiitreisijad;
Relying on jurisprudence of the Irish Supreme Court, Ireland stressed that under Irish law, a taxpayer could only be liable to pay a tax or suffer a disadvantage if this is explicit in law and quoted from the judgment Texaco (Ireland) Ltd v Murphy (Inspector of Taxes): ‘It is an established rule of law that a citizen is not to be taxed unless the language of the statute clearly imposes the obligation’.
tulenevalt mõiste „lennujaam“ määratlusest on mõned reisid tasust vabastatud, sest tasu ei tule maksta väljalendudelt väljaspool Iirimaad asuvatest lennujaamadest ja teatavatest väikese reisijate arvuga lennujaamadest;
On that basis, Ireland stated that in order to determine whether a journey was subject to the ATT, it was necessary to look at the wording of the Finance Act.
tulenevalt mõiste „õhusõiduk“ määratlusest ei laiene tasu lendudele õhusõidukitega, millega saab vedada vaid kuni 20 reisijat, samuti lendudele riiklikul ja sõjalisel otstarbel kasutatavate õhusõidukitega.
Any doubt over the application of the Finance Act would benefit the taxpayer.
Seoses põhjenduses 50 esitatuga märkis Iirimaa, et reisi osast olenemata ei tulnud lennureisijatasu maksta ümberistumis- ja transiitreisijate puhul.
Pursuant to Section 55(2)(c) of the Finance Act, the ATT becomes ‘due when a passenger departs from an airport on an aircraft’.
Iirimaa kinnitas, et reisi teine osa ei olnud tasust automaatselt vabastatud.
In this respect, Ireland noted that:
Iirimaa sõnul sõltus reisi teise osa maksustamine rahandusseaduse paragrahvi 55 kohaldamisest faktilistele asjaoludele, sealhulgas sellest, kas reisija näol oli tegemist ümberistumis- või transiitreisijaga (sama kehtis ka reisi esimese osa kohta).
the definition of ‘passenger’ excludes (subject to certain conditions) persons who are disabled, or under the age of two, or transfer or transit passengers.
Ka mõiste „lennujaam“ määratlusest tulenevalt võisid mõned reisid olla tasust vabastatud, sest lennureisijatasu ei tulnud maksta väljalendudelt väljaspool Iirimaad asuvatest lennujaamadest.
the definition of ‘airport’ also excludes some journeys, as no tax is due in respect of a departure from an airport outside Ireland and from certain airports with small passenger numbers.
Lisaks rõhutas Iirimaa, et ümberistumis- ja transiitreisijate vabastamine lennureisimaksudest on tavapärane ka teistes riikides, näiteks Ühendkuningriigis, Prantsusmaal ja Saksamaal.
the definition of ‘aircraft’ excludes aircraft which cannot carry more than 20 passengers, and also excludes aircraft used for State or military purposes.
Iirimaa väitis, et iga maksuga seotud eeskirju tuleb vaadelda vastava siseriikliku õiguse kontekstis.
In light of recital 50, Ireland considered that no ATT was due in respect of transfer and transit passengers, regardless of the leg of the journey concerned.
Märkused ümberistumis- ja transiitreisijatele tehtud erandi tõlgendamise kohta
Ireland confirmed that the second leg of a journey was not automatically exempt from the tax.
Iirimaa kommenteeris kohtuasjas T-512/11 tehtud otsuse punkti 88, mis puudutab 2011. aasta otsuse põhjenduses 20 sisalduvat järgmist väidet: „Seoses ümberistumis- ja transiitreisijate maksuvabastusega väidavad Iirimaa ametiasutused, et reisi esimese osa maksuvabastus tagab, et reisijat ei karistata asjaolu eest, et marsruut hõlmab enne lõppsihtkohta jõudmist vahemaandumist“.
According to Ireland, the second leg of a journey might have been or might not have been taxed, depending on the application of Section 55 of the Finance Act to the facts, including whether the passenger was a transfer or transit passenger (the same applied to the first leg of a journey).
Kohtuasjas T-512/11 tehtud otsuse ülalnimetatud punktis märkis Üldkohus, et kuigi komisjonil ei olnud põhjust kahelda Iirimaa 15. oktoobri 2009. aasta kirjas sisalduvas teabes, millel 2011. aasta otsuse punkt 20 põhineb, on fakt, et vaatamata Iirimaa ametiasutuste esitatud tõlgendusele, mille kohaselt vahemaandumisega reisi esimene osa on lennureisijatasust vabastatud, ei toeta 2011. aasta otsuse punktis 9 esitatud tabelis toodud näited seda tõlgendust.
The definition of ‘airport’ might also exclude some journeys, as no ATT was due in respect of a departure from an airport outside Ireland.
Üldkohus osutas, et pole selge ja ka komisjon ei ole selgitanud, miks vahemaandumisega Shannonis New Yorgist Dublinisse lendavad reisijad ei pea maksma lennureisijatasu seoses Shannonist väljalendamisega pärast vahemaandumist.
Ireland also pointed out that the transfer and transit passenger exclusions are normal in air travel taxes implemented by other countries, for example the United Kingdom, France and Germany.
Iirimaa viitas oma 15. oktoobri 2009. aasta kirja punktile 13, milles öeldakse: „Ümberistumisreisijatele tehtud erandiga tagatakse üksnes see, et kogu reisi esimese osa suhtes ei kohaldata lennureisijatasu“.
Ireland contended that the rules for each tax must be read in the context of the relevant national law.
Iirimaa juhtis tähelepanu asjaolule, et see lõik järgneb kirjeldusele, mis puudutab lendu Dublin – New York vahemaandumisega Shannonis, ja et niisuguse reisi kontekstis on see väide õige, kuid on vale käsitleda seda üldreeglina, nagu ei tuleks lennureisijatasu kunagi maksta ühegi reisi esimese osa eest.
On the interpretation of the exemption of transfer and transit passengers
Seoses näitega, mille Üldkohus esitas kohtuasjas T-512/11 tehtud otsuse punktis 88 ja mis puudutab lendu New York – Dublin vahemaandumisega Shannonis, selgitas Iirimaa, et tulenevalt rahandusseaduse sõnastusest ei tule sellise reisi ühegi osa eest lennureisijatasu maksta, sest:
Ireland commented on paragraph 88 of the judgment in Case T-512/1,1 which relates to the following statement contained in recital 20 of the 2011 Decision: ‘As to the non-application of the tax on transit and transfer passengers, the Irish authorities state that the fact that any first leg of an overall journey is not subject to the tax ensures that the passenger is not punished because a route includes a stopover in order to get to the final destination’.
reisi esimene osa (New York – Shannon) on tasust vabastatud, kuna tasu kohaldatakse üksnes väljalendudele Iirimaal asuvatest lennujaamadest;
In the abovementioned paragraph of its judgment in case T-512/11, the General Court had indicated that whilst the Commission had no reason to doubt the information contained in Ireland's letter dated 15 October 2009, on which paragraph 20 of the 2011 Decision is based, the fact remained that even following the Irish authorities' interpretation that any first leg of a journey including a stopover is exempt from the payment of the ATT, the examples produced in the table set out in paragraph 9 of the 2011 Decision were not capable of supporting that interpretation.
reisi teine osa (Shannon – Dublin) on tasust vabastatud, kuna reisija on Shannoni lennujaamas transiit- või ümberistumisreisija rahandusseaduse paragrahvi 55 lõike 1 tähenduses.
The General Court pointed out that it was not clear, and the Commission did not explain, why passengers travelling from New York to Dublin with a stopover in Shannon are not subject to payment of the ATT for the departure from the stopover airport of Shannon.
Iirimaa kinnitas kokkuvõtvalt, et tulenevalt rahandusseaduse sõnastusest on kogu reis New York – Dublin vahemaandumisega Shannonis lennureisijatasust vabastatud.