natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In its opening decision, the Commission concluded that the irregular creation of additional provisions for the renewal of the RAG between 1987 and 1996 had favoured EDF within the meaning of Article 107(1) of the TFEU.
Lisaks sellele ei toonud Prantsuse ametiasutused välja vajadust kohaldada Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 106 lõike 2 sätteid.
This operation had conferred on EDF a selective economic advantage resulting from the difference between the capitalised value of the unpaid corporation tax on the provisions during the same period and the amount of corporation tax paid by EDF in 1997, following the entry into force of Article 4 of Act No 97-1026.
HUVITATUD KOLMANDA ISIKU MÄRKUSED
Despite the fact that EDF engaged in activities in France on a series of markets subject to monopoly rights before the entry into force of Directive 96/92/EC of the European Parliament and of the Council [9] liberalising the electricity sector, the Commission considered that the aid measures in question in favour of EDF had distorted or threatened to distort competition and affected trade between Member States within the meaning of Article 107(1) of the TFEU.
6. jaanuari 2003. aasta kirjaga saatis sõltumatute soojuselektritootjate riiklik ametiühing (Syndicat National des Producteurs Indépendants d'Electricité Thermique, SNPIET) ametliku uurimismenetluse raames komisjonile märkused.
This resulted in particular from the fact that, despite the exclusive rights enjoyed by EDF in engaging in certain activities in France, there was nevertheless a degree of trade between Member States on those markets.
Nende märkuste kohaselt ei vastanud EDFi tegevus, mis oli seotud maksuvabastuse teel loodud üldise jaotusvõrgu uuendamiseks ettenähtud reservi pealt 1997. aastal äriühingu tulumaksu maksmata jätmisega, tööstus- ja kaubandusühingute valdkonnas kohaldatavatele eeskirjadele, olles vastuolus 8. aprilli 1946. aasta seaduse nr 46-628 sätetega.
Moreover, free competition also existed on related markets where EDF had already diversified its activities beyond its exclusive rights in both geographic and sectoral terms.
PRANTSUSMAA MÄRKUSED AMETLIKU UURIMISMENETLUSE ALGATAMISE OTSUSE KOHTA
These effects already existed well before the liberalisation of the electricity sector.
Kõigepealt ei nõustu Prantsuse ametiasutused üldise jaotusvõrgu uuendamiseks ettenähtud reservi suurusega, nagu selle on esitanud komisjon.
The Commission also concluded that it was new aid which did not appear, at that stage, to meet the requirements that must be fulfilled for finding that the conditions laid down in Article 107(2) and (3) of the TFEU were fulfilled.
Seejärel kinnitavad Prantsuse ametiasutused, et isegi eraldiste puudumisel üldise jaotusvõrgu uuendamise reservi ei oleks EDF ajavahemikul 1987–1996 olnud suuteline tasuma äriühingu tulumaksu, sest tegemist oli suures osas kahjude ülekandumisega.
Furthermore, the French authorities did not rely on the application of Article 106(2) of the TFEU.
Võttes arvesse, et riik oli samaaegselt EDFi omanik ja üldise jaotusvõrgu kontsessiooni andja, leidsid Prantsuse ametiasutused, et kontsessioonitasu näol ei ole riigi jaoks tegemist reaalselt sissenõutava võlaga.
COMMENTS BY AN INTERESTED PARTY
Seega suunasid Prantsuse ametiasutused bilansi restruktureerimise käigus 1997. aastal kontsessioonitasud EDFi omakapitali, et korrigeerida selle alakapitaliseeritust, nõudmata seejuures nende pealt äriühingute tulumaksu tasumist.
In relation to the non-payment in 1997 of corporation tax on some of the tax-free provisions created for the renewal of the RAG, SNPIET alleged that EDF had not complied in its operations with normal practice in industrial and commercial enterprises, contrary to the provisions of Act No 46-628 of 8 April 1946.
EDF ja riik soovisid väidetavalt muuta omavahendite hulka kuuluva kvaasikapitali suurust, arvates sellest maha äriühingu tulumaksu.
COMMENTS BY FRANCE ON THE DECISION TO INITIATE THE FORMAL INVESTIGATION PROCEDURE
Tõhusam ja erapooletum meetod oleks olnud maksta kontsessioonimaksud otseselt kogu ulatuses omavahenditesse, selle asemel et teostada samaväärne tehing, mis seisnes pärast äriühingu tulumaksu mahaarvamist saadava netosumma maksmises kapitali, netovara muutusele vastava äriühingu tulumaksu sissenõudmises EDFilt ja tasutud maksusummale vastava täiendava eraldise tegemises ettevõtte kapitali.
The French authorities submitted their comments to the Commission by letter of 11 December 2002.
Prantsuse ametiasutused on seisukohal, et selline täiendav eraldis oli põhjendatud 1997. aastal EDFi prognoositud kasumlikkuse väljavaadetega, mida täpsustati järgmistel aastatel.
They challenged the classification as State aid of the non-payment in 1997 of corporation tax on some of the accounting provisions created free of tax for the renewal of the high-voltage transmission network.
Prantsuse ametiasutuste väitel oleks turumajanduse tingimustes tegutsev arukas erainvestor võrreldavate tingimuste korral teinud sellise sissemakse kapitali.
First of all, they disputed the amount of the provisions created for the renewal of the high-voltage transmission network (RAG) advanced by the Commission.
Prantsuse ametiasutused ei nõustu samuti väitega, et ajavahemikul 1987–1996 vähendati pärast kõnealuse reservi moodustamist põhjendamatult riigile makstava tasu suurust.
Second, the French authorities claimed that, even if EDF had not set aside provisions for the renewal of the RAG, it would still not have been liable for the payment of corporation tax between 1987 and 1996 because of the carry-over of large tax losses.
Prantsuse ametiasutused osutavad, et isegi juhul, kui puhastulem oleks olnud suurem, ei oleks riigile makstav tasu olnud suurem, sest sellel ajavahemikul ei vastanud tasu suurus ettevõtte puhastulemi eelnevalt määratletud protsendimäärale.
Furthermore, since the state was both the owner of EDF and the grantor of the concession on the RAG, they considered that the grantor rights did not provide it with a genuinely enforceable claim.
Kõnealuse tasu suuruse määras kindla summana vabalt kindlaks riik ning seda ei saanud määrata sõltuvalt ettevõtte majandustulemustest.
Consequently, when the balance sheet was restructured in 1997, they assigned those rights to EDF's capital and reserves in order to correct its under-capitalisation, but without subjecting them to corporation tax.
Lisaks ei arvestatud seda tasu kohustuslikus korras iga majandusaasta netokasumist maha.
The French authorities took the view that the restructuring of EDF's accounts in 1997 could be interpreted as a capital contribution of an amount equivalent to the partial tax exemption, the aim of which was also to correct under-capitalisation.
Seda silmas pidades ning arvestades EDFi kahjumlikke majandusaruandeid, rõhutavad Prantsuse ametiasutused, et riik sai lõpuks ajavahemiku 1987–1996 eest dividende, mille tase ületas olulisel määral ettevõtete suhtes kohaldatavates õigusaktides sätestatud piirid.
EDF and the state would have liked to allocate the quasi-own assets to capital, leaving aside the question of corporation tax.
Lisaks sellele väidavad Prantsuse ametiasutused, et isegi juhul, kui reservi moodustamist üldise jaotusvõrgu uuendamiseks tõlgendataks eelisena, tuleks seda 1997. aastal tasutud äriühingu tulumaksu suurendamise tagajärjel lugeda tühistatuks.
It was thought that it would be more efficient and more neutral to allocate the grantor rights directly, and in their full amount, to own funds, rather than to carry out the equivalent transaction, which would have entailed assigning to capital a net amount after corporation tax, requesting EDF to pay corporation tax in an amount equal to the variation in net worth and, finally, making an additional capital contribution in an amount equal to the tax paid.
Samuti leiavad nad, et ajavahemiku 1987–1996 eest on EDF kokkuvõttes tasunud riigile suurema summa kui äriühingu tulumaks, mille oleks tasunud kaubanduslik äriühing, kes ei oleks loonud reservi üldise jaotusvõrgu uuendamiseks ja kes oleks maksnud oma aktsionärile dividendi, mis on võrdne 37,5 %ga puhaskasumist pärast maksu mahaarvamist.
The French authorities took the view that an additional contribution was justified by EDF's projected profits in 1997, which were in fact achieved during subsequent years.
Seejuures leiavad Prantsuse ametiasutused, et juhul, kui sedastatakse põhjendamatu eelis, on tegemist juba olemasoleva abiga ja mitte uue abiga, tänu kümneaastasele aegumisajale, mis on sätestatud nõukogu määruse (EÜ) nr 659/1999 artikliga 15, mis hakkab kehtima alates esimeste abielementide võimaldamisest [10].
According to the French authorities, in comparable circumstances, a private investor in a market economy would have made such a capital contribution.
Võttes arvesse, et komisjoni esimene teabenõue pärineb 10. juulist 2001, on enne 1991. aastat makstud võimalikud abi osad aegunud.
They also denied that the remuneration of the state had been unduly reduced between 1987 and 1996 as a result of the creation of the provisions in question.
Prantsuse ametiasutused väidavad, et kõnealune aegumistähtaeg ei katkenud seadusandja sekkumise tagajärjel 1997. aastal, kuna selline mõju saab olla üksnes komisjoni meetmetel.
They argued that, even if the net result had been higher, the remuneration of the state would not have been increased since, during that period, the level of that remuneration did not correspond to a predetermined percentage of EDF's net result.
Prantsuse ametiasutused on seisukohal, et igal juhul on tegemist olemasoleva abiga, kuivõrd seda anti juba enne elektrituru konkurentsile avamist.
The level was determined freely by the state in absolute terms and did not necessarily depend on EDF's financial situation.
20. novembri 2003. aasta kirjaga tuletavad Prantsuse ametiasutused meelde oma väiteid seoses ümberhindamise erinevustega, mis kajastuvad kontsessiooni andja kontodele laekunud maksusummades ning seoses aegumiseeskirja kohaldamisega.
Nor did the remuneration have to be deducted from the net profits for each year.
Lisaks sellele kinnitavad Prantsuse ametiasutused, et äriühingu tulumaksu määr, mida oleks tulnud EDFi bilansi restruktureerimisel kohaldada, peaks olema 1996. aasta määr (36,67 %) ja mitte 1997. aasta määr (41,66 %).
In view of the foregoing, and given the losses carried over by EDF, the French authorities stressed that between 1987 and 1996 the state had in fact taken a dividend considerably in excess of the limits laid down by company law.
Prantsuse ametiasutused leiavad, et restruktureerimine viidi läbi 1997. aasta 23. detsembril esitatud maksudeklaratsiooni alusel pärast 1996. aasta majandusaasta lõppu, aga enne 1997. aasta majandusaasta lõppu.
The French authorities also considered that, even if the creation of provisions for the renewal of the RAG had resulted in an advantage, that advantage had to be regarded as cancelled out by the increase in corporation tax paid in 1997.
Seega vaidlevad Prantsuse ametiasutused vastu komisjoni väitele, mille kohaselt EDF sai 1997. aastal eelise, mis seisnes äriühingu tulumaksu tasumata jätmises maksuvabastuse abil loodud reservi osa pealt, mis oli ette nähtud üldise jaotusvõrgu uuendamiseks.
They claimed that, over the period from 1987 to 1996, EDF paid more to the state overall than the corporation tax that would have been paid by a commercial company which did not create provisions for the renewal of the RAG and which paid its shareholder a dividend equal to 37,5 % of its net result after tax.
EUROOPA LIIDU KOHTUTE OTSUSED
The French authorities also argued that, if EDF were found to have benefited from an undue advantage, it would constitute existing aid and not new aid on account of the expiry of the 10-year limitation period laid down in Article 15 of Council Regulation (EC) No 659/1999 [10], which started to run from the date on which the initial aid was granted.
15. detsembri 2009. aasta otsusega tühistas Üldkohus komisjoni 16. detsembri 2003. aasta otsuse, tuues põhjenduseks, et komisjonil on kohustus kontrollida, kas turumajanduse tingimustes tegutsev arukas erainvestor oleks samaväärsetes tingimustes teinud võrreldava suurusega investeeringu.
Since the Commission's first request for information was made on 10 July 2001, any aid granted before 1991 would be time-barred.
Üldkohus leidis, et komisjon oleks pidanud kontrollima, kas kõnealune tehing vastas erainvestori kriteeriumile.
The French authorities took the view that the legislative measures adopted in 1997 did not suspend the limitation period since only action by the Commission could have that effect.
Seega leidis Üldkohus, et komisjon rikkus õigusnormi ja eiras Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 sätteid.
The French authorities argued finally that the measure would constitute existing aid in any event since it was granted prior to the liberalisation of the electricity market.
5. juuni 2012. aasta otsusega lükkas Euroopa Kohus tagasi apellatsioonikaebuse, mille komisjon esitas Üldkohtu otsuse suhtes.
In their letter dated 20 November 2003, the French authorities reiterated their arguments concerning the revaluation reserves included in the amount of the grantor rights appearing in the accounts and concerning application of the limitation rule.
Euroopa Kohus leidis eeskätt, et Üldkohus ei ole rikkunud ühtki õigusnormi, kui ta jõudis järeldusele, et komisjoni kohustus kontrollida, kas riik tegi kapitalieraldised tavapärastele turutingimustele vastavatel asjaoludel, ei sõltu asjaolust, millises vormis kõnealused kapitalieraldised tehti.
Moreover, they claimed that the rate of corporation tax that should have been applied when EDF's balance sheet was restructured was the 1996 rate (36,67 %) and not the 1997 rate (41,66 %).
Euroopa Kohus leidis samuti, et Üldkohus ei rikkunud õigusnormi, kui ta jõudis järeldusele, et erainvestori kriteeriumi võib kohaldada ka maksundusmeetmete kasutamise korral.
They considered that the restructuring was carried out on the basis of a tax return filed on 23 December 1997, after closure of the accounts for 1996 but before the 1997 accounts were finalised.
AMETLIKU UURIMISMENETLUSE LAIENDAMISE OTSUS
The French authorities thus disputed the Commission's claim that EDF benefited from an advantage in 1997 on account of the non-payment of corporation tax on some of the provisions created free of tax for the renewal of the high-voltage transmission network.
16. detsembri 2003. aasta otsuse tühistamise tagajärjel pidi komisjon Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 266 ja määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 13 kohaselt vastu võtma uue otsuse, millega ta pidi Euroopa Kohtu otsusega hõlmatavate punktide rahuldamiseks menetluse lõpetama.
JUDGMENTS BY THE EU COURTS
Kuivõrd 16. detsembri 2003. aasta otsus tühistati, pidi komisjon uuesti käsitlema kõnealuse otsuse punktidega 3 ja 4 seotud küsimusi.
By its judgment of 15 December 2009, the General Court annulled the Commission's decision of 16 December 2003 on the ground that it was incumbent on the Commission to determine whether a private investor would have invested a comparable amount in similar circumstances.
Ühelt poolt ei olnud ei Euroopa Kohus ega Üldkohus otsustanud, et menetluse algatamise otsusega oleks eiratud eeskirju.
The General Court took the view that the Commission should have checked whether the operation satisfied the private investor test.
Seega võib kõnealune otsus olla uue lõpliku otsuse õiguslik alus.
The General Court therefore considered that the Commission had committed an error of law and infringed Article 107 of the TFEU.
Teiselt poolt nähti Euroopa Kohtu otsuses sõnaselgelt ette turumajanduse tingimustes tegutseva erainvestori kriteeriumi kohaldamise tingimused ja vajadus seda kriteeriumi kohaldada.
In its judgment of 5 June 2012, the Court of Justice dismissed the appeal brought by the Commission against the judgment of the General Court.
Need kriteeriumid tuginevad eeskätt objektiivsete ja kontrollitavate asjaolude olemasolule, mis näitavad, et liikmesriigi otsuse aluseks oli soov teha tema kontrollitavasse avalikku ettevõttesse investeering, tuginedes majanduslikele kaalutlustele, mis on võrreldavad turumajanduse tingimustes tegutseva aruka erainvestori kaalutlustega tulevase kasumlikkuse määratlemisel [11].
The Court of Justice considered that the finding made by the General Court, to the effect that the obligation for the Commission to verify whether the capital had been provided by the state in circumstances corresponding to normal market conditions existed regardless of the way in which that capital had been provided by the state, was not vitiated by an error of law.
Ametliku uurimismenetluse laiendamise otsuses märkis komisjon, et haldusmenetluse selles etapis ei kinnitanud ükski tõend, tõestuskäik või dokument Prantsuse ametiasutuste väidet, mille kohaselt 1997. aasta raamatupidamisreform seisnes täiendavas kapitalieraldises, mille suurus võrdus osalise maksuvabastusega.
The Court of Justice also took the view that the General Court did not err in law either in finding that the private investor test may be applicable even where fiscal means have been employed.
Vastupidiselt Prantsuse ametiasutuste väitele ei olnud samuti ilmne, et selliste täiendavate kapitalieraldiste näol ei ole tegemist abiga, vaid sellise investeeringuga, mida samaväärses olukorras oleks teinud turumajanduse tingimustes tegutsev arukas erainvestor ja mis on põhjendatud EDFi 1997. aastal esitatud kasumlikkuse prognoosiga, mis peaks järgmiste aastate jooksul täpsustuma.
DECISION TO EXTEND THE FORMAL INVESTIGATION PROCEDURE
Lisaks sellele täpsustas komisjon tema käsutuses oleva teabe ja dokumentide põhjal menetluse laiendamise otsuses oma eelnevat majanduslikku analüüsi võimaliku majanduseelise kohta, mis tulenes sellest, et EDF jättis 1997. aastal äriühingu tulumaksu tasumata osade eraldiste pealt summas 14,119 miljardit Prantsuse franki, mille näol oli tegemist kontsessioonitasuga, mis liigitati ümber kapitalieraldisteks.
As a result of the annulment of the decision of 16 December 2003, the Commission had to adopt a new decision under Article 266 of the TFEU and Article 13 of Regulation (EC) No 659/1999 terminating the procedure by complying with the points of law established definitively by the judgment of the General Court.
Sellega seoses tundub kõnealuste faktiliste asjaolude üldise hindamise tulemusena ilmnevat, et kõnealune meede on seotud avaliku võimu teostamisega ning et erainvestori põhimõte ei ole seetõttu kohaldatav.
Since the decision of 16 December 2003 had been annulled, the Commission had to re-examine the questions relating to Articles 3 and 4 of that decision.
Oma väidete toetuseks ei esitanud Prantsuse ametiasutused EDFi suhtes maksuvabastuse kohaldamise otsusele eelnevat või sellega samaaegset teavet või äriplaani, mis oleks tõendanud sellise tehingu kasumlikkust.
On the one hand, neither the Court of Justice nor the General Court had found that the opening decision was irregular.
Sisulises plaanis, võttes arvesse Euroopa Kohtu esitatud kriteeriume, märkis komisjon, et ta peab õigeks, et Prantsusmaa määrab nõuetekohaselt kindlaks esitatud dokumentide väljastamise kuupäevad ning esitab tõendid, et need dokumendid on enne vaidlusaluse otsuse vastuvõtmist läbi vaadanud pädevad ministrid ja ametnikud ning parlamendikomisjonid.
It could therefore form the basis for a new final decision.
Seevastu selliste tõendite puudumisel tundub, et Prantsusmaa on maksundusalaste toimingute elluviimisel rakendanud EDFi omakapitali ümberkorraldamise viisist kõrvale kalduvat maksualast kohtlemist seoses seaduse nr 97-1026 artiklis 4 ettenähtud kontsessioonitasude ümberliigitamisega kapitalieraldisteks.
On the other hand, the General Court clearly laid down the conditions governing the applicability and application of the private investor test.
Mitte ükski sõnaselge eelarve-eeskiri ei näe eelnevalt ette selle maksundusressursi andmist EDFile, niisamuti ei ole rakendatud investeeringute valdkonnas kohaldatavaid eeskirju või kontrollimeetmeid selleks, et anda väidetavale investeeringule õiguslik alus.
These criteria were based on the existence of objective and verifiable evidence showing that the decision by the Member State was to make an investment in the public undertaking on the basis of economic evaluations comparable to those which a rational private investor would have had carried out, before making the investment, in order to determine its future profitability [11].
Sellega seoses lisas komisjon asjaoludele, mida arukas erainvestor oleks enne investeeringu tegemist vaadelnud, ka ebakindluse seoses pensionikulude suuruse ja muudatustega, mida EDF pidi oma spetsiifilise finantskorralduse tõttu 1997. aastal kandma, ning sellega seotud hinnangud vaadeldaval perioodil.
In the decision to extend the formal investigation procedure, the Commission noted that, at that stage of the administrative procedure, there was no evidence, demonstration or document to support the statement by the French authorities that the accounting reform of 1997 could be interpreted as a capital contribution of an amount equivalent to the partial tax exemption.
Sellistel tingimustel ei tundu osaline äriühingu tulumaksust vabastamine 1997. aastal olevat tulus investeering aktsionärist riigi jaoks, vaid pigem erandlik maksundusmeede, mille tulemusena võib EDF saada majanduseelise.
Contrary to the observations by the French authorities, nor was such a capital contribution an investment rather than an aid measure which a rational private investor in a market economy would have made in comparable circumstances, justified by EDF's projected profits in 1997, which were in fact achieved during subsequent years.
Seega ilmneb, et äriühingu tulumaksu tasumata jätmine EDFi poolt hõlmab riigi ressursse ja võib kahjustada konkurentsi ja liikmesriikidevahelist kaubandust, vastates seeläbi teistele Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 sätete kohaldamise tingimustele.
Accordingly, in the extension decision, the Commission set out, in the light of the available information and documents, its preliminary analysis of the potential economic advantage arising from the non-payment by EDF in 1997 of corporation tax on the part of the provisions corresponding to the FRF 14,119 billion in grantor rights which were reclassified as capital contributions.
Kuivõrd puudub õiguslik alus, mis võimaldaks kuulutada tegevusabi, mis tugevdab EDF positsiooni konkurentidega võrreldes, siseturuga kokkusobivaks, väljendas komisjon 2. mai 2013. aasta otsuses kahtlusi kõnealuse abi kokkusobivuse kohta siseturuga.
In that regard, the overall assessment of the facts of the case seemed to indicate that that measure involved the public authorities, thereby precluding the applicability of the principle of the private investor.
Samalaadseid kahtlusi väljendas komisjon juba menetluse algatamise otsuses.
From a substantive perspective, having regard to the criteria laid down by the General Court, the Commission noted that it was for France to duly establish the date of the documents provided and the evidence that they had been examined by the relevant ministers and officials and the Houses of Parliament before the contested decision was adopted.
EDFi väitel analüüsib komisjon Prantsuse riigi 1997. aastal võetud meedet jätkuvalt vaid väidetava maksumõju vaatenurgast, kuigi Üldkohus on selle lähenemisviisi sõnaselgelt tagasi lükanud.
In the absence of this information, however, it was in the exercise of its powers of taxation that France appeared to have reserved a more favourable tax treatment for the restructuring of the upper part of EDF's balance sheet, in relation to the reclassification of the grantor rights provided for in Article 4 of Act No 97-1026.
Üldkohtu väite kohaselt on riigi võetud meede, millega kontsessioonitasud liigitati ümber kapitalieraldisteks, EDFi rekapitaliseerimise toiming, mille eesmärk on korrigeerida EDFi eelarvetasakaalu puudumist olukorras, kus energiaturud avatakse konkurentsile.
No specific budgetary provision earmarked this tax resource to EDF, just as the rules and checks relating to investments had not been implemented to provide a legal basis for the alleged investment.
Majandusministri 22. detsembri 1997. aasta kiri ei hõlma 1997. aasta seadusega kokkusobimatut maksuotsust, vaid üksnes nendib seaduse maksumõju.