natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the case of group insurance, ‘customer’ should mean the representative of a group of members who concludes an insurance contract on behalf of the group of members where the individual member cannot take an individual decision to join, such as a mandatory occupational pension arrangement.
Grupikindlustuse puhul tuleks „kliendi” all mõista liikmetest koosneva grupi esindajat, kes sõlmib kindlustuslepingu selle grupi nimel olukorras, kus grupi üksikliige ei saa liitumist ise otsustada, näiteks kohustusliku tööandjapensioni korral.
The representative of the group should, promptly after enrolment of the member in the group insurance, provide, where relevant, the insurance product information document and the distributor’s conduct of business information.
Kui liige grupikindlustusega ühineb, peaks grupi esindaja tutvustama talle kohe kindlustustoote teabedokumenti ja andma teavet turustaja äritegevuse kohta, kui see on asjakohane.
Uniform rules should be laid down in order to give the customer the choice of medium in which information is provided, allowing for use of electronic communications where it is appropriate having regard to the circumstances of the transaction.
Sätestada tuleks ühtsed normid, et anda kliendile võimalus valida andmekandja, millel teave esitatakse, et võimaldada kasutada elektroonilist teabevahetust, kui see on tehingu asjaolusid arvesse võttes asjakohane.
However, the customer should be given the option to receive it on paper.
Kliendile tuleks siiski anda võimalus saada teavet paberil.
In the interest of customer access to information, all pre-contractual information should be accessible free of charge.
Selleks et kliendil oleks juurdepääs teabele, peaks kogu lepingueelne teave olema tasuta kättesaadav.
There is less of a need to require that such information be disclosed when the customer is seeking reinsurance or insurance cover for commercial and industrial risks, or solely for the purposes of distributing insurance-based investment products, when the customer is a professional client as defined in Directive 2014/65/EU.
Sellise teabe avaldamist vajatakse vähem, kui klient taotleb edasikindlustust või kindlustust kommerts- ja tööstusriski katmiseks või ainult kindlustuspõhiste investeerimistoodete turustamiseks või kui ta on kutseline klient, nagu on määratletud direktiivis 2014/65/EL.
This Directive should specify the minimum obligations of insurance distributors in providing information to customers.
Käesolevas direktiivis tuleks täpsustada kindlustustoodete turustajate miinimumkohustused klientide teavitamisel.
A Member State should be able to maintain or adopt more stringent provisions in the area of information provision which may be imposed on insurance distributors independently of the provisions of their home Member State where such distributors are pursuing insurance distribution activities on that Member State’s territory, provided that those more stringent provisions comply with Union law, including Directive 2000/31/EC of the European Parliament and of the Council.
Liikmesriigil peaks olema võimalus teavitamise valdkonnas säilitada või vastu võtta rangemaid sätteid, mida võib selle liikmesriigi territooriumil tegutsevate kindlustustoodete turustajate suhtes kohaldada nende päritoluliikmesriigis kohaldatavatest sätetest sõltumata, tingimusel et need rangemad sätted vastavad liidu õigusele, sealhulgas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2000/31/EÜ.
A Member State which proposes to apply and applies provisions regulating insurance distributors and the sale of insurance products in addition to those set out in this Directive should ensure that the administrative burden stemming from those provisions is proportionate with regard to consumer protection and remains limited.
Liikmesriik, kes teeb ettepaneku kohaldada ja kohaldab kindlustustoodete turustajaid ja kindlustustoodete müüki käsitlevaid sätteid lisaks käesoleva direktiivi sätetele, peaks tagama, et kõnealustest sätetest tulenev halduskoormus on proportsionaalne tarbijakaitsega ning jääb piiratuks.
Cross-selling practices are a common strategy used by insurance distributors throughout the Union.
Kogu liidus kasutavad kindlustustoodete turustajad laialdaselt ristmüüki.
They can provide benefits to customers but can also represent practices where the interests of customers are not adequately considered.
Ristmüük võib olla klientidele kasulik, kuid võib hõlmata ka müügitegevust, mille puhul kliendi huve ei võeta piisavalt arvesse.
This Directive should not prevent the distribution of multi-risk insurance policies.
Käesolev direktiiv ei tohiks takistada mitut riski hõlmavate kindlustuspoliiside turustamist.
The provisions of this Directive concerning cross-selling should be without prejudice to the application of Union legislative acts providing for rules applicable to cross-selling practices in relation to certain categories of goods or services.
Käesoleva direktiivi ristmüüki käsitlevad sätted ei tohiks piirata selliste liidu seadusandlike aktide kohaldamist, milles on sätestatud teatavate kauba- ja teenusekategooriate ristmüügile esitatavad nõuded.
In order to ensure that insurance products meet the needs of the target market, insurance undertakings and, in the Member States where insurance intermediaries manufacture insurance products for sale to customers, insurance intermediaries should maintain, operate and review a process for the approval of each insurance product.
Tagamaks, et kindlustustoode vastab sihtturu vajadustele, peaksid kindlustusandjad – ja kindlustusvahendajad neis liikmesriikides, kus kindlustusvahendajad töötavad välja klientidele müügiks mõeldud kindlustustooteid – säilitama, haldama ja vaatama läbi iga kindlustustoote heakskiitmise protsessi.
Where an insurance distributor advises on, or proposes, insurance products which it does not manufacture, it should in any case be able to understand the characteristics and identified target market of those products.
Kui kindlustustoodete turustaja annab kliendile nõu kindlustustoote kohta, mida ta ei ole ise välja töötanud, või soovitab kliendile sellist toodet, peaks ta kindlasti mõistma toote omadusi ja kindlaksmääratud sihtturgu.
This Directive should not limit the variety and flexibility of the approaches which undertakings use to develop new products.
Käesolev direktiiv ei tohiks piirata ettevõtjate lähenemisviiside mitmekesisust ja paindlikkust uute toodete väljatöötamisel.
Insurance-based investment products are often made available to customers as potential alternatives or substitutes to investment products subject to Directive 2014/65/EU.
Direktiivi 2014/65/EL kohaste investeerimistoodete alternatiivi või asendajana on klientidele sageli kättesaadavad kindlustuspõhised investeerimistooted.
To deliver consistent investor protection and avoid the risk of regulatory arbitrage, it is important that insurance-based investment products are subject, in addition to the conduct of business standards defined for all insurance products, to specific standards aimed at addressing the investment element embedded in those products.
Investorite ühetaolise kaitse tagamiseks ja õigusliku arbitraaži vältimiseks on oluline, et kindlustuspõhistele investeerimistoodetele kohaldataks lisaks kõikide kindlustustoodete jaoks kindlaksmääratud äritegevuse reeglitele ka erinorme, mis käsitlevad nendes toodetes sisalduvat investeerimiselementi.
Such specific standards should include provision of appropriate information, requirements for advice to be suitable and restrictions on remuneration.
Erinormid peaksid hõlmama asjakohast teavet, sobivat nõuannet käsitlevaid nõudeid ja piiranguid tasule.
In order to ensure that any fee or commission or any non-monetary benefit in connection with the distribution of an insurance-based investment product paid to or paid by any party, except the customer or a person on behalf of the customer, does not have a detrimental impact on the quality of the relevant service to the customer, the insurance distributor should put in place appropriate and proportionate arrangements in order to avoid such detrimental impact.
Tagamaks, et ükski teenus- või vahendustasu või mitterahaline hüve, mis on makstud seoses kindlustuspõhise investeerimistoote turustamisega mis tahes poolele või poole poolt, välja arvatud klient või kliendi nimel tegutsev esindaja, ei kahjustaks kliendile pakutava asjaomase teenuse kvaliteeti, peaks kindlustustoodete turustaja kehtestama asjakohase ja proportsionaalse korra, et sellist kahjulikku mõju ära hoida.
To that end, the insurance distributor should develop, adopt and regularly review policies and procedures relating to conflicts of interest with the aim of avoiding any detrimental impact on the quality of the relevant service to the customer and of ensuring that the customer is adequately informed about fees, commissions or benefits.
Selleks peaks kindlustustoodete turustaja töötama välja, võtma kasutusele ja regulaarselt läbi vaatama huvide konfliktiga seotud põhimõtted ja menetluse, et hoida ära kliendile pakutava asjakohase teenuse kvaliteedi kahjustamist ning tagada, et klient on teenus- ja vahendustasudest ning hüvedest piisavalt teavitatud.
In order to ensure compliance with the provisions of this Directive by insurance undertakings and persons who pursue insurance distribution, and to ensure that they are subject to similar treatment across the Union, Member States should be required to provide for administrative sanctions and other measures which are effective, proportionate and dissuasive.
Tagamaks, et kindlustusandjad ja kindlustustoodete turustamisega tegelevad isikud täidavad käesoleva direktiivi sätteid ning et nende suhtes kohaldatakse kogu liidus samu sätteid, peaksid liikmesriigid nägema ette halduskaristused ja muud meetmed, mis on tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.
A review of existing powers and their practical application has been carried out with the aim of promoting convergence of sanctions and other measures in the Commission communication of 8 December 2010 on reinforcing sanctioning regimes in the financial services sector.
Karistuste ja muude meetmete ühtlustamiseks vaadati komisjoni 8. detsembri 2010. aasta teatise (karistuste tõhustamine finantsteenuste sektoris) raames läbi liikmesriikide senised õigused ja nende praktiline kohaldamine.
Therefore, administrative sanctions and other measures laid down by Member States should satisfy certain essential requirements in relation to addressees, criteria to be taken into account when applying a sanction or other measure, and publication.
Seepärast peaksid liikmesriikide kehtestatud halduskaristused ja muud meetmed vastama teatavatele olulistele nõuetele seoses adressaatidega, karistuse või muu meetme kohaldamisel arvessevõetavate kriteeriumide ja avaldamisega.
Even though Member States are not prevented from laying down rules for administrative and criminal sanctions for the same breaches, Member States should not be required to lay down rules for administrative sanctions for the breaches of this Directive which are subject to national criminal law.
Kuigi miski ei takista liikmesriikidel kehtestada samade õigusrikkumiste eest halduskaristusi ja kriminaalkaristusi, ei tohiks liikmesriikidelt nõuda halduskaristuste kehtestamist käesoleva direktiivi rikkumiste eest, mille puhul on kohaldatav siseriiklik kriminaalõigus.
In accordance with national law, Member States are not obliged to impose both administrative and criminal sanctions for the same offence, but they should be able to do so if their national law so permits.
Liikmesriikidel ei ole siseriiklike õigusnormide kohaselt kohustust kehtestada sama õigusrikkumise eest nii haldus- kui ka kriminaalkaristust, kuid neil peaks olema võimalik seda teha, kui siseriiklik õigus seda lubab.
However, the maintenance of criminal sanctions instead of administrative sanctions for breaches of this Directive should not reduce or otherwise affect the ability of competent authorities to cooperate, access and exchange information in a timely way with competent authorities in other Member States for the purposes of this Directive, including after any referral of the relevant breaches to the competent judicial authorities for criminal prosecution.
Kriminaalkaristuste kohaldamine halduskaristuste asemel käesoleva direktiivi rikkumise puhul ei peaks aga vähendama ega muul viisil mõjutama pädevate asutuste võimet teha koostööd teiste liikmesriikide pädevate asutustega, omada juurdepääsu teabele ja vahetada nendega õigeaegselt teavet käesoleva direktiivi kohaldamise eesmärgil, sealhulgas pärast asjaomasest õigusrikkumisest pädevatele õigusasutustele teatamist kriminaalvastutusele võtmiseks.
In particular, the competent authorities should be empowered to impose pecuniary sanctions which are sufficiently high to offset the actual or potential profits, and to be dissuasive even for larger institutions and their managers.
Eelkõige peaks pädevatel asutustel olema õigus määrata rahalisi karistusi, mis on piisavad, et teha olematuks tegelik või võimalik kasu, ning mis on hoiatavad isegi suurematele asutustele ja nende juhtidele.
In order to deliver consistent investor protection and avoid the risk of regulatory arbitrage, it is important that, in the event of breaches related to the distribution of an insurance-based investment product, administrative sanctions and other measures set out by Member States are aligned to those set out in Regulation (EU) No 1286/2014.
Investorite ühetaolise kaitse tagamiseks ja õigusliku arbitraaži riski vältimiseks on oluline, et kindlustuspõhise investeerimistoote turustamisega seotud õigusrikkumiste eest liikmesriikides ette nähtud halduskaristused ja muud meetmed oleksid kooskõlas määruses (EL) nr 1286/2014 sätestatuga.
In order to ensure a consistent application of sanctions across the Union, Member States should ensure that, when determining the type of administrative sanctions or other measures and the level of administrative pecuniary sanctions, the competent authorities take into account all relevant circumstances.
Selleks et tagada karistuste ühetaoline kohaldamine kogu liidus, peaksid liikmesriigid tagama, et halduskaristuse või muu meetme tüübi ja rahalise halduskaristuse suuruse kindlaksmääramisel võtavad pädevad asutused arvesse kõiki asjaolusid.
In order to ensure that decisions on breaches by competent authorities have a dissuasive effect on the public at large and to inform market participants about behaviour that is considered detrimental to customers, those decisions should be published, provided that the time period for lodging an appeal has passed and no appeal was lodged, unless such disclosure jeopardises the stability of financial markets or an ongoing investigation.
Selleks et õigusrikkumise kohta tehtud pädeva asutuse otsusel oleks hoiatav mõju avalikkusele ja et teavitada turuosalisi äritegevusest, mida peetakse tarbijat kahjustavaks, tuleks need otsused avaldada, tingimusel et edasikaebamiseks ette nähtud aeg on möödunud ja kaebust ei ole esitatud, välja arvatud juhul, kui avaldamine ohustab finantsturgude stabiilsust või käimasolevat uurimist.
Where national law provides for the publication of the sanction or other measure which is subject to an appeal, such information, as well as the outcome of the appeal, should also be published without undue delay.
Kui siseriiklikus õiguses on sätestatud, et avaldatakse karistus või muu meede, mis on edasi kaevatud, tuleks ka see teave põhjendamatu viivituseta avaldada.
In any event, if publication of the sanction or other measure would cause disproportionate damage to the parties involved, the competent authority should be able to decide not to publish the sanction or other measure or to publish it anonymously.
Kui kahju või muu meetme avaldamine põhjustaks asjaomastele isikutele ebaproportsionaalset kahju, peaks pädev asutus saama igal juhul otsustada, et karistust või muud meedet ei avaldata või see avaldatakse anonüümselt.
In order to detect potential breaches, the competent authorities should have the necessary investigatory powers, and should establish effective mechanisms, to enable reporting of potential or actual breaches.
Võimalike õigusrikkumiste tuvastamiseks peaks pädevatel asutustel olema vajalikud uurimisvolitused ning nad peaksid kehtestama tõhusad mehhanismid, et võimaldada võimalikest või tegelikest õigusrikkumistest teatamist.
This Directive should refer to both administrative sanctions and other measures irrespective of their qualification as a sanction or other measure under national law.
Käesolevas direktiivis tuleks osutada nii halduskaristustele kui ka muudele meetmetele, olenemata sellest, kas neid käsitatakse siseriikliku õiguse kohaselt karistustena või muude meetmetena.
This Directive should be without prejudice to any provisions in the laws of Member States in respect of criminal offences.
Käesolev direktiiv ei tohiks piirata liikmesriikide kriminaalõiguse kohaldamist.
In order to attain the objectives set out in this Directive, the power to adopt acts in accordance with Article 290 TFEU should be delegated to the Commission in respect of product oversight and governance requirements for all products, and, in relation to the distribution of insurance-based investment products, the management of conflicts of interest, the conditions under which inducements can be paid or received, and assessment of suitability and appropriateness.
Käesoleva direktiivi eesmärkide saavutamiseks peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte, mis käsitlevad kindlustustoodete järelevalvet ja kindlustustoodete valdkonnas kehtivaid juhtimisnõudeid, kindlustuspõhiste investeerimistoodete turustamist, huvide konflikti lahendamist, hüvede maksmise ja saamise tingimusi ning sobivuse ja asjakohasuse hindamist.
It is of particular importance that the Commission carries out appropriate consultations during its preparatory work, including at expert level.
On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil.
Technical standards in financial services should ensure consistent harmonisation and adequate protection of consumers across the Union.
Finantsteenuste tehnilised standardid peaksid tagama kogu liidus järjepideva ühtlustamise ning tarbijate piisava kaitse.
As EIOPA is a body with highly specialised expertise, it should be entrusted solely with the drawing-up of draft regulatory and implementing technical standards which do not necessitate policy choices, for submission to the European Parliament, the Council and the Commission.
Kuna EIOPA-l on põhjalikud eriteadmised, peaks tema ülesandeks olema üksnes regulatiivsete ja rakenduslike tehniliste standardite eelnõu väljatöötamine, mille puhul ei ole vaja teha poliitilisi otsuseid, ning selle esitamine Euroopa Parlamendile, nõukogule ja komisjonile.
In accordance with the common understanding on delegated acts between the European Parliament, the Council and the Commission, without prejudice to its further revision, the Commission should take into account the objection period as well as European Parliament and Council procedures concerning the date of transmission of the delegated act.
Vastavalt Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni ühisele seisukohale delegeeritud õigusaktide kohta ning ilma et see piiraks selle edaspidist läbivaatamist, peaks komisjon delegeeritud õigusakti edastamise kuupäeva puhul võtma arvesse vastuväite esitamise tähtaega ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu menetlusi.
Furthermore, in accordance with the Common Understanding on delegated acts, without prejudice to its further revision, and, where applicable, Regulation (EU) No 1094/2010, proper transparency and appropriate contacts with the European Parliament and with the Council should be ensured in advance of the adoption of the delegated act.
Vastavalt ühisele seisukohale delegeeritud õigusaktide kohta ning ilma et see piiraks selle edaspidist läbivaatamist ja vastavalt määrusele (EL) nr 1094/2010, kui see on kohaldatav, tuleks enne delegeeritud õigusakti vastuvõtmist tagada nõuetekohane läbipaistvus ja piisavad kontaktid Euroopa Parlamendi ja nõukoguga.
Directive 95/46/EC of the European Parliament and of the Council and Regulation (EC) No 45/2001 of the European Parliament and of the Council should govern the processing of personal data carried out by EIOPA within the framework of this Directive, under the supervision of the European Data Protection Supervisor.
Isikuandmete töötlemisele, millega EIOPA tegeleb käesoleva direktiivi raames, tuleks kohaldada Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 95/46/EÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 45/2001 Euroopa Andmekaitseinspektori järelevalve all.
This Directive respects the fundamental rights and observes the principles recognised in the Charter of Fundamental Rights of the European Union, as enshrined in the Treaties.
Käesolevas direktiivis austatakse põhiõigusi ja järgitakse eelkõige Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud põhimõtteid, mis kajastuvad aluslepingutes.
This Directive should not be too burdensome for small and medium-sized insurance and reinsurance distributors.
Käesolev direktiiv ei tohiks olla väikestele ja keskmise suurusega kindlustus- ja edasikindlustustoodete turustajatele liiga koormav.
That principle should apply both to the requirements imposed on the insurance and reinsurance distributors and to the exercise of supervisory powers.
Seda põhimõtet tuleks rakendada nii kindlustus- ja edasikindlustustoodete turustajatele kehtestatavatele nõuetele kui ka järelevalvevolituste rakendamise suhtes.
A review of this Directive should be carried out five years after the date on which it enters into force in order to take account of market developments as well as developments in other areas of Union law or Member States’ experiences in the implementation of Union law, in particular with regard to products covered by Directive 2003/41/EC of the European Parliament and of the Council.
Käesolev direktiiv tuleks läbi vaadata viie aasta möödumisel direktiivi jõustumise kuupäevast, et võtta arvesse turu suundumusi, samuti suundumusi liidu õiguse muudes valdkondades, ja liikmesriikide kogemusi liidu õiguse rakendamisel, eelkõige seoses Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2003/41/EÜ hõlmatud toodetega.
Directive 2002/92/EC should be repealed 24 months after the entry into force of this Directive.
Direktiiv 2002/92/EÜ tuleks tunnistada kehtetuks 24 kuu möödumisel käesoleva direktiivi jõustumisest.
However, Chapter IIIA of Directive 2002/92/EC should be deleted with effect from the date of entry into force of this Directive.
Direktiivi 2002/92/EÜ IIIA peatükk tuleks välja jätta alates käesoleva direktiivi jõustumise kuupäevast.
The obligation to transpose this Directive into national law should be confined to those provisions which represent an amendment of the substance of Directive 2002/92/EC.
Käesoleva direktiivi siseriiklikku õigusse ülevõtmise kohustus peaks piirduma nende sätetega, millega sisuliselt muudetakse direktiivi 2002/92/EÜ.
This Directive should be without prejudice to the obligations of the Member States relating to the time limits for transposition into national law of Directive 2002/92/EC.
Käesolev direktiiv ei tohiks piirata liikmesriikide kohustusi, mis on seotud direktiivi 2002/92/EÜ siseriiklikku õigusesse ülevõtmise tähtaegadega.
The European Data Protection Supervisor was consulted in accordance with Article 28(2) of Regulation (EC) No 45/2001 and delivered an opinion on 23 November 2012.
Euroopa Andmekaitseinspektoriga konsulteeriti kooskõlas määruse (EÜ) nr 45/2001 artikli 28 lõikega 2 ning ta esitas oma arvamuse 23. novembril 2012.
Since the objectives of this Directive cannot be sufficiently achieved by the Member States but can rather, by reason of its scale, be better achieved at Union level, the Union may adopt measures, in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 of the Treaty on European Union.
Kuna käesoleva direktiivi eesmärke ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, küll aga saab neid meetme ulatuse tõttu paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega.