natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Finally, the IRIS-H also have a number of ancillary activities (e.g. ambulance transport of patients between hospitals; a nursery for the children of staff members; nursing and elderly homes; nursing schools; research; assisted living; and psychiatric care institutions; a little shop for patients and visitors; renting of TVs to patients, renting of rooms to third parties; a canteen and parking facilities).
riigiteenistujatele (ametnikele) kohaldatav pensionisüsteem, [43] mis on kulukam kui erasektori töötajatele kohaldatav süsteem ning millesse IRISi võrku kuuluvad haiglad peavad tegema aastas hinnanguliselt […] miljoni euro suuruse makse;riigiteenistujate pikaajaliste haigustega seotud kulud, [44] mille peavad kandma IRISi võrku kuuluvad haiglad (ja mitte sotsiaalkindlustussüsteem), igal aastal hinnanguliselt summas […] miljon eurot;pealinna Brüsseli piirkonna poolt IRISi võrku kuuluvatele haiglatele kehtestatud palgaskaalade täiendamised, [45] millega määratakse kindlaks kommuunide, CPASide ja IRISi võrku kuuluvate haiglate töötajatele kohaldatavad palgaskaalad ning mis katab ainult 60 % täiendustest, jättes IRISi võrku kuuluvate haiglate kanda iga-aastase kulu ligikaudu […] miljonit eurot;
These ancillary activities represent only a very limited percentage of the IRIS-H's total activities, as reflected by their small share (i.e. on average less than 2 %) of the IRIS-H's total revenues.
IRISi võrku kuuluvate haiglate kohustuslikud panused katusorganisatsiooni IRIS kuludesse, [46] mis tekitab igal aastal hinnangulise kulu […] miljonit eurot.
The totality of these activities account for the IRIS-H costs and revenues.
(43) IRISi võrku kuuluvad haiglad peavad kandma kõnealused jääkkulud ja need ei ole hõlmatud teiste riikliku rahastamise allikatega (näiteks BMF, vt põhjenduse 46 punkt a).
Their costs are, in addition to the particular activities they carry out, also influenced by their status as public hospitals which entails a number of constraints that do not apply to private hospitals.
IRISi võrku kuuluvate haiglate rahastamis- ja arvestusmehhanismid
In particular, the operating costs incurred by the IRIS-H in the provision of their services of general economic interest (hereinafter ‘SGEI’) and ancillary activities are among others increased by factors such as:
Rahastamismehhanismid
the requirement to pay mandatory language bonuses [40] that have to be awarded to bilingual employees with an estimated yearly cost [41] to be borne by the IRIS-H of approx.
IRISi võrku kuuluvate haiglate rahastamise aluspõhimõte on märgitud viie kohaliku haiglaühenduse iga põhikirja artiklisse 46 [47] (vt põhjendused 28–29), milles on kehtestatud järgmine:
EUR […] [42] million,
„Piiramata 7. augusti 1987. aasta haiglaid käsitleva seaduse artikli 109 kohaldamist, jaotatakse tegevuse tulemus üldkoosoleku otsusega nende liikmete vahel, kelle käsutuses on vähemalt viiendik kõigist üldkoosoleku häältest“ [48].Sellel alusel peavad kommuunid ja CPAS katma kogu IRISi võrku kuuluvatele haiglatele tekkiva ja nende poolt raamatupidamisarvestustes deklareeritava puudujäägi.
the pension scheme that applies to statutory employees [43] (i.e. civil servants) which is more generous than the one applying to private sector employees and for which the IRIS-H have to contribute an estimated amount of EUR […] million per year,the costs related to long-term illnesses of statutory employees [44] that have to be borne by the IRIS-H (instead of by the social security system) for an estimated yearly amount of EUR […] million,pay scale increases imposed on the IRIS-H by the Brussels Capital Region [45] which sets the pay scales for employees of the municipalities, the CPAS and the IRIS-H and which only pays for 60 % of these increases leaving an annual cost of approx.
Lisaks sellele peavad kommuunid tulenevalt CPASide seaduse artiklist 106 katma kogu oma CPASide tekitatud puudujäägi (vt põhjendus 22).
EUR […] million for the IRIS-H, and
Sellest tulenevalt peavad kommuunid (otseselt ja tulenevalt oma vastavate CPASide rahastamise kohustusest) tagama lõppkokkuvõttes IRISi võrku kuuluvate haiglate jätkusuutlikkuse, kattes kogu puudujäägi, mis kõnealustel haiglatel võib tekkida.
the mandatory contributions by the IRIS-H to the cost of the IRIS umbrella organisation [46] for an estimated annual cost of EUR […] million.(43) These residual costs have to be borne by the IRIS-H and are not covered by other public financing sources (such as for instance the BMF, see recital 46(a)).
Sellest tuleneb, et ulatus, milles kommuunid ja CPASid peavad kooskõlas IRISi võrku kuuluvate haiglate vastavate põhikirjade artikliga 46 IRISi võrku kuuluvate haiglate tekitatud võimalike puudujääkide katmiseks sekkuma, oleneb sellest ulatusest, milles IRISi võrku kuuluvad haiglad on suutelised katma oma kulud teiste rahastamisallikate abil.
The financing and accounting mechanisms of the IRIS-H
LCHs kirjeldatakse viite rahastamisallikat, mis on võrdselt kättesaadavad nii avalik-õiguslikele kui ka erahaiglatele.
Financing mechanisms
Belgia haiglate tegevuskulud kaetakse peamiselt neist kolme esimesega [49] ning neljas ja viies puudutavad haiglate investeerimiskulusid.
The fundamental principle according to which the IRIS-H are funded is enshrined in Article 46 [47] of the bylaws of each of the five local hospital associations (see recitals 28-29), which stipulate that:
Esimene rahastamisallikas on rahaliste vahendite eelarve (edaspidi „BMF“), [50] mille asutas rahvatervise föderaalminister ja milles võetakse arvesse ainult sellist haiglaravi, mida hüvitatakse sotsiaalkindlustusest.
‘Without prejudice to Article 109 [LCH], the result of the financial year shall be allocated between partners holding at least one fifth of the votes in the General Assembly by decision of the General Assembly’ [48].On this basis, the municipalities and the CPAS are required to fully absorb any deficit incurred by the IRIS-H as reported in their financial accounts.
BMF loodi iga haigla jaoks föderaalriigi üldeelarve piires.
In addition, according to Article 106 of the Loi CPAS, the municipalities have to cover any deficit generated by their CPAS (see recital 22).
Kasutatav föderaaleelarve jaotatakse kõigi haiglate vahel ja see ei hõlma ilmtingimata kõiki abikõlblikke kulusid.
In consequence, the municipalities (directly and via their funding obligation towards their respective CPAS) ultimately ensure the continuity of the IRIS-H by fully covering any deficit these hospitals may generate.
Alates 2002. aastast määratakse iga haigla eelarve kindlaks peamiselt võttes arvesse nende päevade arvu, mille vältel eelneval aastal ravi anti.
The extent to which the municipalities and the CPAS have to intervene to cover any deficit generated by the IRIS-H on the basis of Article 46 of their respective bylaws naturally depends on the degree to which the IRIS-H can cover their costs from other financing sources.
See konkreetne summa eraldatakse seega igale haiglale erineval viisil.
The LCH describes five financing sources that are available equally for public and private hospitals.
Täpsemalt jaotatakse umbes 85 % (fikseeritud osa) sellest summast haiglatele iga kuu ning ülejäänud 15 % (muutlik osa) jaotatakse tegelike vastuvõttude ja haiglas aasta jooksul veedetud ravipäevade alusel.
The operating costs of Belgian hospitals are mainly covered by the first three financing sources [49] while the fourth and fifth sources are related to hospitals' investments costs.
Iga aasta lõpus arvutatakse BMF ümber aasta tegelike näitajate alusel ning arvutuse tulemust arvesse võttes saab haigla teatud summa või peab selle tagasi maksma.
The first financing source is the budget des moyens financiers (hereinafter ‘BMF’) [50], which is established by the Federal Minister responsible for public health, and only takes into account healthcare activities that are covered by the social security.
BMFi reguleerib täpsemalt 25. aprilli 2002. aasta kuninglik määrus, milles kehtestatakse haiglatele eraldatava BMFi kindlaksmääramisele kohaldatavad tingimused ja eeskirjad.
The BMF is determined for each hospital within the boundaries of the global Federal State budget.
Täpsemalt määratakse kuningliku määrusega kindlaks BMFi kindlaksmääramise viis, riigi kaetavate kulude tüübid ning kriteeriumid, mida tuleb sellega seoses kohaldada [51].
The available Federal budget is allocated among all hospitals and may not necessarily cover all of their eligible costs.
Märgime ära, et BMFi ei loodud iga haigla tekkivate tegelike kulude katmiseks, vaid see on vastupidi määratud kindlaks püsimääralise rahastamise kujul, tuginedes kõnealuste haiglate tegelikele kuludele minevikus.
Since 2002, the BMF for each hospital is mainly determined on the basis of the number of days of treatment provided by each hospital during the previous year.
Sellest tulenevalt on võimlaik, et BMF ei ole piisav kulude märkimisväärse suurenemise või haigla korralduse ja kulude struktuuri muude muutuste tõttu.
This specific amount is then paid out to each of the hospitals in two different ways.
Teine rahastamisallikas tuleneb sotsiaalkindlustuse raames saadud summadest, s.o summadest, mille on haiglatele tasunud Belgia riiklik haigus- ja invaliidsuskindlustuse instituut (edaspidi „INAMI“) patsientidele antava ravi eest.
In particular, about 85 % (the fixed part) of this amount is being paid to the hospitals on a monthly basis, while the remaining 15 % (the variable part) is paid on the basis of the actual admissions and days of treatment in the hospital during the year.
Kõnealune rahastamine tugineb haigus- ja invaliidsuskindlustuse seadusele [52] või selle konsolideeritud versioonile, mis on kehtestatud 14. juuli 1994. aasta seaduses, [53] milles kehtestatakse Belgia haiguste ja invaliidsusega seotud sotsiaalkindlustuse kord ning milles täpsustatakse meditsiiniteenused ja ravimid, mille puhul võidakse maksta sotsiaalkindlustuse hüvitist.
At the end of each year, the BMF is recalculated on the basis of the actual figures for the year and depending on the outcome the hospital either receives or has to repay an amount.
Haiglad esitavad arve osa arstide tasude ja patsientidele väljastatud ravimite kulude katmiseks otse INAMI-le.
The BMF is regulated in more detail by the Royal Decree of 25 April 2002 which defines the conditions and rules for setting the BMF granted to hospitals.
INAMI tasutud summad ei hõlma siiski kõiki haiglate poolt haiglateenuste osutamisel kantud kulusid.
In particular, the Royal Decree determines how the BMF is set, which type of costs are accepted for coverage by State funding and what criteria apply in this regard [51].
Sellest tulenevalt võivad haiglad jääda kahjumisse, kui puuduvad muud piisavad rahastamisallikad.
It is important to point out that the BMF is not set up to cover the actual costs incurred by each hospital but is instead mainly arranged as flat rate financing based on their average actual historical costs.
Kolmas rahastamisallikas hõlmab patsientide poolt otse või nende eraõigusliku haiguskindlustusasutuse poolt haiglatele tehtavaid makseid.
As a result, the BMF may be insufficient in case of significant cost increases, or other evolutions in the organisation and cost structure of a hospital.
Kõnealused maksed on vajalikud, kuna sotsiaalkindlustus ei hõlma kogu arstide palka ega ravimite ja muude vahendite hinda (näiteks implantaadid).
The second source of financing are the social security payments, i.e. made by the Institut National d'Assurance Maladie-Invalidité (hereinafter ‘INAMI’), to the hospitals for the treatments they offered to their patients.
Peale selle, kui patsiendid valivad üksikpalati, siis võivad tekkida täiendavad kulud, mis ületavad tavapärast haiglaravi kulu ja arstidele makstavaid tavapäraseid tasusid (iga ravi eest makstavad tavapärased tasud on suuremad).
This financing is based on the Loi Assurance Maladie-Invalidité [52], respectively its consolidated version laid down in the Law of 14 July 1994 [53], which sets up the Belgian social security system with regard to sickness and invalidity and specifies the medical services and medication that are eligible for compensation by the social security.
Viimaks võivad patsientidele samuti tekkida täiendavad kulud teatud täiendavate teenuste kasutamise eest (näiteks teleri rentimine, haigla parkla kasutamine jne).
The hospitals directly charge part of the doctor's fees and the cost of the patients' medication to the INAMI.
Haigla peab tsentraliseeritud viisil käsitlema patsientide või haiglas olevate patsientide haiglaravi teenuseid katvate kolmandate isikute tehtud kõiki makseid [54].
These payments however do not cover the full costs that the hospitals incur when providing their healthcare activities.
Haiglad ja nende arstid sõlmivad lepingud, milles määratakse kindlaks mahaarvamiste protsent, mida haiglad võivad kohaldada nende palkade ja muude tasude katmiseks, mida ei rahastata BMFist [55].
As a result, hospitals that have insufficient other sources of revenues risk becoming loss-making.
Arstid võivad samal moel nagu arstide tavapäraste palkade puhul kohaldada mahaarvamisi eespool nimetatud täiendavate kulude osale, et katta osa nendega seotud tasudest (jälle kooskõlas haigla ja selle arstide vahel sõlmitud lepinguga).
A third source of financing are payments made directly by the patient or by their private health insurers to the hospitals.
Üks osa arstide palkadest ei kuulu sega neile tasumisele, vaid sellest kaetakse haigla tegevuskulusid.d) Neljas rahastamisallikas on konkreetselt mõeldud haiglate investeerimiskulude katmiseks.
These payments are necessary because the social security does not cover 100 % of doctors' fees nor of medication and other medical supplies (e.g. implants).
Haiglate investeeringuid rahastab peamiselt riik (föderaalvalitsus ja asjaomane piirkond maksavad mõlemad ühe osa) ning ülejäänud osa rahastatakse haigla enda vahenditest ja pangalaenudest.
In addition, if patients choose to have a single room, then supplements can be charged on top of the normal hospitalisation price and on top of the normal doctor's fee (i.e. more than the standard rates that apply per treatment).
Avaliku võimu antud rahastus on mõeldud katma haigla või teenistuse ehitus- ja taastamiskulusid ning uute seadmete ja meditsiiniseadmete esmakordse omandamise kulusid [56].
Finally, patients may also be charged for the use of additional services (e.g. rent for a TV, use of the hospital parking, etc.).
Investeerimistoetusele on kehtestatud ülempiir (näiteks kindlamääraline summa ruutmeetri või üksuse kohta).
All payments made by patients or third parties to compensate hospital doctors for their treatment of hospitalised patients, have to be collected centrally by the hospital [54].
Viies ja viimane riikliku rahastamise allikas on seotud investeeringutega ning see hõlmab uuringute ja ehitusprojektide koostamise kulusid, aga samuti haigla või haiglateenistuse sulgemise või mittekasutamise kulusid [57].
The hospitals and their doctors conclude agreements that determine the percentages of the fees that the hospitals can keep to cover their collection costs and other costs that are not financed by the BMF [55].
Tegelikkuses ei anta seda tüüpi rahastust sageli.
Similarly as for the normal doctors' fees, part of the abovementioned supplements can also be retained by the hospital to cover part of its costs (again conditional on an agreement between the hospital and its doctors).
LCH artiklis 109 (millest sai LCH 10. juuli 2008. aasta versioonis artikkel 125) [58] nähakse ette täiendav rahastamismehhanism, mida saavad kasutada ainult avalik-õiguslikud haiglad (nagu IRISi võrku kuuluvad haiglad).
Part of the doctors' fees are hence not a payment going to the doctors but instead are used to cover the operating costs of the hospitals.(d) The fourth source of financing is specifically meant to cover investment costs incurred by the hospitals.
Selle sätte kohaselt peavad avalik-õiguslike haiglate haiglategevusest tekkivad puudujäägid katma neid kontrollivad kommuunid (oma CPASi vahendaja või sellise keskstruktuuri nagu IRISi kaudu).
The investments of hospitals are mainly covered by the State (the Federal government and the Regions each pay a part) and the remaining part is paid from the hospitals' own resources combined with bank loans.
Kommuunide poolt puudujääkide (osalise) katmise põhimõte oli juba lisatud LCH-le eelnevasse seadusesse, s.o 23. detsembri 1963. aasta seadusesse [59] ning seda kinnitati 28. detsembri 1973. aasta seaduse artikliga 34 [60].
Article 109 of the LCH (now Article 125 of the LCH in the version of the Law of 10 July 2008 [58]) sets out a sixth financing mechanism of which only public hospitals (such as the IRIS-H) can benefit.
Raamatupidamisarvestuse kohustused
According to this provision, public hospitals' deficits arising from their hospital activities have to be covered by the municipalities that control them (i.e. via their CPAS or via a central structure such as IRIS).
Kõikidel (nii avalik-õiguslikel kui ka erasektori) haiglatel on läbipaistva raamatupidamisarvestuse kohustus.
The principle of this (partial) deficit cover by the municipalities was already included in the Law of 23 December 1963 [59], which preceded the LCH, and was confirmed by Article 34 of the Law of 28 December 1973 [60].
Eelkõige peab igal haiglal olema eraldi raamatupidamisarvestus, millest nähtub iga teenuse kulu ning milles järgitakse 17. juuli 1975. aasta seaduse [64] (mis käsitleb ettevõtjate raamatupidamisarvestust ja raamatupidamise aastaaruandeid) teatud elemente [65].
The criteria to calculate the deficits that the municipalities are obliged to cover are determined in a Royal Decree [61].
Haiglaraviga mitteseotud tegevused tuleb registreerida eraldi raamatupidamisarvestusse.
On this basis, the Federal Minister responsible for public health each year determines the deficit that must be covered for each public hospital.
Haiglad peavad samuti nimetama ettevõtja audiitori, kelle ülesanne on kinnitada haigla raamatupidamisarvestus ja raamatupidamise aastaaruanded [66].
In practice, the Article 109 LCH deficit that must be covered as determined by the Minister is not exactly equal to the deficit reported in the financial accounts of the hospital, since certain cost elements (e.g., the result of the non-hospital activities which in the case of the IRIS-H are purely ancillary to the hospital activities as will be explained in recital 155) [62] contained in the deficit reported in the financial accounts are excluded from the Article 109 LCH deficit.
Samuti peavad haiglad edastama teatud (finants)teavet rahvatervise eest vastutavale föderaalministrile [67] ning tema rahvatervise föderaalse avaliku teenistuse ülesanne on kontrollida ka LCH nõuete järgimist [68].
In conclusion, the IRIS-H thus enjoy a comprehensive financing mechanism that ensures coverage of any deficit they may generate.
KAEBUSES VIIDATUD MEETMETE KIRJELDUS
The five general financing measures foreseen by the LCH (see recital 46) cover the majority of the hospitals' operating and investment costs.
Kaebuse esitajate väitel otsustas pealinna Brüsseli piirkond võtta faktiliselt Brüsseli asjaomaste kommuunide rolli seoses IRISi võrku kuuluvatele haiglatele hüvitise maksmisega.
To the extent that these sources are insufficient to cover the costs arising from the hospitals' activities, Article 46 of the bylaws of the IRIS-H obliges the municipalities to fully cover any deficit generated by the IRIS-H (see recitals 44-45).
Eelkõige nimetavad kaebuse esitajad konkreetselt pealinna Brüsseli piirkonna loodud fondi Fonds régional bruxellois de refinancement des trésoreries communales (edaspidi „FRBRTC“) sekkumisi [69].
The accounting deficit addressed by Article 46 of the bylaws necessarily includes the ‘Article 109 LCH deficit’ [63] (see recital 47) and by fully covering the accounting deficit, the municipalities also fulfil their obligation under Article 109 LCH.
Nad väidavad samuti, et pealinna Brüsseli piirkond andis ise kommuunidele eritoetusi [70] (alates 2003. aastast kuni 10 miljonit eurot aastas), mis anti nende sõnul toetusena IRISi võrku kuuluvatele haiglatele.
The payment modalities of this deficit compensation mechanism will be described below (see Section 7.3.5).
Kuigi kaebuse esitajad ei sea kahtluse alla pealinna Brüsseli piirkonna pädevust seoses kõnealuste kommuunidega, on kaebuse esitajad siiski seisukohal, et IRISi võrku kuuluvate haiglate piirkondlik rahastamine läheb kaugemale sellest, mis on ette nähtud LCH artiklis 109 kehtestatud puudujääkide katmisega (vt samuti põhjendus 47).
Accounting requirements
Kaebuse esitajad kinnitavad, et IRISi võrku kuuluvad haiglad on saanud suurel määral kasu nende asukohaks olevatele kommuunidele antud piirkondlikust rahastamisest ja et seda rahastamist ei saa õigustada LCH sätete alusel.
All hospitals (i.e. public and private) are subject to accounting and transparency requirements.
Kaebuse esitajad ei osuta IRISi võrku kuuluvate haiglate põhikirjade artiklis 46 ette nähtud puudujääkide katmise kohustusele.
In particular, each hospital must keep a set of accounts that allow determining the cost of each service and that respect certain elements of the Law of 17 July 1975 [64] on accounting [65].
Viimaks märgivad kaebuse esitajad ära ligikaudu 100 miljoni euro eraldamise FRBRTC kaudu Brüsseli avalik-õiguslike haiglate restruktureerimise kontekstis, mille tulemuseks oli IRISi võrku kuuluvate haiglate loomine (vt ka punkt 2.2).
It is mandatory to record non-hospital activities on separate accounts.
Kaebuse esitajad kinnitavad, et selle tegevuse puhul on tegemist IRISi võrku kuuluvatele haiglatele ülemäärase hüvitamisega.
Hospitals are also obliged to appoint an auditor who certifies the hospital's accounts and financial statements [66].
MENETLUSE ALGATAMISE PÕHJUSED
Finally, hospitals are required to submit certain (financial) information to the Federal Minister responsible for public health [67] and its Federal Public Service also monitors compliance with the LCH [68].
Euroopa Komisjoni 2009. aasta otsus
DESCRIPTION OF THE MEASURES TARGETED BY THE COMPLAINT
Nagu eespool on märgitud (vt põhjendus 5), võttis komisjon 28. oktoobril 2009. aastal vastu otsuse mitte esitada vastuväidet, [71] jõudes järeldusele, et IRISi võrku kuuluvate haiglate riikliku rahastamise puhul pealinna Brüsseli piirkonnas oli tegemist siseturuga kokkusobiva riigiabiga, kuna tegemist on üldist majandushuvi pakkuvate teenuste hüvitamisega.
According to the complainants, the Brussels Capital Region has chosen to de facto take up the role of the relevant Brussels municipalities for the compensation of the deficits of the IRIS-H.
Komisjon tugines selles otsuses üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitlevale 2005. aasta otsusele ning otseselt EÜ asutamislepingu artikli 86 lõikele 2 (praegune Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 106 lõige 2).
In particular, the complaint mentions interventions by the Fonds Régional Bruxellois de Refinancement des Trésoreries Communales (or FRBRTC) which was created by the Brussels Capital Region [69].
Oma otsuses andis komisjon hinnangu, et IRISi võrku kuuluvad haiglad pidid täitma kolme avaliku haiglateenuse ülesannet: esiteks kõigi (avalik-õiguslike ja erasektori) haiglate üldhaiglateenuse ülesanne tulenevalt LCHst; [72] teiseks kohustus ravida kõiki patsiente mis tahes asjaoludel, sealhulgas kui ei ole tegemist kiireloomulise olukorraga; [73] kolmandaks kohustus pakkuda täielikku haiglaravi kõigis keskustes [74].
In addition, the complaint adds that since 2003 the Brussels Capital Region itself also allegedly granted special subsidies to the municipalities [70] (i.e. up to EUR 10 million annually), which were allegedly intended to be passed on as aid for the IRIS-H.
Lisaks sellele jõudis komisjon järeldusele, et IRISi võrku kuuluvad haiglad vastutasid haiglaraviga mitteseotud avaliku teenuse osutamise eest, mis hõlmab lisaks meditsiinilisele ravile sotsiaalabi andmist [75].
While the complainants do not put into doubt the competence of the Brussels Capital Region towards these municipalities they consider that what they qualify as regional financing of the IRIS-H goes beyond what is envisaged by the deficit cover as specified by Article 109 of the LCH (see also recital 47).
Viimaks osutati otsuses ka kakskeelsuse kohustusele [76].