natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It must therefore be assessed whether this law is compatible with the rule of law, taking into account its impact on the effectiveness of the constitutional review, including of recently adopted acts and therefore constitutes appropriate action to redress the rule of law concerns identified in the Commission's Rule of Law Opinion of 1 June.
Tõepoolest on täiesti võimalik, et erinevatel põhjustel ei suudeta sellist kvoorumit kokku kutsuda, mille tulemusel ei ole konstitutsioonikohtul vähemalt ajutiselt võimalik otsuseid teha.
The legislation concerned and its impact is considered in more detail below, taking into account the effect of the provisions both individually and collectively, as well as the previous case law of the Constitutional Tribunal and the opinion of the Venice Commission.
Tegelikult on selline olukord tekkinud juba praegu, kuna konstitutsioonikohtus on üksnes 12 kohtunikku.
Amendment of 22 December 2015 to the Law on the Constitutional Tribunal
Häälteenamus
On 22 December 2015, following an accelerated procedure, the Sejm amended the Law on the Constitutional Tribunal [26].
Muudetud artikli 99 lõike 1 kohaselt võetakse konstitutsioonikohtu üldkogu otsused (nn abstraktsete juhtumite korral) vastu 2/3 kohal olevate kohtunike häälteenamusega.
The amendments, inter alia, increased the attendance quorum of judges for hearing cases [27], raised the majorities needed in the Constitutional Tribunal to hand down judgments by the full bench [28], required the handling of cases in chronological order [29] and provided a minimum delay for hearings [30].
Seoses uute (suurema) kvoorumi nõuetega (vt eespool) tähendas see, et kohtuotsuse pidid heaks kiitma vähemalt üheksa kohtunikku juhul, kui konstitutsioonikohus tegi otsuse üldkogus [33].
Certain amendments [31] increased the involvement of other institutions of the State in disciplinary proceedings concerning judges of the Tribunal.
Üksnes siis, kui konstitutsioonikohus arutas asja seitsme- või kolmeliikmelises koosseisus (üksikisikute kaebused ja üldkohtute eelotsusetaotlused), oli otsuse tegemiseks nõutav lihthäälteenamus.
In its judgment of 9 March 2016, the Constitutional Tribunal declared unconstitutional the law adopted on 22 December 2015 in its entirety as well as specific provisions thereof, in particular those referred to above.
Seaduse eelmise versiooni kohaselt tuli üldkogu otsused vastu võtta lihthäälteenamusega (seaduse artikli 99 lõige 1 enne muutmist).
So far the Polish authorities have failed to publish the judgment in the Official Journal (see section 3 above).
Lisaks suurema kvoorumi nõudele piirab nõue võtta otsused vastu 2/3 häälteenamuse alusel (hiljuti vastu võetud õigusaktide põhiseaduslikkuse kontrolli nn abstraktsed juhtumid) veelgi enam konstitutsioonikohtu otsustusprotsessi.
As set out already in its Opinion of 1 June 2016, the Commission took the view that the effect of the amendments concerning the attendance quorum, the voting majority, the handling of cases in chronological order and the minimum delay for hearings, in particular their combined effect, undermined the effectiveness of the Constitutional Tribunal as a guarantor of the Constitution.
Komisjon märkis – ja seda kinnitas ka Veneetsia komisjon –, et enamikus Euroopa õigussüsteemides nõutakse üksnes lihthäälteenamust.
This conclusion is shared by the Venice Commission.
Igal juhul leidis konstitutsioonikohus, et Poola põhiseaduses on ette nähtud lihthäälteenamus ja et kvalifitseeritud häälteenamuse nõue on seega põhiseadusega vastuolus.
As these findings are relevant for the assessment of the law adopted on 22 July 2016, the main conclusions are recalled hereunder.
Kohtuasjade lahendamine kronoloogilises järjekorras
Attendance quorum
Muudetud artikli 80 lõike 2 [34] kohaselt määratakse istungite ja kinniste istungite kuupäevad õigusaktide põhiseaduslikkuse kontrolli abstraktsete juhtumite korral kindlaks „järjekorras, milles kohtuasjad kohtule esitati“.
The amended Article 44(3) stated that ‘Adjudicating in full bench shall require the participation of at least 13 judges of the Court’ [32].
Sellest normist ei ole erandeid ja muudatuse kohaselt kuulub see kohaldamisele kõigi pooleliolevate kohtuasjade suhtes, mille arutamiseks ei ole istungi kuupäeva veel kindlaks määratud [35].
According to the amended Article 44(1) the Constitutional Tribunal shall rule by the full bench, unless otherwise specified by law.
Seaduse eelmises versioonis seda nõuet ette ei nähtud.
This applied in particular to what are described as ‘abstract cases’ of constitutional review of newly adopted laws.
„Järjekorra eeskiri“, mille kohaselt pidi konstitutsioonikohus kohtuasju arutama järjekorras, milles nad registreeriti, mõjutas negatiivselt kohtu suutlikkust teha otsuseid uute õigusaktide põhiseaduslikkusele vastavuse kohta kiiresti, pidades eelkõige silmas pooleliolevate kohtuasjade arvu.
The amended Article 44(1) also provided for exceptions, notably for individual complaints or cases submitted by ordinary courts.
See, kui konstitutsioonikohtul ei ole võimalik võtta arvesse asja laadi (eelkõige juhul, kui tegemist on põhiõigustega) ja olulisust ning asjaolusid, millel asi esitati, võinuks teda takistada täitmast nõuet viia kohtumenetlus läbi mõistliku aja jooksul, mis on ette nähtud Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklis 6 ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 47.
The former version of the Law required, for a decision by the full bench, the presence of at least nine judges (Article 44(3), item 3 of the Law before the amendment).
Nagu ka Veneetsia komisjon märkis, võis järjekorra eeskiri pärssida eelotsuse küsimuste esitamist Euroopa Kohtule, eriti kui pärast Euroopa Kohtust eelotsuse küsimusele vastuse saamist tuleb läbi viia istung.
The Commission considered that the attendance quorum of 13 out of 15 judges for the full bench (which deals with the ‘abstract’ constitutional review of newly adopted laws) represents a serious constraint on the decision-making process of the Constitutional Tribunal, with the risk of blocking it.
Minimaalne ajavahemik enne kohtuistungi toimumist
The Commission noted, as confirmed by the Venice Commission, that an attendance quorum of 13 out of 15 judges is unusually high compared to requirements in other Member States.
Muudetud artikli 87 lõikes 2 [36] on sätestatud: „Kohtuistungit ei või pidada varem kui pärast kolme kuu ning üldkogus arutatavate asjade puhul kuue kuu möödumist päevast, mil teade kohtuistungi toimumise kuupäeva kohta toimetati menetlusosalistele kätte“.
It is indeed entirely imaginable that for various reasons, such an attendance quorum might on occasion not be reached, which would then leave the Tribunal at least temporarily unable to adjudicate.
Seaduse eelmise versiooni kohaselt ei võinud istungit pidada varem kui pärast 14 päeva möödumist päevast, mil teade kohtuistungi toimumise kuupäeva kohta toimetati menetlusosalistele kätte.
In fact, such a situation would be present in the current circumstances, as the Tribunal has only 12 judges at this stage.
Lisaks tuleb seda küsimust vaadelda koos kohtuasjade läbivaatamise järjekorda käsitleva nõudega.
Voting majority
Eelkõige võis minimaalne ajavahemik enne kohtuistungi toimumist (menetlusosalistele tuleb konstitutsioonikohtu istungist teatada vähemalt kolm kuud ja oluliste kohtuasjade puhul kuus kuud enne kohtuistungi kuupäeva) menetlust aeglustada.
According to the amended Article 99(1), judgments of the Constitutional Tribunal sitting as a full bench (for ‘abstract cases’) required a majority of two thirds of the judges sitting.
Nagu eespool märgitud, ei ole sellise üldsätte puudumine, mis võimaldaks konstitutsioonikohtul kiireloomulistel juhtudel neid tähtaegu lühendada, kooskõlas nõudega viia kohtumenetlus läbi mõistliku aja jooksul, mis on ette nähtud Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklis 6 ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 47.
With a view to the new (higher) attendance quorum (see above) this meant that a judgment had to be approved by at least nine judges if the Constitutional Tribunal adjudicated as a full bench [33].
Distsiplinaarmenetlus
Only if the Tribunal adjudicated in a panel of seven or three judges (individual complaints and preliminary requests from ordinary courts), was a simple majority of votes required.
Muudetud artiklis 28a [37] on sätestatud: „Distsiplinaarmenetluse võib algatada ka Poola Vabariigi presidendi või justiitsministri taotluse alusel hiljemalt pärast kolme nädala möödumist taotluse saamisest, välja arvatud juhul, kui konstitutsioonikohtu esimees leiab, et taotlus ei ole põhjendatud“.
The former version of the Law required, for a decision by the full bench, a simple majority of votes (Article 99(1) of the Law before the amendment).
Lisaks võib muudetud artikli 31a lõike 1 [38] alusel täiskogu eriti rasketel juhtumitel taotleda Seimilt kohtuniku ametist vabastamist.
In addition to the increased attendance quorum, a two-thirds majority for adopting decisions (for ‘abstract’ constitutional review of newly adopted laws) significantly aggravated the constraints on the decision-making process of the Constitutional Tribunal.
Kohtuniku ametist vabastamine võidi täiskogus algatada vabariigi presidendi või justiitsministri taotlusel vastavalt muudetud artikli 31a lõikele 2, kuid konstitutsioonikohtule jäi selles küsimuses otsustusõigus.
The Commission noted, as also confirmed by the Venice Commission, that in the vast majority of European legal systems, only a simple voting majority is required.
Lõpliku otsuse tegi Seim.
In any event, the Constitutional Tribunal found that the Polish Constitution required voting by simple majority, and that the requirement of a qualified majority was thus unconstitutional.
Seaduse eelmise versiooni kohaselt ei olnud täitevvõimuorganitel õigust distsiplinaarmenetlust algatada ja Seimil puudus volitus konstitutsioonikohtu kohtunikku ametist vabastada.
Handling of cases in chronological order
Konstitutsioonikohtul endal oli õigus konstitutsioonikohtu kohtunik ametist vabastada.
According to amended Article 80(2) [34], the dates for hearings or proceedings in camera, where applications in abstract constitutional review proceedings were to be considered, ‘shall be established by order in which the cases are submitted to the Court’.
Komisjon väljendas muret selle üle, et teatavate muudatustega suurendati muude riigiorganite osalemist konstitutsioonikohtu kohtunike suhtes algatatud distsiplinaarmenetluses.
There were no exceptions foreseen to this rule and according to the amendment this rule applied to all pending cases for which no date for a hearing had been set yet [35].
Eelkõige anti vabariigi presidendile või justiitsministrile õigus algatada konstitutsioonikohtu kohtuniku suhtes distsiplinaarmenetlus [39] ja eriti tõsistel juhtumitel oli Seimil õigus teha konstitutsioonikohtu taotlusel lõplik otsus kohtuniku ametist vabastamise kohta [40].
The former version of the Law did not include such a rule.
Komisjoni arvates võib asjaolu, et poliitiline organ teeb konstitutsioonikohtu ettepanekul otsuseid distsiplinaarkaristuse määramise kohta (ja seega võib keelduda karistust määramast), õõnestada kohtunikkonna sõltumatust, kuna parlament (kui poliitiline organ) teeb otsuse eeldatavasti poliitilistel kaalutlustel.
The ‘sequence rule’ according to which the Constitutional Tribunal had to hear cases in the sequence in which they were registered negatively affected its capacity to render rapidly decisions on the constitutionality of new laws, in particular in view of the number of pending cases.
Samuti ei ole selge, miks poliitilistel institutsioonidel, nagu vabariigi president ja justiitsminister, peaks olema õigus algatada distsiplinaarmenetlust.
The impossibility to take into account the nature of a case (notably when involving fundamental rights issues), its importance and the context in which it is presented, could have prevented the Constitutional Tribunal from meeting the requirements for a reasonable length of proceedings as enshrined in Article 6 of the European Convention on Human Rights and Article 47 of the EU Charter of Fundamental Rights.
Isegi kui sellise menetluse läbiviimiseks peab olema konstitutsioonikohtu või selle esimehe heakskiit, võib ainuüksi asjaolu, et menetluse võib algatada poliitiline institutsioon, konstitutsioonikohtu sõltumatust mõjutada.
As also noted by the Venice Commission, the sequencing rule could also have discouraged the putting of preliminary ruling questions to the Court of Justice, particularly if a hearing is required after the preliminary ruling has been received.
See põhjustas muret võimude lahususe ning konstitutsioonikohtu sõltumatusega seoses, kuna Seim võib konstitutsioonikohtu poolt esitatud ettepaneku kohtuniku ametist vabastamiseks tagasi lükata.
Minimum delay for hearings
22. juulil 2016 vastu võetud seadus konstitutsioonikohtu kohta
According to amended Article 87(2) [36], ‘[t]he hearing may not take place earlier than after three months from the day the notification on the date of the hearing has been delivered to the participants of the proceedings, and for cases adjudicated in full bench — after six months’.
Lisaks sätetele, mis käsitlevad kohtunike ametisse nimetamist ning konstitutsioonikohtu otsuste avaldamist (vt punkte 2 ja 3), on 22. juulil 2016 vastu võetud seaduses muid sätteid, mis käsitlevad konstitutsioonikohtu töökorda.
The former version of the Law stated that the hearing cannot be held earlier than after 14 days from the delivery date of the notification of its date to participants of the proceedings.
Seadus põhineb 1. augusti 1997. aasta konstitutsioonikohtu seadusel, kuid see sisaldab uusi sätteid, mis käsitlevad muu hulgas asja arutavate kohtunike kvoorumi, konstitutsioonikohtu üldkogu otsuste tegemiseks vajalikku häälteenamust, kohtuasjade lahendamist kronoloogilises järjekorras, minimaalset ajavahemikku enne kohtuistungi toimumist, peaprokuröri rolli, kohtu nõupidamiste edasilükkamist, pooleliolevaid kohtuasju puudutavaid üleminekusätteid ning seaduse avaldamise ja jõustumise vahele jäävat ajavahemikku.
Finally, this issue had to be seen in combination with the requirement concerning the scheduling of cases.
Komisjon leiab, et isegi kui 22. detsembril 2015 vastu võetud muutmisseadusega võrreldes on tehtud teatavaid edusamme ja lahendatud on mõned allpool osutatud probleemid, on lahendamata jäänud paljud küsimused, mis tekkisid juba seoses 22. detsembril 2015 vastu võetud seadusega, ja seadusesse on lisatud mõned uued muret tekitavad sätted.
In particular the minimum delay for hearings (participants of the proceedings must be notified of a hearing before the Constitutional Tribunal at least 3 — and in important cases 6 — months before the date of the hearing) risked slowing down proceedings.
Kokkuvõttes põhjustab 22. juulil 2016 vastu võetud seaduse teatavate sätete mõju – neid sätteid nii eraldi kui ka koos vaadeldes – muret põhiseaduslikkuse järelevalve ja õigusriigi olukorra üle.
As set out above, the absence of a general provision that would allow the Constitutional Tribunal to reduce these deadlines in urgent cases is incompatible with the requirements for a reasonable length of proceedings under Article 6 of the European Convention on Human Rights and Article 47 of the EU Charter of Fundamental Rights.
Artikli 26 lõikes 2 on sätestatud: „Juhtumi arutamine üldkogus nõuab vähemalt 11 konstitutsioonikohtu kohtuniku osalemist“.
Disciplinary proceedings
Lisaks on artikli 26 lõike 1 punktis g öeldud: „Konstitutsioonikohus teeb otsuse […] üldkogus […] sellisel juhul, kui kolm konstitutsioonikohtu kohtunikku on selleks taotluse esitanud 14 päeva jooksul pärast seda, kui nad on saanud koopia põhiseaduslikust kaebusest, taotlusest või artikli 38 lõikes 1 osutatud õiguslikust küsimusest“.
According to amended Article 28a [37], ‘[d]isciplinary proceedings may also be instituted further to an application from the President of the Republic of Poland or the Minister for Justice no later than three weeks after the date of receipt of the application, unless the President of the Court decides that the application is unfounded’.
Artikli 26 lõike 2 kohaselt suurendatakse üldkogus osalevate kohtunike arvu üheksalt (nagu oli ette nähtud 1997. aasta konstitutsioonikohtu seaduses ja 25. juuni 2015 seaduses enne selle muutmist 22. detsembril 2015) üheteistkümneni.
Furthermore, according to the amended Article 31a(1) of the Law [38] ‘[i]n particularly gross cases, the General Assembly shall apply to the Sejm to depose the judge of the Court’.
See piirab konstitutsioonikohtu otsustusprotsessi.
Such an action of the General Assembly could have been initiated by an application by the President of the Republic or the Minister of Justice pursuant to the amended Article 31a(2), although the Constitutional Tribunal remained free to decide.
Üldkogu kohtunike arvu on vähendatud, võrreldes 22. detsembri 2015. aasta muutmisseaduses ette nähtud 13 kohtunikuga.
The final decision would have been taken by the Sejm.
Kuna aga konstitutsioonikohtus on praegu 12 tegevat kohtunikku, on võimalik, et kvoorumi nõuet ei ole võimalik teatavatel juhtudel täita, mille tulemusel ei ole konstitutsioonikohtul vähemalt ajutiselt võimalik otsuseid teha.
According to the former version of the Law the Executive branch was not entitled to institute disciplinary proceedings and the Sejm was not granted the power to depose a judge of the Court.
Lisaks teeb konstitutsioonikohus artikli 26 lõike 1 punkti g kohaselt otsuseid üldkogus muu hulgas juhul, kui kolm kohtunikku on selleks taotluse esitanud.
The Constitutional Tribunal itself had the power to depose of a judge of the Tribunal.
Need kohtunikud ei pea olema konkreetset asja arutava kohtukoosseisu liikmed.
The Commission noted with concern the fact that certain amendments increased the involvement of other institutions of the State in disciplinary proceedings concerning judges of the Tribunal.
Seaduses ei nähta ette, et kõnealuste kohtunike taotlus peab olema põhjendatud või vastama teatavatele tingimustele.
In particular, the President of the Republic or the Minister of Justice were given the power to initiate disciplinary proceedings against a Constitutional Tribunal judge [39] and, in particularly serious cases, the Sejm was given the power to take the final decision on the dismissal of a judge following a request to that effect by the Constitutional Tribunal [40].
Niisugune säte võimaldab pidada määramatut arvu juhtumeid sellisteks, mida tuleb arutada üldkogus, ja võib vähendada konstitutsioonikohtu töö viljakust ning seega põhiseaduslikkuse järelevalve tõhusust.
The Commission considered that the fact that a political body decides on (and hence may refuse to impose) a disciplinary sanction as proposed by the Constitutional Tribunal may pose a problem regarding the independence of the judiciary, as the Parliament (as a political body) could be expected to decide on the basis of political considerations.
Artiklis 69 sätestatakse: „Kohtuotsused tehakse lihthäälteenamusega“.
Similarly it was not clear why political institutions such as the President of the Republic and the Minister of Justice should have the power to initiate disciplinary proceedings.
Selles artiklis sätestatu on 22. detsembri 2015. aasta muutmisseadusega võrreldes edasiminek, kuna ei näe enam ette põhiseadusega vastuolus olevat nõuet, et otsused tuleb teha 2/3 häälteenamusega, ja lahendab komisjoni poolt varem väljendatud mure.
Even if such proceedings required approval by the Tribunal or its President, already the fact that they could have been initiated by political institutions could have had an impact on the independence of the Tribunal.
Artikli 38 lõikes 5 on sätestatud: „Konstitutsioonikohtu esimees võib kohtuistungi kuupäeva kindlaks määrata, järgimata lõikes 3 ette nähtud tingimust, juhul kui seda õigustavad kodanike õiguste ja vabaduste, riigi julgeoleku või põhiseadusliku korra kaitse kaalutlused.
This raised concerns as regards the separation of powers and the independence of the Constitutional Tribunal as the proposal of the Tribunal to dismiss a judge could be rejected by the Sejm.
Viie kohtuniku taotlusel võib konstitutsioonikohtu esimees uuesti läbi vaadata oma otsuse kohtuistungi kuupäeva määramise kohta.“
Law adopted on 22 July 2016 on the Constitutional Tribunal
„Järjekorra eeskiri“, mille kohaselt tuleb konstitutsioonikohtul arutada kohtuasju selles järjekorras, milles vastavad taotlused kohtus registreeriti, kehtestati 22. detsembri 2015. aasta muutmisseadusega ja konstitutsioonikohus on selle juba muu hulgas põhiseadusega vastuolus olevaks tunnistanud, kuna see mõjutab kohtunike sõltumatust ja kohtuvõimu lahusust teistest riigivõimuorganitest.
In addition to provisions on the appointment of judges of the Tribunal and the publication of its judgments (see sections 2 and 3), the law adopted on 22 July 2016 contains other provisions on the functioning of the Tribunal.
Vastavalt artikli 38 lõikele 3 kuulub järjekorra eeskiri kohaldamisele „taotluste“, mitte „põhiseaduslike kaebuste“ suhtes.
The law is inspired by the Law on the Constitutional Tribunal of 1 August 1997 but adds new provisions, inter alia, on the attendance quorum of judges for hearing cases, the majorities needed in the Constitutional Tribunal to hand down judgments by the full bench, the handling of cases in chronological order, the minimum delay for hearings, the role of the Public Prosecutor-General, the postponement of deliberations, transitional provisions for pending cases and vacatio legis.
Isegi kui järjekorra eeskiri kuulub kohaldamisele üksnes taotluste suhtes, mõjutab see konstitutsioonikohtu suutlikkust teha institutsionaalsete osaliste taotlusel otsuseid õigusaktide põhiseadusele vastavuse kohta kiiresti.
The Commission considers that even if certain improvements can be noted as compared to the amending Act adopted on 22 December 2015, and certain concerns have been addressed as set out hereunder, a number of concerns raised already regarding the law adopted on 22 December 2015 remain and a number of new provisions raising concern have been introduced.
Artikli 38 lõikes 5 nähakse konstitutsioonikohtu esimehele ette võimalus kalduda järjekorra eeskirjast kõrvale.
Overall, the effects of certain provisions of the law adopted on 22 July 2016, taken separately or in combination, raise concern regarding the effectiveness of constitutional review and the rule of law.
Seda võimalust võib aga kasutada konkreetsetel juhtumitel ja see võib põhjustada viivitusi, võttes arvesse asjaolu, et viis kohtunikku võivad esitada taotluse vaadata konstitutsioonikohtu esimehe otsus kohtuistungi kuupäeva määramise kohta uuesti läbi.
Article 26(2) increases the number of judges required to participate in a full bench from nine (as under the 1997 Act on the Constitutional Tribunal and the Law of 25 June 2015 prior to its amendment of 22 December 2015) to 11.
Artikli 61 lõikes 1 on sätestatud: „Kohtuistung ei või toimuda varem kui 30 päeva pärast kohtuistungi kuupäeva kohta teate edastamist“.
This represents a constraint on the decision-making process of the Constitutional Tribunal.
Artikli 61 lõikes 3 on sätestatud: „Õiguslike küsimuste, põhiseaduslike kaebuste ja riigi põhiseaduslike keskametiasutuste vaheliste pädevust käsitlevate vaidluste puhul võib konstitutsioonikohtu esimees ette näha lõikes 1 osutatud tähtajast poole lühema tähtaja, välja arvatud juhul, kui kaebaja, õigusliku küsimuse esitanud kohus või asjaomane taotleja konstitutsioonikohtu esimehe korralduse selle saamisest seitsme päeva jooksul vaidlustab“.
The number has been reduced compared to the 13 which was required by the amending Act of 22 December 2015.
Asjaolu, et konstitutsioonikohtu esimees võib 30-päevast tähtaega poole võrra lühendada, on 22. detsembri 2015. aasta seadusega võrreldes edasiminek, isegi kui kaebajal, õigusliku küsimuse esitanud kohtul või taotlejal on võimalik tähtaja lühendamine vaidlustada.