natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Section 702 FISA allows the targeting of persons reasonably believed to be located outside the United States to acquire foreign intelligence information [145].
Kuigi isikutele, sealhulgas ELi andmesubjektidele, keda on riikliku julgeoleku huvides ebaseaduslikult (elektrooniliselt) jälgitud, on saadaval erinevaid õiguskaitsevõimalusi, on samas selge, et vähemalt mõnesid USA luureametkondade kasutatavaid õiguslikke aluseid (nt korraldust E.O. 12333) need ei hõlma.
Such targeting is carried out by the NSA in two steps: First, NSA analysts will identify non-U.S. persons located abroad whose surveillance will lead, based on the analysts' assessment, to the relevant foreign intelligence specified in the certification.
Isegi kui kohtuliku kaitse võimalused USA-välistele isikutele on põhimõtteliselt olemas, näiteks FISA alusel toimuva jälgimise puhul, on õiguskaitsevahendite kasutamine piiratud [169] ning üksikisikute (sh USA isikute) esitatavaid nõudeid ei võeta menetlusse, kui nad ei suuda tõendada „õigustatud huvi“, [170] mistõttu tavakohtutele juurdepääs on piiratud [171].
Second, once these individualised persons have been identified and their targeting has been approved by an extensive review mechanism within the NSA [146], selectors identifying communication facilities (such as e-mail addresses) used by the targets will be ‘tasked’ (i.e. developed and applied) [147].
Et luua veel üks kõikidele ELi andmesubjektidele kättesaadav õiguskaitsevõimalus, on USA valitsus otsustanud luua uue, ombudsmani mehhanismi, nagu on märgitud USA välisministri kirjas komisjonile, mis sisaldub käesoleva otsuse III lisas.
While the FISC does not assess — under a probable cause or any other standard — that individuals are properly targeted to acquire foreign intelligence information [149], its control extends to the condition that ‘a significant purpose of the acquisition is to obtain foreign intelligence information’ [150].
Eelkõige on USA valitsus võtnud kohustused, et ombudsmani mehhanism tagab üksikisikute kaebuste uurimise ja menetlemise ning et üksikisikud saavad sõltumatu kinnituse, et USA seadusi on järgitud, või kui neid on rikutud, kinnituse rikkumise kõrvaldamise kohta [172].
Indeed, under Section 702 FISA, the NSA is allowed to collect communications of non-U.S. persons outside the U.S. only if it can be reasonably believed that a given means of communication is being used to communicate foreign intelligence information (e.g. related to international terrorism, nuclear proliferation or hostile cyber activities).
Mehhanismi alla kuulub „raamistiku Privacy Shield ombudsman“, see tähendab asekantsler ja muud töötajad, samuti muud järelevalveorganid, kellel on pädevus teha järelevalvet erinevate luureühenduse liikmente üle, kellega koostöös raamistiku ombudsman kaebusi käsitleb.
Determinations to this effect are subject to judicial review [151].
Eelkõige juhul, kui üksikisiku taotlus käsitleb jälgimise kooskõla USA seadustega, saab raamistiku Privacy Shield ombudsman tugineda sõltumatutele uurimisvolitusi omavatele järelevalveorganitele (näiteks peainspektorid või PCLOB).
Certifications also need to provide for targeting and minimization procedures [152].
Iga üksiku juhtumi korral tagab riigisekretär ombudsmanile vahendid, mis võimaldavad tagada, et vastused isikute taotlustele põhinevad kogu vajalikul teabel.
The Attorney General and the Director of National Intelligence verify compliance and the agencies have the obligation to report any incidents of non-compliance to the FISC [153] (as well as the Congress and the President's Intelligence Oversight Board), which on this basis can modify the authorisation [154].
Selle „liitstruktuuri“ kaudu tagab ombudsmani mehhanism sõltumatu järelevalve ja üksikisiku õiguskaitse.
Furthermore, to increase the efficiency of the oversight by the FISC, the U.S. Administration has agreed to implement a recommendation by the PCLOB to supply to the FISC documentation of Section 702 targeting decisions, including a random sample of tasking sheets, so as to allow the FISC to assess how the foreign intelligence purpose requirement is being met in practice [155].
Lisaks sellele tagab koostöö muude järelevalveorganitega vajalikud eksperditeadmised.
At the same time, the U.S.
Lõpuks, kehtestades raamistiku Privacy Shield ombudsmanile kohustuse kinnitada vastavust või heastada mis tahes mittevastavus, peegeldab mehhanism USA valitsuse kui terviku kindlat soovi ELi üksikisikute kaebuste menetlemiseks ja lahendamiseks.
Administration accepted and has taken measures to revise NSA targeting procedures to better document the foreign intelligence reasons for targeting decisions [156].
Esiteks, erinevalt puhtalt valitsustevahelistest mehhanismidest võtab raamistiku Privacy Shield ombudsman vastu kaebusi üksikisikutelt ja menetleb neid.
Individual redress
Kaebused on võimalik esitada sellistele liikmesriikide järelevalveasutustele, kelle pädevusse kuulub järelevalve riiklike julgeolekuteenistuste üle ja/või avaliku sektori asutuste poolne isikuandmete töötlemine, ning kes esitavad need kesksele ELi organile, kust nad suunatakse raamistiku Privacy Shield ombudsmanile [173].
A number of avenues are available under U.S. law to EU data subjects if they have concerns whether their personal data have been processed (collected, accessed, etc.) by U.S. Intelligence Community elements, and if so, whether the limitations applicable in U.S. law have been complied with.
ELi üksikisikutele on see kasulik, kuna nad saavad pöörduda riikliku ametiasutuse poole nii-öelda kodu lähedal ja oma keeles.
These relate essentially to three areas: interference under FISA; unlawful, intentional access to personal data by government officials; and access to information under Freedom of Information Act (FOIA) [157].
Nimetatud asutuse ülesandeks on üksikisikuid abistada, et raamistiku Privacy Shield ombudsmanile esitatud taotlused sisaldaksid peamisi andmeid ja et neid saaks seega lugeda „täielikeks“.
First, the Foreign Intelligence Surveillance Act provides a number of remedies, available also to non-U.S. persons, to challenge unlawful electronic surveillance [158].
Üksikisik ei pea tõendama, et USA valitsus on signaaliluuretegevuse kaudu ka tegelikult tema isikuandmetele juurde pääsenud.
This includes the possibility for individuals to bring a civil cause of action for money damages against the United States when information about them has been unlawfully and wilfully used or disclosed [159]; to sue U.S. government officials in their personal capacity (‘under colour of law’) for money damages [160]; and to challenge the legality of surveillance (and seek to suppress the information) in the event the U.S. government intends to use or disclose any information obtained or derived from electronic surveillance against the individual in judicial or administrative proceedings in the United States [161].
Teiseks kohustub USA valitsus tagama, et oma ametiülesannete täitmisel on raamistik Privacy Shield ombudsmanil võimalik toetuda koostööle muude USA seadusega ette nähtud järelevalve- ja nõuetele vastavuse mehhanismidele.
Second, the U.S. government referred the Commission to a number of additional avenues that EU data subjects could use to seek legal recourse against government officials for unlawful government access to, or use of, personal data, including for purported national security purposes (i.e. the Computer Fraud and Abuse Act [162]; Electronic Communications Privacy Act [163]; and Right to Financial Privacy Act [164]).
See võib mõnikord hõlmata riiklikke luureasutusi, eriti juhul, kui taotlust võib tõlgendada juurdepääsu taotlemisena teabevabaduse seaduse raames.
All of these causes of action concern specific data, targets and/or types of access (e.g. remote access of a Computer via the internet) and are available under certain conditions (e.g. intentional/wilful conduct, conduct outside of official capacity, harm suffered) [165].
Muudel juhtudel ja eriti, kui taotlused käsitlevad jälgimise kooskõla USA seadustega, hõlmab nimetatud koostöö sõltumatuid järelevalveorganeid (st peainspektoreid), kellel on kohustus ja volitused põhjalikku juurdlust läbi viia (eriti seoses ligipääsuga kõigile asjaomastele dokumentidele ning volitused järelepärimiste esitamiseks ja ütluste taotlemiseks) ja nõuetele mittevastavust menetleda [174].
A more general redress possibility is offered by the Administrative Procedure Act (5 U.S.C. § 702), according to which ‘any person suffering legal wrong because of agency action, or adversely affected or aggrieved by agency action’, is entitled to seek judicial review.
Privacy Shieldi ombudsman saab õiguse saata asju arutamiseks ka PCLOBile [175].
This includes the possibility to ask the court to ‘hold unlawful and set aside agency action, findings, and conclusions found to be […] arbitrary, capricious, an abuse of discretion, or otherwise not in accordance with law’ [166].
Kui mõni neist järelevalveorganitest tuvastab nõuetele mittevastavuse, peab asjaomane luureühenduse liige (st luureasutus) mittevastavuse heastama, kuna ainult sellisel juhul on ombudsmanil võimalik anda üksikisikule „positiivne“ vastus (st mittevastavus on kõrvaldatud), milleks USA valitsus on kohustuse võtnud.
Finally, the U.S. government has pointed to the FOIA as a means for non-U.S. persons to seek access to existing federal agency records, including where these contain the individual's personal data [167].
Samuti teavitatakse raamistiku Privacy Shield ombudsmani koostöö raames juurdluse tulemustest ja ombudsmani käsitusse antakse vahendid, tagamaks, et talle edastatakse kogu vastuse ettevalmistamiseks vajalik teave.
Given its focus, the FOIA does not provide an avenue for individual recourse against interference with personal data as such, even though it could in principle enable individuals to get access to relevant information held by national intelligence agencies.
Kõigele lisaks on Privacy Shieldi ombudsman USA luureühendusest sõltumatu ega allu seega selle juhistele [176].
Even in this respect the possibilities appear to be limited as agencies may withhold information that falls within certain enumerated exceptions, including access to classified national security information and information concerning law enforcement investigations [168].
See on väga oluline, kuna ombudsmani ülesandeks on „kinnitada“, et i) kaebust on nõuetekohaselt uuritud ja ii) kohaldatavat USA õigust, sealhulgas eelkõige VI lisas esitatud piiranguid ja kaitsemeetmeid ei ole rikutud või juhul kui on toimunud rikkumine, on see heastatud.
This being said, the use of such exceptions by national intelligence agencies can be challenged by individuals who can seek both administrative and judicial review.
Selle sõltumatu kinnituse andmiseks peab raamistiku Privacy Shield ombudsman saama vajaliku uurimisega seonduva teabe, et hinnata kaebuse vastuse paikapidavust.
While individuals, including EU data subjects, therefore have a number of avenues of redress when they have been the subject of unlawful (electronic) surveillance for national security purposes, it is equally clear that at least some legal bases that U.S. intelligence authorities may use (e.g. E.O. 12333) are not covered.
Lisaks on riigisekretär kohustunud tagama, et asekantsler tegutseb raamistiku Privacy Shield ombudsmani ametis objektiivselt ja vabana mis tahes väärmõjust, mis võib antavat vastust mõjutada.
Moreover, even where judicial redress possibilities in principle do exist for non-U.S. persons, such as for surveillance under FISA, the available causes of action are limited [169] and claims brought by individuals (including U.S. persons) will be declared inadmissible where they cannot show ‘standing’ [170], which restricts access to ordinary courts [171].
Üldiselt tagab see mehhanism, et üksikisikute kaebuste suhtes viiakse läbi üksikasjalik uurimine ja et need lahendatakse ning et vähemalt jälgimise valdkonnas on kaasatud sõltumatud järelevalveorganid, kellel on vajalikud eksperditeadmised ja uurimisvolitused, ja ombudsman, kes saab oma ülesandeid täita vabana kahjulikust, eriti poliitiliselt mõjust.
In order to provide for an additional redress avenue accessible for all EU data subjects, the U.S. government has decided to create a new Ombudsperson Mechanism as set out in the letter from the U.S. Secretary of State to the Commission which is contained in Annex III to this decision.
Lisaks sellele on üksikisikutel võimalik esitada kaebusi, tõestamata selleks oma jälgimise all olemist, või esitada lihtsalt vihjed jälgimise all olemise kohta [177].
This mechanism builds on the designation, under PPD-28, of a Senior Coordinator (at the level of Under-Secretary) in the State Department as a contact point for foreign governments to raise concerns regarding U.S. signals intelligence activities, but goes significantly beyond this original concept.
Nende sätete valgusel leiab komisjon, et olemas on asjakohased ja tõhusad tagatised väärkasutamise vastu.
In particular, according to the commitments from the U.S. government, the Ombudsperson Mechanism will ensure that individual complaints are properly investigated and addressed, and that individuals receive independent confirmation that U.S. laws have been complied with or, in case of a violation of such laws, the non-compliance has been remedied [172].
Eeltoodu põhjal järeldab komisjon, et Ameerika Ühendriigid tagavad tõhusa õiguskaitse, mis ei lase tema luureasutustel riivata nende isikute põhiõigusi, kelle isikuandmeid ELi-USA andmekaitseraamistiku Privacy Shield alusel liidust Ameerika Ühendriikidesse edastatakse.
The Mechanism includes ‘the Privacy Shield Ombudsperson’, i.e. the Under-Secretary and further staff as well as other oversight bodies competent to oversee the different elements of the Intelligence Community on whose cooperation the Privacy Shield Ombudsperson will rely in dealing with complaints.
Sellega seoses võtab komisjon teadmiseks Euroopa Kohtu otsuse kohtuasjas Schrems, mille kohaselt „[s]amuti ei järgi õigusakt, milles ei ole andmesubjektile ette nähtud mingit võimalust kasutada õiguskaitsevahendeid, et tutvuda teda puudutavate isikuandmetega või lasta neisse parandusi teha või neid kustutada, harta artiklis 47 sätestatud põhiõiguse tõhusale kohtulikule kaitsele põhisisu“ [178].
In particular, where an individual's request relates to the compatibility of surveillance with U.S. law, the Privacy Shield Ombudsperson will be able to rely on independent oversight bodies with investigatory powers (such as the Inspector-Generals or the PCLOB).
Komisjoni hinnangu tulemusel on leidnud kinnitust, et seesugused õiguskaitsevahendid on Ameerika Ühendriikides olemas, sealhulgas ombudsmani mehhanismi loomise kaudu.
In each case the Secretary of State ensures that the Ombudsperson will have the means to ensure that its response to individual requests is based on all the necessary information.
Ombudsmani mehhanismiga nähakse ette sõltumatu uurimisvolitustega järelevalvesüsteem.
Through this ‘composite structure’, the Ombudsperson Mechanism guarantees independent oversight and individual redress.
Komisjoni jälgib raamistikku Privacy Shield jooksvalt, sealhulgas iga-aastase ühise läbivaatamise kaudu, milles osaleb ka ombudsman, ja selle raames antakse uus hinnang nimetatud mehhanismi tõhususele.
Moreover, the cooperation with other oversight bodies ensures access to the necessary expertise.
Juurdepääs ja kasutamine USA avaliku sektori asutuste poolt õiguskaitse ja avalikes huvides
Finally, by imposing an obligation on the Privacy Shield Ombudsperson to confirm compliance or remediation of any non-compliance, the mechanism reflects a commitment from the U.S. government as a whole to address and resolve complaint from EU individuals.
Seoses ELi-USA andmekaitseraamistiku Privacy Shield alusel edastatud isikuandmete riivega õiguskaitse huvides on USA valitsus (justiitsministeeriumi kaudu) kinnitanud, et kohaldatakse piiranguid ja kaitsemeetmeid, mis komisjoni hinnangul tagavad piisava kaitsetaseme.
First, differently from a pure government-to-government mechanism, the Privacy Shield Ombudsperson will receive and respond to individual complaints.
Esitatud teabe kohaselt eeldab õiguskaitseorganite poolne läbiotsimine ja konfiskeerimine USA põhiseaduse neljanda muudatuse kohaselt [179] põhimõtteliselt [180] kohtu määrust, mille saamiseks tuleb tõendada „põhjendatud kahtlust“.
Such complaints can be addressed to the supervisory authorities in the Member States competent for the oversight of national security services and/or the processing of personal data by public authorities that will submit them to a centralised EU body from where they will be channelled to the Privacy Shield Ombudsperson [173].
Üksikutel selgelt sätestatud erandjuhtudel, mille puhul määrust ei nõuta, [181] peavad õiguskaitseorganid juhinduma „mõistlikkuse põhimõttest“ [182].
This will in fact benefit EU individuals who can turn to a national authority ‘close to home’ and in their own language.
Läbiotsimise või konfiskeerimise mõistlikkuse kindlakstegemiseks tuleb „ühelt poolt hinnata, mil määral see riivab üksikisiku eraelu puutumatust, ja teiselt poolt, kui vajalik on see riigi õiguspäraste huvide teostamiseks“ [183].
It will be the task of such an authority to support the individual in making a request to the Privacy Shield Ombudsperson that contains the basic information and thus can be considered ‘complete’.
Üldisemalt tagab neljas muudatus eraelu puutumatuse, väärikuse ning kaitse valitsusesindajate meelevaldsete ja sekkuvate tegude eest [184].
The individual does not have to demonstrate that his/her personal data have in fact been accessed by the U.S. government through signals intelligence activities.
Sisuliselt kannavad need põhimõtted liidu õiguse vajalikkuse ja proportsionaalsuse ideed.
Second, the U.S. government commits to ensure that, in carrying out its functions, the Privacy Shield Ombudsperson will be able to rely on the cooperation from other oversight and compliance review mechanisms existing in U.S. law.
Kui õiguskaitseorganid konfiskeeritud esemeid enam tõenditena ei vaja, tuleks need tagastada [185].
This will sometimes involve national intelligence authorities, in particular where the request is to be interpreted as one for access to documents under the Freedom of Information Act.
Kuigi põhiseaduse neljanda parandusega antavad õigused ei laiene USA-välistele isikutele, kes ei ela Ameerika Ühendriikides, on neil sellegipoolest kaudselt kasu sellest tulenevast kaitsest, kuna isikuandmed on USA ettevõtete valduses ja sellest tulenevalt peavad õiguskaitseorganid igal juhul taotlema õigusasutuse luba (või vähemalt järgima mõistlikkuse nõuet) [186].
In other cases, particularly when requests relate to the compatibility of surveillance with U.S. law, such cooperation will involve independent oversight bodies (e.g. Inspector Generals) with the responsibility and power to carry out a thorough investigation (in particular through access to all relevant documents and the power to request information and statements) and address non-compliance [174].
Täiendava kaitse tagavad spetsiaalsed seaduse alusel tegutsevad ametiasutused ning justiitsministeeriumi suunised, mis piiravad õiguskaitseorganite juurdepääsu andmetele vajalikkus- ja proportsionaalsusnõudega sarnastel alustel (nt kohustades FBI-d kasutama uurimismeetodeid, millega kaasneb võimalikult väike eraelu puutumatuse ja kodanikuõiguste riive) [187].
Also, the Privacy Shield Ombudsperson will be able to refer matters to the PCLOB for its consideration [175].
USA valitsuse kinnituste kohaselt kohaldatakse samaväärset või tugevamat kaitset ka (osariikide seaduste alusel toimuvatele) osariikide õiguskaitseorganite uurimistele [188].
Where any non-compliance has been found by one of these oversight bodies, the Intelligence Community element (e.g. an intelligence agency) concerned will have to remedy the non-compliance as only this will allow the Ombudsperson to provide a ‘positive’ response to the individual (i.e. that any non-compliance has been remedied) to which the U.S. government has committed.
Ehkki kohtu või juurdluskogu (grand jury ehk kohtuniku või kohtu-uurija koostatud uurimisorgan) luba ei ole kõikidel juhtudel nõutav, [189] on haldusorganitel lubatud teabenõudeid kasutada vaid konkreetsetel juhtudel ning neile rakendatakse ka sõltumatut kohtulikku kontrolli, vähemalt juhul, kui valitsus taotleb kohtult nende jõustamist [190].
Also, as part of the cooperation, the Privacy Shield Ombudsperson will be informed of the outcome of the investigation, and the Ombudsperson will have the means to ensure that it receives all the information necessary to prepare its response.
Sama kehtib haldusorganite teabenõuetele, mis esitatakse avalikes huvides.
Finally, the Privacy Shield Ombudsperson will be independent from, and thus free from instructions by, the U.S. Intelligence Community [176].
Lisaks on USA valitsuse kinnitustes märgitud, et kehtivad ka sarnased sisulised piirangud, mille kohaselt asutused võivad taotleda juurdepääsu üksnes teabele, mis on seotud nende võimkonda kuuluvate küsimustega, ning peavad järgima seejuures mõistlikkuse põhimõtet.
This is of significant importance, given that the Ombudsperson will have to ‘confirm’ that (i) the complaint has been properly investigated and that (ii) relevant U.S. law — including in particular the limitations and safeguards set out in Annex VI — has been complied with or, in the event of non-compliance, such violation has been remedied.
Lisaks on USA õigusega nähtud üksikisikutele ette mitu õiguskaitsevahendit kaitseks avaliku sektori asutuse või selle ametniku eest juhul, kui sellised asutused töötlevad isikuandmeid.
In order to be able to provide that independent confirmation, the Privacy Shield Ombudsperson will have to receive the necessary information regarding the investigation to assess the accuracy of the response to the complaint.
Nimetatud vahendid, mille hulka kuulub haldusmenetluse seadus (Administrative Procedure Act, APA), teabevabaduse seadus (Freedom of Information Act, FOIA) ja elektroonilise side seadus (Electronic Communications Privacy Act, ECPA), on kättesaadavad kõigile isikutele hoolimata nende kodakondsusest ja sõltuvalt kohaldatavatest tingimustest.
In addition, the Secretary of State has committed to ensure that the Under-Secretary will carry out the function as Privacy Shield Ombudsperson objectively and free from any improper influence liable to have an effect on the response to be provided.
Üldiselt, vastavalt haldusmenetluse seaduse [191] sätetele kohtuliku läbivaatamise kohta, on „igal isikul, kelle õigusi on rikutud ametkonna tegevusega või keda on negatiivselt mõjutanud või kahjustanud ametkonna tegevus“ õigus pöörduda kohtusse [192].
Overall, this mechanism ensures that individual complaints will be thoroughly investigated and resolved, and that at least in the field of surveillance this will involve independent oversight bodies with the necessary expertise and investigatory powers and an Ombudsperson that will be able to carry out its functions free from improper, in particular political, influence.
See hõlmab võimalust taotleda kohtult, et „tunnistatakse ebaseaduslikuks ja jäetakse arvesse võtmata organi tegevus, uurimistulemused ja järeldused, mis leitakse olevat [---] meelevaldsed, suvalised või põhinevat kaalutusõiguse kuritarvitamisel või mis pole muul viisil seadusega kooskõlas“ [193].
Moreover, individuals will be able to bring complaints without having to demonstrate, or just to provide indications, that they have been the object of surveillance [177].
Täpsemalt on elektroonilise side seaduse II jaotisega [194] kehtestatud eraelu puutumatuse õiguste süsteem, mis reguleerib õiguskaitse juurdepääsu kolmandatest isikutest teenusepakkujate poolt säilitavate telefonikõnede, vestluste või elektroonilise teabevahetuse sisule [195].
In the light of these features, the Commission is satisfied that there are adequate and effective guarantees against abuse.
See kriminaliseerib ebaseadusliku (st ilma kohtu loata või muul viisil lubatud) juurdepääsu sellisele teabevahetusele ja annab puudutatud isikule võimaluse esitada tsiviilhagi USA föderaalkohtule tegeliku ja karistusliku iseloomuga kahju eest, samuti õiglase hüvitise või tuvastushagi nimetatud ebaseaduslikud teod tahtlikult toime pannud valitsusametniku vastu või Ameerika Ühendriikide vastu.