natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Where a resolution authority revises the preferred resolution strategy it shall assess the feasibility and the credibility of that revised preferred resolution strategy in accordance with Articles 26 and 27 respectively.
Kui kriisilahendusasutus vaatab eelistatud kriisilahendusstrateegia läbi, hindab ta läbivaadatud eelistatud kriisilahendusstrateegia teostatavust ja usaldusväärsust vastavalt artiklitele 26 ja 27.
Feasibility and credibility of liquidation under normal insolvency proceedings
Tavalise maksejõuetusmenetluse käigus likvideerimise teostatavus ja usaldusväärsus
Resolution authorities shall assess the feasibility and credibility of liquidation of the institution or group under normal insolvency proceedings, as well as the impact that liquidation would have in the reliance on extraordinary public financial support as compared to resolution.
Kriisilahendusasutused hindavad krediidiasutuse või investeerimisühingu või konsolideerimisgrupi tavalise maksejõuetusmenetluse käigus likvideerimise teostatavust ja usaldusväärsust, samuti mõju, mis sellisel likvideerimisel võrreldes kriisilahendusega oleks tuginemise korral erakorralisele avaliku sektori finantstoetusele.
When assessing the credibility of liquidation, resolution authorities shall consider the likely impact of the liquidation of the institution or group on the financial systems of any Member State or of the Union to ensure the continuity of access to critical functions carried out by the institution or group and achieving the resolution objectives of Article 31 of Directive 2014/59/EU.
Likvideerimise usaldusväärsuse hindamisel võtavad kriisilahendusasutused arvesse krediidiasutuse või investeerimisühingu või konsolideerimisgrupi likvideerimise tõenäolist mõju mis tahes liikmesriigi või liidu finantssüsteemile, et tagada jätkuv juurdepääs krediidiasutuse või investeerimisühingu või konsolideerimisgrupi kriitilistele funktsioonidele ja saavutada direktiivi 2014/59/EL artikli 31 kohased kriisilahenduse eesmärgid.
For this purpose, resolution authorities shall take into account the functions performed by the institution or group and assess whether liquidation would be likely to have a material adverse impact on any of the following:
Selleks võtavad kriisilahendusasutused arvesse krediidiasutuse või investeerimisühingu või konsolideerimisgrupi funktsioone ja seda, kas likvideerimisel võib tõenäoliselt olla oluline negatiivne mõju mis tahes järgmisele:
financial market functioning and market confidence;
finantsturgude toimimine ja turu usaldus;
financial market infrastructures, in particular:
finantsturutaristu, eelkõige:
whether the sudden cessation of activities would constrain the normal functioning of financial market infrastructures in a manner which negatively impacts the financial system as a whole;
kas tegevuse ootamatu lõpetamine pärsiks finantsturutaristu tavapärast toimimist nii, et see mõjutaks negatiivselt finantssüsteemi tervikuna;
whether and to what extent financial market infrastructures could serve as contagion channels in the liquidation process;
kas ja mil määral võib finantsturutaristu toimida likvideerimise korral negatiivse mõju ülekandumise kanalina;
other financial institutions, in particular:
muud finantseerimisasutused, eelkõige:
whether liquidation would raise the funding costs of or reduce the availability of funding to other financial institutions in a manner which presents a risk to financial stability;
kas likvideerimise korral suureneksid muude finantseerimisasutuste rahastamiskulud või väheneksid nende rahastamisvõimalused nii, et see kujutaks ohtu finantsstabiilsusele;
the risk of direct and indirect contagion and macroeconomic feedback effects;
negatiivse mõju otsese ja kaudse ülekandumise ning makromajandusliku tagasimõju risk;
the real economy and in particular the availability of critical financial services.
reaalmajandus ja eelkõige kriitiliste finantsteenuste kättesaadavus.
If the resolution authority concludes that liquidation is credible, it shall assess the feasibility of liquidation.
Kui kriisilahendusasutus jõuab järeldusele, et likvideerimine on usaldusväärne, hindab ta likvideerimise teostatavust.
For this purpose resolution authorities shall consider whether the institution's or group's systems are able to provide the information required by the relevant deposit guarantee schemes for the purposes of providing payment to covered deposits in the amounts and time frames specified in Directive 2014/49/EU of the European Parliament and of the Council [5], or where relevant in accordance with equivalent third country deposit guarantee schemes, including on covered deposit balances.Resolution authorities shall also assess whether the institution or the group has the capability required to support the deposit guarantee schemes' operations, in particular by distinguishing between covered and non-covered balances on deposit accounts.
Selleks hindavad kriisilahendusasutused, kas krediidiasutuse või investeerimisühingu või konsolideerimisgrupi süsteemid suudavad esitada teavet, mida asjaomased hoiuste tagamise skeemid vajavad, et maksta välja tagatud hoiused Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2014/49/EL [5] ette nähtud summas ja tähtajaks, või vajaduse korral vastavalt samaväärsetele kolmanda riigi hoiuste tagamise skeemidele, sealhulgas teavet tagatud hoiuste saldo kohta.Samuti hindavad kriisilahendusasutused, kas krediidiasutusel või investeerimisühingul või konsolideerimisgrupil on hoiuste tagamise skeemi tegevuse toetamise suutlikkus, eelkõige suutlikkus kajastada hoiuste arvestuses tagatud ja tagamata hoiuste saldot eraldi.
Identification of a resolution strategy
Kriisilahendusstrateegia kindlaksmääramine
Resolution authorities shall assess whether a candidate resolution strategy is appropriate to achieve the resolution objectives given the structure and business model of the institution or group, and the resolution regimes applicable to legal entities in a group.
Kriisilahendusasutused hindavad, kas kavandatud kriisilahendusstrateegia sobib kriisilahenduseesmärkide saavutamiseks, võttes arvesse krediidiasutuse või investeerimisühingu või konsolideerimisgrupi struktuuri ja ärimudelit ning konsolideerimisgruppi kuuluvate juriidiliste isikute suhtes kohaldatavat kriisilahenduskorda.
A resolution action may be taken in the public interest if it is necessary for the achievement of and is proportionate to one or more of the resolution objectives and winding up of the institution under normal insolvency proceedings would not meet those resolution objectives to the same extent.
Kriisilahendusmeetmeid võidakse võtta tulenevalt avalikust huvist, kui need on ühe või mitme kriisilahenduseesmärgi saavutamiseks vajalikud ja nende eesmärkidega proportsionaalsed ning krediidiasutuse või investeerimisühingu likvideerimine tavalise maksejõuetusmenetluse käigus ei aitaks kriisilahenduseesmärke saavutada samal määral.
In particular for groups, resolution authorities shall assess whether it would be more appropriate to apply a single point of entry or a multiple point of entry strategy.
Eelkõige konsolideerimisgruppide puhul hindavad kriisilahendusasutused, kas sobivam oleks kasutada ühe või mitme isiku suhtes kriisilahenduse algatamise strateegiat.
For these purposes resolution authorities shall consider at least the following matters:
Selleks kaaluvad kriisilahendusasutused vähemalt järgmist:
what resolution tools would be used under the preferred resolution strategy and whether those resolution tools are available for legal entities to which the resolution strategy proposes to apply them;
milliseid kriisilahendusvahendeid eelistatud kriisilahendusstrateegia puhul kasutataks ja kas need kriisilahendusvahendid on kättesaadavad juriidiliste isikute puhul, kelle jaoks on need kriisilahendusstrateegiaga ette nähtud;
the amount of qualifying eligible liabilities under the proposed resolution strategy, the risk of not contributing to loss absorption or recapitalisation, and the legal entities issuing those qualifying eligible liabilities, taking into account that:
kavandatud kriisilahendusstrateegia puhul kvalifitseeruvate kõlblike kohustuste summa, oht, et need ei aita katta kahjumit ega rekapitaliseerida, ja need emiteerinud juriidilised isikud, võttes arvesse, et:
single point of entry is more likely to be appropriate if sufficient externally issued eligible liabilities, or liabilities expected to contribute to loss absorption and recapitalisation under the proposed resolution strategy are issued by the top parent or group holding company;
ühe isiku suhtes kriisilahenduse algatamine on tõenäoliselt sobivam juhul, kui väliselt emiteeritud kõlblikud kohustused või kohustused, mis kavandatud kriisilahendusstrateegia puhul peaksid aitama katta kahjumit ja rekapitaliseerida, on emiteerinud konsolideerimisgrupi emaettevõtja või valdusettevõtja;
multiple point of entry is more likely to be appropriate if the group's eligible liabilities or liabilities expected to contribute to loss absorption and recapitalisation under the proposed resolution strategy are issued by more than one entity or regional or functional subgroup in the group which would be resolved;
mitme isiku suhtes kriisilahenduse algatamine on tõenäoliselt sobivam juhul, kui konsolideerimisgrupi kõlblikud kohustused või kohustused, mis kavandatud kriisilahendusstrateegia puhul peaksid aitama katta kahjumit ja rekapitaliseerida, on emiteerinud sellise konsolideerimisgrupi mitu üksust või piirkondlikku või funktsionaalset allkonsolideerimisgruppi, kelle suhtes kriisilahendusmenetlust kohaldataks;
the contractual or other arrangements in place for losses to be transferred between legal entities in a group;
kehtiv lepinguline või muu kord kahjumi ülekandmiseks konsolideerimisgrupi juriidiliste isikute vahel;
the operational structure and business model of the institution or group, and in particular whether it is highly integrated or has a decentralised structure with a high degree of separation between different parts of the institution or group, taking into account that:
krediidiasutuse või investeerimisühingu või konsolideerimisgrupi tegevusstruktuur ja ärimudel ning eelkõige, kas ta on tugevasti integreeritud või tal on detsentraliseeritud struktuur, mille puhul on krediidiasutuse või investeerimisühingu või konsolideerimisgrupi eri osad tugevasti eraldatud, võttes arvesse, et:
single point of entry is more likely to be appropriate if a group operates in a highly integrated manner, including by having centralised liquidity management, risk management, treasury functions, or IT and other critical shared services;
ühe isiku suhtes kriisilahenduse algatamine on tõenäoliselt sobivam juhul, kui konsolideerimisgrupp tegutseb väga integreeritult, sealhulgas kui tal on tsentraliseeritud likviidsuse juhtimise, riskijuhtimise ja varahalduse funktsioonid või IT- ja muud kriitilised jagatud süsteemid;
multiple point of entry is more likely to be appropriate if a group's operations are divided into two or more clearly identifiable subgroups, each of which is financially, legally or operationally independent from other parts of the group, and any critical operational dependencies on other parts of the group are based on robust arrangements that ensure their continued operation in the event of resolution;
mitme isiku suhtes kriisilahenduse algatamine on tõenäoliselt sobivam juhul, kui konsolideerimisgrupi tegevus on jagatud kahe või enama selgelt eristatava allkonsolideerimisgrupi vahel, kes on rahaliselt, õiguslikult või tegevuse osas sõltumatud konsolideerimisgrupi muudest osadest, ja tegevuse mis tahes kriitiline sõltuvus konsolideerimisgrupi muudest osadest põhineb kindlal korral, millega tagatakse tegevuse jätkumine kriisilahenduse korral;
the enforceability of resolution tools which would be applied, in particular in third countries;
kohaldatavate kriisilahendusvahendite rakendatavus, eelkõige kolmandates riikides;
whether the resolution strategy requires supporting action by other authorities, in particular in third countries, or requires such authorities to refrain from independent resolution actions; and whether any such actions are feasible and credible for those authorities.
kas kriisilahendusstrateegiaga on ette nähtud, et muud ametiasutused (eelkõige kolmandate riikide ametiasutused) võtavad toetusmeetmeid või peavad hoiduma sõltumatute kriisilahendusmeetmete võtmisest, ja kas sellised meetmed on kõnealuste ametiasutuste puhul teostatavad ja usaldusväärsed.
Resolution authorities shall assess whether variants of the resolution strategy are necessary to address scenarios or circumstances where the resolution strategy cannot be feasibly and credibly implemented.
Kriisilahendusasutused hindavad, kas tuleb ette näha kriisilahendusstrateegia variandid, mis käsitlevad stsenaariume või asjaolusid, mille puhul kriisilahendusstrateegia rakendamine ei ole teostatav ega usaldusväärne.
Resolution authorities shall consider the extent to which any variant strategy is likely to achieve the resolution objectives and in particular ensure the continuity of critical functions.
Kriisilahendusasutused kaaluvad, mil määral võib strateegia mis tahes variant aidata saavutada kriisilahenduseesmärke ja eelkõige tagada kriitiliste funktsioonide toimimise järjepidevuse.
Measures to remove impediments to variants of the resolution strategy shall only be implemented if they do not impair the feasible and credible implementation of the preferred resolution strategy.
Kriisilahendusstrateegia variantide piiravate takistuste kõrvaldamise meetmeid rakendatakse üksnes juhul, kui need ei piira eelistatud kriisilahendusstrateegia teostatavat ja usaldusväärset rakendamist.
Assessment of feasibility of a resolution strategy
Kriisilahendusstrateegia teostatavuse hindamine
Resolution authorities shall assess whether it is feasible to apply the selected resolution strategy effectively in an appropriate time frame and shall identify potential impediments to the implementation of the selected resolution strategy.
Kriisilahendusasutused hindavad, kas valitud kriisilahendusstrateegia tulemuslik elluviimine asjakohaseks tähtajaks on teostatav, ja teevad kindlaks valitud kriisilahendusstrateegia rakendamist piiravad võimalikud takistused.
Resolution authorities shall consider impediments to the short-term stabilisation of the institution or group.
Kriisilahendusasutused võtavad arvesse krediidiasutuse või investeerimisühingu või konsolideerimisgrupi lühiajalist stabiliseerimist pärssivaid takistusi.
Resolution authorities shall also consider any foreseeable impediments to a business reorganisation which is required pursuant to Article 52 of Directive 2014/59/EU or otherwise likely to be required if the resolution strategy envisages all or part of the institution or group being restored to long-term viability.
Samuti võtavad kriisilahendusasutused arvesse prognoositavaid takistusi, mis pärsivad ettevõtte reorganiseerimist, mis on ette nähtud direktiivi 2014/59/EL artikliga 52 või mis võidakse muul juhul tõenäoliselt ette näha, kui kriisilahendusstrateegiaga on ette nähtud kogu krediidiasutuse või investeerimisühingu või konsolideerimisgrupi või nende osa pikaajalise jätkusuutlikkuse taastamine.
Impediments shall be classified in at least the following categories:
Takistused liigitatakse vähemalt järgmistesse kategooriatesse:
structure and operations;
struktuur ja tegevus;
financial resources;
rahalised vahendid;
information;
teave;
cross-border issues;
piiriülesed küsimused;
legal issues.
õigusküsimused.
Assessment of feasibility: structure and operations
Teostatavuse hindamine: struktuur ja tegevus
Resolution authorities shall consider at least the following issues in assessing whether there are potential impediments to resolution related to the structure and operations of the institution or group:
Hinnates seda, kas kriisilahendust võivad piirata takistused, mis on seotud krediidiasutuse või investeerimisühingu või konsolideerimisgrupi struktuuri ja tegevusega, võtavad kriisilahendusasutused arvesse vähemalt järgmist:
matters addressed in points 1 to 7, 16, 18 and 19 of Section C of the Annex to Directive 2014/59/EU;
direktiivi 2014/59/EL lisa C jao punktides 1–7, 16, 18 ja 19 käsitletud küsimused;
dependencies of material entities and core business lines on infrastructure, information technology, treasury or finance functions, employees or other critical shared services;
oluliste üksuste ja põhiäriliinide sõltuvus taristust, infotehnoloogiast, varahaldus- või finantsfunktsioonist, töötajatest või muudest kriitilistest jagatud teenustest;
whether governance, control, and risk management arrangements are consistent with any planned changes to the structure of the institution or group;
kas juhtimis-, kontrolli- ja riskijuhtimiskord on kooskõlas krediidiasutuse või investeerimisühingu või konsolideerimisgrupi struktuuri mis tahes kavandatud muutusega;
whether the legal and franchise structure of the institution or group is consistent with any planned changes to the business structure of the institution or group;
kas krediidiasutuse või investeerimisühingu või konsolideerimisgrupi õigus- ja frantsiisistruktuur on kooskõlas krediidiasutuse või investeerimisühingu või konsolideerimisgrupi äristruktuuri mis tahes kavandatud muutusega;
whether appropriate resolution tools are available with respect to each legal entity as required to deliver the resolution strategy.
kas iga juriidilise isiku puhul on olemas kriisilahendusstrateegia elluviimiseks sobivad kriisilahendusvahendid.
Assessment of feasibility: financial resources
Teostatavuse hindamine: rahalised vahendid
Resolution authorities shall consider at least the following issues in assessing whether there are potential impediments to resolution related to financial resources:
Hinnates seda, kas kriisilahendust võivad piirata rahaliste vahenditega seotud takistused, võtavad kriisilahendusasutused arvesse vähemalt järgmist:
matters addressed in points 13, 14, 15 and 17 of Section C of the Annex to Directive 2014/59/EU;
direktiivi 2014/59/EL lisa C jao punktides 13, 14, 15 ja 17 käsitletud küsimused;
the need to identify and quantify the amount of any liabilities which are likely under the preferred resolution strategy not to contributing to loss absorption or recapitalisation, considering at a minimum the following factors:
vajadus määrata kindlaks selliste mis tahes kohustuste summa, mis eelistatud kriisilahendusstrateegia rakendamisel tõenäoliselt ei aita katta kahjumit ega rekapitaliseerida, võttes arvesse vähemalt järgmisi tegureid:
maturity;
tähtaeg;
subordination ranking;
allutatuse järk;
the types of holders of the instrument, or the instrument's transferability;
instrumendi hoidjate liigid või instrumendi ülekantavus;
legal impediments to loss absorbency such as lack of recognition of resolution tools under foreign law or existence of set-off rights;
kahjumi katmise õiguslikud takistused, nt kriisilahendusvahendite mitteaktsepteerimine välisriikide õiguses või tasaarvestusõiguse kohaldamine;
other factors creating risk that the liabilities would be exempted from absorbing losses in resolution;
muud tegurid, millega kaasneb risk, et kohustused jäetakse kriisilahenduse käigus kahjumi katmisest välja;
the amount and issuing legal entities of qualifying eligible liabilities or other liabilities which would absorb losses;
kvalifitseeruvate kõlblike kohustuste ja muude kahjumit katvate kohustuste summa ja need emiteerinud juriidilised isikud;
the size of funding needs in the run-up to and during resolution, the availability of sources of funding, and impediments to the transfer of funds as required within the institution or group;
rahastamisvajaduse maht enne kriisilahendust ja selle käigus, rahastamisallikate kättesaadavus ja rahaliste vahendite krediidiasutuse- või investeerimisühingu- või konsolideerimisgrupisisest ülekandmist piiravad takistused;
whether appropriate arrangements are specified for losses to be transferred to legal entities to which resolution tools would be applied from other group companies, including where relevant an assessment of the amount and loss-absorbency of intragroup funding.
kas on kindlaks määratud asjakohane kord kahjumi ülekandmiseks muudelt konsolideerimisgrupi äriühingutelt juriidilistele isikutele, kelle suhtes kohaldataks kriisilahendusvahendeid, sealhulgas vajaduse korral grupisisese rahastamise summa ja kahjumi katmise võime.
Assessment of feasibility: information
Teostatavuse hindamine: teave
Resolution authorities shall consider at least the following issues in assessing whether there are potential impediments to resolution related to information:
Hinnates seda, kas kriisilahendust võivad piirata teabega seotud takistused, võtavad kriisilahendusasutused arvesse vähemalt järgmist:
matters addressed in points 8 to 12 of Section C of the Annex to Directive 2014/59/EU;
direktiivi 2014/59/EL lisa C jao punktides 8–12 käsitletud küsimused;
the capability of the institution or group to provide information on the amount, and location within the group, of assets which would be expected to qualify as collateral for central bank facilities;
krediidiasutuse või investeerimisühingu või konsolideerimisgrupi suutlikkus esitada teavet selliste varade summa ja asukoha kohta konsolideerimisgrupis, mis eeldatavalt peaksid kvalifitseeruma keskpanga vahendite tagatiseks;
the capability of the institution or group to provide information to carry out a valuation to determine the amount of write-down or recapitalisation required.
krediidiasutuse või investeerimisühingu või konsolideerimisgrupi suutlikkus esitada teavet, mille alusel teostatakse hindamine, et määrata kindlaks nõutava allahindamise või rekapitaliseerimise summa.
Assessment of feasibility: cross-border issues
Teostatavuse hindamine: piiriülesed küsimused
Resolution authorities shall consider at least the following issues in assessing whether there are potential impediments to resolution related to cross-border issues:
Hinnates seda, kas kriisilahendust võivad piirata piiriüleste küsimustega seotud takistused, võtavad kriisilahendusasutused arvesse vähemalt järgmist:
matters addressed in point 20 of Section C of the Annex to Directive 2014/59/EU;
direktiivi 2014/59/EL lisa C jao punktis 20 käsitletud küsimused;
existence of adequate processes for coordination and communication and assurances on actions to be taken between home and host authorities, including in third countries, to enable delivery of the resolution strategy;
sellise asjakohase korra olemasolu, millega reguleeritakse võetavate meetmete koordineerimist, nendest teavitamist ja nende kinnitamist päritoluriikide ja vastuvõtvate riikide ametiasutuste (sealhulgas kolmandate riikide ametiasutused) vahel, et tagada kriisilahendusstrateegia elluviimine;
whether law in relevant home and host jurisdictions overrides contractual termination rights in financial contracts that are triggered solely by the failure and resolution of an affiliated company.
kas asjaomases päritolu- ja vastuvõtvas jurisdiktsioonis kehtivad seadused on ülimuslikud finantslepingute lõpetamise õiguse suhtes, mis tekib üksnes sidusettevõtja maksejõuetuse ja kriisilahenduse korral.
Assessment of feasibility: other potential impediments
Teostatavuse hindamine: muud võimalikud takistused
The following legal issues shall be considered in assessing potential impediments to resolution:
Kriisilahendust piirata võivate takistuste hindamisel võetakse arvesse järgmisi õigusküsimusi:
whether requirements for regulatory approvals or authorisations necessary to deliver the resolution strategy can be met in a timely manner;
kas kriisilahendusstrateegia elluviimiseks vajaliku regulatiivse heakskiitmise või tegevusloa andmise nõudeid suudetakse täita õigel ajal;
whether significant contractual documentation permits termination of contracts on entry into resolution;
kas oluliste lepinguliste dokumentidega on lubatud lõpetada lepingud kriisilahendusmenetluse algatamise korral;
whether contractual obligations which cannot be disapplied by the resolution authority prohibit any transfer of assets and/or liabilities envisaged in the resolution strategy.
kas lepingulised kohustused, mille kohaldamist ei saa kriisilahendusasutus lõpetada, takistavad kriisilahendusstrateegiaga ette nähtud varade ja/või kohustuste ülekandmist.