natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pursuant to Article 25(1) of Directive 95/46/EC Member States are required to provide that the transfer of personal data to a third country may take place only if the third country in question ensures an adequate level of protection and the Member State laws implementing other provisions of the Directive are respected prior to the transfer.
Direktiivi 95/46/EÜ artikli 25 lõike 1 kohaselt peavad liikmesriigid sätestama, et isikuandmeid võib kolmandasse riiki edastada üksnes juhul, kui kõnealuses kolmandas riigis on tagatud nende kaitse piisav tase ning enne andmete edastamist järgitakse direktiivi muude sätete rakendamist käsitlevaid liikmesriigi õigusakte.
The Commission may find that a third country ensures such an adequate level of protection by reason of its domestic law or of the international commitments it has entered into in order to protect the rights of individuals.
Komisjon võib leida, et kolmas riik tagab kaitse piisava taseme oma siseriikliku õigusega või endale võetud rahvusvaheliste kohustustega eraelu puutumatuse ja üksikisikute põhivabaduste ja -õiguste kaitsmisel.
In that case, and without prejudice to compliance with the national provisions adopted pursuant to other provisions of the Directive, personal data may be transferred from the Member States without additional guarantees being necessary.
Sel juhul võib liikmesriikidest isikuandmeid edastada ilma lisatagatisteta, kui direktiivi muude sätete kohaselt vastuvõetud siseriiklikest sätetest ei tulene teisiti.
Pursuant to Article 25(2) of Directive 95/46/EC, the level of data protection afforded by a third country should be assessed in the light of all the circumstances surrounding a data transfer operation or set of data transfer operations, including the rules of law, both general and sectoral, in force in the third country in question.
Vastavalt direktiivi 95/46/EÜ artikli 25 lõikele 2 tuleks andmekaitse taset kolmandates riikides hinnata, pidades silmas kõiki andmete edastamise toimingute või andmete edastamise toimingute kogumi asjaolusid, sealhulgas kõnealuses kolmandas riigis kehtivaid nii üldiseid kui ka konkreetse sektori õigusnorme.
In Commission Decision 2000/520/EC [5], for the purposes of Article 25(2) of Directive 95/46/EC, the ‘Safe Harbour Privacy Principles’, implemented in accordance with the guidance provided by the so-called ‘Frequently Asked Questions’ issued by the U.S. Department of Commerce, were considered to ensure an adequate level of protection for personal data transferred from the Union to organisations established in the United States.
Komisjoni otsusega 2000/520/EÜ [5] leiti, et direktiivi 95/46/EÜ artikli 25 lõike 2 tähenduses tagavad programmi Safe Harbour eraelu puutumatuse kaitse põhimõtted, rakendatuna kooskõlas Ameerika Ühendriikide kaubandusministeeriumi poolt välja antud nn korduma kippuvate küsimustega, piisava kaitse taseme liidust Ameerika Ühendriikides asuvatele organisatsioonidele edastatavatele isikuandmetele.
In its Communications COM(2013) 846 final [6] and COM(2013) 847 final of 27 November 2013 [7], the Commission considered that the fundamental basis of the Safe Harbour scheme had to be reviewed and strengthened in the context of a number of factors, including the exponential increase in data flows and their critical importance for the transatlantic economy, the rapid growth of the number of U.S. companies adhering to the Safe Harbour scheme and new information on the scale and scope of certain U.S. intelligence programs which raised questions as to the level of protection it could guarantee.
Oma 27. novembri 2013. aasta teatistes COM(2013) 846 final [6] ja COM(2013) 847 final [7] leidis komisjon, et tulenevalt mitmest erinevast tegurist, sealhulgas andmevoogude eksponentsiaalsest kasvust, nende väga suurest tähtsusest Atlandi-ülesele majandusele, programmiga Safe Harbour liituvate USA äriühingute arvu kiirest kasvust ja uuest teabest mõnede USA järelevalveprogrammide ulatuse ja eesmärgi kohta, millega seoses tekkisid küsimused seoses Safe Harbour süsteemiga tagatava kaitse tasemega, tuleb programmi Safe Harbour põhimõtted uuesti üle vaadata ja neid tõhustada.
In addition, the Commission identified a number of shortcomings and deficiencies in the Safe Harbour scheme.
Lisaks tuvastas komisjon programmis Safe Harbour mitmeid puudusi ja vigu.
Based on evidence gathered by the Commission, including information stemming from the work of the EU-U.S. Privacy Contact Group [8] and the information on U.S. intelligence programs received in the ad hoc EU-U.S. Working Group [9], the Commission formulated 13 recommendations for a review of the Safe Harbour scheme.
Tuginedes komisjoni poolt kogutud tõenditele, sealhulgas ELi-USA eraelu puutumatusega tegeleva kontaktrühma [8] töötulemustele ning ELi ja USA ad hoc töörühmalt [9] saadud andmetele USA järelevalveprogrammide kohta, sõnastas komisjon 13 soovitust programmi Safe Harbour läbivaatamiseks.
These recommendations focused on strengthening the substantive privacy principles, increasing the transparency of U.S. self-certified companies' privacy policies, better supervision, monitoring and enforcement by the U.S. authorities of compliance with those principles, the availability of affordable dispute resolution mechanisms, and the need to ensure that use of the national security exception provided in Decision 2000/520/EC is limited to an extent that is strictly necessary and proportionate.
Nimetatud soovitused keskendusid eraelu puutumatust käsitlevate aluspõhimõtete tugevdamisele, eraelu puutumatuse normide läbipaistvuse suurendamisele põhimõtete järgimist kinnitanud USA äriühingutes, USA ametiasutuste paremale järelevalvele, seirele ja kontrollile selle üle, kuidas neid põhimõtteid järgitakse, võimalusele kasutada taskukohaseid vaidluste lahendamise mehhanisme ja vajadusele tagada, et otsuses 2000/520/EÜ sätestatud riikliku julgeoleku ja õiguskaitse erandit kasutatakse ainult rangelt vajalikus ja proportsionaalses ulatuses.
In its judgment of 6 October 2015 in Case C-362/14, Maximillian Schrems v Data Protection Commissioner [10], the Court of Justice of the European Union declared Decision 2000/520/EC invalid.
Oma 6. oktoobri 2015. aasta otsusega kohtuasjas C-362/14, Maximillian Schrems vs. Data Protection Commissioner, [10] tunnistas Euroopa Liidu Kohus otsuse 2000/520/EÜ kehtetuks.
Without examining the content of the Safe Harbour Privacy Principles, the Court considered that the Commission had not stated in that decision that the United States in fact ‘ensured’ an adequate level of protection by reason of its domestic law or its international commitments [11].
Kohus, kes ei analüüsinud programmi Safe Harbour eraelu puutumatuse põhimõtteid sisuliselt, leidis, et komisjon ei tõdenud nimetatud otsuses, et Ameerika Ühendriigid siseriikliku õigusega või endale võetud rahvusvaheliste kohustustega tõepoolest „tagavad“ kaitse piisava taseme [11].
In this regard, the Court of Justice explained that, while the term ‘adequate level of protection’ in Article 25(6) of Directive 95/46/EC does not mean a level of protection identical to that guaranteed in the EU legal order, it must be understood as requiring the third country to ensure a level of protection of fundamental rights and freedoms ‘essentially equivalent’ to that guaranteed within the Union by virtue of Directive 95/46/EC read in the light of the Charter of Fundamental Rights.
Euroopa Kohus selgitas sellega seoses, et ehkki direktiivi 95/46/EÜ artikli 25 lõike 6 mõiste „kaitse piisav tase“ ei tähenda, et kaitse tase peab olema ELi õiguskorraga tagatuga identne, tuleb seda siiski mõista kui nõuet, et kolmas riik tõepoolest tagaks oma siseriikliku õigusega või endale võetud rahvusvaheliste kohustustega põhiõiguste ja -vabaduste kaitse taseme, mis on sisuliselt samaväärne sellega, mis on liidus tagatud vastavalt direktiivile 95/46/EÜ koostoimes põhiõiguste hartaga.
Even though the means to which that third country has recourse, in this connection, may differ from the ones employed within the Union, those means must nevertheless prove, in practice, effective [12].
Kuigi vahendid, mida kolmas riik sellega seoses kasutab, võivad olla erinevad nendest, mida liidus rakendatakse, peavad need vahendid siiski praktikas osutuma tõhusaks [12].
The Court of Justice criticised the lack of sufficient findings in Decision 2000/520/EC regarding the existence, in the United States, of rules adopted by the State intended to limit any interference with the fundamental rights of the persons whose data is transferred from the Union to the United States, interference which the State entities of that country would be authorised to engage in when they pursue legitimate objectives, such as national security, and the existence of effective legal protection against interference of that kind [13].
Euroopa Kohus heitis otsuse 2000/520/EÜ suhtes ette asjaolu, et see ei sisaldanud piisavalt järeldusi selle kohta, kas Ameerika Ühendriikides kehtib riigi tasandil õigusnorme, mille eesmärk oleks piirata võimalikke sekkumisi nende isikute põhiõigustesse, kelle andmeid edastatakse liidust Ameerika Ühendriikidesse, kusjuures neid sekkumisi on selle riigi asutustel lubatud toime panna, kui nad taotlevad õiguspäraseid eesmärke, nagu riiklik julgeolek, ja kas selliste sekkumiste vastu on olemas tõhus õiguslik kaitse [13].
In 2014 the Commission had entered into talks with the U.S. authorities in order to discuss the strengthening of the Safe Harbour scheme in line with the 13 recommendations contained in Communication COM(2013) 847 final.
Komisjon alustas 2014. aastal USA ametiasutustega läbirääkimisi, et arutada programmi Safe Harbour tugevdamist vastavalt teatises COM(2013) 847 final esitatud 13 soovitusele.
After the judgment of the Court of Justice of the European Union in the Schrems case, these talks were intensified, with a view to a possible new adequacy decision which would meet the requirements of Article 25 of Directive 95/46/EC as interpreted by the Court of Justice.
Pärast Euroopa Liidu Kohtu otsust kohtuasjas Schrems neid läbirääkimisi elavdati eesmärgiga jõuda võimaluse korral uue piisavusotsuseni, mis vastaks direktiivi 95/46/EÜ artikli 25 nõuetele kooskõlas Euroopa Liidu Kohtu tõlgendusega.
The documents which are annexed to this decision and will also be published in the U.S. Federal Register are the result of these discussions.
Nende läbirääkimiste tulemuseks on käesolevale otsusele lisatud dokumendid, mis avaldatakse ka USA ametlikus teatajas Federal Register.
The privacy principles (Annex II), together with the official representations and commitments by various U.S. authorities contained in the documents in Annexes I, III to VII, constitute the ‘EU-U.S. Privacy Shield’.
Eraelu puutumatuse põhimõtted (II lisa) ning lisade I ja III–VII koosseisu kuuluvates dokumentides esitatud erinevate USA ametiasutuste antud kinnitused ja tagatised moodustavad ELi-USA andmekaitseraamistiku Privacy Shield.
The Commission has carefully analysed U.S. law and practice, including these official representations and commitments.
Komisjon on põhjalikult uurinud USA seadust ja tava, sealhulgas nimetatud ametlikke kinnitusi ja kohustusi.
Based on the findings developed in recitals 136-140, the Commission concludes that the United States ensures an adequate level of protection for personal data transferred under the EU-U.S. Privacy Shield from the Union to self-certified organisations in the United States.
Põhjendustes 136–140 kirjeldatud järeldusi arvestades leiab komisjon, et Ameerika Ühendriigid tagavad piisava kaitsetaseme isikuandmetele, mis edastatakse ELi-USA andmekaitseraamistiku Privacy Shield alusel liidust põhimõtete järgimist kinnitanud organisatsioonidele Ameerika Ühendriikides.
THE ‘EU-U.S. PRIVACY SHIELD’
ELI-USA ANDMEKAITSERAAMISTIK PRIVACY SHIELD
The EU-U.S. Privacy Shield is based on a system of self-certification by which U.S. organisations commit to a set of privacy principles — the EU-U.S. Privacy Shield Framework Principles, including the Supplemental Principles (hereinafter together: ‘the Principles’) — issued by the U.S. Department of Commerce and contained in Annex II to this decision.
ELi-USA andmekaitseraamistik Privacy Shield põhineb kinnituste süsteemil, mille kohaselt USA organisatsioonid kohustuvad järgima teatavaid eraelu puutumatuse põhimõtteid ehk ELi-USA andmekaitseraamistiku Privacy Shield põhimõtteid, sealhulgas täiendavaid põhimõtteid (edaspidi üheskoos „põhimõtted“), mille on välja andnud Ameerika Ühendriikide kaubandusministeerium ja mis on esitatud käesoleva otsuse II lisas.
It applies to both controllers and processors (agents), with the specificity that processors must be contractually bound to act only on instructions from the EU controller and assist the latter in responding to individuals exercising their rights under the Principles [14].
See kehtib nii vastutavatele töötlejatele kui ka volitatud töötlejatele (esindajatele), selle erinevusega, et volitatud töötlejad peavad olema sõlminud lepingu, mille kohaselt nad tegutsevad ainult vastavalt juhistele ELi vastutavalt töötlejalt, keda nad abistavad põhimõtete kohaseid õigusi kasutavate isikute taotlustele reageerimisel [14].
Without prejudice to compliance with the national provisions adopted pursuant to Directive 95/46/EC, the present decision has the effect that transfers from a controller or processor in the Union to organisations in the U.S. that have self-certified their adherence to the Principles with the Department of Commerce and have committed to comply with them are allowed.
Ilma et see piiraks siseriiklikke sätted, mis on vastu võetud direktiivi 95/46/EÜ alusel, on käesolev otsus sellise toimega, et liidu vastutaval töötlejal või volitatud töötlejal on lubatud andmeid edastada USA organisatsioonidele, kes on kinnitanud Ameerika Ühendriikide kaubandusministeeriumile põhimõtete järgmist ja on kohustunud neid järgima.
The Principles apply solely to the processing of personal data by the U.S. organisation in as far as processing by such organisations does not fall within the scope of Union legislation.
Põhimõtted kehtivad ainult isikuandmete töötlemisele USA organisatsiooni poolt, kuna selliste organisatsioonide poolne andmete töötlemine ei kuulu liidu õigusaktide kohaldamisalasse [15].
The Privacy Shield does not affect the application of Union legislation governing the processing of personal data in the Member States [16].
Raamistik Privacy Shield ei mõjuta nende liidu õigusaktide kohaldamist, mis käsitlevad isikuandmete töötlemist liikmesriikides [16].
The protection afforded to personal data by the Privacy Shield applies to any EU data subject [17] whose personal data have been transferred from the Union to organisations in the U.S. that have self-certified their adherence to the Principles with the Department of Commerce.
Raamistikuga Privacy Shield isikuandmetele tagatud kaitse laieneb kõikidele ELi andmesubjektidele, [17] kelle isikuandmed on edastatud sellistele USA organisatsioonidele, kes on kinnitanud Ameerika Ühendriikide kaubandusministeeriumile põhimõtete järgmist.
The Principles apply immediately upon certification.
Põhimõtteid kohaldatakse pärast nende kinnitamist viivitamata.
One exception relates to the Accountability for Onward Transfer Principle in a case where an organisation self-certifying to the Privacy Shield already has pre-existing commercial relationships with third parties.
On üks erand seoses edasisaatmise põhimõttega seotud vastutusega, seda juhul, kui raamistiku Privacy Shield põhimõtete järgimist kinnitaval organisatsioonil on eelnevalt olemas kaubandussidemed kolmandate isikutega.
Given that it may take some time to bring those commercial relationships into conformity with the rules applicable under the Accountability for Onward Transfer Principle, the organisation will be obliged to do so as soon as possible, and in any event no later than nine months from self-certification (provided that this takes places in the first two months following the day when the Privacy Shield becomes effective).
Kuna nimetatud kaubandussidemete vastavusse viimine andmete edasisaatmise põhimõtte alusel kehtivate eeskirjadega võib osutuda aeganõudvaks, on organisatsioonil kohustus teha seda nii kiiresti kui võimalik ja igal juhul mitte hiljem kui üheksa kuud pärast põhimõtete järgimise kinnitamist (tingimusel et see toimub raamistiku Privacy Shield käivitumispäevale järgneva kahe kuu jooksul).
During this interim period, the organisation must apply the Notice and Choice Principle (thus allowing the EU data subject an opt-out) and, where personal data is transferred to a third party acting as an agent, must ensure that the latter provides at least the same level of protection as is required by the Principles [18].
Selle üleminekuaja kestel peab organisatsioon kohaldama teate ja valikuvõimaluse põhimõtet (mis tähendab, et ELi andmesubjektil on keeldumisvõimalus) ja kui isikuandmeid edastatakse kolmandale isikule, kes on esindaja, peab ta tagama, et nimetatud kolmas isik tagab vähemalt samal tasemel kaitse, kui on nõutud põhimõtetes [18].
This transitional period provides a reasonable and appropriate balance between the respect for the fundamental right to data protection and the legitimate needs of businesses to have sufficient time to adapt to the new framework where this also depends on their commercial relationships with third parties.
See üleminekuperiood loob mõistliku ja sobiva tasakaalu ühelt poolt andmekaitset käsitleva põhiõiguse järgimise ja teiselt poolt ettevõtjate põhjendatud vajaduse vahel saada piisavalt aega uue raamistikuga kohanemiseks, kuna see sõltub ka nende ärisuhetest kolmandate isikutega.
The system will be administered and monitored by the Department of Commerce based on its commitments set out in the representations from the U.S. Secretary of Commerce (Annex I to this decision).
Süsteemi haldab ja kontrollib kaubandusministeerium vastavalt oma kohustustele, mis on esitatud Ameerika Ühendriikide kaubandusministri kinnitustes (käesoleva otsuse I lisa).
With regard to the enforcement of the Principles, the Federal Trade Commission (FTC) and the Department of Transportation have made representations that are contained in Annex IV and Annex V to this decision.
Seoses põhimõtete järgimise tagamisega on föderaalne kaubanduskomisjon (edaspidi „FTC“) ja transpordiministeerium andnud kinnitused, mis on esitatud käesoleva otsuse lisas IV ja lisas V.
Privacy Principles
Eraelu puutumatuse põhimõtted
As part of their self-certification under the EU-U.S. Privacy Shield, organisations have to commit to comply with the Principles [19].
Osana ELi-USA andmekaitseraamistiku Privacy Shield põhimõtete järgimise kohta antavast kinnitusest peavad organisatsioonid kohustuma neid põhimõtteid järgima [19].
Under the Notice Principle, organisations are obliged to provide information to data subjects on a number of key elements relating to the processing of their personal data (e.g. type of data collected, purpose of processing, right of access and choice, conditions for onward transfers and liability).
Vastavalt teate põhimõttele kohustuvad organisatsioonid andma andmesubjektidele teavet nende isikuandmete töötlemise mitmete tähtsaimate aspektide kohta (nt kogutavate andmete liik, töötlemise eesmärk, juurdepääsu- ja valikuõigus, edasisaatmise tingimused ja vastutus).
Further safeguards apply, in particular the requirement for organisations to make public their privacy policies (reflecting the Principles) and to provide links to the Department of Commerce's website (with further details on self-certification, the rights of data subjects and available recourse mechanisms), the Privacy Shield List (referred to in recital 30) and the website of an appropriate alternative dispute settlement provider.
Kaitsemeetmeid on veel, eelkõige organisatsioonidele esitatav nõue avalikustada oma eraelu puutumatuse normid (mis on kooskõlas põhimõtetega) ja esitada lingid kaubandusministeeriumi veebisaidile (millel on üksikasjalikumalt kirjeldatud põhimõtete järgimise kinnitust, andmesubjektide õigusi ja olemasolevaid kaebuste käsitlemise mehhanisme), Privacy Shieldi nimekirjale (millele on viidatud põhjenduses 30) ning sobiliku alternatiivse vaidluste lahendamise organi veebisaidile.
Under the Data Integrity and Purpose Limitation Principle, personal data must be limited to what is relevant for the purpose of the processing, reliable for its intended use, accurate, complete and current.
Vastavalt andmete terviklikkuse ja eesmärgi piiramise põhimõttele tohib koguda üksnes töötlemise eesmärgile vastavaid isikuandmeid, mis on kavatsetud kasutuseks usaldusväärsed, täpsed, täielikud ja ajakohased.
An organisation may not process personal data in a way that is incompatible with the purpose for which it was originally collected or subsequently authorised by the data subject.
Organisatsioon ei tohi isikuandmeid töödelda viisil, mis ei vasta eesmärgile, milleks need koguti või milleks andmesubjekt seejärel loa andis.
Organisations must ensure that personal data is reliable for its intended use, accurate, complete and current.
Organisatsioonid peavad veenduma, et isikuandmed on kavatsetud kasutuseks usaldusväärsed, täpsed, täielikud ja ajakohased.
Where a new (changed) purpose is materially different but still compatible with the original purpose, the Choice Principle gives data subjects the right to object (opt out).
Kui andmete kasutamise uus (muudetud) eesmärk on algsest eesmärgist oluliselt erinev, ent siiski sellega kooskõlas, annab valikuvõimaluse põhimõte andmesubjektidele õiguse esitada vastuväide (opt out).
The Choice Principle does not supersede the express prohibition on incompatible processing [20].
Valikuvõimaluse põhimõte ei asenda sõnaselgelt eesmärgiga vastuolus oleva andmete töötlemise keeldu [20].
Special rules generally allowing for the opt-out ‘at any time’ from the use of personal data apply for direct marketing [21].
Otseturundusele kehtivad erieeskirjad, mis võimaldavad keelduda isikuandmete kasutamise lubamisest „igal ajal“ [21].
In the case of sensitive data, organisations must normally obtain the data subject's affirmative express consent (opt in).
Tundlike andmete korral peab organisatsioonidel üldjuhul olema andmesubjekti konkreetne nõusolek (opt in).
Still under the Data Integrity and Purpose Limitation Principle, personal information may be retained in a form identifying or rendering an individual identifiable (and thus in the form of personal data) only for as long as it serves the purpose(s) for which it was initially collected or subsequently authorised.
Samuti vastavalt andmete terviklikkuse ja eesmärgi piiramise põhimõttele võib isikuandmeid säilitada kujul, mis võimaldab isikut tuvastada või muuta isiku tuvastatavaks (ja seega isikuandmete kujul) ainult seni, kuni see vastab eesmärgile või eesmärkidele, milleks need algselt koguti või milleks seejärel luba anti.
This obligation does not prevent Privacy Shield organisations to continue processing personal information for longer periods, but only for the time and to the extent such processing reasonably serves one of the following specific purposes: archiving in the public interest, journalism, literature and art, scientific and historical research and statistical analysis.
See kohustus ei takista raamistiku Privacy Shield alusel tegutsevatel organisatsioonidel jätkata isikuandmete töötlemist pikema aja vältel, ent ainult nii kaua ja sellises ulatuses, kui see on mõistlikult vajalik järgnevatel konkreetsetel eesmärkidel: arhiveerimine avaliku huvi eesmärgil, ajakirjandus, kirjandus ja kunst, teadus- ja ajaloouuringud ning statistiline analüüs.
Longer retention of personal data for one of these purposes will be subject to the safeguards provided by the Principles.
Andmete pikaajalisemale säilitamisele ühel neist eesmärkidest kohaldatakse põhimõtetega kehtestatud kaitsemeetmeid.
Under the Security Principle, organisations creating, maintaining, using or disseminating personal data must take ‘reasonable and appropriate’ security measures, taking into account the risks involved in the processing and the nature of the data.
Vastavalt turvalisuse põhimõttele peavad organisatsioonid, mis tekitavad, säilitavad, kasutavad või levitavad isikuandmeid, rakendama „mõistlikke ja kohaseid“ turvameetmeid, võttes arvesse töötlemisega seotud riske ning andmete laadi.