natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pursuant to Article 268(1) of the Agreement, the Association Committee in Trade configuration, as set out in Article 408(4) of the Agreement, is to establish a list of at least 15 individuals who are willing and able to serve as arbitrators in dispute settlement proceedings within six months of the start of the provisional application of the Agreement,
Lepingu artikli 268 lõike 1 kohaldamisel kehtestatakse vahekohtunike nimekiri lisas esitatud kujul.
The list of arbitrators for the purposes of Article 268(1) of the Agreement is established as set out in the Annex.
Kaubanduskoosseisus kokkutulnud assotsieerimiskomitee nimel
For the Association Committee in Trade configuration
VAHEKOHTUNIKE NIMEKIRI
LIST OF ARBITRATORS
I. Gruusia soovitatud vahekohtunikud
I. Arbitrators proposed by Georgia
Christian Häberli (Šveits)
Christian Häberli (Switzerland)
Donald McRae (Kanada)
Donald McRae (Canada)
John Adank (Uus-Meremaa)
John Adank (New Zealand)
Thomas Cottier (Šveits)
Thomas Cottier (Switzerland)
David Unterhalter (Lõuna-Aafrika)
Arbitrators proposed by the EU
Merit Janow (Ameerika Ühendriigid)
David Unterhalter (South Africa)
Helge Seland (Norra)
Merit Janow (US)
Leora Blumberg (Lõuna-Aafrika)
Helge Seland (Norway)
William Davey (Ameerika Ühendriigid)
Council Decision (EU) 2015/2036
Nõukogu otsus (EL) 2015/2036,
appointing four Italian alternate members of the Committee of the Regions
millega nimetatakse ametisse neli Regioonide Komitee Itaalia asendusliiget
On 26 January, on 5 February and on 23 June 2015, the Council adopted Decisions (EU) 2015/116 [1], (EU) 2015/190 [2] and (EU) 2015/994 [3] appointing the members and alternate members of the Committee of the Regions for the period from 26 January 2015 to 25 January 2020.
Nõukogu võttis 26. jaanuaril, 5. veebruaril ja 23. juunil 2015 vastu otsused (EL) 2015/116, [1] (EL) 2015/190 [2] ja (EL) 2015/994 [3] Regioonide Komitee liikmete ja asendusliikmete ametisse nimetamise kohta ajavahemikuks 26. jaanuarist 2015 kuni 25. jaanuarini 2020.
Four alternate members' seats on the Committee of the Regions have become vacant following the end of the term of office of Ms Bianca Maria D'ANGELO, Ms Paola GIORGI, Ms Carmen MURATORE and Mr Nicola VENDOLA,
Regioonide Komitees on vabanenud neli asendusliikme seoses Bianca Maria D'ANGELO, Paola GIORGI, Carmen MURATORE ja Nicola VENDOLA ametiaja lõppemisega,
OJ L 31, 7.2.2015, p. 25.
ELT L 31, 7.2.2015, lk 25.
OJ L 159, 25.6.2015, p. 70.
ELT L 159, 25.6.2015, lk 70.
Council Decision (EU) 2015/2037
Nõukogu otsus (EL) 2015/2037,
authorising Member States to ratify, in the interests of the European Union, the Protocol of 2014 to the Forced Labour Convention, 1930, of the International Labour Organisation with regard to matters relating to social policy
millega antakse liikmesriikidele luba ratifitseerida Euroopa Liidu huvides Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni 1930. aasta sunniviisilise töö konventsiooni 2014. aasta protokoll sotsiaalpoliitikaga seotud küsimuste osas
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 153(2), in conjunction with points (a) and (b) of Article 153(1) and Article 218(6)(a)(v) thereof,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 153 lõiget 2 koostoimes artikli 153 lõike 1 punktidega a ja b ning artikli 218 lõike 6 punkti a alapunktiga v,
The Union is promoting the ratification of international labour conventions, classified by the International Labour Organisation (ILO) as up to date, to contribute to the Union's efforts to promote human rights and decent work for all and to eradicate trafficking in human beings both inside and outside the Union.
Liit toetab Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) poolt ajakohaseks klassifitseeritud rahvusvaheliste töökonventsioonide ratifitseerimist, et toetada liidu jõupingutusi edendada inimõigusi ja inimväärset tööd kõigi jaoks ning kaotada inimkaubandus nii liidus kui ka väljaspool liitu.
The protection of fundamental principles and rights at work is a key aspect of that promotion.
Nimetatud toetuse juures on määrava tähtsusega aluspõhimõtete ja põhiõiguste kaitse tööl.
The Forced Labour Convention, 1930, of the International Labour Organisation, which the Protocol of 2014 supplements, is a fundamental ILO Convention and has a bearing on rules which make reference to core labour standards.
Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni 1930. aasta sunniviisilise töö konventsioon, mida 2014. aasta protokoll täiendab, on ILO põhikonventsioon ning see mõjutab tööõiguse põhireegleid puudutavaid eeskirju.
Parts of the rules provided for in the Protocol of 2014 to the Forced Labour Convention, 1930, of the International Labour Organisation (‘the Protocol’) fall within Union competence in accordance with Article 153(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU).
Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni 1930. aasta sunniviisilise töö konventsiooni 2014. aasta protokolli („protokoll”) osad eeskirjad kuuluvad Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikli 153 lõike 2 kohaselt liidu pädevusse.
In particular, some of the rules provided for in the Protocol are already covered by Union acquis in the area of social policy.
Eelkõige mõned protokollis ettenähtud eeskirjadest on sotsiaalpoliitika valdkonnas liidu aquis ga juba hõlmatud.
In that regard, Articles 1(1), 2(a) and 2(d) of the Protocol, in particular, concern matters covered by Council Directive 91/533/EEC [1], Directive 2008/104/EC of the European Parliament and of the Council [2], as well as Directives on health and safety at work, including Council Directive 89/391/EEC [3], Directive 2003/88/EC of the European Parliament and of the Council [4], Council Directive 94/33/EC [5] and Council Directive 92/85/EEC [6].
Selles osas puudutavad eelkõige protokolli artikli 1 lõige 1 ning artikli 2 punktid a ja d küsimusi, mis jäävad nõukogu direktiivi 91/533/EMÜ, [1] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2008/104/EÜ, [2] samuti töötervishoidu ja tööohutust käsitlevate direktiivide, sealhulgas nõukogu direktiivi 89/391/EMÜ, [3] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/88/EÜ, [4] nõukogu direktiivi 94/33/EÜ [5] ja nõukogu direktiivi 92/85/EMÜ [6] reguleerimisalasse.
Article 19(4) of the ILO Constitution, on the adoption and ratification of Conventions, similarly applies to Protocols, which are binding international agreements, subject to ratification and linked to Conventions.
ILO põhikirja artikli 19 lõiget 4, mis käsitleb konventsioonide vastuvõtmist ja ratifitseerimist, kohaldatakse samuti protokollide suhtes, mis on ratifitseerimisele kuuluvad konventsioonidega seotud siduvad rahvusvahelised lepingud.
The Union cannot ratify the Protocol as only States can be parties thereto.
Liit ei saa protokolli ratifitseerida, kuna selle osalised saavad olla üksnes riigid.
Member States should therefore be authorised to ratify the Protocol, acting jointly in the interests of the Union, with regard to those parts falling within Union competence in accordance with Article 153(2) TFEU.
Seetõttu tuleks liidu huvides ühiselt tegutsevatele liikmesriikidele anda luba ratifitseerida protokolli need osad, mis kuuluvad liidu pädevusse ELi toimimise lepingu artikli 153 lõike 2 kohaselt.
The parts of the Protocol falling within the competence conferred upon the Union, other than the parts related to social policy, will be subject to a Decision adopted in parallel to this Decision,
Protokolli liidu pädevusse kuuluvate osade suhtes, mis ei ole seotud sotsiaalpoliitikaga, kohaldatakse otsust, mis võetakse vastu paralleelselt käesoleva otsusega,
Member States are hereby authorised to ratify, for the parts falling within the competence conferred upon the Union under Article 153(2) TFEU, the Protocol of 2014 to the Forced Labour Convention, 1930, of the International Labour Organisation.
Liikmesriikidele antakse luba ratifitseerida Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni 1930. aasta sunniviisilise töö konventsiooni 2014. aasta protokolli need osad, mis ELi toimimise lepingu artikli 153 lõike 2 kohaselt kuuluvad liidu pädevusse.
Member States should take the necessary steps to deposit their instruments of ratification of the Protocol with the Director-General of the International Labour Office as soon as possible, preferably by 31 December 2016.
Liikmesriigid peaksid astuma vajalikud sammud, et anda protokolli ratifitseerimiskirjad hoiule Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni peadirektorile nii kiiresti kui võimalik, soovitavalt 31. detsembriks 2016.
Done at Brussels, 10 November 2015.
Brüssel, 10. november 2015
Council Directive 91/533/EEC of 14 October 1991 on an employer's obligation to inform employees of the conditions applicable to the contract or employment relationship (OJ L 288, 18.10.1991, p. 32).
Nõukogu 14. oktoobri 1991. aasta direktiiv 91/533/EMÜ tööandja kohustuse kohta teavitada töötajaid töölepingu või töösuhte tingimustest (EÜT L 288, 18.10.1991, lk 32).
Directive 2008/104/EC of the European Parliament and of the Council of 19 November 2008 on temporary agency work (OJ L 327, 5.12.2008, p. 9).
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. novembri 2008. aasta direktiiv 2008/104/EÜ renditöö kohta (ELT L 327, 5.12.2008, lk 9).
Council Directive 89/391/EEC of 12 June 1989 on the introduction of measures to encourage improvements in the safety and health of workers at work (OJ L 183, 29.6.1989, p. 1).
Nõukogu 12. juuni 1989. aasta direktiiv 89/391/EMÜ töötajate töötervishoiu ja tööohutuse parandamist soodustavate meetmete kehtestamise kohta (EÜT L 183, 29.6.1989, lk 1).
Directive 2003/88/EC of the European Parliament and of the Council of 4 November 2003 concerning certain aspects of the organisation of working time (OJ L 299, 18.11.2003, p. 9).
Euroopa parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiiv 2003/88/EÜ tööaja korralduse teatavate aspektide kohta (ELT L 299, 18.11.2003, lk 9).
Council Directive 94/33/EC of 22 June 1994 on the protection of young people at work (OJ L 216, 20.8.1994, p. 12).
Nõukogu 22. juuni 1994. aasta direktiiv 94/33/EÜ noorte kaitse kohta tööl (EÜT L 216, 20.8.1994, lk 12).
Council Directive 92/85/EEC of 19 October 1992 on the introduction of measures to encourage improvements in the safety and health at work of pregnant workers and workers who have recently given birth or are breastfeeding (tenth individual Directive within the meaning of Article 16(1) of Directive 89/391/EEC) (OJ L 348, 28.11.1992, p. 1).
Nõukogu 19. oktoobri 1992. aasta direktiiv 92/85/EMÜ rasedate, hiljuti sünnitanud ja rinnaga toitvate töötajate tööohutuse ja töötervishoiu parandamise meetmete kehtestamise kohta (kümnes üksikdirektiiv direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses) (EÜT L 348, 28.11.1992, lk 1).
Commission Implementing Decision (EU) 2015/2038
Komisjoni rakendusotsus (EL) 2015/2038,
of 13 November 2015
13. november 2015,
on the equivalence of the regulatory framework of the Republic of Korea for central counterparties to the requirements of Regulation (EU) No 648/2012 of the European Parliament and of the Council on OTC derivatives, central counterparties and trade repositories
keskseid vastaspooli käsitleva Korea Vabariigi õigusraamistiku samaväärsuse kohta Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 648/2012 (börsiväliste tuletisinstrumentide, kesksete vastaspoolte ja kauplemisteabehoidlate kohta) nõuetega
The procedure for recognition of central counterparties (‘CCPs’) established in third countries set out in Article 25 of Regulation (EU) No 648/2012 aims to allow CCPs established and authorised in third countries whose regulatory standards are equivalent to those laid down in that Regulation to provide clearing services to clearing members or trading venues established in the Union.
Määruse (EL) nr 648/2012 artikli 25 kohase kolmandas riigis asutatud kesksete vastaspoolte tunnustamise menetluse eesmärk on võimaldada sellistes kolmandates riikides asutatud ja tegevusloa saanud kesksetel vastaspooltel, mille regulatiivsed standardid on samaväärsed kõnealuses määruses sätestatutega, osutada liidus asutatud kliirivatele liikmetele või kauplemiskohtadele kliirimisteenuseid.
That recognition procedure and the equivalence decision provided for therein thus contribute to the achievement of the overarching aim of Regulation (EU) No 648/2012 to reduce systemic risk by extending the use of safe and sound CCPs to clear over-the-counter (‘OTC’) derivative contracts, including where those CCPs are established and authorised in a third country.
Nimetatud määrusega kehtestatud tunnustamismenetlus ja samaväärsust käsitlevad otsused aitavad seega saavutada määruse (EL) nr 648/2012 peamist eesmärki vähendada süsteemset riski, laiendades turvaliste ja nõuetekohaste kesksete vastaspoolte kasutamist börsiväliste tuletislepingute kliirimisele, sealhulgas juhul, kui kõnealused kesksed vastaspooled on asutatud ja saanud tegevusloa kolmandas riigis.
The purpose of this equivalence assessment is therefore to verify that the legal and supervisory arrangements of the Republic of Korea (hereafter ‘South Korea’) ensure that CCPs established and authorised therein do not expose clearing members and trading venues established in the Union to a higher level of risk than the latter could be exposed to by CCPs authorised in the Union and, consequently, do not pose unacceptable levels of systemic risk in the Union.
Kõnealuse samaväärsuse hindamise eesmärk on seega kontrollida, kas Korea Vabariigi (edaspidi „Lõuna-Korea”) õigus- ja järelevalvekorraga on tagatud, et seal asutatud ja tegevusloa saanud kesksed vastaspooled ei kujuta endast liidus asutatud kliirivatele liikmetele ja kauplemiskohtadele suuremat riski kui liidus tegevusloa saanud kesksed vastaspooled ega tekita seega liidus vastuvõetamatul tasemel süsteemset riski.
On 1 October 2013, the Commission received the technical advice of the European Securities and Markets Authority (‘ESMA’) on the legal and supervisory arrangements applicable to CCPs authorised in South Korea.
1. oktoobril 2013 sai komisjon Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvelt (ESMA) tehnilist nõu õigus- ja järelevalvekorra kohta, mida kohaldatakse Lõuna-Koreas tegevusloa saanud kesksete vastaspoolte suhtes.
The technical advice identified a number of differences between the legally binding requirements applicable, at a jurisdictional level, to CCPs in South Korea and the legally binding requirements applicable to CCPs under Regulation (EU) No 648/2012.
Tehnilises nõuandes toodi esile mitmed erinevused Lõuna-Koreas jurisdiktsiooni tasandil kesksete vastaspoolte suhtes kohaldatavate õiguslikult siduvate nõuete ja määruse (EL) nr 648/2012 kohaselt kesksete vastaspoolte suhtes kohaldatavate õiguslikult siduvate nõuete vahel.
This Decision is not only based, however, on a comparative analysis of the legally binding requirements applicable to CCPs in South Korea, but also on an assessment of the outcome of those requirements, and their adequacy to mitigate the risks that clearing members and trading venues established in the Union may be exposed to in a manner considered equivalent to the outcome of the requirements laid down in Regulation (EU) No 648/2012.
Käesolev otsus ei põhine siiski üksnes Lõuna-Koreas kesksete vastaspoolte suhtes kohaldavate õiguslikult siduvate nõuete võrdleval analüüsil, vaid hinnatud on ka kõnealuste nõuete tulemust ning nende asjakohasust liidus asutatud kliirivatel liikmetel ja kauplemiskohtadel tekkida võivate riskide maandamiseks viisil, mida loetakse samaväärseks määruses (EL) nr 648/2012 sätestatud nõuete tulemusega.
In accordance with Article 25(6) of Regulation (EU) No 648/2012, three conditions need to be fulfilled in order to determine that the legal and supervisory arrangements of a third country regarding CCPs authorised therein are equivalent to those laid down in that Regulation.
Selleks et kolmandas riigis tegevusloa saanud kesksete vastaspoolte suhtes kohaldatavat õigus- ja järelevalvekorda saaks käsitada samaväärsena määruses (EL) nr 648/2012 sätestatud nõuetega, peavad vastavalt määruse (EL) nr 648/2012 artikli 25 lõikele 6 olema täidetud kolm tingimust.
According to the first condition, CCPs authorised in a third country must comply with legally binding requirements which are equivalent to the requirements laid down in Title IV of Regulation (EU) No 648/2012.
Esimese tingimuse kohaselt peavad kolmandas riigis tegevusloa saanud kesksed vastaspooled täitma määruse (EL) nr 648/2012 IV jaotises sätestatud nõuetega samaväärseid õiguslikult siduvaid nõudeid.
The legally binding requirements of South Korea for CCPs authorised therein consist of the Financial Investment Services and Capital Markets Act 2013 (‘FSCMA’), including a number of subordinated regulations implementing the FSCMA.
Lõuna-Koreas kesksete vastaspoolte suhtes kohaldatavad õiguslikult siduvad nõuded hõlmavad 2013. aasta finantsinvesteerimisteenuste ja kapitaliturgude seadust (Financial Investment Services and Capital Markets Act (edaspidi „FSCMA”)) ja selle mitmeid rakendusakte.
CCPs are authorised by the Financial Services Commission (‘FSC’).
Kesksetele vastaspooltele annab tegevuslubasid finantsteenuste komisjon (Financial Services Commission (edaspidi „FSC”)).
To grant an authorisation for clearing, the FSC must be satisfied, among other things, that the CCP has equity capital equivalent to the established regulatory minimum, has a proper and sound business plan, has human resources, data-processing equipment and other physical facilities sufficient to protect investors and to conduct clearing business, does not have any officer who is disqualified under the FSCMA, has in place a system for preventing conflicts of interest and its shareholders have adequate financial capabilities, are of good financial standing and social credibility.
Kliirimisteenuste osutamiseks tegevusloa andmiseks peab FSC muu hulgas veenduma, et kesksel vastaspoolel on omakapitali mahus, mis vastab kehtestatud regulatiivsele miinimumkapitalile, kindel ja usaldusväärne äriplaan, personal, andmetöötlusseadmed ja muud füüsilised vahendid, mis on piisavad, et kaitsta investoreid ja teostada kliirimistegevust; kesksel vastaspoolel ei tohi olla töötajaid, kes ei vasta FSCMA nõuetele; kesksel vastaspoolel on huvide konfliktide ärahoidmise süsteem ja tema aktsionäridel on piisav finantssuutlikkus ja hea finantsseisund ning nad on sotsiaalselt usaldusväärsed.
Authorised CCPs are then subject to ongoing supervision by the FSC, as well as oversight by the Bank of Korea under the Bank of Korea Act.
FSC andis 2015. aasta märtsis välja finantsturgude infrastruktuuri ärisuunised, millega nähakse ette konkreetsed nõuded, mida finantsturgude infrastruktuur peab FSCMA ja selle rakendusaktide kohaselt tegutsedes järgima.
The FSC has stated its intention to assess its Financial Market infrastructures (‘FMIs’) against the international standards set out under the Principles for Financial Market Infrastructures (‘PFMIs’) issued in April 2012 by the Committee on Payment and Settlement Systems [2] ( ‘CPSS’) and the International Organization of Securities Commissions (‘IOSCO’).
Riigisiseseid asjaolusid arvesse võttes on finantsturgude infrastruktuuri 24 põhimõtet suunistes ümber korraldatud 14 põhimõtteks ja nähtud ette üksikasjalikud nõuded nende rakendamiseks.
In March 2015 the FSC released the Business Guideline for Financial Market Infrastructures, which provides specific standards that FMIs should comply with in conducting business pursuant to the FSCMA and its subordinate regulations.
2012. aasta detsembris muutis Korea Pank makse- ja arveldussüsteemide toimimise ja haldamise õigusakti (Regulation on the Operation and Management of Payment and Settlement Systems), et võtta vastu finantsturgude infrastruktuuri põhimõtted ja selle järelevaatamisstandardid.
The Guideline has reorganised the 24 key principles of the PFMIs into 14 principles in accordance with domestic circumstances, and provides detailed standards for their implementation.
Samuti on FSCMA ja selle rakendusaktidega ette nähtud, et kesksed vastaspooled võtavad vastu sise-eeskirjad ja protseduurid, mida on vaja tema kliirimis- ja arveldussüsteemide nõuetekohaseks reguleerimiseks.
In December 2012, the Bank of Korea amended its ‘Regulation on the Operation and Management of Payment and Settlement Systems’ to adopt the PFMIs as its oversight standards.
Seega rakendatakse kliiringukodade sise-eeskirjades ja protseduurides FSCMA ja selle rakendusaktide ning makse- ja arveldussüsteemide toimimise ja haldamise õigusakti nõuded.
The FSCMA and its subordinated regulations also require CCPs to adopt internal rules and procedures as are necessary for the proper regulation of its clearing and settlement facilities.
FSCMA kohaselt peab kesksete vastaspoolte põhikirja ning sise-eeskirjade ja protseduuride muudatused heaks kiitma FSC.
The requirements of the FSCMA, its subordinated regulations, the Guideline and the Regulation on the Operation and Management of Payment and Settlement Systems are thus implemented in the internal rules and procedures of the clearing houses.
Seega on Lõuna-Korea õiguslikult siduvate nõuete struktuur kahetasemeline.
Under the FSCMA, any revision to the articles of incorporation or internal rules and procedures of CCPs must be approved by the FSC.
FSCMA ja selle rakendusaktidega on kindlaks määratud ranged nõuded, mida kesksed vastaspooled peavad järgima, et saada luba kliirimisteenuste osutamiseks Lõuna-Koreas.
The legally binding requirements in South Korea therefore comprise a two-tiered structure.
Kõnealused esmased normid moodustavad Lõuna-Korea õiguslikult siduvate nõuete esimese taseme.
The FSCMA and its subordinated regulations set out the high-level standards which CCPs must comply with in order to obtain authorisation to provide clearing services in South Korea.
Selleks et tõendada esmaste normide järgimist, peavad kesksed vastaspooled esitama FSC-le heakskiitmiseks oma sise-eeskirjad ja protseduurid vastavalt finantsturgude infrastruktuuri ärisuunistele.
Those primary rules comprise the first tier of the legally binding requirements in South Korea.
Kõnealused sise-eeskirjad ja protseduurid moodustavad Lõuna-Korea õiguslikult siduvate nõuete teise taseme.
In order to prove compliance with the primary rules, CCPs must submit their internal rules and procedures to the FSC for approval in accordance with the Business Guideline for Financial Market Infrastructures.
Lõuna-Koreas kesksete vastaspoolte suhtes kohaldatava õigus- ja järelevalvekorra samaväärsuse hindamisel tuleks samuti arvesse võtta riskimaandamise tulemust, mille nad tagavad seoses selle riski tasemega, millele liidus asutatud kliirivad liikmed ja kauplemiskohad on kõnealustes kesksetes vastaspooltes osalemise tõttu avatud.
Those internal rules and procedures comprise the second tier of requirements in South Korea.
Riskimaandamise tulemus määratakse kindlaks nii asjaomase keskse vastaspoole kliirimistegevustele omase riski taseme alusel, mis sõltub selle finantsturu suurusest, kus ta tegutseb, kui ka kesksete vastaspoolte suhtes kohaldatava õigus- ja järelevalvekorra asjakohasusest riski sellise taseme maandamiseks.
The equivalence assessment of the legal and supervisory arrangements applicable to CCPs in South Korea should also take account of the risk mitigation outcome that they ensure in terms of the level of risk to which clearing members and trading venues established in the Union are exposed to due to their participation in those entities.
Selleks et saavutada sama riskimaandamise tulemus, on vaja rangemaid riskimaandamismeetmeid kesksetele vastaspooltele, kes tegutsevad suurematel finantsturgudel ja kelle riskitase on kõrgem kui väiksematel finantsturgudel tegutsevatel kesksetel vastaspooltel, kelle riskitase on madalam.
The risk mitigation outcome is determined by both the level of risk inherent in the clearing activities carried out by the CCP concerned which depends on the size of financial market in which it operates, and the appropriateness of the legal and supervisory arrangements applicable to CCPs to mitigate that level of risk.
Finantsturg, kus Lõuna-Koreas tegevusloa saanud kesksed vastaspooled teostavad oma kliirimistegevust, on oluliselt väiksem kui see, kus tegutsevad liidus asutatud kesksed vastaspooled.