natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Council shall accordingly adapt, on a proposal from the Commission, the allocations of Member States by reducing them in proportion.
Brüssel, 22. september 2015
Article 12
Nõukogu nimel
On the basis of the information provided by the Member States and by the relevant agencies, the Commission shall report to the Council every 6 months on the implementation of this Decision.
17. septembri 2015. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).
On the basis of the information provided by Italy and by Greece, the Commission shall also report to the Council every 6 months on the implementation of the roadmaps referred to in Article 8.
Nõukogu 14. septembri 2015. aasta otsus (EL) 2015/1523, millega kehtestatakse rahvusvahelise kaitse valdkonnas ajutised meetmed Itaalia ja Kreeka toetamiseks (ELT L 239, 15.9.2015, lk 146).
Article 13
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määrus (EL) nr 604/2013, millega kehtestatakse kriteeriumid ja mehhanismid selle liikmesriigi määramiseks, kes vastutab mõnes liikmesriigis kolmanda riigi kodaniku või kodakondsuseta isiku esitatud rahvusvahelise kaitse taotluse läbivaatamise eest (ELT L 180, 29.6.2013, lk 31).
Entry into force
Komisjoni 2. septembri 2003. aasta määrus (EÜ) nr 1560/2003, millega kehtestatakse üksikasjalikud rakenduseeskirjad määrusele (EÜ) nr 343/2003, millega kehtestatakse kriteeriumid ja mehhanismid selle liikmesriigi määramiseks, kes vastutab mõnes liikmesriigis kolmanda riigi kodaniku esitatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest (ELT L 222, 5.9.2003, lk 3).
This Decision shall enter into force on the day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
Komisjoni 30. jaanuari 2014. aasta rakendusmäärus (EL) nr 118/2014, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1560/2003, millega kehtestatakse üksikasjalikud rakenduseeskirjad määrusele (EÜ) nr 343/2003, millega kehtestatakse kriteeriumid ja mehhanismid selle liikmesriigi määramiseks, kes vastutab mõnes liikmesriigis kolmanda riigi kodaniku esitatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest (ELT L 39, 8.2.2014, lk 1).
It shall apply until 26 September 2017.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. aprilli 2014. aasta määrus (EL) nr 516/2014, millega luuakse Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifond, muudetakse nõukogu otsust 2008/381/EÜ ning tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsused nr 573/2007/EÜ ja nr 575/2007/EÜ ja nõukogu otsus 2007/435/EÜ (ELT L 150, 20.5.2014, lk 168).
It shall apply to persons arriving on the territory of Italy and Greece from 25 September 2015 until 26 September 2017, as well as to applicants having arrived on the territory of those Member States from 24 March 2015 onwards.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta direktiiv 2013/33/EL, millega sätestatakse rahvusvahelise kaitse taotlejate vastuvõtu nõuded (ELT L 180, 29.6.2013, lk 96).
Done at Brussels, 22 September 2015.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta direktiiv 2013/32/EL rahvusvahelise kaitse seisundi andmise ja äravõtmise menetluse ühiste nõuete kohta (ELT L 180, 29.6.2013, lk 60).
For the Council
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta direktiiv 2013/33/EL, millega sätestatakse rahvusvahelise kaitse taotlejate vastuvõtu nõuded (uuesti sõnastatud) (ELT L 180, 29.6.2013, lk 96).
The President
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määrus (EL) nr 603/2013, millega luuakse sõrmejälgede võrdlemise Eurodac-süsteem määruse (EL) nr 604/2013 (millega kehtestatakse kriteeriumid ja mehhanismid selle liikmesriigi määramiseks, kes vastutab mõnes liikmesriigis kolmanda riigi kodaniku või kodakondsuseta isiku esitatud rahvusvahelise kaitse taotluse läbivaatamise eest) tõhusaks kohaldamiseks ning mis käsitleb liikmesriikide õiguskaitseasutuste ja Europoli taotlusi sõrmejälgede andmete võrdlemiseks Eurodac-süsteemi andmetega õiguskaitse eesmärgil ning millega muudetakse määrust (EL) nr 1077/2011, millega asutatakse Euroopa amet vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suuremahuliste IT-süsteemide operatiivjuhtimiseks (ELT L 180, 29.6.2013, lk 1).
Opinion of 17 September 2015 (not yet published in the Official Journal).
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2008. aasta direktiiv 2008/115/EÜ ühiste nõuete ja korra kohta liikmesriikides ebaseaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanike tagasisaatmisel (ELT L 348, 24.12.2008, lk 98).
Council Decision (EU) 2015/1523 of 14 September 2015 establishing provisional measures in the area of international protection for the benefit of Italy and of Greece (OJ L 239, 15.9.2015, p.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. detsembri 2011. aasta direktiiv 2011/95/EL, mis käsitleb nõudeid, millele kolmandate riikide kodanikud ja kodakondsuseta isikud peavad vastama, et kvalifitseeruda rahvusvahelise kaitse saajaks, ning nõudeid pagulaste või täiendava kaitse saamise kriteeriumidele vastavate isikute ühetaolisele seisundile ja antava kaitse sisule (ELT L 337, 20.12.2011, lk 9).
146).
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta direktiiv 2013/32/EL rahvusvahelise kaitse seisundi andmise ja äravõtmise menetluse ühiste nõuete kohta (ELT L 180, 29.6.2013, lk 60).
Regulation (EU) No 604/2013 of the European Parliament and of the Council of 26 June 2013 establishing the criteria and mechanisms for determining the Member State responsible for examining an application for international protection lodged in one of the Member States by a third-country national or a stateless person (OJ L 180, 29.6.2013, p. 31).
I LISA
Commission Regulation (EC) No 1560/2003 of 2 September 2003 laying down detailed rules for the application of Council Regulation (EC) No 343/2003 establishing the criteria and mechanisms for determining the Member State responsible for examining an asylum application lodged in one of the Member States by a third-country national (OJ L 222, 5.9.2003, p.
Ümberpaigutamine Itaaliast
3).
Ümberpaigutamine liikmesriigiti (15600 ümber paigutatavat taotlejat)
Commission Implementing Regulation (EU) No 118/2014 of 30 January 2014 amending Regulation (EC) No 1560/2003 laying down detailed rules for the application of Council Regulation (EC) No 343/2003 establishing the criteria and mechanisms for determining the Member State responsible for examining an asylum application lodged in one of the Member States by a third-country national (OJ L 39, 8.2.2014, p.
Belgia
1).
Bulgaaria
Regulation (EU) No 516/2014 of the European Parliament and of the Council of 16 April 2014 establishing the Asylum, Migration and Integration Fund, amending Council Decision 2008/381/EC and repealing Decision No 573/2007/EC and No 575/2007/EC of the European Parliament and of the Council and Council Decision 2007/435/EC (OJ L 150, 20.5.2014, p. 168).
Horvaatia
Directive 2013/33/EU of the European Parliament and of the Council of 26 June 2013 laying down standards for the reception of applicants for international protection (OJ L 180, 29.6.2013, p. 96).
Küpros
Directive 2013/32/EU of the European Parliament and of the Council of 26 June 2013 on common procedures for granting and withdrawing international protection (OJ L 180, 29.6.2013, p. 60).
Tšehhi Vabariik
Regulation (EU) No 603/2013 of the European Parliament and of the Council of 26 June 2013 on the establishment of ‘Eurodac’ for the comparison of fingerprints for the effective application of Regulation (EU) No 604/2013 establishing the criteria and mechanisms for determining the Member State responsible for examining an application for international protection lodged in one of the Member States by a third-country national or a stateless person and on requests for the comparison with Eurodac data by Member States' law enforcement authorities and Europol for law enforcement purposes, and amending Regulation (EU) No 1077/2011 establishing a European Agency for the operational management of large-scale IT systems in the area of freedom, security and justice ( OJ L 180, 29.6.2013, p. 1).
Soome
Directive 2008/115/EC of the European Parliament and of the Council of 16 December 2008 on common standards and procedures in Member States for returning illegally staying third-country nationals (OJ L 348, 24.12.2008, p.
Prantsusmaa
98).
Saksamaa
Directive 2011/95/EU of the European Parliament and of the Council of 13 December 2011 on standards for the qualification of third-country nationals or stateless persons as beneficiaries of international protection, for a uniform status for refugees or for persons eligible for subsidiary protection, and for the content of the protection granted (OJ L 337, 20.12.2011, p. 9).
Ungari
Directive 2013/32/EU of the European Parliament and of the Council of 26 June 2013 on common procedures for granting and withdrawing international protection (OJ L 180, 29.6.2013, p.
Läti
60).
Leedu
ANNEX I
Luksemburg
Allocations from Italy
Madalmaad
Allocation per Member State (15600 applicants relocated)
Poola
Austria
Rumeenia
Belgium
Slovakkia
Czech Republic
II LISA
Estonia
Ümberpaigutamine Kreekast
France
Mitu liikmesriiki seisis 2014. aastal silmitsi nende territooriumile saabuvate rändajate, sealhulgas rahvusvahelise kaitse taotlejate koguarvu märkimisväärse kasvuga, ning mõnes liikmesriigis jätkus sama olukord veel ka 2015. aastal.
Germany
Mitmele liikmesriigile anti komisjoni poolt erakorralist finantsabi ja EASO poolt operatiivtuge, et aidata neil selle arvu kasvuga toime tulla.
Hungary
Euroopa Liidu liikmesriikide välispiiril tehtava operatiivkoostöö juhtimise Euroopa agentuuri (Frontex) andmete kohaselt leidsid ebaseaduslikud piiriületused liitu 2015. aasta esimesel kaheksal kuul aset peamiselt Vahemere kesk- ja idaosa marsruutide kaudu.
Latvia
Alates 2015. aasta algusest on Itaaliasse ebaseaduslikult saabunud ligikaudu 116000 rändajat, sealhulgas umbes 10000 ebaseaduslikku rändajat, kelle kohalikud võimud on registreerinud, kuid kes ootavad veel kinnitamist Frontexi andmetes.
Lithuania
See arv vastab ligikaudu 43 %-le nende kolmandate riikide kodanike koguarvust, kes ilmselgelt vajavad rahvusvahelist kaitset ja kes 2015. aasta juulis ja augustis sisenesid ebaseaduslikult Itaaliasse ja Kreekasse.
Luxembourg
Käesoleva otsusega ette nähtud ümberpaigutamismeede kujutab endast õiglast koormuse jagamist ühelt poolt Itaalia ja Kreeka ning teiselt poolt muude liikmesriikide vahel, tuginedes 2015. aasta kättesaadavatele üldnäitajatele ebaseaduslike piiriületuste kohta.
Malta
Kui komisjon leiab hiljemalt 26. septembrist 2016, et ümberpaigutamise mehhanismi kohandamine on põhjendatud olukorra muutumisega kohapeal või et liikmesriik on sattunud hädaolukorda, mille on põhjustanud kolmandate riikide kodanike ootamatu sissevool rändevoogude kiire muutuse tõttu, ning võttes arvesse tõenäoliselt abisaavate liikmesriikide arvamust, võib ta esitada nõukogule ettepanekud, nagu on osutatud artikli 1 lõikes 2.
Netherlands
Samamoodi võib liikmesriik, esitades nõuetekohaselt põhjendatud põhjused, teatada komisjonile ja nõukogule, et ta on sattunud sarnasesse hädaolukorda.
Poland
Juhul kui komisjon pärast protokolli nr 21 artikli 4 kohase teate saamist nimetatud protokolliga hõlmatud liikmesriigilt kinnitab vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 331 lõikele 1 asjaomase liikmesriigi osalemist käesoleva otsuse kohaldamises, määrab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal kindlaks sellesse liikmesriiki ümber paigutatavate taotlejate arvu.
Portugal
Nõukogu kohandab sama rakendusotsusega ühtlasi vastavalt teistele liikmesriikidele määratud arvusid, neid proportsionaalselt vähendades.
Commission Delegated Decision (EU) 2015/1602
Komisjoni delegeeritud otsus (EL) 2015/1602,
on the equivalence of the solvency and prudential regime for insurance and reinsurance undertakings in force in Switzerland based on Articles 172(2), 227(4) and 260(3) of Directive 2009/138/EC of the European Parliament and of the Council
milles käsitletakse Šveitsis kindlustus- ja edasikindlustusandjate suhtes kehtiva solventsusrežiimi ja usaldatavusnõuete täitmise korra samaväärsust Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/138/EÜ artikli 172 lõike 2, artikli 227 lõike 4 ja artikli 260 lõike 3 alusel
Having regard to Directive 2009/138/EC of the European Parliament and of the Council of 25 November 2009 on the taking-up and pursuit of the business of Insurance and Reinsurance (Solvency II) [1], and in particular Articles 172(2), 227(4) and 260(3) thereof,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2009. aasta direktiivi 2009/138/EÜ kindlustus- ja edasikindlustustegevuse alustamise ja jätkamise kohta (Solventsus II), [1] eriti selle artikli 172 lõiget 2, artikli 227 lõiget 4 ja artikli 260 lõiget 3,
Directive 2009/138/EC establishes a risk-based prudential regime for insurance and reinsurance undertakings in the Union.
Direktiiviga 2009/138/EÜ kehtestatakse liidu kindlustus- ja edasikindlustusandjate suhtes riskipõhine usaldatavusnõuete täitmise kord.
Full application of Directive 2009/138/EC to insurers and reinsurers in the Union will commence on 1 January 2016.
Direktiivi 2009/138/EÜ hakatakse liidu kindlustus- ja edasikindlustusandjate suhtes täielikult kohaldama 1. jaanuaril 2016.
Even though the Solvency II Directive will be fully applied from 1 January 2016, the Commission may already adopt the present Delegated Decision as indicated under Article 311 of the Solvency II Directive.
Kuigi Solventsus II direktiivi hakatakse täielikult kohaldama 1. jaanuaril 2016, võib komisjon võtta käesoleva delegeeritud otsuse vastu juba praegu, nagu osutatud Solventsus II direktiivi artiklis 311.
Article 172 of Directive 2009/138/EC relates to equivalence of the solvency regime of a third country applied to reinsurance activities of undertakings with their head office in that third country.
Direktiivi 2009/138/EÜ artiklis 172 käsitletakse kolmanda riigi sellise solventsusrežiimi samaväärsust, mis kehtib niisuguste ettevõtjate edasikindlustustegevuse suhtes, kelle peakontor asub kõnealuses kolmandas riigis.
A positive equivalence determination allows reinsurance contracts concluded with undertakings having their head office in that third country to be treated in the same manner as reinsurance contracts concluded with undertakings authorised in accordance with that Directive.
Kui samaväärsus määratakse kindlaks, võib selliste edasikindlustusandjatega sõlmitud edasikindlustuslepinguid, kelle peakontor asub kõnealuses kolmandas riigis, käsitada samal viisil kui selliste edasikindlustusandjatega sõlmitud edasikindlustuslepinguid, kellele on antud tegevusluba kõnealuse direktiivi kohaselt.
Article 227 of Directive 2009/138/EC relates to equivalence for third-country insurers that are part of groups headquartered in the Union.
Direktiivi 2009/138/EÜ artiklis 227 käsitletakse samaväärsust selliste kolmandate riikide kindlustusandjate puhul, kes kuuluvad liidus asuva peakontoriga kindlustusgruppidesse.
A positive equivalence determination allows such groups, when deduction and aggregation is used as the consolidation method for their group reporting, to take into account the calculation of capital requirements and available capital (own funds) under the rules of the non-Union jurisdiction rather than calculating them on the basis of Directive 2009/138/EC, for the purposes of calculating the group solvency requirement and eligible own funds.
Kui samaväärsus määratakse kindlaks, võimaldab see sellistel kindlustusgruppidel – eeldusel et kindlustusgrupi aruannetes kasutatakse konsolideerimismeetodina mahaarvamise ja agregeerimise meetodit – võtta kindlustusgrupi solventsusnõude ja nõuetekohaste omavahendite arvutamisel arvesse kapitalinõudeid ja olemasolevat kapitali (omavahendid), mis on arvutatud ELi-välise jurisdiktsiooni õigusnormide ja mitte direktiivi 2009/138/EÜ alusel.
Article 260 of Directive 2009/138/EC relates to equivalence of insurance and reinsurance undertakings, the parent undertaking of which has its head office outside the Union.
Direktiivi 2009/138/EÜ artiklis 260 käsitletakse selliste kindlustus- ja edasikindlustusandjate samaväärsust, kelle emaettevõtja peakontor asub väljaspool liitu.
In accordance with Article 261(1) of Directive 2009/138/EC, in case of a positive equivalence determination, Member States rely on the equivalent group supervision exercised by the third-country group supervisory authorities.
Kooskõlas direktiivi 2009/138/EÜ artikli 261 lõikega 1 toetuvad liikmesriigid kindlaks määratud samaväärsuse korral samaväärsele kindlustusgruppide järelevalvele, mida teevad kolmanda riigi kindlustusgruppide järelevalveasutused.
A third country's legal regime is to be considered as fully equivalent to that established by Directive 2009/138/EC if it complies with requirements which provide a comparable level of policyholder and beneficiary protection.
Kolmanda riigi õiguskorda tuleb lugeda täielikult samaväärseks direktiivi 2009/138/EÜ kohase korraga, kui see vastab nõuetele, mis pakuvad kindlustusvõtjatele ja soodustatud isikutele võrreldaval tasemel kaitset.
Full equivalence determinations under Articles 172(2), 227(4) and 260(3) are of unlimited duration unless repealed.
Artikli 172 lõike 2, artikli 227 lõike 4 ja artikli 260 lõike 3 alusel määratav täielik samaväärsus määratakse kindlaks määramata ajavahemikuks kuni tühistamiseni.
On 9 March 2015, the European Insurance and Occupational Pensions Authority (EIOPA) provided advice according to Article 33(2) of Regulation (EU) No 1094/2010 of the European Parliament and of the Council [2] to the Commission on the regulatory and supervisory system for (re)insurance undertakings and groups in force in Switzerland.
9. märtsil 2015 andis Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve (EIOPA) komisjonile kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1094/2010 [2] artikli 33 lõikega 2 nõu seoses Šveitsis (edasi)kindlustusandjate ja kindlustusgruppide suhtes kehtiva regulatiivse ja järelevalvesüsteemiga.
EIOPA's advice is based on the Swiss relevant legislative framework, including the Swiss Financial Market Supervisory Act of 22 June 2007 (FINMASA), which entered into force on 1 January 2009, the Insurance Supervision Act (ISA) of 17 December 2004 and the Insurance Supervision Ordinance (ISO) [3].
EIOPA nõuanne põhineb Šveitsi asjaomasel õigusraamistikul, mis hõlmab Šveitsi 22. juuni 2007. aasta finantsturu järelevalve seadust (FINMASA), mis jõustus 1. jaanuaril 2009, 17. detsembri 2004. aasta kindlustusjärelevalve seadust (ISA) ja kindlustusjärelevalve määrust (ISO) [3].
The Commission has based its assessment on the information provided by EIOPA.
Komisjoni hinnang tugineb EIOPA antud teabele.
Taking into account the provisions of Commission Delegated Regulation (EU) 2015/35 [4], in particular Articles 378, 379 and 380, as well as EIOPA's advice, a number of criteria are to be applied to assess equivalence under Article 172(2), 227(4) and 260(3) of Directive 2009/138/EC, respectively.
Võttes arvesse komisjoni delegeeritud määrust (EL) 2015/35, [4] eriti selle artikleid 378, 379 ja 380, ning EIOPA nõuannet, tuleb samaväärsuse hindamisel direktiivi 2009/138/EÜ artikli 172 lõike 2, artikli 227 lõike 4 ja artikli 260 lõike 3 alusel kasutada mitut kriteeriumi.
Those criteria include certain requirements which are common to two or more of Articles 378, 379 and 380 of Delegated Regulation (EU) 2015/35, which are valid at the level of solo [5] (re)insurance undertakings and at the level of (re)insurance groups, and which cover the areas of powers, solvency, governance, transparency, cooperation between authorities and handling of confidential information, and impact of the decisions on financial stability.
Need kriteeriumid sisaldavad mõningaid nõudeid, mis sisalduvad delegeeritud määruse (EL) 2015/35 artiklitest 378, 379 ja 380 kahes või rohkemas.
First, regarding the means, powers and responsibilities, the Swiss financial market supervisor (FINMA) has the power to effectively supervise (re)insurance activities and impose sanctions or take enforcement action where necessary, such as revoking an undertaking's business licence or replace all or part of its management.
Need kehtivad üksikute [5] (edasi)kindlustusandjate tasandil ja (edasi)kindlustusgruppide tasandil ning hõlmavad selliseid valdkondi nagu pädevused, solventsus, juhtimine, läbipaistvus, asutustevaheline koostöö, konfidentsiaalse teabe haldamine ja otsuste mõju finantsstabiilsusele.
FINMA has the necessary financial and human means, expertise, capacities and mandate to effectively protect all policyholders and beneficiaries.
Esiteks võib seoses vahendite, pädevuste ja kohustustega märkida, et Šveitsi finantsturu järelevalveasutuse (FINMA) pädevusse kuulub tulemuslik järelevalve (edasi)kindlustustegevuse üle ning vajaduse korral karistuste määramine või täitemeetmete võtmine, näiteks ettevõtja tegevusloa tühistamine või juhatuse täielik või osaline asendamine.
Second, regarding solvency, the Swiss Solvency Test (SST) assessment of the financial position of (re)insurance undertakings or groups relies on sound economic principles, and solvency requirements are based on an economic valuation of all assets and liabilities.
FINMA-l on vajalikud rahalised vahendid ja personal, eksperditeadmised, suutlikkus ja volitused kõigi kindlustusvõtjate ja soodustatud isikute tulemuslikuks kaitsmiseks.
The SST requires (re)insurance undertakings to hold adequate financial resources and lays down criteria on technical provisions, investments, capital requirements (including minimum level of capital) and own funds, requiring timely intervention by FINMA if capital requirements are not complied with or if policyholders' interests are threatened.
Teiseks võib seoses solventsusega märkida, et Šveitsi solventsuskontrolli (Swiss Solvency Test, (SST)) abil (edasi)kindlustusandjate või kindlustusgruppide finantsseisundi hindamine tugineb kindlatele majanduslikele põhimõtetele ning solventsusnõuded põhinevad kõigi varade ja kohustiste majanduslikul hindamisel.
The capital requirements are risk-based, aiming at capturing quantifiable risks.
SST kohaselt peab (edasi)kindlustusandjatel olema piisavalt rahalisi vahendeid; selles on sätestatud tehniliste eraldiste, investeeringute, kapitalinõuete (sh kapitali miinimumtase) ja omavahendite kriteeriumid ning selle kohaselt peab FINMA õigeaegselt sekkuma, juhul kui kapitalinõudeid ei täideta või kindlustusvõtjate huvid on ohus.
Where a risk is not quantified, it is addressed through other measures: for instance operational risks are addressed qualitatively through the Swiss Quality Assessment (SQA).
Kapitalinõuded on riskipõhised ja nende eesmärk on hõlmata kvantifitseeritavaid riske.
The main capital requirement, known as the target capital under the SST, is calculated to cover unexpected losses arising from the existing business.
Kui riski ei kvantifitseerita, tegeletakse sellega muude meetmete abil: operatsiooniriskidega tegeletakse näiteks kvalitatiivselt Šveitsi kvaliteedihinnangu kaudu.
In addition, the absolute minimum capital requirement (minimum capital) for insurers varies under the SST depending on the insurance business line.
Põhikapitalinõue, SST kohaselt sihtkapital, arvutatakse nii, et see hõlmaks jooksvast tegevusest tulenevat ootamatut kahjumit.
Both requirements are at least as strong as the corresponding Directive 2009/138/EC requirements for all current Swiss insurers' combinations of business lines.
Kindlustusandjate absoluutse miinimumkapitali nõue (miinimumkapital) on SST kohaselt erinev ja sõltub kindlustuse äriliinist.
Regarding models, insurance undertakings may use a standard model or, if required by FINMA or upon their own initiative, an internal model.
Mõlemad nõuded on Šveitsi kõigi kindlustusandjate äriliinide praeguste kombinatsioonide puhul vähemalt sama ranged kui direktiivi 2009/138/EÜ vastavad nõuded.
Third, regarding governance, the Swiss solvency regime requires (re)insurance undertakings to have an effective system of governance in place, imposing on them in particular a clear organisational structure, fit and proper requirements for those effectively running the undertakings, effective process for transmission of information within the undertakings and to FINMA.
Kindlustusandjad võivad kasutada standardmudelit või – kui FINMA seda nõuab või omal algatusel – sisemudelit.