natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In this context, UNCPSY is of the opinion that the Commission should compare public and private hospitals to determine whether or not the aid is proportionate within the meaning of Article 106(2) TFEU.
Seoses menetluse algatamise otsuse põhjenduses 26 väljendatud kahtlustega selgitavad Belgia ametivõimud erinevust ühelt poolt CPASide seaduse artikli 60 lõike 6 nõuete ja teiselt poolt haiglate korraldusmehhanismi abil avalik-õigusliku haigla sulgemise võimaluste vahel.
In this context, the Commission observes that UNCPSY's comments run counter to the GC's conclusion in paragraph 300 of its judgment of 7 November 2012 (T-137/10) that economic efficiency of an undertaking in supplying the SGEI is not a criterion for the assessment under Article 106(2) TFEU of the State aid compatibility of the public funding which this undertaking receives (see in this respect recital 63).
Nende sõnul kehtestatakse CPASi seaduse artikli 60 lõikega 6 [127] tingimused, mida tuleb täita, et CPAS saaks haigla asutada.
COMMENTS FROM THE KINGDOM OF BELGIUM
CPAS peab eelkõige analüüsima, kas selline haigla on tegelikult vajalik, võttes arvesse piirkonna vajadusi ning eelkõige meditsiinilis-sotsiaalseid vajadusi ja sarnase taristu olemasolu.
Comments from Belgium on the opening decision
Belgia ametivõimud rõhutavad samuti, et haiglate korraldusmehhanism hõlmab föderaalvalitsuse poolt piirkonnas haiglate maksimaalse voodikohtade arvu kindlaksmääramist.
In their reply to the Commission's decision of 1 October 2014 and in particular to recital 17 of that decision, the Belgian authorities note that the financial interventions by the Brussels Capital Region (i.e. the special subsidies of up to EUR 10 million per year) and by the FRBRTC were financial transfers granted to the municipalities only and not to the IRIS-H.
Föderaalvalitsus tugineb oma otsuses ainult kindlaks määratud haiglate vajadustele, võtmata arvesse iga piirkonna sotsiaalsete vajaduste taset [128].
As a result, the Belgian authorities consider these were financial transfers between public authorities which are not covered by Article 107(1) TFEU.
Belgia ametivõimud selgitavad, et pealinna Brüsseli piirkonna puhul määratakse maksimaalne voodikohtade arv kindlaks kogu piirkonna jaoks ja mitte individuaalselt 19 kommuunist igaühe jaoks.
According to the Belgian authorities, neither the Brussels Capital Region nor the FRBRTC has granted aid to the IRIS-H.
Vastupidiselt sellele otsustab igaüks pealinna Brüsseli piirkonna 19 CPASist iseseisvalt, kas luua kohalikest vajadustest lähtuvalt oma kommuunis haigla või mitte.
Instead, they consider that these transfers were made as part of the Region's competence for the general financing of the municipalities, which enables the latter to fulfil their common interest missions, including the missions of the CPAS.
Belgia ametivõimud selgitasid samuti, et avalik-õigusliku haigla sulgemist või selle üleminekut erasektori partnerluseks ei reguleerita konkreetselt või formaalselt LCH või CPASide seaduse alusel [129].
In this context, the complainant's reference to the opinions of the Inspectorate of Finance only concerns the Brussels Capital Region and the municipalities but not the IRIS-H.
Belgia ametivõimude sõnul selgitatakse Belgia riiginõukogu kohtupraktikas siiski CPASi loodud asutuste sulgemise ja/või ülemineku meetodeid ja tingimusi.
Finally, the Belgian authorities argue that on the basis of the Special Law of 8 August 1980 on institutional reforms and the Opinion of the Belgian Council of State [126], the Brussels Capital Region can only finance the municipalities and not the IRIS-H since financing specific hospital missions does not fall within the Region's competences.
Riiginõukogu nõudis oma 9. detsembri 2002. aasta määruses nr 113.428 CPASi alla kuuluva hooldekodu eraettevõtjale ülemineku tühistamist.
With respect to the doubt expressed in recital 26 of the opening decision, the Belgian authorities clarify the difference between, on the one hand, the requirement of Article 60(6) Loi CPAS and the possibilities for a public hospital to close down with the hospital programming mechanism, on the other hand.
Ta oli eelkõige seisukohal, et tuli samuti hinnata vajadust osutada meditsiinilis-sotsiaalseid teenuseid enne asutuse sulgemise või ülemineku kohta otsuse tegemist.
According to them, Article 60(6) Loi CPAS [127] lays down the conditions that need to be fulfilled for a CPAS to be able to establish a hospital.
Kõnealuse hindamise raames tuleb võtta nõuetekohaselt arvesse asutuse loomise ajal tehtud hindamist ning kõiki muudatusi, mis on toimunud pärast asutuse loomise otsuse tegemist.
In particular, a CPAS must analyse whether there is a genuine need for such a hospital taking into account the needs of the area, including the medico-social needs, and the presence of similar facilities.
Lisaks sellele märgivad Belgia ametivõimud, et kõnealune hindamine ei tohi tugineda ainult asutuse finantsolukorrale või selle hooldamiseks kaetavatele kuludele.
The Belgian authorities further point out that the hospital programming mechanism consists of determining the maximum number of hospital beds per Region by the Federal Government who bases its decision solely on the hospital needs identified without taking into account the level of social needs in each area [128].
Sellel alusel jõuavad Belgia ametivõimud järeldusele, et CPAS ei tohi sulgeda oma haiglat, kui ta ei ole eelnevalt kindlaks määranud, et enam ei ole meditsiinilisi ja sotsiaalseid vajadusi, mille jaoks haigla loodi.
They explain that for the Brussels Capital Region, the maximum number of hospital beds is determined for the region as a whole and not for each of the 19 municipalities separately.
Belgia ametivõimude sõnul on avalik-õigusliku haigla loomiseks vaja samal ajal täita CPASide seaduse artikli 60 lõikes 6 kehtestatud kohustusi ning avaliku võimu haiglate korralduse kohustusi, kuid erahaiglate puhul on asjakohane ainult korraldus.
In contrast, each of the 19 CPAS in the Brussels Capital Region determined autonomously for their municipality whether or not to establish a hospital based on the local needs.
CPASide seaduse artikli 60 lõike 6 kohaselt peab uue avalik-õigusliku haigla avamine olema põhjendatud tegeliku vajaduse olemasoluga.
The Belgian authorities also explained that the closure of a public hospital or its transfer to a private sector partner are not dealt with formally or specifically in the LCH or the Loi CPAS [129].
Lisaks sellele selgitavad Belgia ametivõimud, et kui avatakse avalik-õiguslik haigla, mille mahutavus vastab haiglate korralduses ette nähtud voodikohtade arvule, siis ei ole kõnealuse korralduse raames sellel alal enam ruumi teisele (avalik-õiguslikule või erasektori) haiglale, millisel juhul puuduvad muud meetodid elanikkonna vajadustele vastamiseks.
However, according to the Belgian authorities the case law of the Belgian Council of State has clarified the arrangements and conditions for the closure and/or the transfer of institutions set up by a CPAS.
Belgia ametivõimud märgivad, et kui CPAS soovib mingil hetkel oma avalik-õigusliku haigla sulgeda, siis peab ta esiteks tagama, et see haigla ei ole enam vajalik riiginõukogu kohtupraktikat arvesse võttes.
In its judgment 113.428 of 9 December 2002, the Council of State ruled that the transfer of a convalescent home belonging to a CPAS to a private operator was to be annulled.
Vastupidiselt CPASile ei pea eraettevõtja, kes otsustab oma haigla sulgeda, seaduse kohaselt tagama, et elanikkond saab kasutada raviteenuseid.
In particular, the Council of State found that the need to provide medico-social services also had to be assessed before a decision was taken to close or transfer an establishment.
Belgia ametivõimude sõnul jääb erahaigla avatuks ainult enda otsuse alusel, mida võidakse igal ajal muuta.
That assessment must take due account of the assessment made when the establishment was created and hence of any changes that had occurred since the decision to create the establishment.
Näiteks osutavad Belgia ametivõimud Berchem-Sainte-Agathe (Brüssel) erahaigla Hôpital français ootamatule sulgemisele 2008. aastal [130].
Furthermore, the Belgian authorities note that this assessment could not be based purely on the financial situation of the establishment or on the costs incurred for its maintenance.
Kokkuvõttes selgitavad Belgia ametivõimud, et haiglate korraldusmehhanism piirab nii avaliku kui ka erasektori ettevõtjate haiglate asutamise vabadust (haigla loomine on võimalik ainult juhul, kui ala maksimaalset voodikohtade arvu ei ole veel saavutatud).
On this basis, the Belgian authorities conclude that a CPAS cannot close its hospital unless it has first established that the medical and social needs the hospital was created to meet no longer exist.
Samas kehtestatakse nende sõnul CPASide seadusest tulenevate kohustuste alusel CPASidele täiendavaid piiranguid, mis on seotud avalik-õigusliku haigla avamise ja sulgemisega, kui erahaiglad võidakse igal ajal sulgeda.
According to the Belgian authorities, for a public hospital to be established, both the requirements of Article 60(6) Loi CPAS and of the authorities' hospital programming need to be fulfilled while for private hospitals only the latter applies.
Väidetavalt ainult IRISi võrku kuuluvatele haiglatele kehtivate kohustuste puhul [vt menetluse algatamise otsuse põhjendused 87–89] väidavad Belgia ametivõimud, et need kohustused on otseselt põhjustatud asjaolust, et IRISi võrku kuuluvad haiglad on loodud CPASi poolt sotsiaalabi andmiseks (vt punkt 2.2).
Under Article 60(6) Loi CPAS, the opening of a new public hospital has to be justified by the existence of a genuine need.
Belgia ametivõimud on seisukohal, et need kohustused tulenevad CPASide seadusest, mille alusel IRISi võrku kuuluvad haiglad loodi, ja need kehtestatakse IRISi võrku kuuluvatele haiglatele nende põhikirjadega ja IRISi strateegiliste kavadega.
Furthermore, the Belgian authorities explain that if a public hospital is opened with a capacity that equals the number of beds foreseen under the hospital programming, then there is no longer room for another (public or private) hospital in that area under that programme, in which case there is no other way of meeting the needs of the population.
Belgia ametivõimud osutavad asjaomaste kohustuste täpseks määratlemiseks samuti nendele dokumentidele.
The Belgian authorities note that if at some point a CPAS wishes to close its public hospital it must first ensure that it is no longer needed in line with the jurisprudence by the Council of State.
Sisutiheduse huvides ja korduste vältimiseks osutab komisjon oma hindamises ainult asjakohastele lõikudele (vt punkt 7.3.4.1).
On the contrary, if a private operator decides to close its hospital, that operator, unlike the CPAS, is not legally required to ensure that the population continues to be provided with healthcare.
Oma menetluse algatamise otsuses (vt põhjendus 48) väljendas komisjon kahtlust IRISi võrku kuuluvate haiglate osutatud täiendavate sotsiaalteenuste majandusliku või mittemajandusliku olemuse kohta.
According to the Belgian authorities, it is only its own choice that motivates a private hospital to remain open, a choice which can be changed at any time.
Oma vastuses menetluse algatamise otsusele olid Belgia ametivõimud seisukohal, et kõnealustel sotsiaalteenustel puudub majanduslik olemus.
The Belgian authorities refer to the abrupt closure of the private Hôpital Français of Berchem-Sainte-Agathe (Brussels) in 2008 [130] as an illustration.
Nad kinnitavad sisuliselt, et Brüsseli CPASide antud sotsiaalabi materiaalse, sotsiaalse, meditsiinilise, meditsiinilis-sotsiaalse ja psühholoogilise abi kujul ei kuulu konkurentsile rajatud turu koosseisu ning et see jääb nii isegi juhul, kui sotsiaalabi (s.o täiendavate sotsiaalteenuste) ühe osa tagavad IRISi võrku kuuluvad haiglad ülesande andmise akti alusel.
To conclude, the Belgian authorities explain that the hospital programming mechanism equally restrains the freedom of public and private operators to establish a hospital (as this is only possible if the maximum number of hospital beds in an area has not yet been reached).
Puudujääkide hüvitamise õigusliku alusega seoses (vt menetluse algatamise otsuse punkt 91) on Belgia ametivõimud seisukohal, et kommuunide võetud kohustus katta oma avalik-õiguslike haiglate puudujääk on ette nähtud IRISi võrku kuuluvate haiglate põhikirjade artiklis 46 ning LCH artiklis 109.
In their view, the obligations arising from the Loi CPAS however put additional constraints on both the possibility for a CPAS to establish and to close a public hospital while private hospitals can close at any time.
Nad selgitavad, et LCH artiklis 109 kehtestatakse kõigile Belgia avalik-õiguslikele haiglatele kohaldatav üldpõhimõte, millega määratakse kindlaks kommuunidele kehtestatud miinimumkohustus (kuna nad peavad katma ainult osa puudujäägist, vt ka põhjendus 47).
With respect to the obligations that allegedly only apply to the IRIS-H (see recitals 87 to 89 of the opening decision), the Belgian authorities argue that these obligations are the direct consequence of the fact that the IRIS-H have been set up to contribute to the provision of social aid by the CPAS (see also Section 2.2).
Belgia ametivõimud märgivad samuti, et IRISi võrku kuuluvate haiglate põhikirja artiklis 46 määratakse kindlaks konkreetne kohustus, mida kohaldatakse ainult IRISi võrku kuuluva haigla loonud kuuele kommuunile ja mille puhul otsustati minna kaugemale LCH artiklis 109 kehtestatud miinimumnõuetest, hõlmates kogu IRISi võrku kuuluvate haiglate raamatupidamisarvestuse puudujäägi.
The Belgian authorities consider that these obligations derive from the Loi CPAS, pursuant to which the IRIS-H were created, and are entrusted by means of the bylaws of the IRIS-H and the IRIS strategic plans.
Komisjon esitas oma menetluse algatamise otsuse põhjenduses 92 küsimuse, kas (pealinna Brüsseli piirkonna poolt kommuunidele antud) toetuste üleminekut kommuunidelt IRISi võrku kuuluvatele haiglatele võib pidada puudujääkide katmise mehhanismist eraldiseisvaks toiminguks.
The Belgian authorities also refer to these documents for the exact definition of these obligations.
Oma vastuses kinnitavad Belgia ametivõimud, et Brüsseli kommuunid kasutavad eritoetusi ainult oma kohustuse (osa) täitmiseks, mis on seotud IRISi võrku kuuluvate haiglate puudujääkide katmisega.
For reasons of brevity and in order to avoid repetition, the Commission will only cite the relevant quotations in its assessment (see Section 7.3.4.1).
Nagu allpool on täpsemalt selgitatud (vt punkt 7.3.5), hüvitatakse puudujäägid mitmes etapis, mille hulka kuulub eritoetuste üleminek kommuunilt IRISi võrku kuuluvale haiglale, aga kõik kõnealused maksed toimuvad samal alusel, milleks on kommuunide võetud kohustus katta puudujääk.
In its opening decision (see recital 48), the Commission expressed doubts with respect to the economic or non-economic nature of the additional social services carried out by the IRIS-H.
Komisjon nõudis samuti selgitusi väidetava ettemaksete mehhanismi kohta (kui see on asjakohane), kõnealuse mehhanismi õigusliku aluse ja toimimise viisi kohta, selle erinevuse kohta puudujääkide katmise mehhanismist ning FRBRTC rolli kohta selle rahastamises (vt menetluse algatamise otsuse põhjendus 93).
In their reply to the opening decision, the Belgian authorities consider that these social services are non-economic activities.
Belgia ametivõimud on seisukohal, et mingisugust ettemaksete tegemise mehhanismi ei ole olemas.
In essence, they argue that the social aid in the form of material, social, medical, medico-social and psychological assistance provided by the Brussels CPAS is not part of a competitive market and that this remains the case even if part of the social aid (i.e. the additional social services) is performed by the IRIS-H on the basis of an entrustment.
Täpsemalt selgitavad nad, et IRISi võrku kuuluvate haiglate puudujääkide katmise kohustus tekib puudujäägi tekkimisel.
With respect to the legal basis for the compensation of the deficits (see recital 91 of the opening decision), the Belgian authorities consider that the obligation for the municipalities to cover the deficit of their public hospitals is laid down in Article 46 of the IRIS-H bylaws and also in Article 109 of the LCH.
Belgia ametivõimude sõnul osutatakse IRISi võrku kuuluvate haiglate põhikirjade artiklis 46 raamatupidamisarvestuse puudujäägile, mis märgitakse haiglate finantsaruannetesse hiljemalt kuus kuud pärast majandusaasta lõppu.
They explain that Article 109 LCH lays down a general principle that applies to all Belgian public hospitals and that determines the minimum that municipalities have to do (since it only requires them to cover part of the deficit, see also recital 47).
Vastupidiselt sellele võtab LCH artikli 109 kohase puudujäägi arvutamine rahvatervise avaliku föderaalteenistuse poolt märkimisväärselt kauem aega (kuni kümme aastat).
The Belgian authorities also note that Article 46 of the IRIS-H bylaws is a specific obligation that applies only to the six municipalities that established the IRIS-H and who chose to go beyond the minimum of Article 109 LCH by covering the entire accounting deficit of the IRIS-H.
Belgia ametivõimud kinnitavad siiski, et kuna LCH artikli 109 alla kuuluv puudujääk on lihtsalt üks osa IRISi võrku kuuluvate haiglate põhikirjade artikliga 46 vahetult hõlmatud raamatupidamisarvestuse puudujäägist, ei saa IRISi võrku kuuluvad haiglad ettemakseid, mida võiks pidada puudujääkide katmise mehhanismist eraldiseisvaks abiks.
In recital 92 of its opening decision, the Commission asked whether or not the passing on of the special subsidies (which the Brussels Capital Region grants to the municipalities) by the municipalities to the IRIS-H can be considered as a separate transaction from the deficit coverage mechanism.
Viimaks kordavad Belgia ametivõimud, et FRBRTC pakkus kommuunidele rahastust, mis aitas neil täita oma kohustusi puudujääkide katmiseks, mille puhul ei ole eespool selgitatu kohaselt tegemist ettemaksete tasumise mehhanismiga.
In their reply, the Belgian authorities argue that the Brussels municipalities only use the special subsidies to (partially) fulfil their obligation to cover the deficits of the IRIS-H.
Ülemäärase hüvitamise vältimise meetmete ja ülemäärase hüvitamise tegeliku puudumise kohta (vt menetluse algatamise otsuse punktid 95–97) esitavad Belgia ametivõimud järgmised argumendid.
As will be explained in more detail below (see Section 7.3.5), the deficit compensation is paid out in several steps, among which the transfer of the special subsidies from the municipality to the IRIS-H, but all these payments are made on the same basis, namely the municipal obligation to cover the deficit.
Nad selgitavad esiteks, et igal aastal tehakse puudujäägi hüvitamise otsused alles siis, kui kõnealuse tegevuse hinnanguline puudujääk on teada, ning seega puudub igasugune ülemäärase hüvitamise risk.
The Commission also asked for clarification regarding an alleged mechanism of advance payments (if any), its legal basis and operation, the difference with the deficit coverage mechanism, and the role of the FRBRTC in its funding (see recital 93 of the opening decision).
Nad lisavad, et Belgia õigusraamistik (eelkõige 14. novembri 1983. aasta seadus ja CPASide seadus) võimaldab kommuunidel tagada, et IRISi võrku kuuluvad haiglad kasutavad riigiabi õigesti, ja nõuda see abi sisse, kui tingimusi ei täideta või kui toimub liigne hüvitamine.
The Belgian authorities consider that there is no mechanism for advances in place.
Lisaks sellele osutavad Belgia ametivõimud ülemäärase hüvitamise puudumise tõendamiseks komisjonile esitatud erinevatele tabelitele, milles näidatakse puudujääki ja kommuunide sekkumisi IRISi võrku kuuluvast viiest haiglast igaühe puhul ajavahemikus 1996–2014 (vt ka punktis 7.3.5 esitatud näitajad).
More specifically, they explain that the obligation to cover the deficit of the IRIS-H comes into effect as soon as the deficit occurs.
Nagu nõutud, selgitavad Belgia ametivõimud oma vastuses täiendavalt jätkusuutlikkuse mõistet (vt menetluse algatamise otsuse põhjendused 102–103).
In contrast, the calculation of the Article 109 LCH deficit by the Federal Public Service for Public Health takes much longer (up to 10 years).
Nagu eespool on selgitatud (vt punkt 2.1), võib iga CPAS luua asutused, mis vastutavad sotsiaalabi ja sealhulgas meditsiinilise ja meditsiinilis-sotsiaalse abi andmise eest, kui ta on suuteline tõendama, et see on vajalik tegelikule vajadusele reageerimiseks kooskõlas CPASide seaduse artikli 60 lõikega 6.
However, the Belgian authorities argue that since the Article 109 LCH deficit is merely a part of the accounting deficit which is covered immediately under Article 46 of the IRIS-H bylaws, the IRIS-H are not paid any advances that might be classified as aid distinct from the deficit cover mechanism.
Selles kontekstis märgivad Belgia ametivõimud, et restruktureerimise ja IRISi võrgustiku ning IRISi võrku kuuluvate haiglate loomise esmane eesmärk oli tagada pealinna Brüsseli piirkonnas avalik-õiguslike haiglate teenuste järjepidevus (vt ka põhjendus 27).
Finally, the Belgian authorities repeat that the FRBRTC has provided financing to the municipalities which helped them to fulfil their deficit cover obligation which as explained above does not constitute a mechanism of advance payments.
Nad märgivad seega, et IRISi võrku kuuluvate haiglate jätkusuutlikkuse tagamiseks ja seeläbi elanikkonna sotsiaalsete vajaduste rahuldamise tagamiseks peavad kommuunid ja CPASid katma kõnealuste haiglate kogu puudujäägi kooskõlas IRISi võrku kuuluvate haiglate põhikirjade artikliga 46.
With regard to the measures to avoid overcompensation and the absence of overcompensation in fact (see recitals 95-97 of the opening decision), the Belgian authorities provide the following arguments.
Belgia ametivõimud jõuavad lisaks sellele järeldusele, et kuni on olemas tegelik vajadus kooskõlas riiginõukogu kohtupraktikaga [vt põhjendus 83], ei või avalik võim sulgeda IRISi võrku kuuluvaid haiglaid ega anda neid üle erasektori omanikule.
They first explain that the decisions to compensate the deficit are annual and are taken at a time when the estimated deficit for the respective year is known so that there is no risk of overcompensation.
Viimaks tahtis komisjon menetluse algatamise otsuse põhjenduses 103 teada, kas on teisi põhjuseid, mis võiksid õigustada IRISi võrku kuuluvate haiglate täiendavat rahastamist.
They add that the Belgian legal framework (among others the Law of 14 November 1983 and the Loi CPAS) allows the municipalities to ensure that the IRIS-H use the State aid correctly and to recover this aid in the event of non-compliance or overcompensation.
Sellega seoses märgivad Belgia ametivõimud, et IRISi võrku kuuluvate haiglate ainus eesmärk ei ole luua elujõulisi teenuseid, tegevusi ja haiglate programme, nagu seda võivad teha Belgia erahaiglad.
In addition, to show the absence of overcompensation the Belgian authorities refer to several tables submitted to the Commission which contain the deficits and municipal interventions for each of the five IRIS-H over the period 1996-2014 (see also Section 7.3.5 for these figures).
Belgia ametivõimude sõnul peavad IRISi võrku kuuluvad haiglad vastupidiselt tagama võimalikult suure ravi ulatuse, eelkõige tagamaks kõigile ja eelkõige ühiskonna kõige vaesematele liikmetele juurdepääsu nende haiguse jaoks vajalikule ravile, isegi kui see ravi ületab suurel määral LCH alusel kõigile haiglatele kohaldatavate kavandamise ja kinnitamise standardite ulatuse.
As requested, in their reply the Belgian authorities also provide further clarification on the concept of pérennité (see recitals 102-103 of the opening decision).
Sellega seoses osutavad Belgia ametivõimud samuti Üldkohtu 7. novembri 2012. aasta otsuse punktile 162, mille kohaselt „võib avalik-õiguslike haiglate puudujäägi katmine osutuda vajalikuks tervishoiuga seotud ja sotsiaalsetel kaalutlustel, et tagada haiglasüsteemi jätkuvus ja elujõulisus“.