natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On 25 October 2013, on the basis of Article 29 of the FITD's constitution (Statuto), the special administrator asked the FITD to provide support worth up to EUR 280 million in the form of a recapitalisation to cover Tercas's negative equity at 30 September 2013 and a commitment by the FITD to acquire impaired assets.
2013. aasta oktoobris sõlmis erihaldur Banca d'Italia nõusolekul lepingu BPBga, kes väljendas huvi teha Tercasesse kapitalisüst, tingimusel et Tercase ja Caripe varadega seotud hoolsusmeetmeid uuritakse ning Tercase negatiivne omakapital kaetakse täiel määral FITDist.
At a meeting on 28 October 2013 the Executive Committee (Comitato di gestione) of the FITD decided to support Tercas, in accordance with Article 96-ter(1)(d) of the Banking Act, for an amount up to EUR 280 million.
FITD põhikirja (Statuto) artiklile 29 tuginedes palus erihaldur 25. oktoobril 2013, et FITD annaks kuni 280 miljoni euro väärtuses toetust rekapitaliseerimise kujul, et katta Tercase negatiivne omakapital 30. septembri 2013. aasta seisuga, ning võtaks kohustuse omandada vähenenud väärtusega vara.
The decision to intervene was ratified by the FITD's Board (Consiglio) on 29 October 2013.
28. oktoobri 2013. aasta kohtumisel otsustas FIDT täitevkomitee (Comitato di gestione) toetada Tercast kooskõlas pangandusseaduse artikli 96b lõike 1 punktiga d kuni 280 miljoni euroga.
On 30 October 2013, the FITD asked the Banca d'Italia for authorisation for that support measure: on 4 November 2013, the Banca d'Italia granted the authorisation.
Sekkumisotsuse kiitis 29. oktoobril 2013 heaks FITD nõukogu (Consiglio).
Ultimately, however, the FITD did not put the measure into effect.
30. oktoobril 2013 palus FITD Banca d'Italialt selleks toetusmeetmeks luba, mille see andis 4. novembril 2013.
A due diligence inquiry into Tercas's assets ended on 18 March 2014 with disagreement between the experts of the FITD and those of the banking group (‘BPB’) controlled by the holding company Banca Popolare di Bari SCpA.
Lõpuks aga FITD seda meedet ei jõustanudki.
The issue was settled after the parties agreed to arbitration by an arbitrator designated by the Banca d'Italia.
Tercase varadega seotud hoolsusmeetmete uurimine lõppes 18. märtsil 2014 seisus, kus FITD eksperdid ja valdusettevõtja Banca Popolare di Bari SCpA kontrollitud panganduskontserni (BPB) eksperdid ei suutnud omavahel kokkuleppele jõuda.
The due diligence inquiry disclosed further impairments of assets.
Küsimus lahendati pärast seda, kui pooled nõustusid vahendusmenetlusega, mida juhtis Banca d'Italia määratud vahendaja.
On 1 July 2014, the FITD once again asked the Banca d'Italia to authorise support for Tercas, but on modified terms.
Hoolsusmeetmete uurimisel ilmnes, et vara väärtus on jätkuvalt vähenenud.
The Banca d'Italia authorised that support, on modified terms [5], on 7 July 2014.
1. juulil 2014 palus FITD taas Banca d'Italialt luba Tercase toetamiseks, kuid muudetud tingimustel.
The Banca d'Italia authorised Tercas's special administrator to call an extraordinary shareholders' meeting on 27 July 2014, which was to decide on measures to cover the losses which had occurred during the special administration and on a simultaneous capital increase of EUR 230 million, to be subscribed by BPB.
7. juulil 2014 andis Banca d'Italia sellele muudetud tingimustega toetusele loa [5].
Losses in Tercas in the period from 1 January 2012 to 31 March 2014 amounted to EUR 603 million.
Banca d'Italia andis Tercase erihaldurile loa kutsuda 27. juulil 2014 kokku aktsionäride erakorraline koosolek, kus pidi tehtama otsus erihaldusmenetluse ajal tekkinud kahjumi katmise meetmete kohta ja kapitali samaaegse suurendamise kohta summas 230 miljonit eurot, mis on mõeldud BPB-le.
After a complete write-down of the remaining capital of EUR 337 million, Tercas's net equity on 31 March 2014 was therefore negative, and amounted to — EUR 266 million [6].
Tercase kahjum oli 2012. aasta 1. jaanuarist kuni 2014. aasta 31. märtsini 603 miljonit eurot.
On 27 July 2014, the Tercas shareholders' meeting [7] decided:
Pärast seda, kui allesjäänud kapital summas 337 miljonit eurot oli täielikult alla hinnatud, oli Tercase netokapital 31. märtsil 2014 seetõttu negatiivne, moodustades –266 miljonit eurot [6].
to partially cover the losses, inter alia, by reducing the capital to zero and cancelling all the ordinary shares in circulation; and
27. juulil 2014 otsustas äriühingu Tercas aktsionäride koosolek [7]:
to increase the capital to EUR 230 million, by issuing new ordinary shares to be offered exclusively to BPB; that capital increase took place on 27 July 2014 and was paid for partly by offsetting a EUR 480 million loan granted to Tercas by BPB on 5 November 2013.
katta osaliselt kahjum, muu hulgas vähendada kapitali nullini ja tühistada kõik ringluses olevad lihtaktsiad; ning
In September 2014, Tercas recapitalised its subsidiary Caripe by means of a capital injection of EUR 75 million.
suurendada kapitali 230 miljoni euroni, emiteerides uued lihtaktsiad, mida pakutakse üksnes BPB-le; kapitali suurendati 27. juulil 2014 ning sellekohased maksed tasaarveldati osaliselt 480 miljoni euro suuruse laenuga, mida BPB andis 5. novembril 2013 Tercasele.
On 1 October 2014 Tercas left special administration, and new management was appointed by BPB.
2014. aasta septembris rekapitaliseeris Tercas oma tütarettevõtja Caripe 75 miljoni euro suuruse kapitalisüsti abil.
On 30 September 2014, at the end of the special administration, Tercas had total assets of EUR 2994 million, customer deposits of EUR 2198, net performing loans of EUR 1766 million, provisions for non-performing loans of EUR 716 million, and total tier 1 capital of EUR 182 million [8].
1. oktoobril 2014. aastal lõpetati Tercase suhtes erihaldusmenetlus ja BPB määras ametisse uue juhatuse.
In March 2015, BPB subscribed a new increase in Tercas's capital for an amount of EUR 135,4 million (including EUR 40,4 million for its subsidiary Caripe), to cope with additional losses incurred in the fourth quarter of 2014, to cover restructuring costs in 2015 and 2016, and to improve Tercas's capital ratios.
30. septembril 2014, pärast erihaldusmenetluse lõppemist, oli Tercase koguvarade maht 2994 miljonit eurot, kliendihoiuste väärtus 2198 miljonit eurot, nõuetekohaselt teenindatavate puhaslaenude maht 1766 miljonit eurot, viivislaenudega seotud eraldisi oli 716 miljoni euro ulatuses ja esimese taseme omavahendeid 182 miljoni euro väärtuses [8].
Banca Popolare di Bari SCpA is the holding company of the banking group BPB.
2015. aasta märtsis taotles BPB Tercase kapitali uut suurendamist summas 135,4 miljonit eurot (millest 40,4 miljonit eurot oli ette nähtud tema tütarettevõtjale Caripe), et tulla toime 2014. aasta IV kvartalis saadud lisakahjumiga, katta ümberkorralduskulud 2015. ja 2016. aastal ning parandada Tercase omavahendite suhtarvu.
BPB operates mainly in the south of Italy.
Banca Popolare di Bari SCpA on pangakontserni BPB valdusettevõtja.
At the end of 2013, BPB had a balance sheet total of EUR 10,3 billion, customer loans of EUR 6,9 billion, customer deposits of EUR 6,6 billion, 247 branches and 2206 employees, a tier 1 capital ratio of 8,1 % and a total capital ratio of 11 %.
BPB tegutseb peamiselt Lõuna-Itaalias.
In December 2014, BPB carried out a capital increase of EUR 500 million, comprising the issuance of new shares up to EUR 300 million and the issuance of a tier 2 subordinated loan of up to EUR 200 million.
2013. aasta lõpus oli BPB kogubilanss 10,3 miljardit eurot, tal oli tarbijalaene summas 6,9 miljardit eurot, kliendihoiuseid 6,6 miljardi ulatuses, harukontoreid 247 ja töötajaid 2206, esimese taseme omavahendite suhtarv oli 8,1 % ja koguomavahendite suhtarv 11 %.
The capital increase served to reinforce BPB's capital ratios, which had been affected by the acquisition of Tercas.
2014. aasta detsembris suurendas BPB kapitali 500 miljoni euro võrra, emiteerides uusi aktsiaid kuni 300 miljoni euro väärtuses ja väljastades teise taseme allutatud laene kuni 200 miljoni euro ulatuses.
The Italian deposit guarantee scheme and the FITD
Kapitali suurendamisega tugevdati BPB omavahendite suhtarvu, mida oli mõjutanud Tercase omandamine.
Under Directive 94/19/EC of the European Parliament and of the Council [9], which was applicable at the time when the FITD intervention in relation to Tercas took place, no credit institution may take deposits unless it is a member of an officially recognised deposit guarantee scheme [10].
Itaalia hoiuste tagamise skeem ja FITD
According to Article 96 of the Italian Banking Act, ‘Italian banks shall be members of a deposit guarantee scheme established and recognised in Italy.
Ajal, mil leidis aset FITD sekkumine seoses Tercasega, kohaldati Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 94/19/EÜ, [9] mille kohaselt ei või ükski krediidiasutus võtta vastu hoiuseid, kui ta ei kuulu mõnda ametlikult tunnustatud hoiuste tagamise skeemi [10].
Mutual banks (banche di credito cooperativo) shall be members of the deposit guarantee scheme established within their network’ [11].
Itaalia pangandusseaduse artikli 96 kohaselt peavad Itaalia pangad kuuluma Itaalias loodud ja tunnustatud hoiuste tagamise skeemi.
There are currently two deposit guarantee schemes established in Italy:
Ühistupangad (banche di credito cooperativo) peavad olema ühinenud enda võrgustiku raames loodud hoiuste tagamise skeemiga [11].
The FITD, which was recognised as a deposit guarantee scheme on 10 December 1996, is a mandatory consortium [12] formed under private law.
Praegu on Itaalias loodud kaks hoiuste tagamise skeemi.
To date, it is the only established and recognised Italian deposit guarantee scheme whose membership is open to banks other than mutual banks [13].
FITD, mida tunnustati hoiuste tagamise skeemina 10. detsembril 1996, on eraõiguse alusel moodustatud kohustuslik konsortsium [12].
According to Article 2 of the FITD's constitution, approved by the Banca d'Italia: ‘Italian banks shall be members of the Fund, with the exception of mutual banks’.
Seni on see ainuke loodud ja tunnustatud Itaalia hoiuste tagamise skeem, millega võivad liituda kõik pangad peale ühistupankade [13].
The Fondo di Garanzia dei Depositanti del Credito Cooperativo is a statutory deposit guarantee scheme whose membership is open only to mutual banks, which are required to be members.
Banca d'Italia heaks kiidetud FITD põhikirja artiklis 2 on kirjas: „Skeemis osalevad Itaalia pangad, välja arvatud ühistupangad“.
Under Article 96-bis of the Banking Act and Article 29 of the FITD's constitution, the FITD may under certain conditions take measures to support members that are subject to special administration.
Fondo di Garanzia dei Depositanti del Credito Cooperativo on seadusest tulenev hoiuste tagamise skeem, millega saavad liituda vaid ühistupangad, kes on kohustatud seda tegema.
Such measures are financed ex post, by mandatory contributions provided by the member banks.
Pangandusseaduse artikli 96bis ja FITD põhikirja artikli 29 kohaselt võib FITD teataval juhul võtta meetmeid, et toetada liikmeid, kelle suhtes kohaldatakse erihaldusmenetlust.
The amount of the individual contribution is determined under the relevant provisions of the FITD's constitution [14] in proportion to the guaranteed deposits held by each bank.
Selliseid meetmeid rahastatakse tagasiulatuvalt liikmespankade kohustuslikest maksetest.
Contributions are not entered directly in the FITD's balance sheet, but in a separate account for the particular support measure.
Konkreetse toetuse summa määratakse kindlaks FITD põhikirja asjaomaste sätete alusel [14] proportsionaalselt igas pangas hoitavate tagatud hoiuste mahuga.
Decisions on support measures are taken by the two governing bodies of the FITD:
Toetusi ei kajastata otse FITD bilansis, vaid konkreetse toetusmeetme jaoks ette nähtud eraldi kontol.
First there is the Board [15], which decides by absolute majority of the members present at the meeting when the decision is taken.
Toetusmeetmete kohta teevad otsuse FITD kaks juhtorganit.
The Chairman of the Board is appointed by the members of the Board.
Esimene neist on nõukogu, [15] kes võtab otsused vastu sellekohasel koosolekul kohal viibivate liikmete antud häälte absoluutse enamuse alusel.
The ordinary members are selected in proportion to the guaranteed deposits held by each bank, thus favouring larger contributors, but ensuring that smaller banks are also represented [16].
Nõukogu esimehe määravad nõukogu liikmed.
The ordinary members of the Board, currently 23, are for the most part representatives of the largest member banks [17]; at present there are two representatives each from Unicredit, Intesa Sanpaolo and Monte dei Paschi di Siena.
Tavaliikmed valitakse proportsionaalselt igas pangas hoitavate tagatud hoiuste mahuga, nii et suuremad panustajad on küll eelisolukorras, kuid samal ajal on tagatud ka väiksemate pankade esindatus [16].
The Chairman of the Associazione Bancaria Italiana (ABI) is also a member of the Board.
Nõukogu tavaliikmed, keda praegu on 23, on enamasti skeemiga liitunud suuremate pankade esindajad; [17] sellistel pankadel nagu Unicredit, Intesa Sanpaolo ja Monte dei Paschi di Siena on praegu igaühel kaks esindajat.
The other governing body is the Executive Committee [18], which decides by simple majority of the members present at the meeting when the decision is taken.
Nõukogusse kuulub ka Itaalia pangandusliidu (Associazione Bancaria Italiana (ABI)) esimees.
Its members are the Chairman of the Board, the Deputy Chairman of the Board, who also acts as Deputy Chairman of the Committee, and six other members of the Board.
Teine juhtorgan on täitevkomitee, [18] kes võtab otsused vastu sellekohasel koosolekul kohal viibivate liikmete lihthäälteenamusega.
Support measures in the form of financing and guarantees are decided by the Executive Committee [19], while the acquisition of equity interests and other technical support has to be decided by the Board, on a proposal from the Executive Committee [20].
Täitevkomitee liikmed on nõukogu esimees, nõukogu aseesimees – kes on ka komitee aseesimees – ja veel kuus nõukogu liiget.
THE MEASURES
Rahastamise ja tagatiste kujul võimaldatavate toetusmeetmete üle otsustab täitevkomitee, [19] omakapitali osaluse omandamise ja muu tehnilise toetuse kohta teeb täitevkomitee ettepaneku alusel aga otsuse nõukogu [20].
The FITD support authorised by the Banca d'Italia on 7 July 2014 consists of the following measures:
MEETMED
Measure 1
FITD toetus, mille kohta Banca d'Italia andis loa 7. juulil 2014. aastal, hõlmab järgmisi meetmeid.
EUR 265 million as a non-repayable contribution to cover Tercas's negative equity.
meede
Measure 2
265 miljonit eurot tagastamatu toetusena, et katta Tercase negatiivne omakapital.
EUR 35 million as a three-year guarantee to cover the credit risk associated with certain exposures of Tercas towards […] [21].
meede
Those exposures (two bullet loans maturing on 31 March 2015) were fully repaid by the debtors at maturity, and hence the guarantee expired without being triggered.
35 miljonit eurot kolmeaastase tagatisena, et katta Tercase teatava riskipositsiooniga seotud krediidirisk […] [21] suhtes.
Measure 3
Need riskipositsioonid (kaks bullet-laenu tähtajaga 31. märts 2015) likvideerisid võlgnikud täies ulatuses tähtaja saabumisel ja seetõttu tagatis aegus, ilma et seda oleks pidanud kasutama.
Up to EUR 30 million as a guarantee to cover additional costs that might arise from the payment of tax on Measure 1.
meede
Such tax payments would be necessary if Measure 1 were not to be considered tax exempt under Italian law [22].
kuni 30 miljonit eurot tagatisena, et katta lisakulud, mis võivad kaasneda 1. meetme pealt arvestatava maksu tasumisega.
Under the relevant legislation, the specific tax exemption for support measures taken by the FITD was to be subject to the approval of the European Commission.
Selline maksu tasumine on vajalik, kui 1. meedet ei käsitata Itaalia õigusnormide [22] alusel maksust vabastatud meetmena.
In the event, the FITD paid out the full amount of EUR 30 million to Tercas before the Commission had taken a decision on the tax exemption.
Asjaomaste õigusaktide kohaselt oli FITD võetud toetusmeetmete puhul kohaldatavaks konkreetseks maksuvabastuseks vajalik Euroopa Komisjoni heakskiit.
GROUNDS FOR INITIATING THE PROCEDURE
Siinsel juhul maksis FITD 30 miljonit eurot Tercasele välja enne, kui komisjon oli maksuvabastuse kohta otsuse teinud.
In the opening decision, the Commission came to the preliminary conclusion that the measures, which had not been notified, might contain State aid within the meaning of Article 107 of the Treaty, and that there were doubts as to their compatibility with the internal market.
MENETLUSE ALGATAMISE PÕHJUSED
The Commission's preliminary finding was that the support measures to be taken by the FITD were imputable to the Italian State, and that FITD's resources were under public control.
Menetluse algatamise otsuses jõudis komisjon esialgsele järeldusele, et meetmed, millest ei teavitatud, võivad hõlmata riigiabi aluslepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, ning et on alust kahelda nende meetmete kokkusobivuses siseturuga.
The FITD was acting in accordance with a public mandate laid down by the State: the basis for the recognition of the FITD as a mandatory deposit guarantee scheme was the Banking Act, Article 96-bis of the Banking Act allowed the FITD to intervene in ways other than reimbursing depositors in the event of a liquidation, and the constitution of the FITD was approved by the Banca d'Italia.
Komisjoni esialgse järelduse kohaselt olid FITD võetud toetusmeetmed omistatavad Itaalia riigile ja FITD ressursside suhtes tuli kohaldada riiklikku kontrolli.
In addition, when the FITD intervened in cases other than liquidations, or by other means, it always had to have authorisation by the Italian State via the Banca d'Italia.
FITD lähtus oma tegevuses liikmesriigi sätestatud avaliku poliitika eesmärgist: FITD kui kohustusliku hoiuste tagamise skeemi tunnustamise aluseks oli pangandusseadus; selle artikliga 96bis võimaldati FITD-l sekkuda muul viisil peale hüvitise maksmise hoiustajatele likvideerimise korral; FITD põhikirja oli heaks kiitnud Banca d'Italia.
On the question whether there was a selective advantage, the Commission observed that the FITD was not acting in the capacity of an operator in a market economy, since it was granting a non-repayable contribution to cover the negative equity, and for the guarantees issued in favour of Tercas it did not charge any fee.
Kui FITD sekkus muudel juhtudel kui likvideerimine või muude vahenditega, pidi tal selleks alati olema Itaalia riigi luba Banca d'Italia kaudu.
The measures permitted Tercas to avoid exiting the market, as it would likely have had to do in the absence of such support.
Seoses valikulise eelise olemasoluga täheldas komisjon, et FITD ei toiminud turumajanduse tingimustes tegutseva ettevõtjana, sest ta andis tagastamatut toetust negatiivse omakapitali katmiseks ega võtnud Tercasele antud tagatiste eest tasu.
The Commission came to the preliminary conclusion that the measures were selective, given that they related to Tercas only, and that they distorted competition by preventing Tercas from becoming insolvent and exiting the market.
Need meetmed võimaldasid äriühingul Tercas vältida turult lahkumist, mida ta oleks tõenäoliselt pidanud sellise toetuse puudumisel tegema.
And Tercas was in competition with foreign undertakings, so that trade between Member States was affected.
Komisjon jõudis esialgsele järeldusele, et meetmed on valikulised, kuna need on seotud vaid Tercasega, ning moonutavad konkurentsi, sest nendega hoiti ära Tercase maksejõuetuks muutumine ja tema lahkumine turult.
The Commission considered that if measures 1, 2 and 3 constituted aid they had been granted in breach of the obligations laid down by Article 108(3) of the Treaty.
Lisaks konkureeris Tercas välismaiste ettevõtjatega, mistõttu kahjustati liikmesriikidevahelist kaubandust.
COMMENTS FROM ITALY AND INTERESTED PARTIES
Komisjon leidis, et kui 1., 2. ja 3. meede kujutavad endast abi, siis on see antud aluslepingu artikli 108 lõikes 3 kehtestatud kohustusi rikkudes.
State resources and imputability to the State
ITAALIA JA HUVITATUD ISIKUTE MÄRKUSED
Observations from Italy [23]
Riigi ressursid ja omistatavus riigile
Italy submits that the support measures at issue are not of a mandatory nature, since the time, extent and choice of measures are left entirely to the FITD's discretion.
Itaalia märkused [23]
Furthermore, those measures are not directly comparable to the mandatory missions laid down by the Banking Act: instead they are directly aimed at achieving a different purpose, or in any case an additional purpose, namely turning around banks in difficulty.
Itaalia väidab, et kõnealused toetusmeetmed ei ole kohustuslikku laadi, sest meetmete võtmise aja, ulatuse ja valiku üle otsustab FITD täielikult oma kaalutlusõiguse kohaselt.
Any coincidence of aims with respect to the protection of depositors is purely fortuitous.
Lisaks ei ole need meetmed otseselt võrreldavad pangandusseaduses sätestatud kohustuslike ülesannetega: nende abil soovitakse hoopis saavutada muu eesmärk või igal juhul lisaeesmärk, nimelt päästa raskustes olevad pangad.
In that context, the Commission's reference to the judgment in the Austrian Green Electricity Act case [24] is misplaced.
Igasugune hoiustajate kaitsmisega seotud eesmärkide kokkulangemine on puhtjuhuslik.
That case concerned a rule establishing a tax exemption, which by definition was of a public nature and hence justified the presumption of imputability of the measure to the State.
Sellega seoses ei ole komisjoni viide Austria rohelise elektri seadusega seotud kohtuasjas tehtud otsusele [24] korrektne.
Furthermore, Italy claims that the interpretation proposed by the Commission, which is based on a form of presumption that there is State aid in any intervention whatsoever by a deposit guarantee scheme, has no basis in Directive 2014/49/EU of the European Parliament and of the Council [25] (which had not been transposed by Italy and for which the transposition deadline had not yet expired at the time of adoption of the measures).
Selles kohtuasjas käsitleti eeskirja, millega kehtestati maksuvabastus, mis määratluse kohaselt oli riiklikku laadi ja mille tõttu oli õigustatud eeldada, et meede on omistatav riigile.
The Commission's interpretation of this point has no basis in the 2013 Banking Communication either [26].
Lisaks väidab Itaalia, et komisjoni esitatud tõlgendusel, mis põhineb eeldusel, et igasugune sekkumine hoiuste tagamise skeemi kaudu kujutab endast alati riigiabi, puudub alus Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2014/49/EL [25] (mida Itaalia ei olnud üle võtnud ja mille ülevõtmise tähtaeg ei olnud meetmete vastuvõtmise ajaks veel saabunud).
More specifically, under point 63 of the Communication, to establish whether any given decision on the use of deposit guarantee funds is imputable to the State a specific case-by-case assessment has to be carried out, while Article 11 of Directive 2014/49/EU does not impose a general obligation to give prior notice of any measure to be taken by a guarantee fund.
Samuti ei ole 2013. aasta pangandusteatises [26] alust, et tõlgendada seda küsimust komisjoni pakutud viisil.
Prior notification to the Commission is necessary only if it is established that a support measure constitutes aid following an examination of the specific case.
Konkreetsemalt tuleb teatise punkti 63 kohaselt korraldada juhtumipõhine hindamine, et kindlaks teha, kas teatav otsus kasutada hoiuste tagamise skeemi on omistatav riigile.
As regards the imputability of the FITD measure to Italy, Italy bases its analysis on the test of imputability developed in Stardust Marine [27], which it contends is not satisfied in the case at hand, for the following reasons.
Samal ajal ei kehtestata direktiivi 2014/49/EL artikliga 11 üldist kohustust teavitada eelnevalt igast meetmest, mis on võetud hoiuste tagamise skeemi kaudu.