natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Surveillance is a key element of disease control policy.
Tauditõrjepoliitika määrava tähtsusega elemendiks on seire.
It should provide for the early detection of transmissible animal diseases and efficient notification thereof, thereby enabling the sector concerned and the competent authority to implement, where feasible, timely disease prevention and control measures, and allowing the disease in question to be eradicated.
Selle abil peaks olema võimalik varakult avastada loomataude ja neist tõhusalt teavitada, võimaldades seeläbi asjaomases sektoris ja pädevatel asutustel rakendada vajaduse korral õigeaegselt taudiennetus- ja tauditõrjemeetmeid ning asjaomane taud likvideerida.
Furthermore, it should supply information on the animal health status of each Member State and of the Union, thereby substantiating certification of freedom from disease and facilitating trade with third countries.
Peale selle peaks see võimaldama esitada teavet iga liikmesriigi ja liidu loomatervise staatuse kohta, toetades taudivabaduse tõendamist ja hõlbustades kaubavahetust kolmandate riikidega.
Operators observe their animals on a regular basis and are best positioned to detect abnormal mortalities or other serious disease symptoms.
Ettevõtjad jälgivad oma loomi regulaarselt ja neil on parimad võimalused ebatavalise suremuse või muude raske taudi sümptomite avastamiseks.
Operators are therefore the cornerstone of any surveillance and essential for the surveillance undertaken by the competent authority.
Seega on ettevõtjad seire nurgakiviks ja neil on oluline roll ka pädeva asutuse poolt teostatava seire puhul.
To ensure close collaboration and exchange of information between operators and veterinarians or aquatic animal health professionals, and to supplement the surveillance undertaken by operators, establishments should, as appropriate for the type of production concerned and other relevant factors, be subject to animal health visits.
Selleks et tagada ettevõtjate ja veterinaararstide või veeloomade tervise spetsialistide vaheline tihe koostöö ja teabevahetus ning täiendada ettevõtjate poolset jälgimist, tuleks ettevõtetes korraldada loomatervise ülevaatusi, sõltuvalt asjaomasest tootmisviisist ja muudest asjakohastest teguritest.
In order to ensure uniform conditions for the carrying-out of animal health visits, implementing powers should be conferred on the Commission to lay down minimum requirements.
Selleks et tagada loomatervise ülevaatuste läbiviimise ühtsed tingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused miinimumnõuete kehtestamiseks.
It is essential that the competent authority have in place a system of surveillance for the listed diseases which are subject to surveillance.
On oluline, et pädeval asutusel oleks seiresüsteem jälgitavate loetellu kantud taudide jaoks.
This should also apply to emerging diseases, where the potential health risks of the disease concerned should be assessed and epidemiological data collected for that assessment.
Seda süsteemi peaks kohaldama ka esilekerkivate taudide suhtes, mille puhul peaks hindama asjaomase taudiga seotud terviseriske ja koguma kõnealuseks hinnanguks vajalikke epidemioloogilisi andmeid.
In order to ensure the best use of resources, information should be collected, shared and used in the most effective and efficient manner possible.
Parima ressursikasutuse tagamiseks tuleks teavet koguda, jagada ja kasutada kõige tõhusamal ja otstarbekamal viisil.
The surveillance methodology, frequency and intensity should be adapted to each specific disease and should take into account the specific purpose of the surveillance, the animal health status in the zone concerned and any additional surveillance conducted by operators.
Seire metoodika, sagedus ja intensiivsus tuleks kohandada iga konkreetse taudiga ja võtta arvesse seire eesmärki, asjaomase piirkonna loomatervise staatust ja igasugust muud ettevõtjate poolset jälgimist.
The appropriate epidemiological surveillance actions could range from a simple notification and reporting of the occurrence or suspicion of a listed or an emerging disease, or other anomalies, such as abnormal mortalities and other signs of disease, to a specific and comprehensive surveillance programme, which would normally include additional sampling and testing regimes.
Asjakohased epidemioloogilise seire meetmed võivad ulatuda lihtsast teavitamisest või aruandest selle kohta, et on ilmnenud loetellu kantud taud või esilekerkiv taud või selle kahtlus, või muud kõrvalekalded, nagu ebatavaline suremus ja muud taudi tunnused, kuni konkreetse igakülgse seireprogrammini, mis tavaliselt hõlmab täiendavat proovide võtmise ja testimise korda.
Depending on the epidemiological profile of a disease and the relevant risk factors, a specific surveillance programme comprising defined and structured activities may need to be put in place.
Sõltuvalt taudi epidemioloogilisest profiilist ja asjaomastest riskiteguritest võib osutuda vajalikuks luua konkreetne seireprogramm, mis hõlmab kindlaks määratud ja struktureeritud tegevusi.
In such cases, it is appropriate that Member States develop targeted surveillance programmes.
Sellisel juhul on liikmesriikidel otstarbekas töötada välja sihtotstarbelised seireprogrammid.
Where such programmes are relevant for the Union as a whole, rules should be laid down providing for harmonised application of such programmes.
Kui sellised programmid on asjakohased kogu liidu jaoks, tuleks sätestada eeskirjad nende programmide ühtlustatud kohaldamiseks.
Such programmes should be consistent with Union objectives and therefore coordinated at Union level.
Kõnealused programmid peaksid olema kooskõlas liidu eesmärkidega ning seepärast tuleks neid liidu tasandil koordineerida.
To that end, they should be submitted to the Commission.
Seetõttu tuleks need esitada komisjonile.
Furthermore, Member States implementing such specific surveillance programmes should also submit regular reports on the results of those programmes to the Commission.
Peale selle peaksid kõnealuseid konkreetseid seireprogramme rakendavad liikmesriigid esitama komisjonile regulaarselt aruandeid nende programmide tulemuste kohta.
In order to ensure uniform conditions for the implementation of surveillance programmes, implementing powers should be conferred on the Commission to establish a list of diseases subject to surveillance programmes and to set up harmonised procedures, formats, data, information exchange and criteria to be used for the evaluation of the surveillance programmes.
Selleks et tagada seireprogrammide ühetaolised rakendamistingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused seireprogrammide alla kuuluvate taudide loetelu koostamiseks ja kooskõlastatud menetluste, vormide, andmete, teabevahetuse ning seireprogrammide hindamiseks kasutatavate kriteeriumide kehtestamiseks.
It will often be necessary to provide details about the appropriate format of surveillance for different diseases, ranging from those diseases where surveillance can be limited to activities such as reporting and notification to diseases where an in–depth Union–wide specific surveillance programme needs to be established.
Sageli on vaja esitada üksikasju erinevate taudide jaoks asjakohase seireformaadi kohta, mis ulatuvad taudidest, mille puhul seire võib piirduda selliste tegevustega nagu aruandlus ja teavitamine, kuni taudideni, mille puhul tuleb kehtestada põhjalik kogu liitu hõlmav konkreetne seireprogramm.
Therefore, the power to adopt acts in accordance with Article 290 TFEU should be delegated to the Commission concerning the surveillance design, the criteria to establish the relevance of a disease to be subject to a surveillance programme relevant for the Union and for official confirmation of outbreaks, the case definitions of the diseases concerned and requirements for surveillance programmes in relation to their content, the information to be included in such programmes and their period of application.
Seetõttu peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte, mis käsitlevad seire kavandamist, liidu seisukohast asjakohase seireprogrammi alla määratava taudi asjakohasuse kindlakstegemise ja taudipuhangute ametliku kinnitamise kriteeriume, asjaomaste taudide juhtude määratlusi ning seireprogrammide nõudeid seoses selliste programmide sisu, sellistes programmides sisalduva teabe ja programmide kohaldamisperioodiga.
Member States that are not free or are not known to be free from listed diseases which are subject to eradication measures as provided for in this Regulation should be required to establish compulsory eradication programmes to eradicate those diseases where eradication is compulsory in the Union.
Liikmesriikidelt, kes ei ole vabad või keda ei teata olevat vabad loetellu kantud taudidest, mille suhtes kohaldatakse käesolevas määruses kehtestatud likvideerimismeetmeid, tuleks nõuda kohustuslike likvideerimisprogrammide kehtestamist nimetatud taudide likvideerimiseks, kui likvideerimine on liidus kohustuslik.
On the other hand, there are some diseases which are of Union concern but for which it is not necessary to require Member States to eradicate the disease in question.
Teisalt, mõne liidus probleemiks oleva taudi puhul ei ole vaja nõuda liikmesriikidelt asjaomase taudi likvideerimist.
It should be open to Member States to establish optional eradication programmes for such diseases if they decide that eradication is important for them.
Selliste taudide suhtes peaks liikmesriikidel olema võimalik kehtestada valikuline likvideerimisprogramm, kui nad otsustavad, et likvideerimine on nende jaoks oluline.
Such optional eradication programmes would be recognised at Union level and would entail the implementation of certain relevant disease control measures.
Selliseid valikulisi likvideerimisprogramme tunnustataks liidu tasandil ja nendega kaasneks teatavate asjakohaste tauditõrjemeetmete rakendamine.
They may also enable the Member State concerned, subject to approval by the Commission, to require certain guarantees when receiving animals from other Member States or from third countries.
See võimaldaks asjaomastel liikmesriikidel, juhul kui komisjon selle heaks kiidab, nõuda teatavaid tagatisi, kui neile saadetakse loomi teistest liikmesriikidest või kolmandatest riikidest.
In order to ensure uniform conditions for the implementation of disease eradication programmes, implementing powers should be conferred on the Commission to lay down the procedures for the submission of such programmes, performance indicators, and reporting.
Et tagada taudilikvideerimisprogrammide ühetaolised rakendamistingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused kehtestada selliste programmide esitamise, tulemuslikkuse näitajate ja aruandlusega seotud menetlused.
Furthermore, a Member State should have the possibility of declaring the whole of its territories, zones or compartments thereof free of one or more of listed diseases which are subject to rules on compulsory or optional eradication programmes, in order to be protected against the introduction of such listed diseases from other parts of the Union or from third countries or territories.
Lisaks peaks liikmesriikidel olema võimalik tunnistada kogu oma territoorium, selle tsoonid või bioturvarühmikud vabaks ühest või mitmest loetellu kantud taudist, mille suhtes kohaldatakse kohustuslikke või valikulisi likvideerimisprogramme käsitlevaid eeskirju, et olla kaitstud kõnealuste loetellu kantud taudide sissetoomise eest liidu teistest osadest või kolmandatest riikidest või territooriumidelt.
A clear harmonised procedure, including the necessary criteria for disease–free status, should be established for that purpose.
Selle eesmärgi saavutamiseks tuleks kehtestada selge ja kooskõlastatud menetlus, mis hõlmaks ka taudivaba staatuse jaoks vajalikke kriteeriume.
In order to ensure uniform conditions for the implementation of the recognition of disease–free status within the Union, it is necessary that such a disease–free status be officially approved, and implementing powers to approve such status should therefore be conferred on the Commission.
Selleks et tagada liidusisese taudivaba staatuse tunnustamise ühetaolised rakendamistingimused, on vaja selline taudivaba staatus ametikult heaks kiita, seega tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused kõnealuse staatuse heakskiitmiseks.
The OIE has introduced the concept of compartmentalisation in the framework of the Terrestrial and Aquatic Animal Health Codes (‘the OIE Codes’).
OIE on bioturvarühmitamise mõistet tutvustanud maismaaloomade tervise koodeksis ja veeloomade tervise koodeksis („OIE koodeksid”).
In Union legislation adopted prior to this Regulation, that concept is recognised only for particular animal species and diseases specified in specific Union legislation, namely for avian influenza and aquatic animal diseases.
Enne käesolevat määrust vastu võetud liidu õigusaktides tunnustatakse kõnealust mõistet ainult teatavate loomaliikide ja -taudide puhul konkreetsetes liidu õigusaktides, täpsemalt linnugripi ja veeloomataudide puhul.
This Regulation should establish the possibility of using the compartment system for other animal species and diseases.
Käesolevas määruses peaks kehtestama võimaluse kasutada bioturvarühmikute süsteemi ka teiste loomaliikide ja -taudide puhul.
In order to lay down the detailed conditions and rules for the recognition and approval of compartments and the requirements relating to them, the power to adopt acts in accordance with Article 290 TFEU should be delegated to the Commission.
Selleks et kehtestada bioturvarühmikutega tunnustamise heakskiitmise üksikasjalikud tingimused ja eeskirjad ning nendega seotud nõuded, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte.
Member States should make their disease–free territories, zones and compartments thereof publicly known for the purpose of informing trading partners and facilitating trade.
Liikmesriigid peaksid oma taudivabad territooriumid, nende tsoonid ja bioturvarühmikud tegema avalikkusele teatavaks, et teavitada kaubanduspartnereid ja hõlbustada kaubavahetust.
In order to lay down the detailed conditions for the recognition of disease–free status, the power to adopt acts in accordance with Article 290 TFEU should be delegated to the Commission in respect of the criteria and conditions for obtaining such status, the evidence needed to substantiate certification of freedom from disease, special disease prevention and control measures, including non–vaccination status, where relevant, restrictions, information to be provided, derogations, and conditions for the maintenance, suspension, withdrawal or restoration of disease–free status.
Selleks et kehtestada taudivaba staatuse tunnustamise üksikasjalikud tingimused, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte kõnealuse staatuse saamise kriteeriumide ja tingimuste, taudivabaduse tõendamiseks vajalike tõendite, eriotstarbeliste taudiennetus- ja tauditõrjemeetmete (sealhulgas vaktsineerimata jätmise staatuse, kui see on asjakohane), piirangute, esitatava teabe ja erandite ning taudivaba staatuse säilitamise, peatamise, lõpetamise või taastamise tingimuste kohta.
In order to ensure uniform conditions for the implementation of procedures to obtain disease-free status, implementing powers should be conferred on the Commission to establish the listed diseases which may be subject to compartmentalisation and to lay down detailed rules on formats for the submission of applications and exchanges of information.
Selleks et tagada taudivaba staatuse saamise menetluse ühetaolised rakendamistingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused, et määrata kindlaks loetellu kantud taudid, mis eeldavad bioturvarühmitamist, ja kehtestada üksikasjalikud eeskirjad taotluste esitamise ja teabevahetuse vormi kohta.
The presence of an entirely non–immune population of animals, susceptible to certain listed diseases, requires permanent disease awareness and preparedness.
Täielikult immuunsuseta populatsiooni olemasolu teatavatele loetellu kantud taudidele vastuvõtlikes karjades nõuab pidevat teadlikkust ja valmisolekut haiguse suhtes.
Contingency plans have proved to be a crucial tool for the successful control of disease emergencies in the past.
Varasemate kogemuste põhjal on taudidega seotud hädaolukordade edukal lahendamisel osutunud määrava tähtsusega vahendiks situatsiooniplaanid.
In order to ensure the availability of this effective and efficient tool for the control of disease emergencies, and that it is sufficiently flexible to adjust to emergency situations, implementing powers should be conferred on the Commission to lay down necessary rules for the implementation of contingency plans.
Tagamaks, et taudidega seotud hädaolukordade lahendamiseks on olemas eespool nimetatud tõhus vahend, mida on kerge kohandada hädaolukordadega, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused, et kehtestada situatsiooniplaanide rakendamiseks vajalikud eeskirjad.
Past animal health crises have shown the benefits of having specific, detailed and rapid procedures for the management of disease emergencies.
Varasemad loomatervisega seotud kriisid on näidanud, kui palju kasu on hädaolukordade lahendamisel konkreetsetest, üksikasjalikest ja kiiretest kriisireguleerimismenetlustest.
Those organisational procedures should ensure a rapid and effective response and should improve coordination of efforts on the part of all parties involved, including in particular the competent authorities and the stakeholders.
Nimetatud korralduslikud menetlused peaksid tagama kiire ja tõhusa reageerimise ja parandama kõikide asjaga seotud osapoolte, sealhulgas eelkõige pädevate asutuste ja sidusrühmade jõupingutuste kooskõlastamist.
They should also include cooperation with the competent authorities of neighbouring Member States and third countries and territories, where feasible and relevant.
Kui see on teostatav ja asjakohane, peaksid need hõlmama ka koostööd naabruses asuvate liikmesriikide ning kolmandate riikide ja territooriumide pädevate asutustega.
To ensure the applicability of contingency plans in real emergency situations, it is essential to practise the systems concerned and to test that they are working.
Selleks et tagada situatsiooniplaanide kohaldatavus reaalses hädaolukorras, on väga oluline harjutada sellises olukorras käitumist ja kontrollida asjaomaste süsteemide toimimist.
To that end, the competent authorities of the Member States should carry out simulation exercises, in cooperation with the competent authorities of the neighbouring Member States and third countries and territories, where feasible and relevant.
Kui see on teostatav ja asjakohane, peaksid liikmesriikide pädevad asutused sel eesmärgil korraldama koostöös naabruses asuvate liikmesriikide ja kolmandate riikide ja territooriumide pädevate asutustega simulatsiooniõppusi.
In order to ensure uniform conditions for the implementation of contingency plans and simulation exercises, implementing powers should be conferred on the Commission to lay down rules for the practical implementation of those plans and exercises.
Selleks et tagada situatsiooniplaanide ja simulatsiooniõppuste ühetaolised rakendamistingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused nimetatud plaanide ja õppuste praktilist rakendamist käsitlevate eeskirjade kehtestamiseks.
Veterinary medicinal products such as vaccines, hyper-immune sera and antimicrobials play an important role in the prevention and control of transmissible animal diseases.
Veterinaarravimitel, näiteks vaktsiinidel, hüperimmuunseerumitel ja antimikroobikumidel, on oluline roll loomataudide ennetamises ja tõrjes.
The Impact Assessment for the adoption of this Regulation highlights in particular the importance of vaccines as a tool in the prevention, control and eradication of animal diseases.
Käesoleva määruse vastuvõtmisega seotud mõjuhinnangus tõstetakse esile vaktsiinide kui loomataudide ennetamise, tõrje ja likvideerimise vahendite olulisust.
However, control strategies for some transmissible animal diseases require prohibition or restriction of the use of certain veterinary medicinal products, as their use would hamper the effectiveness of those strategies.
Mõnede loomataudide tõrje strateegiad nõuavad siiski teatavate veterinaarravimite kasutamise piiramist, kuna nende kasutamine võib takistada nimetatud strateegiate toimimist.
For example, certain veterinary medicinal products may mask the manifestation of a disease, make the detection of a disease agent impossible or render a swift and differential diagnosis difficult and thus endanger the correct detection of disease.
Näiteks teatavad veterinaarravimid võivad taudi ilmnemist varjata, muuta haigustekitaja avastamise võimatuks või raskendada kiire diferentsiaaldiagnoosi panekut ning seega ohustada taudi õigeaegset avastamist.
However, those control strategies may vary substantially between different listed diseases.
Nimetatud tõrjestrateegiad võivad erinevate loetellu kantud taudide puhul siiski suurel määral varieeruda.
This Regulation should therefore provide for rules on the use of veterinary medicinal products for the prevention and control of certain listed diseases and for harmonised criteria to be taken into consideration when determining whether or not to use, and how to use, vaccines, hyper–immune sera and antimicrobials.
Seetõttu tuleks käesolevas määruses sätestada eeskirjad veterinaarravimite kasutamise kohta teatavate loetellu kantud taudide ennetamiseks ja tõrjeks ning kooskõlastatud kriteeriumid otsustamaks, kas ja kuidas kasutada vaktsiine, hüperimmuunseerumeid ja antimikroobikume.
In order to ensure a flexible approach and to address the specificities of different listed diseases and the availability of effective treatments, the power to adopt acts in accordance with Article 290 TFEU should be delegated to the Commission in respect of the restrictions on, prohibitions of or obligations to use certain veterinary medicinal products within the framework of the control of certain listed diseases.
Selleks et tagada paindlik lähenemisviis ja võtta arvesse erinevate loetellu kantud taudide erijooni ja tõhusate raviviiside kättesaadavust, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte teatavate loetellu kantud taudide tõrje puhul kasutatavate teatavate veterinaarravimitega seotud piirangute, keeldude ja kohustuste kohta.
In urgent cases and in order to address emerging risks with possibly devastating implications for animal or public health, the economy, society or the environment, it should be possible for the measures in this regard to be adopted by means of the urgency procedure.
Kiireloomuliste juhtumite korral ja selliste esilekerkivate riskide käsitlemiseks, millel on hävitav mõju looma- või rahvatervisele, majandusele, ühiskonnale või keskkonnale, peaks olema võimalik võtta asjaomaseid meetmeid vastu kiirmenetluse teel.
Following the conclusions of the expert opinion on vaccine and/or diagnostic banks for major animal diseases, steps should also be taken to make it possible for the Union and the Member States to establish reserves of antigens, vaccines and diagnostic reagents for listed diseases that represent a serious threat to animal or public health.
Dokumendis „Expert opinion on vaccine and/or diagnostic banks for major animal diseases” („Eksperdihinnang peamiste loomataudide puhul kasutatavate vaktsiinide ja/või diagnostikareaktiivide pankade kohta”) esitatud järelduste kohaselt tuleks võtta ka meetmeid, mis võimaldaksid liidus ja liikmesriikides luua antigeenide, vaktsiinide ja diagnostikareaktiivide reservid seoses nende loetellu kantud taudidega, mis kujutavad endast tõsist ohtu looma- või rahvatervisele.