natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Resolution authorities should assess whether liquidation under normal insolvency procedures can credibly and feasibly achieve the resolution objectives.
Kriisilahendusasutused peaksid hindama, kas likvideerimisel tavalise maksejõuetusmenetluse käigus on kriisilahenduseesmärkide saavutamine usutav ja teostatav.
To do this they may need to draw on the relevant expertise of deposit guarantee schemes.
Selleks võib neil olla vaja tugineda hoiuste tagamise skeemide asjakohastele teadmistele.
The assessment of whether liquidation is feasible and credible does not exclude the need to assess whether the resolution objectives will be achieved to the same extent in liquidation in national insolvency proceedings, including that of minimising reliance on extraordinary financial support.
Likvideerimise teostatavuse ja usaldusväärsuse hindamine ei välista vajadust hinnata seda, kas likvideerimine riigisisese maksejõuetusmenetluse käigus aitaks kriisilahenduseesmärke saavutada samal määral, sealhulgas samal määral minimeerida tuginemist erakorralisele finantstoetusele.
Assessment of resolvability is an iterative process and is only possible on the basis of an identified preferred resolution strategy.
Kriisilahenduskõlblikkuse hindamine on järkjärguline protsess ja seda saab teostada üksnes kindlaks määratud eelistatud kriisilahendusstrateegia alusel.
Resolution authorities could conclude at the end of the process that an amended or wholly different strategy is more appropriate.
Kriisilahendusasutused võivad protsessi lõpus jõuda järeldusele, et sobivam on kohandatud või täiesti erinev strateegia.
Variants of the preferred strategy should also be considered in order to take account of circumstances which prevent implementation of the preferred resolution strategy, such as where a single point of entry strategy using the bail-in tool could no longer be feasible if losses exceed the eligible liabilities issued by the parent entity.
Tuleks kaaluda ka eelistatud kriisilahendusstrateegia variante, et võtta arvesse asjaolusid, mis takistavad eelistatud kriisilahendusstrateegia rakendamist, nt kui ühe isiku suhtes kriisilahenduse algatamise strateegia, mille puhul kasutatakse kohustuste ja nõudeõiguste teisendamise vahendit, ei ole enam teostatav, kuna kahjumi suurus ületab emaettevõtja emiteeritud kõlblike kohustuste mahtu.
Standards for group resolution plans and assessment of resolvability should allow a resolution strategy based on either of the stylised approaches provided by the Financial Stability Board and referred to in recital 80 of Directive 2014/59/EU.
Konsolideerimisgrupi kriisilahenduse kavade ja kriisilahenduskõlblikkuse hindamise nõuded peaksid võimaldama kasutada kriisilahendusstrateegiaid, mis põhinevad finantsstabiilsuse nõukogu välja töötatud ja direktiivi 2014/59/EL põhjenduses 80 osutatud spetsiaalsetel lähenemisviisidel.
Namely, resolution strategies can involve a single resolution authority applying resolution tools at the holding or parent company level of a group (single point of entry), involve more than one resolution authority applying resolution tools in respect of more than one regional or functional subgroup or entity in a cross-border group (multiple point of entry); or can combine aspects of both.
Kriisilahendusstrateegiad võivad hõlmata ühte kriisilahendusasutust, kes kohaldab kriisilahendusvahendeid konsolideerimisgrupi valdusettevõtja või emaettevõtja tasandil (ühe isiku suhtes kriisilahenduse algatamine), või mitut kriisilahendusasutust, kes kohaldavad kriisilahendusvahendeid piiriülese konsolideerimisgrupi mitme piirkondliku või funktsionaalse allkonsolideerimisgrupi või üksuse suhtes (mitme isiku suhtes kriisilahenduse algatamine), või mõlema süsteemi aspektide kombineeritud varianti.
In any case, resolution planning and assessment of resolvability should take account of any supporting action required from resolution authorities other than those taking resolution action, for instance through provision of information, continued provision of critical shared services, or decisions to refrain from taking resolution action, taking into account the right of other resolution authorities to act on their own initiative if necessary to achieve domestic financial stability in the absence of effective action by lead resolution authorities.
Igal juhul tuleks kriisilahenduse kavandamisel ja kriisilahenduskõlblikkuse hindamisel võtta arvesse mis tahes toetusmeetmeid, mida on vaja muudelt kui kriisilahendusmeetmeid võtvatelt kriisilahendusasutustelt, nt teabe esitamine, kriitiliste jagatud teenuste jätkuv osutamine ja otsused kriisilahendusmeetmete võtmisest hoidumise kohta, võttes arvesse teiste kriisilahendusasutuste õigust tegutseda omal algatusel, kui seda on vaja riigisisese finantsstabiilsuse saavutamiseks juhul, kui juhtivad kriisilahendusasutused ei ole võtnud tulemuslikke meetmeid.
Section C of the Annex to Directive 2014/59/EU specifies a number of matters which must be considered in assessing the resolvability of an institution or group, but is not exhaustive and requires further specification.
Direktiivi 2014/59/EL lisa C jaos on sätestatud küsimused, mida tuleb arvesse võtta krediidiasutuse või investeerimisühingu või konsolideerimisgrupi kriisilahenduskõlblikkuse hindamisel, kuid need ei ole ammendavad ja vajavad täpsustamist.
Pursuant to Article 32 of Directive 2014/59/EU, resolution action should only be taken when winding up an institution or group under normal insolvency proceedings would not be in the public interest, and therefore the assessment of resolvability should consider such winding up as an alternative to resolution action.
Vastavalt direktiivi 2014/59/EL artiklile 32 tuleks kriisilahendusmeetmeid võtta üksnes juhul, kui krediidiasutuse või investeerimisühingu või konsolideerimisgrupi likvideerimine tavalise maksejõuetusmenetluse käigus ei oleks avalikes huvides, ja seepärast tuleks kriisilahenduskõlblikkuse hindamisel kaaluda sellist likvideerimist kriisilahendusmeetmete alternatiivina.
Article 23(1) of Directive 2014/59/EU sets out various conditions which must be fulfilled to permit a parent institution, a Union parent institution and certain other entities in a group and their subsidiaries in other Member States or third countries that are institutions or financial institutions, on the basis of a group financial support agreement provided in Chapter III of that Directive, to provide financial support in the form of a loan, of provision of guarantees or of assets for use as collateral to another group entity that meets the conditions for early intervention.
Direktiivi 2014/59/EL artikli 23 lõikes 1 on sätestatud eri tingimused, mis peavad olema täidetud, et emaettevõtjana tegutsev krediidiasutus või investeerimisühing, liidus emaettevõtjana tegutsev krediidiasutus või investeerimisühing ja teatavad muud teises liikmesriigis või kolmandates riikides tegutsevad konsolideerimisgrupi üksused ja nende tütarettevõtjad, kes on krediidiasutused või investeerimisühingud või finantseerimisasutused, võivad kõnealuse direktiivi III peatüki kohase konsolideerimisgrupi finantstoetuse lepingu alusel anda finantstoetust laenuna, tagatisena või tagatiseks kasutatavate varadena teisele konsolideerimisgrupi üksusele, kes täidab varase sekkumise tingimusi.
Pursuant to Article 25(2) of Directive 2014/59/EU, the competent authority of the group entity providing the support may prohibit or restrict the provision of the financial support.
Vastavalt direktiivi 2014/59/EL artikli 25 lõikele 2 võib toetust andva krediidiasutuse või investeerimisühingu või konsolideerimisgrupi pädev asutus keelata finantstoetuse andmise või piirata seda.
Having regard to the financial difficulties of the receiving entity and the condition that there must be a reasonable prospect that the financial support redresses these financial difficulties, a thorough analysis of capital and liquidity needs of the receiving entity and an analysis of the internal and external causes for the financial difficulties and of past, present and expected market conditions should be undertaken.
Võttes arvesse toetust saava üksuse finantsraskusi ja tingimust, et peab olema põhjendatud väljavaade, et finantstoetus neid finantsraskusi leevendab, tuleks teha toetust saava üksuse kapitali- ja likviidsusvajaduste põhjalik analüüs ning finantsraskuste sisemiste ja väliste põhjuste ning varasemate, olemasolevate ja prognoositavate turutingimuste analüüs.
This analysis should include measures planned for addressing the causes of the distress of the receiving entity which can efficiently support the restoration of its financial situation.
Kõnealune analüüs peaks hõlmama meetmeid, mida on kavandatud toetust saava üksuse finantsraskuste põhjuste kõrvaldamiseks ja mis võivad tõhusalt taastada üksuse finantsseisundi.
The assessment of the various conditions falls in the responsibility of the entity providing the support (providing entity) and of the competent authority responsible for the providing institution.
Erinevate tingimuste hindamine on toetust andva üksuse ja tema eest vastutava pädeva asutuse ülesanne.
The assessment should take into account the risk of potential adverse developments.
Hindamisel tuleks võtta arvesse võimaliku ebasoodsa suundumuse riski.
For a comprehensive assessment of the conditions that relate to the providing entity, the competent authority responsible for the providing entity should also take into account information and assessments provided by the competent authority responsible for the group entity receiving the financial support.
Toetust andva üksusega seotud tingimuste põhjalikul hindamisel peaks tema eest vastutav pädev asutus võtma arvesse ka finantstoetust saava konsolideerimisgrupi üksuse eest vastutava pädeva asutuse esitatud teavet ja hinnangut.
The condition that the terms of the provision are in accordance with Article 19(7) of Directive 2014/59/EU should take into account the default risk of the receiving entity and the loss for the providing entity given a default of the receiving entity, based on a comparison of the situations following the support or, respectively, without granting it, and on full disclosure of the relevant information.
Direktiivi 2014/59/EL artikli 19 lõike 7 kohaste toetuse andmise tingimuste puhul tuleks arvesse võtta toetust saava üksuse makseviivituse riski ja toetust andva üksuse kahjumit toetust saava üksuse makseviivituse korral, kusjuures see peab põhinema toetuse andmise või mitteandmise olukordade võrdlusel ning asjaomase teabe täielikul avalikustamisel.
Those terms should reflect the best interest of the providing entity as described in point (b) of Article 19(7), which stipulates that any direct or indirect benefits may be taken into account that may accrue to a party as a result of the provision of the financial support.
Need tingimused peaksid kajastama toetust andva üksuse parimaid huvisid vastavalt artikli 19 lõike 7 punktile b, milles on sätestatud, et arvesse võib võtta mis tahes otsest või kaudset tulu, mida lepingupool võib teenida finantstoetuse andmise tulemusel.
This should be verified by a thorough analysis of costs and benefits for the providing entity and the group as a whole in these two scenarios.
Selle kontrollimiseks tuleb põhjalikult analüüsida toetust andva üksuse ja konsolideerimisgrupi kui terviku kulusid ja kasu kõnealuse kahe stsenaariumi puhul.
Financial support agreements and the provision of the group financial support may improve the resolvability of a group, for example if they are in line with the loss absorption mechanism provided by the resolution strategy.
Finantstoetuse lepingud ja konsolideerimisgrupi finantstoetuse andmine võivad parandada konsolideerimisgrupi kriisilahenduskõlblikkust, näiteks juhul, kui need on kooskõlas kriisilahendusstrateegiaga ette nähtud kahjumi katmise mehhanismiga.
However, they may also impair the feasibility of the implementation of the chosen resolution strategy, for example if that strategy envisages a separation of different parts of the group.
Samas võivad need ka piirata valitud kriisilahendusstrateegia rakendamise teostatavust, näiteks juhul, kui kõnealuse strateegiaga on ette nähtud konsolideerimisgrupi eri osade eraldamine.
Therefore the assessment of the impact on resolvability should be based on the resolvability assessment, on the individual resolution plan, and, where applicable, on the group resolution plan as determined by the joint decision of resolution colleges.
Seepärast peaks kriisilahenduskõlblikkusele avalduva mõju hindamine põhinema kriisilahenduskõlblikkuse hindamisel, individuaalsel kriisilahenduse kaval ja vajaduse korral konsolideerimisgrupi kriisilahenduse kaval, nagu on kindlaks määratud kriisilahenduse kolleegiumi ühisotsusega.
When carrying out their valuation tasks for the purposes of Article 36, including Article 49(3), and Article 74 of Directive 2014/59/EU it is necessary to ensure that independent valuers are not being influenced, and are not perceived to be influenced, by public authorities, including the resolution authority, or by the institution or entity referred to in point (b), (c) or (d) of Article 1(1) of that Directive.
Hindamise teostamisel direktiivi 2014/59/EL artikli 36, artikli 49 lõike 3 ja artikli 74 kohaldamisel tuleb tagada, et avalik-õiguslikud asutused, sealhulgas kriisilahendusasutused, krediidiasutused ja investeerimisühingud ning direktiivi 2014/59/EL artikli 1 lõike 1 punktides b, c ja d osutatud üksused sõltumatuid hindajaid ei mõjuta ning et sõltumatuid hindajaid ei peeta nende poolt mõjutatavaks.
Accordingly, uniform rules should apply to determine the circumstances in which a person shall be considered independent from the relevant public authorities, including the resolution authority, and from the institution or the entity referred to in point (b), (c) or (d) of Article 1(1) of Directive 2014/59/EU.
Seepärast tuleks kohaldada ühtseid eeskirju, et määrata kindlaks asjaolud, mille puhul isikut peetakse sõltumatuks asjaomastest avalik-õiguslikest asutustest, sealhulgas kriisilahendusasutusest, krediidiasutusest või investeerimisühingust ning direktiivi 2014/59/EL artikli 1 lõike 1 punktides b, c ja d osutatud üksusest.
Those rules should contain requirements as to the expertise and resources of the person concerned and their relation to the relevant public authorities, including the resolution authority, and the institution or the entity referred to in point (b), (c) or (d) of Article 1(1) of Directive 2014/59/EU.
Kõnealused eeskirjad peaksid sisaldama nõudeid, mis käsitlevad asjaomase isiku teadmisi ja vahendeid ning nende seotust asjaomaste avalik-õiguslike asutustega, sealhulgas kriisilahendusasutusega, krediidiasutuse või investeerimisühinguga ning direktiivi 2014/59/EL artikli 1 lõike 1 punktides b, c ja d osutatud üksusega.
Independence can be reinforced by conditions ensuring the adequacy of the expertise and resources of the independent valuer.
Sõltumatust saab suurendada tingimustega, millega tagatakse sõltumatu hindaja teadmiste ja vahendite piisavus.
More specifically it should be ensured that the independent valuer possesses the necessary qualifications, knowledge and expertise in all relevant subjects, in particular valuation and accounting in the context of the banking industry.
Konkreetsemalt tuleks tagada, et sõltumatul hindajal on nõutav kvalifikatsioon, oskused ja teadmised kõigis asjakohastes valdkondades, eelkõige pangandusalase hindamise ja raamatupidamise valdkonnas.
It should also be ensured that the independent valuer holds, or has access to, sufficient human and technical resources to carry out the valuation.
Samuti tuleks tagada, et sõltumatul hindajal on hindamiseks piisavad inim- ja tehnilised ressursid või juurdepääs nendele.
For that purpose, it could be appropriate to access sufficient human and technical resources by engaging staff or contractors from other valuation specialists or law firms or other sources, in relation to the carrying out of the valuation.
Selleks võib olla asjakohane kaasata seoses hindamisega täiendavaid inim- ja tehnilisi ressursse, kasutades muude hindamisasutuste või õigusbüroode või muude allikate töötajaid või töövõtjaid.
Where staff or contractors are engaged to support the conduct of the valuation they should be subject to conflicts of interest verification so as to ensure that independence is not undermined.
Hindamise toetamiseks töötajate või töövõtjate kaasamise korral tuleks tagada, et ei oleks sõltumatust ohustavat huvide konflikti.
In all cases the independent valuer should remain responsible for the outcome of the valuation.
Igal juhul peab sõltumatu hindaja jääma vastutavaks hindamise tulemuste eest.
Furthermore it should be ensured that the independent valuer is also capable of carrying out the valuation effectively without undue reliance on any relevant public authority, including the resolution authority, and the institution or entity referred to in point (b), (c) or (d) or Article 1(1) of Directive 2014/59/EU.
Lisaks tuleks tagada, et sõltumatu hindaja suudab hindamise tulemuslikult teostada ka mis tahes asjaomasele avalik-õiguslikule asutusele, sealhulgas kriisilahendusasutusele, krediidiasutusele või investeerimisühingule ning direktiivi 2014/59/EL artikli 1 lõike 1 punktides b, c ja d osutatud üksusele liigselt tuginemata.
However, the provision of instructions or guidance necessary to support the conduct of the valuation, for example in relation to the methodology provided pursuant to the Union legislation in the field of valuation for purposes relating to resolution, should not be seen as constituting undue reliance where such instructions are, or guidance is, considered necessary to support the conduct of the valuation.
Hindamise toetamiseks vajalike juhiste või suuniste andmist (nt seoses metoodikaga, mis on liidu õigusaktidega ette nähtud kriisilahendusega seotud hindamise valdkonnas) ei tuleks käsitada liigse tuginemisena, kui selliseid juhiseid või suuniseid peetakse hindamise toetamiseks vajalikuks.
In addition, the provision of assistance, such as the provision by the institution or entity concerned of systems, financial statements, regulatory reports, market data, other records or other assistance to the independent valuer should not be prevented where, in the assessment of the appointing authority or such other authority as may be empowered to conduct this task in the Member State concerned, this is considered necessary to support the conduct of the valuation.
Toetuse pakkumist (nt kui krediidiasutus või investeerimisühing või asjaomane üksus annab sõltumatu hindaja käsutusse süsteeme, finantsaruandeid, regulatiivseid aruandeid, turuandmeid, muid andmeid või muud abi) ei tohiks takistada, kui ametisse nimetava asutuse või muu sellise asutuse hinnangul, kellele võib asjaomases liikmesriigis olla antud volitus kõnealuse ülesande täitmiseks, on see hindamise toetamiseks vajalik.
In accordance with any procedures which may be put in place, the provision of instructions, guidance and other forms of support should be agreed on a case-by-case or pooled basis.
Vastavalt mis tahes korrale, mis võidakse kehtestada, tuleks juhiste, suuniste ja muud laadi toetuse andmine kokku leppida igal juhtumi puhul eraldi või üldiselt.
The payment of reasonable remuneration and the reimbursement of reasonable expenses in connection with the valuation should not be prevented.
Takistada ei tuleks mõistliku tasu maksmist ega kulude mõistlikul määral hüvitamist seoses hindamisega.
Independence can be endangered if valuation is performed by a person who is employed by or affiliated to any relevant public authority, including the resolution authority, and the institution or entity referred to in point (b), (c) or (d) of Article 1(1) of Directive 2014/59/EU even in cases where full structural separation to address threats such as self-review, self-interest, advocacy, familiarity, trust or intimidation has been established.
Sõltumatust võib ohustada asjaolu, et hindamist teostab isik, kes töötab mis tahes asjaomases avalik-õiguslikus asutuses, sealhulgas kriisilahendusasutuses, krediidiasutuses või investeerimisühingus ning direktiivi 2014/59/EL artikli 1 lõike 1 punktides b, c või d osutatud üksuses, või on nendega seotud; seda isegi juhul, kui kehtestatud on täielik struktuuriline eraldatus, et hoida ära selliseid ohtusid nagu eneseülevaatus, omahuvi, eestkoste, familiaarsus, usalduslikud suhted või hirmutamine.
Therefore, there is a need to ensure that appropriate legal separation is secured such that the independent valuer is not an employee or contractor of, nor in a group with, any relevant public authority, including the resolution authority, or the institution or entity concerned.
Seepärast tuleb tagada asjakohane õiguslik eraldatus, nii et sõltumatu hindaja ei oleks asjaomase avalik-õigusliku asutuse, sealhulgas kriisilahendusasutuse või asjaomase krediidiasutuse või investeerimisühingu või üksuse töötaja või töövõtja.
It is also necessary to ensure that the independent valuer does not have any material interest in common or in conflict with any relevant public authority, including the resolution authority, and the institution or entity referred to in point (b), (c) or (d) of Article 1(1) of Directive 2014/59/EU, including its senior management, controlling shareholders, group entities and significant creditors, as could be the case when the independent valuer is a significant creditor of the institution or entity concerned.
Samuti on oluline tagada, et sõltumatul hindajal ei ole asjaomase avalik-õigusliku asutuse, sealhulgas kriisilahendusasutusega, krediidiasutuse või investeerimisühinguga ning direktiivi 2014/59/EL artikli 1 lõike 1 punktides b, c või d osutatud üksusega, sealhulgas selle kõrgema juhtkonnaga, kontrollivate aktsionäridega, konsolideerimisgrupi üksustega ja oluliste võlausaldajatega oluline ühine huvi või huvide konflikt, nagu võib olla juhul, kui sõltumatu hindaja on asjaomase krediidiasutuse või investeerimisühingu või üksuse oluline võlausaldaja.
Similarly, personal relationships could represent a material interest.
Ka isiklikud suhted võivad kujutada endast olulist huvi.
Accordingly, the appointing authority, or such other authority as may be empowered to conduct the task in the Member State concerned, should assess whether any material common or conflicting interests are present.
Seega peaks ametisse nimetav asutus või muu selline asutus, kellele võib asjaomases liikmesriigis olla antud volitus kõnealuse ülesande täitmiseks, hindama, kas on olulisi ühiseid huvisid või huvide konflikte.
For the purposes of this assessment the independent valuer should notify the appointing authority, or such other authority as may be empowered to conduct this task in the Member State concerned, of any actual or potential interest which the person considers may, in the assessment of that authority, be considered to amount to a material interest and provide any information as may be reasonably requested by the authority to inform this assessment.
Selliseks hindamiseks peaks sõltumatu hindaja teavitama ametisse nimetavat asutust või muud sellist asutust, kellele võib asjaomases liikmesriigis olla antud volitus kõnealuse ülesande täitmiseks, mis tahes tegelikust või võimalikust huvist, mida isiku arvates võib kõnealuse asutuse hinnangul pidada oluliseks huviks, ja esitama mis tahes teabe, mida asutus võib sellise hinnangu andmiseks vajada.
In the case of legal persons, independence should be assessed by reference to the company or partnership as a whole but taking account of any structural separation and other arrangements that may be put in place to differentiate between those staff members who may be involved in the valuation and other staff members, to address threats such as self-review, self-interest, advocacy, familiarity, trust or intimidation.
Juriidiliste isikute puhul tuleks sõltumatust hinnata äriühingu või partnerluse kui terviku seisukohast, kuid võttes arvesse struktuurilist eraldatust või muud korda, mis võidakse kehtestada, et teha vahet hindamisse kaasatud olla võivate ja muude töötajate vahel, et piirata selliseid võimalikke ohtusid nagu eneseülevaatus, omahuvi, eestkoste, familiaarsus, usalduslikud suhted või hirmutamine.