natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Hungarian authorities submitted information on 17 September 2009, 30 March 2010, 26 October 2010, 6 December 2010, 8 December 2010, 2 February 2011, 24 February 2011 and 1 April 2011.
Toetuslepingut muudeti mitu korda, et pikendada rakendusperioodi 30. novembrini 2010.
The Commission requested information with respect to ValDeal on 9 February 2012 and 18 April 2012.
Teadus- ja arendustegevuse mõõtme olemasolu teenuste pakkumisel aitavad muu hulgas kindlaks teha järgmised kriteeriumid:1) „sidemed riiklike uurimislaboritega“ – see kriteerium võib olla täidetud tänu ValDeali koostööle Budapesti Tehnoloogia- ja Majandusülikooliga ning Budapestis asuva Corvinuse Ülikooliga; 2) „doktorikraadiga töötajate või doktorantide kaasamine“ – see kriteerium võib olla täidetud tänu mitme doktorikraadiga töötaja osalemisele projekti elluviimises; 3) „teadusuuringute tulemuste avaldamine teadusajakirjades, teaduskonverentside korraldamine või osalemine teaduslike analüüside tegemises“ – ee kriteerium võib olla täidetud tänu 20–30 loengule, mis ValDeal pidas projekti teemal erinevatel konverentsidel; 4) „prototüüpide või katserajatiste ehitamine […]“ – selle kriteeriumi täitmist võib tõendada asjaolu, et ajavahemikus 2007–2010 arendas ja katsetas ValDeal mudelit pidevalt seoses enam kui 500 projektiga.
The Hungarian authorities submitted information on 1 September 2011, 19 October 2011, 29 February 2012, 12 March 2012, 18 June 2012, 26 June 2012, 4 July 2012 and 12 September 2012.
http://ec.europa.eu/prelex/detail_dossier_real.cfm?CL=hu&DosId=199719.
The Project was completed on 30 November 2010 and ValDeal continued to carry out its activities in the Central Hungary region until 30 November 2013.
Frascati käsiraamat: Proposed Standard Practice for Surveys on Research and Experimental Development FRASCATI MANUAL 2002, ISBN 92–64-19903-9, © OECD 2002.
Commission Decision (EU) 2016/2395
Komisjoni otsus (EL) 2016/2395,
on State aid SA.32619 (2012/C (ex 2011/N)) notified by the Kingdom of Spain for the compensation of certain costs for the release of the digital dividend
riigiabi SA.32619 (2012/C (ex 2011/N)) kohta, millest teatas Hispaania Kuningriik ja mis on ette nähtud digitaalse dividendi vabakslaskmisega seotud teatavate kulude hüvitamiseks
(notified under document C(2016) 4886)
(teatavaks tehtud numbri C(2016) 4886 all)
On 5 July 2011 the Spanish authorities notified to the Commission two State aid measures.
5. juulil 2011 teavitasid Hispaania ametivõimud komisjoni kahest riigiabimeetmest.
Measure I concerned subsidies for dwellers of collective buildings who, in order to ensure the continuity of the reception of the Free-to-air (‘FTA’) [2] channels so far broadcasted on the 790-862 MHz (‘800 MHz’) band, needed to upgrade the existing Digital Terrestrial Television (‘DTT’) infrastructure or switch to another platform of their choice.
I meede oli seotud toetustega kortermajade elanikele, kes pidid selleks, et jätkuvalt oleks võimalik vastu võtta tasuta levitatavaid [2] kanaleid, mida seni edastati 790–862 MHz sagedusalal (nn 800 MHz sagedusala), uuendama oma olemasolevat maapealset digitaaltelevisiooni infrastruktuuri või minema üle mõnele muule vabalt valitud platvormile.
Measure II foresaw compensation to public and private broadcasters for additional costs incurred due to the obligation to broadcast simultaneously during the process of the release of the Digital Dividend [3] (‘simulcast’).
II meetmega nähti ette hüvitis avalik-õiguslikele ja eraõiguslikele ringhäälinguorganisatsioonidele lisakulude eest, mis tekkisid samaaegse ülekandmise kohustuse tõttu digitaalse dividendi vabakslaskmise protsessi ajal [3].
Following written exchanges with the Spanish authorities on the notified measures, the Commission adopted on 25 April 2012 a decision [4] not to raise objections for Measure I and to initiate the formal investigation procedure laid down in Article 108(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union (‘Treaty’) in relation to Measure II both as regards public and private broadcasters.
Pärast Hispaania ametiasutustega toimunud kirjavahetust teavitatud meetme kohta võttis komisjon 25. aprillil 2012. aastal vastu otsuse [4] mitte esitada vastuväiteid seoses I meetmega ning algatada II meetme puhul nii avalik-õiguslike kui eraõiguslike ringhäälinguorganisatsioonide suhtes ametlik uurimismenetlus, mis on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „alusleping“) artikli 108 lõikes 2.
The Commission decision to initiate the procedure (‘opening decision’) was published on 19 July 2012 in the Official Journal of the European Union [5].
Komisjoni otsus menetluse algatamise kohta (edaspidi „menetluse algatamise otsus“) avaldati 19. juulil 2012 Euroopa Liidu Teatajas [5].
The Commission invited the interested parties to submit their comments on the measure in question.
Komisjon kutsus huvitatud isikuid üles esitama kõnealuse meetme kohta märkusi.
In addition, three meetings took place with them: the first in June 2014, the second in December 2014 and the third in March 2015.
Dekreet avaldati Hispaania ametlikus teatajas [7] 6. augustil 2014 [8].
The Commission also received comments from Abertis Telecom [6] (‘Abertis’) by letter dated 7 August 2012, from Sociedad Gestora de Televisión NET TV (‘NET TV’) by letter dated 14 August 2012, from Broadcast Networks Europe (‘BNE’) by letter dated 17 August 2012, from the European Broadcasting Union (‘EBU’) by letters dated 20 August 2012 and 21 June 2013, and finally from SES Astra (‘Astra’) by letters dated 19 August 2012 and 30 October 2012.
Hispaania ametiasutused ei esitanud II meedet käsitleva teate jaoks täiendavaid muudatusi.
In the course of the investigation, several teleconferences and meetings were held: between the Commission and the EBU in June and December 2013 and in June and December 2014, and between the Commission and Astra in June, July and December 2013 and April and November 2014.
Arvestades, et Hispaania ametiasutused võtsid 2014. aasta septembris tagasi II meetme selle osa, mis oli seotud avalik-õiguslike ringhäälinguorganisatsioonidega, ei ole II meetme kõnealust osa käsitleval ametlikul uurimismenetlusel enam mõtet.
The Spanish authorities provided observations on the comments of Astra on 12 December 2012.
Seepärast on komisjon otsustanud lõpetada II meetme nimetatud osa käsitleva ametliku uurimismenetluse.
On 3 September 2014 the Spanish authorities withdrew the notification concerning the compensation of simulcast costs incurred by public broadcasters (but not private broadcasters).
Otsus hõlmab üksnes eraõiguslike ringhäälinguorganisatsioonide teatatud hüvitist samaaegse edastamise eest (edaspidi „meede“).
They have informed the Commission that Royal Decree 677/2014 on the granting of direct grants to public broadcasters aimed to cover the mentioned compensation on the basis of the concept of Services of General Economic Interest (‘SGEI’).
MEETME KIRJELDUS
The Decree was published in the Spanish Official Gazette [7] on 6 August 2014 [8].
Taust
The Spanish authorities did not submit any further modifications to the notification on Measure II.
Digitaalse dividendi ärakasutamine, kasutades traadita lairiba, et tagada kõigi piirkondade (sealhulgas äärepoolsemad ja maapiirkonnad) kaetus, on Euroopa digitaalse tegevusava oluline eesmärk [9] ja seega osa Euroopa 2020. aasta strateegiast [10].
Considering that the part of Measure II that concerned public broadcasters was withdrawn by the Spanish authorities in September 2014, the formal investigation procedure as regards that part of Measure II has become without object.
Mobiilsideoperaatoritel on traadita võrkude väljaehitamiseks vaja signaalide edastamiseks nappivaid raadiosagedusi.
Therefore, the Commission has decided to close the formal investigation procedure on that part of Measure II.
Kui neid sagedusi kasutavad liikmesriikides maapealsed televisioonivõrgud, tuleb maapealse ringhäälingu organisatsioonid viia kas teisele edastamisplatvormile (lairiba, kaabel või satelliit) või muule (kasutamata) sagedusele kättesaadavas spektris, mis sobib nimetatud eesmärgil.
This decision covers exclusively the notified compensation of simulcast costs to private broadcasters (‘Measure’).
2009. aastal soovitas komisjon liikmesriikidel tagada, et kõik maapealsed televisiooniringhäälinguteenused lõpetaksid analoogedastustehnoloogia kasutamise ja toetaksid seadusandlikke püüdlusi, mille eesmärk on teha elektroonilistele sideteenustele kättesaadavaks väärtuslik 800 MHz sagedusala.
DESCRIPTION OF THE MEASURE
Seda protsessi kutsutakse digitaalse dividendi vabakslaskmiseks [11] ning see puudutab üksnes maapealseid televisiooniringhäälinguteenuseid.
Context
Digitaalse dividendi vabakslaskmine tekitab maapealse ringhäälingu organisatsioonidele üleminekukulusid, mis hõlmavad kulusid seoses signaali samaaegse edastamisega vanal ja uuel sagedusalal [12].
Reaping the benefits of the Digital Dividend by using wireless broadband to ensure coverage of all areas, including remote and rural regions, is an important objective of the Digital Agenda for Europe [9] and thus part of the Europe 2020 Strategy [10].
Euroopa poliitika seoses digitaalse dividendi vabakslaskmisega
To build their wireless networks, mobile operators require scarce radio frequencies to transmit their signals.
Ringhäälingusektor on viimastel aastatel digitaaltehnoloogiate kasutuselevõtu tulemusel teinud läbi suuri muutusi.
If in Member States these frequencies are occupied by terrestrial TV networks, terrestrial broadcasters have to be moved either to another transmission platform (broadband, cable or satellite) or to another (unused) frequency in the available spectrum suited for this purpose.
Võrreldes analoogtelevisiooniga võimaldab teleprogrammide digitaalne ülekandmine paremini kasutada nappivat sagedusspektrit ja kasutada rohkem telekanaleid.
In 2009, the Commission recommended that Member States ensure that all terrestrial television broadcasting services cease using analogue transmission technology and support regulatory efforts aimed at making the valuable 800 MHz frequency band available for electronic communications services.
Komisjoni 2003. aasta teatises analoogringhäälingult digitaalringhäälingule ülemineku kohta [13] rõhutati digitaalringhäälingule ülemineku kasulikkust ning algatati arutelu ELi poliitikasuundade üle seoses selliste küsimustega nagu vabastatavate sageduste hulk ja nende hilisem kasutamine.
This process is called the release of the Digital Dividend [11] and concerns only the terrestrial television broadcasting services.
Analoogringhäälingult digitaalringhäälingule ülemineku tulemusel vabastati osa raadiosagedusspektrist, mida seni oli kasutatud televisiooniprogrammide edastamiseks.
The release of the Digital Dividend generates transition costs for terrestrial broadcasters which include costs for simultaneous broadcasting of the signal on the old and the new frequency bands [12].
See oli võimalik tänu digitaalse tehnoloogia suuremale tõhususele võrreldes analoogtehnoloogiaga.
European policy on the release of the Digital Dividend
Nimetatud parenduse tulemusel saadud vabastatud spektriosa on kutsutud digitaalseks dividendiks.
In the past years the broadcasting sector has undergone major changes as a result of the introduction of digital technologies.
Rahvusvahelistes kokkulepetes, nagu need, mis saavutati Rahvusvahelise Telekommunikatsiooniliidu (ITU) piirkondlikul raadiosidekonverentsil (RRC-06) 2006. aasta juunis ning ITU ülemaailmsel raadiosidekonverentsil (WRC-07) 2007. aasta novembris, lepiti kokku 800 MHz sagedusala jagatud eelisõigusega eraldamises lisaks ringhäälingu- ja paiksetele teenustele ka mobiilsideteenustele [14].
In comparison with analogue television, digital transmission of television provides for better use of the scarce frequency spectrum, allowing for more TV channels.
Ent arvestades nende sageduste eelmisi eraldamisi ringhäälinguteenustele analoogtehnoloogialt digitaalsele tehnoloogiale ülemineku varajase planeerimise ajal, ei kaalunud mõned riigid, nagu Hispaania, võimalust kasutada vabastatud 800 MHz spektrit muude teenuste puhul kui maapealsed ringhäälinguteenused.
The 2003 Commission Communication on the transition from analogue to digital broadcasting [13] underlined the benefits of switching over to digital broadcasting and initiated the debate on EU policy orientations on issues such as amount of spectrum to be released and its future use.
Võttes arvesse nõudluse suurenemist raadisagedusspektri ja tõhusamate tehnoloogiate järele, uuris komisjon 2007. aasta lõpupoole, võimalusi ja tohutut kaubanduslikku ning innovatsiooni- ja majanduskasvualast potentsiaali, mida digitaalne dividend võiks pakkuda, kui seda kasutataks täiustatud elektrooniliste sideteenuste pakkumisel.
The switch from analogue to digital broadcasting resulted in the release of a part of the radio frequency (‘RF’) spectrum that until then was used for TV broadcasting.
Komisjon järeldas, et digitaalse dividendi täielikuks ärakasutamiseks peaksid liikmesriigid võimalikult lühikese ajavahemiku jooksul eraldama asjaomase spektri samaaegselt elektroonilistele sideteenustele [15].
This was possible thanks to greater efficiency of the digital technology compared to the analogue one.
Komisjoni 2009. aasta teatises, milles käsitletakse digitaalse dividendi muutmist sotsiaalseks kasuks ja majanduskasvuks, [16] soovitatakse liikmesriikidel lõpetada 800 MHz sagedusala kasutamine suure võimsusega ringhäälinguteenuste tarbeks ja rakendada ELi tasandil kokkulepitavaks kuupäevaks täielikult ELi otsust tehnilise ühtlustamise kohta.
The freed part of the spectrum resulting from this improvement has been called ‘Digital Dividend’.
Lõpuks nõuti Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuses nr 243/2012/EL, [17] millega luuakse mitmeaastane raadiospektripoliitika programm, et kõik liikmesriigid eraldaksid elektroonilisele sidele 800 MHz sagedusala 1. jaanuariks 2013 [18].
International agreements, such as those reached at the International Telecommunication Union (ITU) Regional Radiocommunication Conference (RRC-06) in June 2006 and the ITU World Radiocommunication Conference (WRC-07) in November 2007, concluded on the co-primary allocation of the 800 MHz band to mobile services in addition to broadcasting and fixed services [14].
Otsusega anti komisjonile õigus teha erakordsete üleriigiliste või kohalike olude või piiriüleste sageduste kooskõlastamise probleemide korral konkreetseid erandeid kuni 31. detsembrini 2015 [19].
However, on the basis of previous allocation of these frequencies to broadcasting services during the early planning of the switch from the analogue to the digital technology some Member States, such as Spain, did not consider the possibility of reusing the freed 800 MHz spectrum for services other than terrestrial broadcasting.
Digitaalse dividendi areng Hispaanias
Towards the end of 2007, in the light of the worldwide increase in RF spectrum demand and of the more efficient technologies, the Commission studied the possibilities and enormous potential, both commercial and in terms of innovation and growth, which the Digital Dividend could offer if it was used to provide advanced electronic communication services.
Hispaania viis 3. aprillil 2010 lõpule ülemineku maapealsele digitaaltelevisioonile, millega lõpetati analoogringhäälingu ülekanded.
The Commission concluded that reaping the full benefits of the Digital Dividend would require Member States' simultaneous assignment of the relevant spectrum for electronic communication services in the shortest possible timeframe [15].
Arvestades, et õiguslik alus üleminekuks maapealselt analoogringhäälingult maapealsele digitaalringhäälingule – maapealse digitaaltelevisiooni riiklik tehniline kava [20] – kehtestati 2005. aastal, mil ei oldud kavandatud (ITU-lt maapealse televisiooni jaoks eraldatud) spektri kasutamist muuks otstarbeks.
The 2009 Commission Communication on transforming the Digital Dividend into social benefits and economic growth [16] recommended that the Member States should cease using the 800 MHz band for high-power broadcasting services and fully implement the EU technical harmonisation decision by a certain date agreed at the EU level.
Sellel oli kaks tagajärge:
Finally, Decision No 243/2012/EU of the European Parliament and of the Council [17] establishing a multiannual radio spectrum policy programme required that all Member States assign the 800 MHz band for electronic communications by 1 January 2013 [18].
kogu spekter, mis vabastati pärast analoogsüsteemi väljalülitamist, reserveeriti 2005. aastal üksnes maapealsetele teleteenustele, et suurendada kättesaadavate kanalite arvu;
The decision authorised the Commission to grant specific derogations until 31 December 2015 in the event of exceptional national or local circumstances or cross-border frequency coordination problems [19].
samal aastal otsustas Hispaania valitsus kasutada sagedusala esimeste maapealse digitaaltelevisiooni saatjate käivitamiseks, et hõlbustada uue maapealse digitaaltehnoloogia kasutuselevõttu, ilma et oleks vaja eelnevalt spektrit vabastada.
Evolution of the Digital Dividend in Spain
Riikliku tehnilise kava ja hilisemate reguleerivate meetmetega jagati Hispaania territoorium kolmeks piirkonnaks.
Spain completed its transition to DTT on 3 April 2010, which terminated analogue broadcasts.
I piirkond – katab 96 % Hispaania rahvastikust ning seal kannavad ringhäälinguorganisatsioonid ise üleminekukulud.
Given that the legal basis for the switchover from analogue to digital terrestrial broadcasting — the DTT National Technical Plan (‘NTP’) [20] — dated back to 2005, at that time no plans had been made to use the spectrum (allocated by ITU for terrestrial TV) for other purposes.
Mis puudutab seda piirkonda, siis üleminek oli kohustuslik ringhäälinguorganisatsioonide litsentsides sätestatud ulatusliku kaetuse kohustuse tõttu ning vastu mingit riigiabi ei antud.
This fact had two consequences:
Ringhäälinguorganisatsioonide ja/või platvormioperaatorite ülesanne oli investeerida võrgu digiteerimisse.
The entire spectrum that was released after the analogue switch-off was exclusively reserved in 2005 for terrestrial television services, in order to increase the number of available channels.
II piirkond – katab umbes 2,5 % Hispaania elanikkonnast vähem linnastunud ja äärealadel, kus ringhäälinguorganisatsioonidel ei olnud oma täiustatud teenuse pakkumise vastu kaubanduslikku huvi.
The same year, the Spanish Government decided to use the band for the rollout of the first DTT transmitters to facilitate the introduction of the new digital terrestrial technology, without requiring prior clearing of the spectrum.
Ringhäälinguorganisatsioonide vastuseisu tõttu finantsosalusele oma signaalide edastamiseks vajalike ülekandejaamade täiustamises rahastas riik leviala laiendamist [21].
The NTP and subsequent regulatory measures divided the territory of Spain into three areas:
III piirkond – katab ülejäänud osa Hispaania elanikkonnast ning kujutab endast ala, kus topograafia tõttu ei ole võimalik televisiooniteenuseid maapealse platvormi kaudu osutada ja kus seda tehakse satelliidi abil.
Area I — covers 96 % of the Spanish population, where broadcasters bore the switchover costs themselves.
Digitaalringhäälingule üleminekuga kaasnesid ka mõned kulud televaatajatele.
As regards this area, the switchover was compulsory due to the extensive coverage obligation contained in the broadcasters' licences and no State aid was provided in return.
I ja II piirkonnas asuvad üksikud leibkonnad pidid maksma dekoodrite eest, et kohandada oma televiisorid maapealsele digitaaltelevisioonile.
It was up to the broadcasters and/or the platform operators to invest in the digitisation of the network.
Kortermajade elanikud pidid lisaks maksma selle eest, et kohandada oma vastuvõtuinfrastruktuur digitaalsignaalile.
Area II — covers around 2,5 % of the Spanish population in less urbanised and remote areas where broadcasters had no commercial interest in providing their upgraded service.
III piirkonna elanikud pidid omakorda soetama satelliitvastuvõtuseadmed, mida mõningatel juhtudel rahastasid osaliselt või täielikult kohalikud asutused [22].
Due to the opposition of broadcasters to participate financially in the upgrading of the transmission centres necessary to transmit their signals, the state funded the extension of coverage [21].
2007. aasta novembris, rohkem kui kaks aastat pärast riikliku tehnilise kava heakskiitmist, otsustas ITU jagatud eelisõiguse alusel eraldada elektroonilistele sideteenustele 800 MHz sagedusala.
Area III — covers the remaining part of the Spanish population and represents an area where due to topography it is not possible to provide the TV service via terrestrial platform and where it is done by satellite.
Sellel kuupäeval hõlmas maapealse digitaaltelevisiooniga kaetus 800 MHz sagedusala kaudu Hispaanias juba 80 %–90 % elanikkonnast.
The digital switchover also imposed some costs on the viewers.
Hispaania otsustas 2009. aasta mais, et ta eraldab 800 MHz sagedusala elektroonilisele sidele.
Individual households located in Areas I and II had to pay for decoder devices to adapt their TV-sets to DTT.
Väljakuulutamisel tugineti õiguslikult jätkusuutliku majanduse seadusele [23].
Residents of collective buildings had to pay in addition for adapting their reception infrastructure to the digital signal.
Seaduses on sätestatud, et 800 MHz sagedusala kasutatakse peamiselt täiustatud elektrooniliste sideteenuste pakkumisel kooskõlas ELis ühtlustatud kasutusviisidega [24].
The residents of Area III had in turn to acquire the satellite reception equipment, in some cases partially or totally financed by the regional or local authorities [22].
Jätkusuutliku majanduse seaduse artikliga 51 on kehtestatud nii avalik-õiguslike kui eraõiguslike ringhäälinguteenuste osutajate õigus rahalisele hüvitisele kõigi 800 MHz sagedusala vabastamiseks vajaliku spektrikasutuse ümberjagamisega seotud kulude, eelkõige samaaegse ülekandmise kulude eest [25].
In November 2007, more than two years after the approval of the NTP, the ITU decided to allocate the 800 MHz band to electronic communication services on a co-primary basis.
Nimetatud siseriikliku seaduse säte on seega meetme õiguslik alus.
On that date, the DTT coverage through the 800 MHz band had reached in Spain already between 80 % and 90 % of the population.
Arvestades, et maapealse digitaaltelevisiooni edastajad kasutasid 800 MHz sagedusala ajal, mil selle sihtotstarvet muudeti elektrooniliste sideteenuste jaoks, [26] oli vaja nimetatud ringhäälinguorganisatsioonid viia üle tol ajal kasutatavatelt kanalitelt teistele kanalitele sagedusalal 694–790 MHz (edaspidi „700 MHz sagedusala“).
Spain then decided in May 2009 that it would designate the 800 MHz band for electronic communications.
Nimetatud protsess sätestati vastavalt kuninga dekreedile 365/2010, [27] mis reguleeris maapealse digitaaltelevisiooni multiplekside eraldamist pärast analoogsüsteemi väljalülitamist.
The announcement had regulatory backing through the Act on Sustainable Economy [23].
Kuninga dekreet 365/2010 toob kaasa viie multipleksi andmise [28] nende multiplekside asendamiseks, mida kasutati 800 MHz sagedusalal.
The Act provides that the 800 MHz frequency band shall be mainly used for the provision of advanced electronic communication services, in line with the harmonised uses agreed in the EU [24].
Ümberpaigutamine tekitas järgmisi raskusi.
Article 51 of the Act on Sustainable Economy establishes the right of both public service and private broadcasters to financial compensation of all costs relating to the reallocation of spectrum usage needed for the liberation of the 800 MHz frequency band, most particularly the simulcast costs [25].
Üleminekuperioodi kindlustamine, mil digitaaltelevisiooni signaale tuli edastada samaaegselt 800 MHz ja 700 MHz sagedusaladel, kuna võimatu oli kohe uutele multipleksidele üle minna.
This provision of national law is thus the legal basis of the Measure.
Uued multipleksid vastavad raadiosageduse kanalitele, mida varem maapealse digitaaltelevisiooni edastamisel ei kasutatud.