natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For the period from 18 May 2015 to 27 July 2016, the reference amount for the common costs of EUNAVFOR MED operation SOPHIA shall be EUR 11,82 million.
Ajavahemikuks 18. maist 2015 kuni 27. juulini 2016 on EUNAVFOR MED SOPHIA ühiste kulude lähtesumma 11,82 miljonit eurot.
The percentage of the reference amount referred to in Article 25(1) of Decision (CFSP) 2015/528 shall be 70 % in commitments and 40 % for payments.’;
Otsuse (ÜVJP) 2015/528 artikli 25 lõikes 1 osutatud lähtesumma jaguneb protsentuaalselt järgmiselt: 70 % kulukohustuste ja 40 % maksekohustuste jaoks.“
in Article 11, the following paragraph is added:
Artiklisse 11 lisatakse järgmine lõige:
The percentage of the reference amount referred to in Article 25(1) of Decision (CFSP) 2015/528 shall be 0 % in commitments and 0 % for payments.’;
Spetsiifilise operatiivse vajaduse korral on kõrgel esindajal volitus avaldada seadusjärgsetele Liibüa ametiasutustele EUNAVFOR MED SOPHIA läbiviimisel loodud ELi salastatud teavet kuni tasemeni „RESTREINT UE/EU RESTRICTED“, tehes seda kooskõlas otsusega 2013/488/EL.
in Article 12, the following paragraph is added:
Selleks sõlmitakse asjakohased kokkulepped kõrge esindaja ja Liibüa pädevate asutuste vahel.“
In the event of specific operational need, the HR shall be authorised to release to legitimate Libyan authorities any EU classified information up to “RESTREINT UE/EU RESTRICTED” level generated for the purposes of EUNAVFOR MED operation SOPHIA, in accordance with Decision 2013/488/EU.
Artikli 13 teine lõik asendatakse järgmisega:
Arrangements between the HR and the competent authorities of Libya shall be drawn up for this purpose.’;
„EUNAVFOR MED SOPHIA lõpeb 27. juulil 2017.“
in Article 13, the second paragraph is replaced by the following:
Artikkel 2
‘EUNAVFOR MED operation SOPHIA shall end on 27 July 2017.’.
Jõustumine
Entry into force
Luxembourg, 20. juuni 2016
Done at Luxembourg, 20 June 2016.
eesistuja
For the Council
Nõukogu 18. mai 2015. aasta otsus (ÜVJP) 2015/778 Euroopa Liidu sõjalise operatsiooni kohta Vahemere lõunapiirkonna keskosas (EUNAVFOR MED SOPHIA) (ELT L 122, 19.5.2015, lk 31).
The President
Ajavahemikuks 28. juulist 2016 kuni 27. juulini 2017 on EUNAVFOR MED SOPHIA ühiste kulude lähtesumma 6700000 eurot.
Council Decision (CFSP) 2016/994
Nõukogu otsus (ÜVJP) 2016/994,
repealing Common Position 2008/109/CFSP concerning restrictive measures imposed against Liberia
millega tunnistatakse kehtetuks ühine seisukoht 2008/109/ÜVJP, mis käsitleb Libeeria vastu suunatud piiravaid meetmeid
On 12 February 2008, the Council adopted Common Position 2008/109/CFSP [1] concerning restrictive measures against Liberia that provided for an arms embargo.
Nõukogu võttis 12. veebruaril 2008 vastu ühise seisukoha 2008/109/ÜVJP, [1] mis käsitleb Libeeria vastu suunatud piiravaid meetmeid ja millega nähti ette relvaembargo.
On 25 May 2016, the United Nations Security Council adopted UNSCR 2288 (2016) with regard to Liberia, terminating, with immediate effect, the measures on arms previously set out in paragraph 2 of UNSCR 1521 (2003) and modified by paragraphs 1 and 2 of UNSCR 1683 (2006), by paragraph 1(b) of UNSCR 1731 (2006), by paragraphs 3, 4, 5 and 6 of UNSCR 1903 (2009), by paragraph 3 of UNSCR 1961 (2010) and by paragraph 2(b) of UNSCR 2128 (2013).
ÜRO Julgeolekunõukogu võttis 25. mail 2016 Libeeria kohta vastu resolutsiooni 2288 (2016), millega lõpetatakse viivitamatult relvi käsitlevad piiravad meetmed, mis olid eelnevalt kehtestatud ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1521 (2003) punktis 2 ning mida on muudetud ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1683 (2006) punktidega 1 ja 2, ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1731 (2006) punkti 1 alapunktiga b, ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1903 (2009) punktidega 3, 4, 5 ja 6, ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1961 (2010) punktiga 3 ja ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 2128 (2013) punkti 2 alapunktiga b.
Common Position 2008/109/CFSP should therefore be repealed,
Ühine seisukoht 2008/109/ÜVJP tuleks seetõttu kehtetuks tunnistada,
Common Position 2008/109/CFSP is repealed.
Ühine seisukoht 2008/109/ÜVJP tunnistatakse kehtetuks.
Done at Luxembourg, 20 June 2016.
Luxembourg, 20. juuni 2016
Council Common Position 2008/109/CFSP of 12 February 2008 concerning restrictive measures imposed against Liberia (OJ L 38, 13.2.2008, p. 26).
Nõukogu 12. veebruari 2008. aasta ühine seisukoht 2008/109/ÜVJP, mis käsitleb Libeeria vastu suunatud piiravaid meetmeid (ELT L 38, 13.2.2008, lk 26).
Commission Decision (EU) 2016/995
Komisjoni otsus (EL) 2016/995,
on the State aid SA.24571 — 2009/C (ex C 1/09, ex NN 69/08) granted by Hungary to MOL Nyrt.
mis käsitleb riigiabi nr SA.24571 – 2009/C (ex C 1/09, ex NN 69/08), mida Ungari andis äriühingule MOL Nyrt.
(notified under document C(2015) 7324)
(teatavaks tehtud numbri C(2015) 7324 all)
Having regard to the decision by which the Commission decided to initiate the procedure laid down in Article 108(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union, in respect of the aid SA.24571 (ex C 1/09, ex NN 69/08) [1],
võttes arvesse otsust, millega komisjon otsustas algatada abi SA.24571 (ex C-1/09, ex NN 69/08) suhtes Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõikes 2 sätestatud menetluse [1],
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above, and having regard to their comments,
olles kutsunud huvitatud isikuid üles esitama märkusi vastavalt eespool nimetatud sätetele ja võttes neid märkusi arvesse
Measures at issue
Käsitletavad meetmed
The general rules governing mining activities in Hungary are laid down in the 1993 Act on Mining [2] (‘the Mining Act’).
Ungaris on kaevandamist reguleerivad üldeeskirjad sätestatud 1993. aasta kaevandamisseaduses [2] (edaspidi „kaevandamisseadus“).
The Mining Act distinguishes mining activities exercised on the basis of two different legal instruments: (i) concession [3]; and (ii) authorisation [4].
Seaduses eristatakse kaevandamistegevusi, mida tehakse kahe eri juriidilise dokumendi alusel: i) kontsessioon [3] ja ii) kaevandamisluba [4].
In both cases the extraction of mineral resources is subject to a mining fee payable to the state constituting a percentage of the value of the minerals extracted.
Mõlemal juhul tuleb maavarade kaevandamise eest riigile maksta kaevandamistasu, mis moodustab teatud protsendi kaevandatavate maavarade väärtusest.
The Mining Act stipulates that where a mining company which obtained the mining authorisation does not start extraction within five years from the date of the authorisation, the mining right is withdrawn.
Kaevandamisseaduses on sätestatud, et kui kaevandamisloa saanud kaevandusettevõtja ei alusta kaevandamist viie aasta jooksul pärast loa saamist, siis tühistatakse tema kaevandamisõigus.
However, according to Section 26/A (5) of the Mining Act this deadline may be extended by agreement between the mining authority and the mining company.
Kaevandamisseaduse paragrahvi 26/A lõike 5 kohaselt võib seda tähtaega aga kaevandusameti ja kaevandusettevõtja kokkuleppel pikendada.
In such case the mining company shall pay a fee which is higher than the fee applied at the time of the original application but at no more than 1,2 times the original level.
Sellisel juhul tasub kaevandusettevõtja tasu, mis on kõrgem kui esialgse taotluse ajal kohandatud tasu, kuid kõige rohkem 1,2 korda suurem.
Hungarian Oil & Gas Plc (Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt.; ‘MOL’) obtained several authorisations to extract hydrocarbons.
Ettevõtja Hungarian Oil & Gas Plc (Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt.; edaspidi „MOL“) sai süsivesinike kaevandamiseks mitu luba.
Since MOL did not start the extraction of hydrocarbons within five years from the date of the authorisations, on 22 December 2005 the competent minister concluded an extension agreement (‘the 2005 agreement’) with MOL.
Kuna MOL ei alustanud süsivesinike kaevandamist viie aasta jooksul alates lubade kuupäevast, sõlmis pädev minister 22. detsembril 2005 ettevõtjaga MOL tähtaja pikendamise lepingu (edaspidi „2005. aasta leping“).
The 2005 agreement provided for an extension fee calculated on a yearly basis until 2020 by using the original authorisation mining fee of 12 % and a multiplier ranging between 1,020 and 1,050.
2005. aasta lepingus nähti tähtaja pikendamise eest ette tasu, mis arvutati välja iga aasta kohta kuni 2020. aastani, kasutades esialgset kaevandamistasu (12 %) ja kordajat vahemikus 1,020–1,050.
On the basis of the amendment to the Mining Act that which entered into force on 8 January 2008, the mining fee for authorisations to extract hydrocarbons was increased from 12 % to 30 % of the value of the minerals extracted [5] (‘the 2008 amendment to the Mining Act’).
8. jaanuaril 2008 jõustunud kaevandamisseaduse muudatuse alusel suurendati süsivesinike kaevandamise loa tasu 12 %-lt 30 %-le kaevandatud maavarade väärtusest [5] (edaspidi „kaevandamisseaduse 2008. aasta muudatus“).
The increased fee was not applicable to those operators whose mining authorisations had previously been extended.
Suurendatud tasu ei kohaldatud kaevandusettevõtjate puhul, kelle kaevandamisluba oli eelnevalt pikendatud.
Opening of the formal investigation
Ametliku uurimismenetluse algatamine
On 13 January 2009, the Commission decided to initiate the formal investigation procedure laid down in Article 108(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union [6] (‘TFEU’) into measures put in place by Hungary allegedly constituting State aid in favour of MOL.
13. jaanuaril 2009 otsustas komisjon algatada Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 108 lõikes 2 sätestatud ametliku uurimismenetluse [6] Ungari meetmete kohta, mis väidetavalt kujutasid ettevõtjale MOL antud riigiabi.
The Commission Decision of 13 January 2009 concerning the case SA.24571 (ex C 1/09; ex NN 69/08) (‘the opening decision’) was published in the Official Journal of the European Union on 28 March 2009 [7].
Komisjoni 13. jaanuari 2009. aasta otsus juhtumi SA.24571 (ex C 1/09; ex NN 69/08) kohta (edaspidi „menetluse algatamise otsus“) avaldati 28. märtsi 2009. aasta Euroopa Liidu Teatajas [7].
In the opening decision the Commission expressed its concerns as to whether the combined sequence of actions undertaken by Hungary led to a selective advantage being granted to MOL.
Komisjon väljendas menetluse algatamise otsuses kahtlust, kas Ungari järjestikused meetmed andsid ettevõtjale MOL valikulise eelise.
The sequence of actions was composed of two elements: the 2005 agreement and the 2008 amendment to the Mining Act.
Järjestikused meetmed koosnesid kahest osast: 2005. aasta leping ja kaevandamisseaduse 2008. aasta muudatus.
In the preliminary assessment of the Commission, the Hungarian authorities treated MOL more favourably than its competitors operating under the same authorisation regime.
Komisjoni esialgse hinnangu kohaselt kohtlesid Ungari ametiasutused ettevõtjat MOL soodsamalt kui tema konkurente, kes tegutsevad sama loasüsteemi alusel.
Closing of the formal investigation
Ametliku uurimismenetluse lõpetamine
By its Decision 2011/88/EU [8] on State aid SA.24571 (ex C 1/09; ex NN 69/08) granted by Hungary to MOL (‘the contested decision’), the Commission concluded that the measure in favour of MOL, i.e. the combination of the 2005 agreement and the 2008 amendment to the Mining Act, constituted State aid incompatible with the internal market within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Oma otsuses 2011/88/EL [8] riigiabi SA.24571 (ex C 1/09; ex NN 69/08) (mida Ungari andis äriühingule MOL) kohta (edaspidi „vaidlustatud otsus“) leidis komisjon, et ettevõtjat MOL soodustav meede, st 2005. aasta leping ja kaevandamisseaduse 2008. aasta muudatus üheskoos, kujutasid endast riigiabi, mis on siseturuga kokkusobimatu ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
The Commission requested that Hungary recover the aid from MOL in order to re-establish the situation that existed on the market before it was granted [9].
Komisjon nõudis, et Ungari nõuaks abi ettevõtjalt MOL tagasi, et taastada olukord, mis valitses turul enne abi andmist [9].
The General Court judgment of 12 November 2013 in Case T-499/10, MOL Nyrt. v European Commission
Üldkohtu 12. novembri 2013. aasta otsus kohtuasjas T-499/10: MOL NYRT. vs. Euroopa Komisjon
Following an action brought by MOL, the General Court by its judgment of 12 November 2013 in Case T-499/10 [10] annulled the contested decision on the ground that the selectivity of the measure had not been established.
Seoses äriühingu MOL esitatud hagiga tühistas Üldkohus oma 12. novembri 2013. aasta otsuses kohtuasjas T-499/10 [10] vaidlustatud otsuse põhjendusega, et meetme valikulisus ei olnud tõestust leidnud.
The General Court concluded that the 2005 agreement was not selective.
Üldkohus järeldas, et 2005. aasta leping ei olnud valikuline.
The General Court stated that the scope of discretion of the Hungarian authorities enabled them to preserve equal treatment between mining companies in a comparable situation.
Üldkohus sedastas, et Ungari ametiasutuste kaalutlusõiguse ulatus lubas neil kohelda võrreldavas olukorras olevaid kaevandusettevõtjaid endiselt võrdselt.
Therefore, in view of the General Court, if conditions external to an agreement which does not involve State aid change later on in such a way that the party to such agreement is in an advantageous position vis-à-vis other operators that have not concluded a similar agreement, this should not be sufficient to consider the agreement and the subsequent modification of the conditions external to that agreement as constituting State aid.
Seetõttu asus Üldkohus seisukohale, et kui riigiabi mittesisaldava lepingu välised tingimused muutuvad hiljem selliselt, et lepinguosaline satub samalaadse lepingu mittesõlminud ettevõtjatega võrreldes eelisolukorda, ei ole see piisav, et pidada lepingut ja selle väliste tingimuste hilisemaid muudatusi riigiabiks.
The European Court of Justice judgment of 4 June 2015 in Case C-15/14 P, European Commission v MOL Nyrt.
Euroopa Kohtu 4. juuni 2015. aasta otsus kohtuasjas C-15/14 P: Euroopa Komisjon vs. MOL Nyrt.
By its judgment of 4 June 2015 in Case C-15/14 P [11], the Court of Justice upheld the judgment of the General Court annulling the contested decision.
Oma 4. juuni 2015. aasta otsuses kohtuasjas C-15/14 P [11] jäi Euroopa Kohus Üldkohtu otsuse juurde, millega tunnistati vaidlustatud otsus kehtetuks.
In its ruling, the Court of Justice confirmed the General Court's assessment that the selective nature of the 2005 agreement was not established and that the combination of the 2005 agreement and the 2008 amendment to the Mining Act could not be categorised as a single State aid measure for the purposes of Article 107(1) TFEU.
Euroopa Kohus kinnitas oma otsuses Üldkohtu hinnangut, et 2005. aasta lepingu valikuline iseloom ei olnud tõestust leidnud ning et 2005. aasta lepingut ja kaevandamisseaduse 2008. aasta muudatust ei ole võimalik määratleda ühe riigiabimeetmena ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
The Court of Justice underlined that there is a fundamental difference between the assessment of the selectivity of general schemes for exemption or relief which by definition confer an advantage and the assessment of the selectivity of optional provisions of national law prescribing the imposition of additional charges.
Euroopa Kohus rõhutas, et on oluline erinevus esiteks määratluse poolest eelise andvate üldiste vabastus- ja soodustuskordade valikulisuse analüüsimisel ja niisuguste siseriiklike fakultatiivsete õigusnormide valikulisuse analüüsimisel, milles on nähtud ette lisatasude kehtestamine.
In cases in which the national authorities impose additional charges in order to maintain equal treatment between operators, the simple fact that those authorities enjoy discretion defined by law, and not unlimited, cannot be sufficient to establish that the corresponding scheme is selective.
Kui siseriiklikud ametiasutused kehtestavad niisuguseid tasusid eesmärgiga säilitada ettevõtjate võrdne kohtlemine, ei tõenda vastava korra valikulisust ainuüksi see, et siseriiklikel ametiasutustel on seadusega kindlaks määratud teatav – ja mitte piiramatu – kaalutlusõigus.
For the above reason, according to the Court of Justice, the present case can be distinguished from cases in which the exercise of such a margin is connected with the grant of an advantage in favour of a specific economic operator [12].
Sel põhjusel erineb käesolev juhtum Euroopa Kohtu hinnangul juhtumitest, kus sellise kaalutlusruumi teostamine on seotud konkreetsele ettevõtjale eelise andmisega [12].
Furthermore, the Court of Justice stated that the legal framework by which the national authorities impose additional charges in order to maintain equal treatment between operators could be only considered as selective if the national authorities while exercising their margin of assessment would favour certain operators without any objective reason.
Lisaks märkis Euroopa Kohus, et õigusraamistikku, mille alusel liikmesriikide ametiasutused kehtestavad ettevõtjate jätkuvalt võrdseks kohtlemiseks täiendavaid tasusid, võiks pidada valikuliseks üksnes siis, kui liikmesriikide ametiasutused, kasutades oma kaalutlusruumi, kohtleks teatavaid ettevõtjaid põhjendamatult soodsamalt.
The Court of Justice pointed out that in the present case there was no evidence that the Hungarian authorities, when exercising their power to increase the mining fees in the event of an extension of authorisation, treated MOL in unjustified, favourable manner [13].
Euroopa Kohus juhtis tähelepanu, et antud juhul puuduvad tõendid, et Ungari ametiasutused oleksid kohelnud ettevõtjat MOL (kasutades oma õigust kaevandamisloa pikendamisel tasu suurendada) põhjendamatult soodsamalt [13].
Therefore, the Court of Justice concluded that the legal framework governing the conclusion of the extension agreements cannot be considered as selective in the present case.
Seetõttu järeldas Euroopa Kohus, et tähtaja pikendamise lepingute sõlmimist käsitlevat õigusraamistikku ei saa lugeda antud juhtumi puhul valikuliseks.
With reference to the combined sequence of actions constituting a single State aid measure, the Court of Justice made reference to the case-law, by stating that a single aid measure may consist of combined elements on condition that, having regard to their chronology, their purpose and the circumstances of the undertaking at the time of their intervention, they are so closely linked to each other that they are inseparable from one another [14].
Viidates ühe riigiabimeetme moodustavatele järjestikustele meetmetele, osutas Euroopa Kohus kohtupraktikale, mille kohaselt võib üks abimeede koosneda kombineeritud osadest, tingimusel et need on – võttes eelkõige arvesse nende ajalist järjekorda, eesmärki ja ettevõtja olukorda nende toimumise hetkel – niivõrd tihedalt omavahel seotud, et neid on võimatu üksteisest eraldada [14].
Nevertheless, in the present case, the Court of Justice underlined that the increase in mining fees, which entered into force in 2008, occurred in a context of an increase in international crude oil prices, i.e. the state exercised its regulatory power in an objectively justified manner following a market evolution.
Sellest hoolimata rõhutas Euroopa Kohus antud asjas, et kaevandamistasude suurenemine, mis jõustus 2008. aastal, leidis aset toornafta maailmahindade tõusu kontekstis, st riik kasutas turu arengust lähtudes objektiivselt põhjendatud viisil oma reguleerimispädevust.
Furthermore, there were no indications that the 2005 agreement had been concluded in anticipation of the 2008 amendment [15].
Lisaks puudusid tõendid, et 2005. aasta leping oleks sõlmitud kaevandamisseaduse 2008. aasta muudatuste ootuses [15].
Therefore, the Court of Justice concluded that there was no chronological and/or functional link between the 2005 agreement and the 2008 amendment to the Mining Act that could allow them to be interpreted as a single State aid measure.
Seetõttu järeldas Euroopa Kohus, et 2005. aasta lepingu ja kaevandamisseaduse 2008. aasta muudatuse vahel puudus ajaline ja/või funktsionaalne seos, mistõttu ei saanud neid tõlgendada ühe ja sama riigiabimeetmena.
In view of the annulment of the contested decision by the Court, the formal investigation procedure remains open.
Võttes arvesse vaidlustatud otsuse kehtetuks tunnistamist kohtu poolt, jätkub ametlik uurimismenetlus.
Indeed, neither the General Court nor the Court of Justice had considered that the opening decision in the present case was vitiated by any error.
Üldkohus ega Euroopa Kohus ei leidnud, et käesoleva menetluse algatamise otsus oleks olnud vigane.
The Commission has therefore to adopt a final decision remedying the defects identified by the EU Courts.
Seetõttu peab komisjon vastu võtma lõppotsuse, millega parandatakse Euroopa Liidu Kohtute poolt tuvastatud puudujäägid.
Article 107(1) TFEU provides that any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever, which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods and affects trade among Member States, is incompatible with the internal market.
EL toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaselt on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, ja mis kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust, siseturuga kokkusobimatu.
Those conditions are cumulative.
Need tingimused on kumulatiivsed.
If one of them is not met, the measure at hand does not qualify as State aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Kui mõni neist ei ole täidetud, ei kvalifitseeru kõnealune meede riigiabina ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
In the circumstances of the present case, it is appropriate to confine the assessment to the condition of selectivity.
Antud juhtumi puhul on asjakohane piirduda hindamisel valikulisuse tingimusega.
To be considered State aid, a measure must be specific or selective in that it favours only certain undertakings or the production of certain goods.
Et meede oleks riigiabi, peab see olema konkreetne või valikuline, soodustades ainult teatavaid ettevõtjaid või teatavate kaupade tootmist.
As described above in recitals 12 and 13, Section 26/A (5) of the Mining Act does not constitute a general scheme for an exemption or relief provided to certain undertakings.
Vastavalt eespool põhjendustes 12 ja 13 kirjeldatule ei kujuta kaevandamisseaduse paragrahvi 26/A lõige 5 endast teatavatele ettevõtetele tehtavat erandit või nende kohustustest vabastamist käsitlevat üldkava.
On the contrary, it allows the Hungarian authorities to impose a higher extension fee for the extension of mining authorisations.
Vastupidi, see lubab Ungari ametiasutustel kehtestada kaevandamislubade pikendamise eest tähtaja pikendamise puhul kõrgema tasu.
The same terms and conditions are applied to all operators in a comparable factual and legal situation.
Kõigi võrreldavas faktilises ja õiguslikus olukorras olevate ettevõtjate puhul kohaldatakse samu tingimusi.
As described above in recitals 14 and 15, there is no evidence of unjustified favourable treatment of MOL by the Hungarian authorities in relation to any other operator that could have been potentially in a comparable situation.
Vastavalt eespool põhjendustes 14 ja 15 kirjeldatule puuduvad tõendid ettevõtja MOL põhjendamatult soodsama kohtlemise kohta Ungari ametiasutuste poolt seoses ühegi teise ettevõtjaga, kes oleks võinud olla võrreldavas olukorras.
The fact that the Hungarian authorities enjoy a certain level of discretion which is defined by law but not unlimited when fixing the extension fee cannot be sufficient to establish that the legal framework set out under Section 26/A (5) of the Mining Act is selective.
Asjaolust, et Ungari ametiasutustel on teatav kaalutlusõigus, mis tuleneb seadusest, aga ei ole tähtaja pikendamise tasu kindlaksmääramisel piiramatu, ei saa piisata selle kinnitamiseks, nagu oleks kaevandamisseaduse paragrahvi 26/A lõikes 5 sätestatud õigusraamistik valikuline.