natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The scope of application of this Directive in respect of certain minor offences should not affect the obligations of Member States under the ECHR to ensure the right to a fair trial, including obtaining the assistance of a lawyer.
Teatavate pisirikkumiste kuulumine käesoleva direktiivi reguleerimisalasse ei tohiks mõjutada konventsiooni kohaseid liikmesriikide kohustusi tagada õigus õiglasele kohtulikule arutamisele, sealhulgas saada kaitsjalt õigusabi.
Provided that this complies with the right to a fair trial, the following situations do not constitute a deprivation of liberty within the meaning of this Directive: identifying the suspect or accused person; determining whether an investigation should be started; verifying the possession of weapons or other similar safety issues; carrying out investigative or evidence-gathering acts other than those specifically referred to in this Directive, such as body checks, physical examinations, blood, alcohol or similar tests, or the taking of photographs or fingerprints; bringing the suspect or accused person to appear before a competent authority, in accordance with national law.
Tingimusel et see on kooskõlas õigusega õiglasele kohtulikule arutamisele, ei kujuta järgmised olukorrad käesoleva direktiivi tähenduses vabadusekaotust: kahtlustatava või süüdistatava isiku tuvastamine; välja selgitamine, kas tuleks alustada uurimist; relvade omamise kontrollimine või muud turvalisusega seotud aspektid; uurimis- või tõendite kogumise toimingud, välja arvatud need, millele on käesolevas direktiivis konkreetselt osutatud, nagu isiku läbiotsimine, arstlik läbivaatus, vere-, alkoholi- või muu sarnane test, fotode tegemine või sõrmejälgede võtmine; kahtlustatava või süüdistatava pädeva asutuse ette toomine kooskõlas liikmesriigi õiguses sätestatud eeskirjadega.
This Directive lays down minimum rules.
Käesoleva direktiiviga kehtestatakse miinimumeeskirjad.
Member States should be able to grant legal aid in situations which are not covered by this Directive, for example when investigative or evidence-gathering acts other than those specifically referred to in this Directive are carried out.
Liikmesriikidel peaks olema võimalik anda tasuta õigusabi olukordades, mida käesolev direktiiv ei hõlma, näiteks kui teostatakse muid uurimis- või tõendite kogumise toimingud peale nende, millele käesolevas direktiivis on konkreetselt osutatud.
In accordance with Article 6(3)(c) ECHR, suspects and accused persons who lack sufficient resources to pay for the assistance of a lawyer are to have the right to legal aid when the interests of justice so require.
Konventsiooni artikli 6 lõike 3 punkti c kohaselt on kahtlustatavatel ja süüdistatavatel, kellel puuduvad piisavad vahendid kaitsjale õigusabi eest tasumiseks, õigus saada tasuta õigusabi juhul, kui õigusemõistmise huvid seda nõuavad.
This minimum rule allows Member States to apply a means test, a merits test, or both.
See miinimumeeskiri võimaldab liikmesriikidel kohaldada taotleja vahendite või taotluse põhjendatuse kontrolli või mõlemat.
The application of those tests should not limit or derogate from the rights and procedural safeguards that are ensured under the Charter and the ECHR, as interpreted by the Court of Justice and by the ECtHR.
Nende kontrollide kohaldamine ei tohiks piirata selliseid õigusi või menetluslikke tagatisi, mis on tagatud harta ja konventsiooniga, nagu seda on tõlgendanud Euroopa Kohus ja Euroopa Inimõiguste Kohus, ega kehtestada nende suhtes erandeid.
Member States should lay down practical arrangements regarding the provision of legal aid.
Liikmesriigid peaksid sätestama tasuta õigusabi andmise praktilise korra.
Such arrangements could determine that legal aid is granted following a request by a suspect, an accused person or a requested person.
Sellega võidakse kindlaks määrata, et tasuta õigusabi antakse kahtlustatava, süüdistatava või isiku, kelle üleandmist taotletakse, taotluse korral.
Given in particular the needs of vulnerable persons, such a request should not, however, be a substantive condition for granting legal aid.
Arvestades eelkõige haavatavate isikute erivajadusi, ei peaks selline taotlus siiski olema tasuta õigusabi andmise oluliseks tingimuseks.
The competent authorities should grant legal aid without undue delay and at the latest before questioning of the person concerned by the police, by another law enforcement authority or by a judicial authority, or before the specific investigative or evidence-gathering acts referred to in this Directive are carried out.
Pädevad asutused peaksid andma tasuta õigusabi põhjendamatu viivituseta ja hiljemalt enne küsitlemist politsei, muu õiguskaitseasutuse või kohtuasutuse poolt, või enne käesolevas direktiivis osutatud konkreetseid uurimis- või tõendite kogumise toiminguid.
If the competent authorities are not able to do so, they should at least grant emergency or provisional legal aid before such questioning or before such investigative or evidence-gathering acts are carried out.
Kui pädevad asutused seda teha ei suuda, peaksid nad enne sellist küsitlemist või uurimis- või tõendite kogumise toiminguid andma vähemalt erakorralist või esialgset õigusabi.
Given the specificity of European arrest warrant proceedings, the interpretation of the provisions of this Directive relating only to requested persons should take into account this specificity and should not in any way prejudice the interpretation of the other provisions of this Directive.
Arvestades Euroopa vahistamismääruse eripära, peaks käesoleva direktiivi nende sätete tõlgendamine, milles käsitletakse üksnes isikuid, kelle üleandmist taotletakse, seda eripära arvesse võtma ja ei tohiks ühelgi viisil piirata direktiivi teiste sätete tõlgendamist.
Requested persons should have the right to legal aid in the executing Member State.
Isikutel, kelle üleandmist taotletakse, peaks olema õigus saada tasuta õigusabi vahistamismäärust täitvas liikmesriigis.
In addition, requested persons who are the subject of European arrest warrant proceedings for the purpose of conducting a criminal prosecution and who exercise their right to appoint a lawyer in the issuing Member State in accordance with Directive 2013/48/EU should have the right to legal aid in that Member State for the purpose of such proceedings in the executing Member State, in so far as legal aid is necessary to ensure effective access to justice, as laid down in Article 47 of the Charter.
Lisaks peaks isikutel, kelle üleandmist taotletakse ja kelle suhtes kohaldatakse Euroopa vahistamismäärust kriminaalkorras kohtu alla andmiseks ning kes kasutavad direktiivi 2013/48/EL kohaselt oma õigust määrata vahistamismääruse teinud liikmesriigis kaitsja, olema õigus tasuta õigusabile vahistamismäärust täitvas liikmesriigis, pidades silmas sellega seotud menetluse läbiviimist vahistamismäärust täitvas liikmesriigis, juhul kui tasuta õigusabi on vajalik, et tagada isiku võimalus kohtusse pöörduda, nagu on sätestatud harta artiklis 47.
This would be the case where the lawyer in the executing Member State cannot fulfil his or her tasks as regards the execution of a European arrest warrant effectively and efficiently without the assistance of a lawyer in the issuing Member State.
Selline olukord on näiteks juhul, kui määrust täitva liikmesriigi kaitsja ei saa ilma määruse teinud liikmesriigi kaitsja abita täita tulemuslikult ja tõhusalt oma ülesandeid seoses Euroopa vahistamismääruse täitmisega.
Any decision regarding the granting of legal aid in the issuing Member State should be taken by an authority that is competent for taking such decisions in that Member State, on the basis of criteria that are established by that Member State when implementing this Directive.
Otsuse anda tasuta õigusabi vahistamismääruse teinud liikmesriigis peaks vastu võtma selliste otsuste valdkonnas pädev liikmesriigi asutus kriteeriumide alusel, mille liikmesriik käesoleva direktiivi rakendamisel kehtestab.
To ensure effective access to a lawyer by requested persons, Member States should ensure that requested persons have a right to legal aid until they are surrendered, or until the decision not to surrender them becomes final.
Selleks et isikutel, kelle üleandmist taotletakse, oleks võimalik tõhusalt kasutada õigust kaitsjale, peaksid liikmesriigid kandma hoolt selle eest, et isikutel, kelle üleandmist taotletakse, oleks õigus tasuta õigusabile kuni nende üleandmiseni või kuni otsus nende üleandmisest keeldumise kohta on jõustunud.
When implementing this Directive, Member States should ensure respect for the fundamental right to legal aid as provided for by the Charter and by the ECHR.
Liikmesriigid peaksid käesoleva direktiivi rakendamisel austama hartas ja konventsioonis sätestatud tasuta õigusabi saamise põhiõigust.
In doing so, they should respect the United Nations Principles and Guidelines on Access to Legal Aid in Criminal Justice Systems.
Seejuures peaksid liikmesriigid järgima ÜRO põhimõtteid ja suuniseid juurdepääsu kohta tasuta õigusabile kriminaalõiguse süsteemides.
Without prejudice to provisions of national law concerning the mandatory presence of a lawyer, a competent authority should decide, without undue delay, whether or not to grant legal aid.
Ilma et see piiraks liikmesriigi õigust, mille kohaselt kaitsja kohalolek on kohustuslik, tuleks pädeval asutusel põhjendamatu viivituseta teha otsus tasuta õigusabi andmise kohta.
The competent authority should be an independent authority that is competent to take decisions regarding the granting of legal aid, or a court, including a judge sitting alone.
Pädev asutus peaks olema sõltumatu asutus, kes on pädev tegema tasuta õigusabi puudutavaid otsuseid, või kohus, sh kohtunik ainuisikuliselt.
In urgent situations the temporary involvement of the police and the prosecution should, however, also be possible in so far as this is necessary for granting legal aid in a timely manner.
Kiireloomulistes olukordades peaks siiski olema võimalik ka politsei ja prokuratuuri ajutine sekkumine, kui see on tasuta õigusabi õigeaegseks andmiseks vajalik.
Where legal aid has been granted to a suspect, an accused person or a requested person, one way of ensuring its effectiveness and quality is to facilitate continuity in his or her legal representation.
Kui kahtlustatavale, süüdistatavale või isikule, kelle üleandmist taotletakse, on määratud tasuta õigusabi, siis üks võimalus selle tõhususe ja kvaliteedi tagamiseks on tema esindamise järjepidevuse soodustamine.
In that respect, Member States should facilitate continuity of legal representation throughout the criminal proceedings, as well as — where relevant — in European arrest warrant proceedings.
Seda arvestades peaksid liikmesriigid soodustama seadusliku esindamise järjepidevust kriminaalmenetluses ning asjakohasel juhul samuti Euroopa vahistamismäärusega seotud menetluses.
Adequate training should be provided to staff involved in the decision-making on legal aid in criminal proceedings and in European arrest warrant proceedings.
Töötajatele, kes on kaasatud kriminaalmenetluses ja Euroopa vahistamismäärusega seotud menetluses tasuta õigusabi saamise õigust käsitlevate otsuste tegemisse, tuleks anda asjakohast koolitust.
Without prejudice to the judicial independence and differences in the organisation of the judiciary across the Member States, Member States should request that those responsible for the training of judges provide such training to courts and judges that take decisions regarding the granting of legal aid.
Ilma et see piiraks kohtu sõltumatust ja kohtusüsteemi korralduse erinevusi liikmesriikides, peaksid liikmesriigid nõudma neilt, kes vastutavad kohtunike koolituse eest, koolituse tagamist kohtutele ja kohtunikele, kes langetavad otsuse tasuta õigusabi andmise kohta.
The principle of effectiveness of Union law requires that Member States put in place adequate and effective remedies in the event of a breach of a right conferred upon individuals by Union law.
Liidu õiguse tõhususe põhimõte eeldab, et liikmesriigid kehtestavad asjakohased ja tõhusad õiguskaitsevahendid juhuks, kui rikutakse mõnda õigust, mis on üksikisikule tagatud liidu õigusega.
An effective remedy should be available where the right to legal aid is undermined or the provision of legal aid is delayed or refused in full or in part.
Tõhus õiguskaitsevahend peaks olema kättesaadav juhul, kui õigus tasuta õigusabile on piiratud, selle andmisega viivitatakse või selle andmisest keeldutakse kas osaliselt või täielikult.
In order to monitor and evaluate the effectiveness of this Directive, there is a need for collection of relevant data, from available data, with regard to the implementation of the rights set out in this Directive.
Selleks et jälgida ja hinnata käesoleva direktiivi tõhusust, on vaja kättesaadavate andmete hulgast koguda direktiivis sätestatud õiguste rakendamise kohta asjakohaseid andmeid.
Such data include, where possible, the number of requests for legal aid in criminal proceedings, as well as in European arrest warrant proceedings where the Member State concerned acts as an issuing or executing Member State, the number of cases where legal aid was granted, and the number of cases where a request for legal aid was refused.
Sellised andmed peaksid võimaluse korral sisaldama kriminaalmenetluses tasuta õigusabi saamise taotluste ja Euroopa vahistamismäärusega seotud menetluste raames esitatud tasuta õigusabi taotluste arvu, kui asjaomane liikmesriik on vahistamismääruse teinud või vahistamismäärust täitev liikmesriik: nende juhtumite arvu, mille puhul tasuta õigusabi anti ning samuti nende juhtumite arvu, mille puhul taotlust tasuta õigusabi saamiseks ei rahuldatud.
Data on the costs of providing legal aid to suspects or accused persons and to requested persons should also be collected in so far as possible.
Andmeid tuleks koguda ka kahtlustatavatele või süüdistatavatele ja isikutele, kelle üleandmist taotletakse, tasuta õigusabi andmisega kaasnevate kulude kohta, niivõrd kuivõrd see on võimalik.
This Directive should apply to suspects, accused persons and requested persons regardless of their legal status, citizenship or nationality.
Käesolevat direktiivi tuleks kohaldada kahtlustatavate, süüdistatavate ja isikute, kelle üleandmist taotletakse, suhtes olenemata nende õiguslikust seisundist, kodakondsusest või rahvusest.
Member States should respect and guarantee the rights set out in this Directive, without any discrimination based on any ground such as race, colour, sex, sexual orientation, language, religion, political or other opinion, nationality, ethnic or social origin, property, disability or birth.
Liikmesriigid peaksid tagama käesolevas direktiivis sätestatud õigused ja nende täitmise ilma igasuguse diskrimineerimiseta mis tahes alusel, nagu rass, nahavärv, sugu, seksuaalne sättumus, keel, usutunnistus, poliitilised või muud seisukohad, kodakondsus, etniline või sotsiaalne päritolu, varaline seis, puue või sünnipära.
This Directive upholds the fundamental rights and principles recognised by the Charter and by the ECHR, including the prohibition of torture and inhuman or degrading treatment, the right to liberty and security, respect for private and family life, the right to the integrity of the person, the rights of the child, the integration of persons with disabilities, the right to an effective remedy and the right to a fair trial, the presumption of innocence, and the rights of the defence.
Käesolev direktiiv on kooskõlas hartas ja konventsioonis tunnustatud põhiõiguste ja põhimõtetega, nagu piinamise ja ebainimliku või inimväärikust alandava kohtlemise keeld, õigus vabadusele ja turvalisusele, õigus austusele era- ja perekonnaelu vastu, õigus isikupuutumatusele, lapse õigused, puudega inimeste integreerimine ühiskonda, õigus tõhusale õiguskaitsevahendile ja õigus õiglasele kohtulikule arutamisele ning süütuse presumptsioon ja kaitseõigus.
Member States should be able to extend the rights laid down in this Directive in order to provide a higher level of protection.
Liikmesriikidel peaks olema võimalik käesolevas direktiivis sätestatud õigusi laiendada, et tagada kõrgem kaitse tase.
Such higher level of protection should not constitute an obstacle to the mutual recognition of judicial decisions that those minimum rules are designed to facilitate.
Selline kaitse kõrgem tase ei tohiks olla takistuseks õigusasutuste otsuste vastastikusele tunnustamisele, mille hõlbustamiseks on kõnealused miinimumeeskirjad kavandatud.
The level of protection provided for by Member States should never fall below the standards provided by the Charter or by the ECHR, as interpreted by the Court of Justice and by the ECtHR.
Liikmesriikide pakutava kaitse tase ei tohiks kunagi langeda allapoole nõuetest, mis on sätestatud hartas või konventsioonis, nagu neid on tõlgendanud Euroopa Kohus ja Euroopa Inimõiguste Kohus.
Since the objective of this Directive, namely setting common minimum rules concerning the right to legal aid for suspects, accused persons and requested persons, cannot be sufficiently achieved by the Member States but can rather, by reason of its scale and effects, be better achieved at Union level, the Union may adopt measures in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 of the Treaty on European Union (TEU).
Kuna käesoleva direktiivi eesmärki, nimelt ühiste miinimumeeskirjade kehtestamist, mis käsitlevad kahtlustatavate, süüdistatavate ja isikute, kelle üleandmist taotletakse, õigust saada tasuta õigusabi, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, küll aga saab seda meetmete ulatuse ja toime tõttu paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu (ELi leping) artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega.
In accordance with Articles 1 and 2 of Protocol No 21 on the position of the United Kingdom and Ireland in respect of the area of freedom, security and justice, annexed to the TEU and to the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU), and without prejudice to Article 4 of that Protocol, those Member States are not taking part in the adoption of this Directive and are not bound by it or subject to its application.
ELi lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule (ELi toimimise leping) lisatud protokolli nr 21 (Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes) artiklite 1 ja 2 kohaselt, ja ilma et see piiraks kõnealuse protokolli artikli 4 kohaldamist, ei osale kõnealused liikmesriigid käesoleva direktiivi vastuvõtmisel ning see ei ole nende suhtes siduv ega kohaldatav.
In accordance with Articles 1 and 2 of Protocol No 22 on the position of Denmark, annexed to the TEU and to the TFEU, Denmark is not taking part in the adoption of this Directive, and is not bound by it or subject to its application,
ELi lepingule ja ELi toimimise lepingule lisatud protokolli nr 22 (Taani seisukoha kohta) artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva direktiivi vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav,
This Directive lays down common minimum rules concerning the right to legal aid for:
Käesolevas direktiivis sätestatakse ühised miinimumeeskirjad, milles käsitletakse õigust saada tasuta õigusabi:
suspects and accused persons in criminal proceedings; and
kriminaalmenetluse raames kahtlustatavate ja süüdistatavate puhul ning
persons who are the subject of European arrest warrant proceedings pursuant to Framework Decision 2002/584/JHA (requested persons).
isikute puhul, kelle suhtes kohaldatakse raamotsuse 2002/584/JSK kohaselt Euroopa vahistamismäärusega seotud menetlust („isik, kelle üleandmist taotletakse“).
This Directive complements Directives 2013/48/EU and (EU) 2016/800.
Käesolev direktiiv täiendab direktiivi 2013/48/EL ja direktiivi (EL) 2016/800.
Nothing in this Directive shall be interpreted as limiting the rights provided for in those Directives.
Ühtki käesoleva direktiivi sätet ei tõlgendata nende direktiividega ette nähtud õiguste piiramisena.
This Directive applies to suspects and accused persons in criminal proceedings who have a right of access to a lawyer pursuant to Directive 2013/48/EU and who are:
Käesolevat direktiivi kohaldatakse kriminaalmenetluse raames kahtlustatavate ja süüdistatavate suhtes, kellel on direktiivi 2013/48/EL kohaselt õigus kaitsjale ja:
deprived of liberty;
kellelt on võetud vabadus;
required to be assisted by a lawyer in accordance with Union or national law; or
kes peavad liidu või liikmesriigi õiguse kohaselt kaitsjat kasutama või
required or permitted to attend an investigative or evidence-gathering act, including as a minimum the following:
kes peavad olema või võivad olla uurimis- või tõendite kogumise toimingute juures, mis hõlmavad miinimumina järgmist:
identity parades;
äratundmiseks esitamine;
confrontations;
vastastamine;
reconstructions of the scene of a crime.
uurimiseksperiment.
This Directive also applies, upon arrest in the executing Member State, to requested persons who have a right of access to a lawyer pursuant to Directive 2013/48/EU.
Käesolevat direktiivi kohaldatakse samuti selliste isikute, kelle üleandmist taotletakse, suhtes, kellel on direktiivi 2013/48/EL kohaselt õigus kaitsjale, pärast nende vahistamist täitvas liikmesriigis.
This Directive also applies, under the same conditions as provided for in paragraph 1, to persons who were not initially suspects or accused persons but become suspects or accused persons in the course of questioning by the police or by another law enforcement authority.
Käesolevat direktiivi kohaldatakse samuti lõikes 1 osutatud tingimustel isikute suhtes, kes ei olnud algselt kahtlustatavad ega süüdistatavad, ent kellest said kahtlustatavad või süüdistatavad politsei või muu õiguskaitseasutuse poolt küsitlemise käigus.
Without prejudice to the right to a fair trial, in respect of minor offences:
Ilma et see piiraks õigust õiglasele kohtulikule arutamisele pisirikkumiste puhul:
where the law of a Member State provides for the imposition of a sanction by an authority other than a court having jurisdiction in criminal matters, and the imposition of such a sanction may be appealed or referred to such a court; or
kui liikmesriigi õiguses on sätestatud, et karistuse võib määrata muu asutus kui kriminaalasjades pädev kohus ja niisuguse karistuse määramise võib sellisele kohtule edasi kaevata või sellega võib pöörduda sellisesse kohtusse, või
where deprivation of liberty cannot be imposed as a sanction;
kui karistusena ei saa määrata vabadusekaotust,
this Directive applies only to the proceedings before a court having jurisdiction in criminal matters.
kohaldatakse käesolevat direktiivi üksnes kriminaalasjades pädeva kohtu menetluste suhtes.
In any event, this Directive applies when a decision on detention is taken, and during detention, at any stage of the proceedings until the conclusion of the proceedings.
Käesolevat direktiivi kohaldatakse kui tehakse otsus kinnipidamise kohta ning kinnipidamise vältel igas menetluse staadiumis kuni menetluse lõpuni.
For the purposes of this Directive, ‘legal aid’ means funding by a Member State of the assistance of a lawyer, enabling the exercise of the right of access to a lawyer.
Käesoleva direktiivi kohaldamisel tähendab „tasuta õigusabi“ liikmesriigi poolset õigusabi kulude rahastamist, millega võimaldatakse kasutada õigust kaitsjale.
Legal aid in criminal proceedings
Tasuta õigusabi kriminaalmenetluses
Member States shall ensure that suspects and accused persons who lack sufficient resources to pay for the assistance of a lawyer have the right to legal aid when the interests of justice so require.
Liikmesriigid tagavad, et kahtlustatavatel ja süüdistatavatel, kellel puuduvad piisavad vahendid kaitsjale õigusabi eest tasumiseks, on õigus tasuta õigusabile juhul, kui õigusemõistmise huvid seda nõuavad.
Member States may apply a means test, a merits test, or both to determine whether legal aid is to be granted in accordance with paragraph 1.
Liikmesriigid võivad kohaldada taotleja vahendite või taotluse põhjendatuse kontrolli või mõlemat, et teha kindlaks, kas tuleb anda tasuta õigusabi kooskõlas lõikega 1.