natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The words ‘paragraphs 5 to 9’ in paragraphs 3 and 4 shall be replaced by the words ‘paragraphs 5 to 10’.
Lõigetes 3 ja 4 asendatakse sõnad „lõiked 5 kuni 9” sõnadega „lõiked 5–10”.
Council Decision (EU) 2015/1023
Nõukogu otsus (EL) 2015/1023,
authorising certain Member States to accept, in the interest of the European Union, the accession of Andorra to the 1980 Hague Convention on the Civil Aspects of International Child Abduction
millega lubatakse teatavatel liikmesriikidel anda Euroopa Liidu huvides nõusolek Andorra ühinemiseks rahvusvahelise lapseröövi tsiviilõiguslikke küsimusi käsitleva 1980. aasta Haagi konventsiooniga
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 81(3) in conjunction with Article 218 thereof,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 81 lõiget 3 koostoimes artikliga 218,
The European Union has set as one of its aims the promotion of the protection of the rights of the child, as stated in Article 3 of the Treaty on European Union.
Euroopa Liit on seadnud üheks eesmärgiks edendada lapse õiguste kaitset, nagu on sätestatud Euroopa Liidu lepingu artiklis 3.
Measures for the protection of children against wrongful removal or retention are an essential part of that policy.
Selle poliitika oluliseks osaks on meetmed laste kaitsmiseks ebaseadusliku äraviimise või kinnihoidmise vastu.
The Union has adopted Council Regulation (EC) No 2201/2003 [2] (‘Brussels IIa Regulation’), which aims to protect children from the harmful effects of their wrongful removal or retention and to establish procedures to ensure their prompt return to the State of their habitual residence, as well as to secure the protection of rights of access and rights of custody.
Liit on võtnud vastu nõukogu määruse (EÜ) nr 2201/2003 [2] („Brüsseli IIa määrus”), mille eesmärk on kaitsta lapsi ebaseaduslikust äraviimisest või kinnipidamisest tuleneva kahjuliku mõju eest ning kehtestada menetlused, millega tagatakse laste kiire tagastamine nende alalisse elukohta, ning tagada suhtlusõiguse ja eestkosteõiguse kaitse.
Regulation (EC) No 2201/2003 complements and reinforces the Hague Convention of 25 October 1980 on the Civil Aspects of International Child Abduction (‘the 1980 Hague Convention’) which establishes, at international level, a system of obligations and cooperation among contracting states and between central authorities and aims to ensure the prompt return of wrongfully removed or retained children.
Määrus (EÜ) nr 2201/2003 täiendab ja tugevdab rahvusvahelist lapseröövi tsiviilõiguslikke küsimusi käsitlevat 25. oktoobri 1980. aasta Haagi konventsiooni (edaspidi „1980. aasta Haagi konventsioon”), millega kehtestatakse rahvusvahelisel tasandil osalisriikide ja keskasutuste vaheline kohustuste ja koostöö süsteem eesmärgiga tagastada kiiresti ebaseaduslikult ära viidud või kinni peetud lapsed.
All Member States of the Union are party to the 1980 Hague Convention.
Kõik liidu liikmesriigid on 1980. aasta Haagi konventsiooni osalised.
The Union encourages third states to accede to the 1980 Hague Convention and supports the correct implementation of the 1980 Hague Convention by participating, along with the Member States, inter alia, in the special commissions organised on a regular basis by the Hague Conference on private international law.
Liit kutsub kolmandaid riike üles 1980. aasta Haagi konventsiooniga ühinema ning toetab 1980. aasta Haagi konventsiooni korrektset rakendamist, osaledes koos liikmesriikidega muu hulgas Haagi rahvusvahelise eraõiguse konverentsi poolt regulaarselt korraldatavates erikomisjonides.
A common legal framework applicable between Member States of the Union and third states may be considered to offer the best solution to sensitive cases of international child abduction.
Liidu liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel kohaldatavat ühist õigusraamistikku võib pidada parimaks lahenduseks tundlikele rahvusvahelist lapseröövi käsitlevatele juhtumitele.
The 1980 Hague Convention stipulates that it applies between the acceding state and such contracting states as have declared their acceptance of the accession.
1980. aasta Haagi konventsioonis sätestatakse, et seda kohaldatakse ühineva riigi ja selliste osalisriikide vahel, kes on ühinemisele oma nõusoleku andnud.
The 1980 Hague Convention does not allow regional economic integration organisations such as the Union to become party to it.
1980. aasta Haagi konventsiooniga ei saa ühineda piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioonid, nagu liit.
Therefore, the Union cannot accede to that Convention, nor can it deposit a declaration of acceptance of an acceding state.
Seetõttu ei saa liit konventsiooniga ühineda ega ühineva riigi ühinemist käsitlevat kirjalikku nõusolekut hoiule anda.
Pursuant to Opinion 1/13 of the Court of Justice of the European Union, declarations of acceptance under the 1980 Hague Convention fall within the exclusive external competence of the Union.
Vastavalt Euroopa Liidu Kohtu arvamusele 1/13 kuuluvad 1980. aasta Haagi konventsiooniga ühinemiseks antud kirjalikud nõusolekud liidu ainupädevusse välisasjades.
Several Member States have already accepted the accession of Andorra to the 1980 Hague Convention.
Määrus (EÜ) nr 2201/2003 on Ühendkuningriigile ja Iirimaale siduv ning nad osalevad käesoleva otsuse vastuvõtmisel ja kohaldamisel.
An assessment of the situation in Andorra has led to the conclusion that those Member States that have not yet accepted the accession of Andorra, are in a position to accept, in the interest of the Union, the accession of Andorra under the terms of the 1980 Hague Convention.
Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 22 (Taani seisukoha kohta) artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav,
The Member States that have not yet accepted the accession of Andorra should therefore be authorised to deposit their declarations of acceptance of accession of Andorra in the interest of the Union in accordance with the terms set out in this Decision.
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
The Kingdom of Belgium, the Czech Republic, the Federal Republic of Germany, the Republic of Estonia, Ireland, the Kingdom of Spain, the French Republic, the Italian Republic, the Republic of Latvia, the Republic of Lithuania, the Slovak Republic and the Republic of Finland which have already accepted the accession of Andorra to the 1980 Hague Convention should not deposit new declarations of acceptance as the existing declarations remain valid under public international law.
Artikkel 1
The United Kingdom and Ireland are bound by Regulation (EC) No 2201/2003 and are taking part in the adoption and application of this Decision.
Liikmesriikidele, kes ei ole seda veel teinud, antakse luba anda liidu huvides nõusolek Andorra ühinemiseks rahvusvahelise lapseröövi tsiviilõiguslikke küsimusi käsitleva 25. oktoobri 1980. aasta Haagi konventsiooniga (edaspidi „1980. aasta Haagi konventsioon”).
In accordance with Articles 1 and 2 of Protocol No 22 on the position of Denmark, annexed to the Treaty on European Union and to the Treaty on the Functioning of the European Union, Denmark is not taking part in the adoption of this Decision and is not bound by it or subject to its application,
Kõnealused liikmesriigid annavad liidu huvides hiljemalt 16. juuniks 2016 hoiule kirjaliku nõusoleku Andorra ühinemiseks 1980. aasta Haagi konventsiooniga, mis on sõnastatud järgmiselt:
HAS ADOPTED THIS DECISION:
„[LIIKMESRIIGI täielik nimi] nõustub vastavalt nõukogu otsusele (EL) 2015/1023 Andorra ühinemisega rahvusvahelise lapseröövi tsiviilõiguslikke küsimusi käsitleva 25. oktoobri 1980. aasta Haagi konventsiooniga”.
Article 1
Kui liikmesriik annab hoiule oma kirjaliku nõusoleku Andorra ühinemiseks, teavitab ta sellest nõukogu ja komisjoni ning edastab komisjonile kirjaliku nõusoleku teksti kahe kuu jooksul pärast selle hoiule andmist.
The Member States that have not yet done so are hereby authorised to accept the accession of Andorra to the Hague Convention of 25 October 1980 on the Civil Aspects of International Child Abduction (‘the 1980 Hague Convention’) in the interest of the Union.
Artikkel 2
Those Member States shall, no later than 16 June 2016, deposit a declaration of acceptance of the accession of Andorra to the 1980 Hague Convention in the interest of the Union worded as follows:
Liikmesriigid, kes andsid enne käesoleva otsuse vastuvõtmist hoiule oma kirjalikud nõusolekud Andorra ühinemiseks 1980. aasta Haagi konventsiooniga, ei esita uusi kirjalikke nõusolekuid.
‘[Full name of MEMBER STATE] declares that it accepts the accession of Andorra to the Hague Convention of 25 October 1980 on the Civil Aspects of International Child Abduction, in accordance with Council Decision (EU) 2015/1023’.
Artikkel 3
Each Member State shall inform the Council and the Commission of the deposit of its declaration of acceptance of the accession of Andorra and communicate to the Commission the text of the declaration within two months of its deposit.
Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Those Member States which deposited their declarations of acceptance of the accession of Andorra to the 1980 Hague Convention prior to the date of adoption of this Decision, shall make no new declarations.
Käesolev otsus on adresseeritud kõikidele liikmesriikidele, välja arvatud Belgia Kuningriik, Tšehhi Vabariik, Taani Kuningriik, Saksamaa Liitvabariik, Eesti Vabariik, Iirimaa, Hispaania Kuningriik, Prantsuse Vabariik, Itaalia Vabariik, Läti Vabariik, Leedu Vabariik, Slovaki Vabariik ja Soome Vabariik.
Article 3
Luxembourg, 15. juuni 2015
This Decision is addressed to all Member States with the exception of the Kingdom of Belgium, the Czech Republic, the Kingdom of Denmark, the Federal Republic of Germany, the Republic of Estonia, Ireland, the Kingdom of Spain, the French Republic, the Italian Republic, the Republic of Latvia, the Republic of Lithuania, the Slovak Republic and the Republic of Finland.
11. veebruari 2015. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).
Done at Luxembourg, 15 June 2015.
Nõukogu 27. novembri 2003. aasta määrus (EÜ) nr 2201/2003, mis käsitleb kohtualluvust ning kohtuotsuste tunnustamist ja täitmist kohtuasjades, mis on seotud abieluasjade ja vanemliku vastutusega, ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1347/2000 (ELT L 338, 23.12.2003, lk 1).
For the Council
Andorra andis 1980. aasta Haagi konventsiooni ühinemiskirja hoiule 6. aprillil 2011.
The President
Konventsioon jõustus Andorras 1. juulil 2011.
Opinion of 11 February 2015 (not yet published in the Official Journal).
Mitmed liikmesriigid on juba andnud nõusoleku Andorra ühinemiseks 1980. aasta Haagi konventsiooniga.
Council Regulation (EC) No 2201/2003 of 27 November 2003 concerning jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in matrimonial matters and the matters of parental responsibility, repealing Regulation (EC) No 1347/2000 (OJ L 338, 23.12.2003, p. 1).
Andorra olukorda hinnates on jõutud järeldusele, et liikmesriigid, kes ei ole veel andnud nõusolekut Andorra ühinemiseks, võivad anda liidu huvides nõusoleku Andorra ühinemiseks vastavalt 1980. aasta Haagi konventsioonile.
Council Decision (EU) 2015/1024
Nõukogu otsus (EL) 2015/1024,
authorising certain Member States to accept, in the interest of the European Union, the accession of Singapore to the 1980 Hague Convention on the Civil Aspects of International Child Abduction
millega lubatakse teatavatel liikmesriikidel anda Euroopa Liidu huvides nõusolek Singapuri ühinemiseks rahvusvahelise lapseröövi tsiviilõiguslikke küsimusi käsitleva 1980. aasta Haagi konventsiooniga
Regulation (EC) No 2201/2003 complements and reinforces the Hague Convention of 25 October 1980 on the Civil Aspects of International Child Abduction (‘the 1980 Hague Convention’) which establishes, at international level, a system of obligations and cooperation among contracting states and between central authorities and aims to ensure the prompt return of wrongfully removed or retained children.
Määrus (EÜ) nr 2201/2003täiendab ja tugevdab rahvusvahelise lapseröövi tsiviilõiguslikke küsimusi käsitlevat 25. oktoobri 1980. aasta Haagi konventsiooni (edaspidi „1980. aasta Haagi konventsioon”), millega kehtestatakse rahvusvahelisel tasandil osalisriikide ja keskasutuste vaheline kohustuste ja koostöö süsteem eesmärgiga tagastada kiiresti ebaseaduslikult äraviidud või kinnipeetud lapsed.
The 1980 Hague Convention stipulates that it applies between the acceding state and such contracting states as have declared their acceptance of the accession.
1980. aasta Haagi konventsioonis sätestatakse, et seda kohaldatakse ühineva riigi ja selliste osalisriikide vahel, kes on ühinemisele oma kirjaliku nõusoleku andnud.
The 1980 Hague Convention does not allow regional economic integration organisations such as the Union to become party to it.
1980. aasta Haagi konventsiooniga ei saa ühineda piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioonid nagu liit.
Therefore, the Union cannot accede to the Convention, nor can it deposit a declaration of acceptance of an acceding state.
Seetõttu ei saa liit konventsiooniga ühineda ega ühineva riigi ühinemist käsitlevat kirjalikku nõusolekut hoiule anda.
Pursuant to Opinion 1/13 of the Court of Justice of the European Union declarations of acceptance under the 1980 Hague Convention fall within the exclusive external competence of the Union.
Vastavalt Euroopa Liidu Kohtu arvamusele 1/13 kuuluvad 1980. aasta Haagi konventsiooniga ühinemiseks antud kirjalikud nõusolekud liidu ainupädevusse välisasjades.
Several Member States have already accepted the accession of Singapore to the 1980 Hague Convention.
Määrus (EÜ) nr 2201/2003 on Ühendkuningriigile ja Iirimaale siduv ning nad osalevad käesoleva otsuse vastuvõtmisel ja kohaldamisel.
An assessment of the situation in Singapore has led to the conclusion that those Member States that have not yet accepted the accession of Singapore, are in a position to accept, in the interest of the Union, the accession of Singapore under the terms of the 1980 Hague Convention.
Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 22 (Taani seisukoha kohta) artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav,
The Member States that have not yet accepted the accession of Singapore should therefore be authorised to deposit their declarations of acceptance of accession of Singapore in the interest of the Union in accordance with the terms set out in this Decision.
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
The Kingdom of Belgium, the Czech Republic, the Federal Republic of Germany, the Republic of Estonia, Ireland, the Hellenic Republic, the Kingdom of Spain, the French Republic, the Italian Republic, the Republic of Latvia, the Republic of Lithuania, the Republic of Malta, the Slovak Republic and the Kingdom of Sweden which have already accepted the accession of Singapore to the 1980 Hague Convention should not deposit new declarations of acceptance as the existing declarations remain valid under public international law.
Artikkel 1
The United Kingdom and Ireland are bound by Regulation (EC) No 2201/2003 and are taking part in the adoption and application of this Decision.
Liikmesriikidele, kes ei ole seda veel teinud, antakse luba anda liidu huvides nõusolek Singapuri ühinemiseks rahvusvahelise lapseröövi tsiviilõiguslikke küsimusi käsitleva 25. oktoobri 1980. aasta Haagi konventsiooniga (edaspidi „1980. aasta Haagi konventsioon”).
In accordance with Articles 1 and 2 of Protocol No 22 on the position of Denmark, annexed to the Treaty on European Union and to the Treaty on the Functioning of the European Union, Denmark is not taking part in the adoption of this Decision and is not bound by it or subject to its application,
Kõnealused liikmesriigid annavad Euroopa Liidu huvides hiljemalt 16. juunil 2016 hoiule kirjaliku nõusoleku Singapuri ühinemiseks 1980. aasta Haagi konventsiooniga, mis on sõnastatud järgmiselt:
HAS ADOPTED THIS DECISION:
„[LIIKMESRIIGI täielik nimi] nõustub vastavalt nõukogu otsusele (EL) 2015/1024 Singapuri ühinemisega rahvusvahelise lapseröövi tsiviilõiguslikke küsimusi käsitleva 25. oktoobri 1980. aasta Haagi konventsiooniga”.
Article 1
Kui liikmesriik annab hoiule oma kirjaliku nõusoleku Singapuri ühinemiseks, teavitab ta sellest nõukogu ja komisjoni ning edastab komisjonile kirjaliku nõusoleku teksti kahe kuu jooksul pärast selle hoiule andmist.
The Member States that have not yet done so are hereby authorised to accept the accession of Singapore to the Hague Convention of 25 October 1980 on the Civil Aspects of International Child Abduction (‘the 1980 Hague Convention’) in the interest of the Union.
Artikkel 2
Those Member States shall, no later than 16 June 2016, deposit a declaration of acceptance the accession of Singapore to the 1980 Hague Convention in the interest of the Union worded as follows:
Liikmesriigid, kes andsid enne käesoleva otsuse vastuvõtmist hoiule oma kirjalikud nõusolekud Singapuri ühinemiseks 1980. aasta Haagi konventsiooniga, ei esita uusi kirjalikke nõusolekuid.
‘[Full name of MEMBER STATE] declares that it accepts the accession of Singapore to the Hague Convention of 25 October 1980 on the Civil Aspects of International Child Abduction, in accordance with Council Decision (EU) 2015/1024’.
Artikkel 3
Each Member State shall inform the Council and the Commission of the deposit of its declaration of acceptance of the accession of Singapore and communicate to the Commission the text of the declaration within two months of its deposit.
Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Those Member States which deposited their declarations of acceptance of the accession of Singapore to the 1980 Hague Convention prior to the date of adoption of this Decision, shall make no new declarations.
Käesolev otsus on adresseeritud kõikidele liikmesriikidele, välja arvatud Belgia Kuningriik, Tšehhi Vabariik, Taani Kuningriik, Saksamaa Liitvabariik, Eesti Vabariik, Iirimaa, Kreeka Vabariik, Hispaania Kuningriik, Prantsuse Vabariik, Itaalia Vabariik, Läti Vabariik, Leedu Vabariik, Malta Vabariik, Slovaki Vabariik ja Rootsi Kuningriik.
This Decision is addressed to all Member States, with the exception of the Kingdom of Belgium, the Czech Republic, the Kingdom of Denmark, the Federal Republic of Germany, the Republic of Estonia, Ireland, the Hellenic Republic, the Kingdom of Spain, the French Republic, the Italian Republic, the Republic of Latvia, the Republic of Lithuania, the Republic of Malta, the Slovak Republic and the Kingdom of Sweden.
11. veebruari 2015. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).
For the Council
Singapur andis 1980. aasta Haagi konventsiooni ühinemiskirja hoiule 28. detsembril 2010.
The President
Konventsioon jõustus Singapuris 1. märtsil 2011.
Opinion of 11 February 2015 (not yet published in the Official Journal).
Mitmed liikmesriigid on juba andnud nõusoleku Singapuri ühinemiseks 1980. aasta Haagi konventsiooniga.
Council Regulation (EC) No 2201/2003 of 27 November 2003 concerning jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in matrimonial matters and the matters of parental responsibility, repealing Regulation (EC) No 1347/2000 (OJ L 338, 23.12.2003, p. 1).
Singapuri olukorda hinnates on jõutud järeldusele, et liikmesriigid, kes ei ole veel andnud nõusolekut Singapuri ühinemiseks, võivad anda liidu huvides nõusoleku Singapuri ühinemiseks vastavalt 1980. aasta Haagi konventsioonile.
Council Decision (EU) 2015/1025
Nõukogu otsus (EL) 2015/1025,
abrogating Decision 2013/319/EU on the existence of an excessive deficit in Malta
millega tunnistatakse kehtetuks otsus 2013/319/EÜ ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Maltal
By Decision 2013/319/EU [1], on the basis of a recommendation from the Commission, the Council decided that an excessive deficit existed in Malta.
Nõukogu otsustas komisjoni soovituse alusel otsusega 2013/319/EL, [1] et Maltas on ülemäärane eelarvepuudujääk.
The Council noted that the general government deficit in Malta had reached 3,3 % of GDP in 2012, thus exceeding the 3 % of GDP Treaty reference value, while general government gross debt was above the 60 % of GDP Treaty reference value.
Nõukogu märkis, et valitsemissektori eelarvepuudujääk Maltas oli 2012. aastal 3,3 % SKPst, ületades seega aluslepingus sätestatud kontrollväärtust 3 % SKPst, ja valitsemissektori koguvõlg ületas aluslepingus sätestatud kontrollväärtust 60 % SKPst.
The Council also noted that Malta had not made sufficient progress towards compliance with the debt reduction benchmark and therefore did not fulfil the requirements of the transition period [2] following the correction of its excessive deficit in 2012 [3].
Nõukogu märkis ka, et Malta ei ole teinud piisavalt edusamme võla vähendamise sihttaseme saavutamiseks ning ei ole seega täitnud ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimisele 2012. aastal [2] järgnenud üleminekuperioodi nõudeid [3].
The recommendation was made public.
Kõnealuse protokolli kohaldamisel peavad liikmesriigid vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 479/2009 [4] artiklile 3 esitama kaks korda aastas (enne 1. aprilli ja 1. oktoobrit) andmed valitsemissektori eelarvepuudujäägi ja võla kohta ning muud seotud muutujad.
In accordance with Article 4 of the Protocol (No 12) on the excessive deficit procedure annexed to the Treaty on European Union and the TFEU, the Commission provides the data for the implementation of the procedure.
Esitatud andmete põhjal peab nõukogu tegema otsuse tunnistada kehtetuks otsus ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta.
As part of the application of that Protocol, Member States are to notify data on government deficits and debt and other associated variables twice a year, namely before 1 April and before 1 October, in accordance with Article 3 of Council Regulation (EC) No 479/2009 [4].
Lisaks tuleb otsus ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta tunnistada kehtetuks üksnes siis, kui i) komisjoni prognooside kohaselt ei ületa puudujääk prognoosiperioodil kontrollväärtust 3 % SKPst [5] ja ii) valitsemissektori võla suhe SKPsse täidab tulevikku suunatud võlakriteeriumi.
The Council is to take a decision to abrogate a decision on the existence of an excessive deficit on the basis of notified data.
Nende andmete põhjal, mis komisjon (Eurostat) esitas vastavalt määruse (EÜ) nr 479/2009 artiklile 14 pärast 2015. aasta aprillis Malta esitatud teatist, 2015. aasta stabiilsusprogrammi ja komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi, on põhjendatud teha järgmised järeldused.
Moreover, decisions on the existence of an excessive deficit are to be abrogated only if the Commission's forecasts indicate that the deficit will not exceed the 3 % of GDP threshold over the forecast horizon [5]; and the debt ratio fulfils the forward-looking element of the debt benchmark.
Malta valitsuse 30. aprillil 2015 esitatud stabiilsusprogrammi (2015–2018) kohaselt on 2015. aastal kavas vähendada eelarvepuudujääki 1,6 %ni SKPst ja 2016. aastal 1,1 %ni SKPst.
After peaking at 3,6 % of GDP in 2012, the general government deficit was reduced to 2,6 % of GDP in 2013 and reached 2,1 % of GDP in 2014.
Valitsemissektori võla suhe SKPsse oli 2012. aastal 67,4 % SKPst ja suurenes 2013. aastal 69,2 %ni SKPst, olles tingitud ajutisest võlga suurendavast võlakoormuse muutuse ja eelarvepositsiooni vahelisest erinevusest.
The stability programme for 2015-2018, submitted by the Maltese government on 30 April 2015, plans the deficit to decline to 1,6 % of GDP in 2015 and to 1,1 % of GDP in 2016.
Alates 2015. aastast ehk ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamisele järgnevast aastast kohaldatakse Malta suhtes stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ning Malta peaks liikuma sobival kiirusel keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas, muu hulgas järgides kulueesmärki, ja täitma võlakriteeriumi vastavalt määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 2 lõikele 1a.