natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Member States shall introduce in their national legal systems such measures as are necessary to protect Union workers from any adverse treatment or adverse consequence as a reaction to a complaint or proceedings aimed at enforcing compliance with the rights referred to in Article 1.
Liikmesriigid võtavad oma õigussüsteemis meetmed, mis on vajalikud, et kaitsta liidu töötajaid mis tahes pahatahtliku kohtlemise või negatiivsete tagajärgede eest, mis on seotud kaebuse või menetlustega, mille eesmärk on tagada artiklis 1 osutatud õiguste järgimine.
Bodies to promote equal treatment and to support Union workers and members of their family
Võrdset kohtlemist edendavad ning liidu töötajaid ja nende pereliikmeid toetavad asutused
Each Member State shall designate one or more structures or bodies (‘bodies’) for the promotion, analysis, monitoring and support of equal treatment of Union workers and members of their family without discrimination on grounds of nationality, unjustified restrictions or obstacles to their right to free movement and shall make the necessary arrangements for the proper functioning of such bodies.
Iga liikmesriik määrab vähemalt ühe organisatsiooni või asutuse („asutused”), kes tegeleb liidu töötajate ja nende pereliikmete võrdse kohtlemise edendamise, analüüsi, seire ja toetamisega neid kodakondsuse alusel diskrimineerimata, vaba liikumise õigust põhjendamatult piiramata või takistamata ning võtab nende asutuste nõuetekohaseks toimimiseks vajalikud meetmed.
Those bodies may form part of existing bodies at national level which have similar objectives.
Nimetatud asutused võivad olla siseriiklikul tasandil olemasolevate sarnaste eesmärkidega asutuste osad.
Member States shall ensure that the competences of those bodies include:
Liikmesriigid tagavad, et kõnealuste asutuste pädevus hõlmab järgmist:
providing or ensuring the provision of independent legal and/or other assistance to Union workers and members of their family, without prejudice to their rights, and to the rights of associations, organisations and other legal entities referred to in Article 3;
osutada sõltumatut õigusabi ja/või muud abi liidu töötajatele ja nende pereliikmetele või tagada sellise abi osutamist, ilma et see piiraks kõnealuste liidu töötajate ja nende pereliikmete õigusi ning artiklis 3 osutatud ühingute, organisatsioonide ja muude juriidiliste isikute õigusi;
acting as a contact point vis-à-vis equivalent contact points in other Member States in order to cooperate and share relevant information;
tegutseda teiste liikmesriikide võrdväärsete kontaktpunktide kontaktpunktina koostöö tegemiseks ja asjakohase teabe jagamiseks;
conducting or commissioning independent surveys and analyses concerning unjustified restrictions and obstacles to the right to free movement, or discrimination on grounds of nationality, of Union workers and members of their family;
korraldada või tellida sõltumatuid uuringuid ja analüüse liidu töötajate ja nende pereliikmete vaba liikumise õiguse põhjendamatute piirangute ja takistuste või kodakondsuse alusel diskrimineerimise kohta;
ensuring the publication of independent reports and making recommendations on any issue relating to such restrictions and obstacles or discrimination;
tagada sõltumatute aruannete avaldamine ja teha soovitusi kõigil selliste piirangute ja takistuste või diskrimineerimisega seotud teemadel;
publishing relevant information on the application at national level of Union rules on free movement of workers.
avaldada asjakohast teavet töötajate vaba liikumist käsitlevate liidu eeskirjade kohaldamise kohta.
In relation to point (a) of the first subparagraph where bodies provide assistance in legal proceedings, such assistance shall be free of charge to persons who lack sufficient resources, in accordance with national law or practice.
Seoses esimese lõigu punktiga a, kui asutused annavad kohtumenetlustes abi, peab selline abi olema kooskõlas siseriikliku õiguse või tavaga tasuta neile, kel puuduvad piisavad vahendid.
Member States shall communicate to the Commission the names and contact details of the contact points and any updated information or changes thereto.
Liikmesriigid edastavad komisjonile kontaktpunktide nimed ja kontaktandmed ning teavitavad ka igasugusest kõnealuse teabe ajakohastamisest ja muutmisest.
The Commission shall keep a list of contact points and shall make it available to the Member States.
Komisjon peab kontaktpunktide nimekirja ja teeb selle liikmesriikidele kättesaadavaks.
Member States shall ensure that existing or newly created bodies are aware of, and are able to make use of, and cooperate with, the existing information and assistance services at Union level, such as Your Europe, SOLVIT, EURES, Enterprise Europe Network and the Points of Single Contact.
Liikmesriigid tagavad, et olemasolevad või loodavad asutused on teadlikud olemasolevatest liidu tasandi teabe- ja tugiteenustest, nagu „Teie Euroopa”, SOLVIT, EURES, Euroopa ettevõtlusvõrgustik ja ühtsed kontaktpunktid, ning on võimelised neid kasutama ja tegema nendega koostööd.
Where the tasks referred to in paragraph 2 are allocated to more than one body, Member States shall ensure that those tasks are adequately coordinated.
Kui lõikes 2 osutatud ülesanded määratakse rohkem kui ühele asutusele, tagavad liikmesriigid kõnealuste ülesannete asjakohase koordineerimise.
Member States shall promote dialogue with the social partners and with relevant non-governmental organisations which have, in accordance with national law or practice, a legitimate interest in contributing to the fight against unjustified restrictions and obstacles to the right to free movement, and discrimination on grounds of nationality, of Union workers and members of their family with a view to promoting the principle of equal treatment.
Liikmesriigid edendavad dialoogi sotsiaalpartnerite ja asjaomaste valitsusväliste organisatsioonidega, kellel on kooskõlas siseriikliku õiguse või tavaga õigustatud huvi aidata võidelda liidu töötajate ja nende pereliikmete vaba liikumise õiguse põhjendamatute piirangute ja takistuste ja kodakondsuse alusel diskrimineerimise vastu, et edendada võrdse kohtlemise põhimõtte järgimist.
Access to and dissemination of information
Teabe kättesaadavus ja levitamine
Member States shall ensure that the provisions adopted pursuant to this Directive and to Articles 1 to 10 of Regulation (EU) No 492/2011, are brought to the attention of the persons concerned throughout their territory, in particular Union workers and employers, by all appropriate means.
Liikmesriigid tagavad, et käesoleva direktiivi ja määruse (EL) nr 492/2011 artiklite 1–10 alusel vastu võetud sätted tehakse asjaomastele isikutele, eelkõige liidu töötajatele ja tööandjatele, liikmesriikide territooriumil sobival viisil teatavaks.
Member States shall provide, in more than one official language of the institutions of the Union, information on the rights conferred by Union law concerning the free movement of workers that is clear, free of charge, easily accessible, comprehensive and up-to-date.
Liikmesriigid annavad enam kui ühes liidu institutsioonide ametlikus keeles selget, tasuta, kergesti kättesaadavat, igakülgset ja ajakohast teavet õiguste kohta, mis on antud töötajate vaba liikumist käsitleva liidu õigusega.
This information should also be easily accessible through Your Europe and EURES.
Nimetatud teave peab olema hõlpsasti kättesaadav ka „Teie Euroopa” veebisaidi ja EURESi kaudu.
Member States may introduce or maintain provisions which are more favourable to the protection of the principle of equal treatment than those laid down in this Directive.
Liikmesriigid võivad kehtestada või säilitada sätteid, mis kaitsevad võrdse kohtlemise põhimõtet enam kui käesoleva direktiivi sätted.
Member States may provide that the competences of the bodies referred to in Article 4 of this Directive for the promotion, analysis, monitoring and support of equal treatment of Union workers and members of their family without discrimination on grounds of nationality also cover the right to equal treatment without discrimination on grounds of nationality of all Union citizens exercising their right to free movement and the members of their family, in accordance with Article 21 TFEU and Directive 2004/38/EC.
Liikmesriigid võivad sätestada, et käesoleva direktiivi artiklis 4 osutatud asutuste pädevus, kes tegelevad liidu töötajate ja nende pereliikmete võrdse kohtlemise ja kodakondsuse alusel mittediskrimineerimise edendamise, analüüsi, seire ja toetamisega, hõlmab ka kõigi liidu kodanike, kes kasutavad vaba liikumise õigust, ja nende pereliikmete võrdse kohtlemise õigust kodakondsuse alusel diskrimineerimata kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 21 ja direktiiviga 2004/38/EÜ.
The implementation of this Directive shall under no circumstances be sufficient grounds for a reduction in the level of protection of Union workers and members of their family, in the areas to which it applies, without prejudice to the Member States' right to respond to changes in the situation by introducing laws, regulations and administrative provisions which differ from those in force on 20 May 2014, provided that this Directive is complied with.
Käesoleva direktiivi rakendamine ei ole mingil juhul piisav alus liidu töötajate ja nende pereliikmete kaitstuse taseme alandamiseks valdkondades, mille suhtes käesolevat direktiivi kohaldatakse, ilma et see piiraks liikmesriikide õigust lähtuvalt olukorra muutumisest kehtestada 20. mail 2014 kehtivatest normidest erinevaid õigus- ja haldusnorme, tingimusel et järgitakse käesolevat direktiivi.
They shall forthwith communicate to the Commission the text of those measures.
Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
When Member States adopt those measures they shall contain a reference to this Directive or be accompanied by such a reference on the occasion of their official publication.
Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
Member States shall determine how such reference is to be made.
Artikkel 9
Member States shall communicate to the Commission the text of the main provisions of national law which they adopt in the field covered by this Directive.
Aruanne
Article 9
Komisjon esitab hiljemalt 21. novembril 2018 Euroopa Parlamendile, nõukogule ning Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele aruande käesoleva direktiivi rakendamise kohta, tehes vajaduse korral ettepaneku asjakohasteks muudatusteks.
Report
Artikkel 10
By 21 November 2018, the Commission shall submit a report to the European Parliament, to the Council and to the European Economic and Social Committee on the implementation of this Directive, with a view to proposing, where appropriate, the necessary amendments.
Jõustumine
Article 10
Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Entry into force
Artikkel 11
Article 11
Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.
Addressees
Strasbourg, 16. aprill 2014
This Directive is addressed to the Member States.
Euroopa Parlamendi nimel
The President
ELT C 341, 21.11.2013, lk 54.
OJ C 341, 21.11.2013, p. 54.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiiv 2004/38/EÜ, mis käsitleb Euroopa Liidu kodanike ja nende pereliikmete õigust liikuda ja elada vabalt liikmesriikide territooriumil ning millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 1612/68 ja tunnistatakse kehtetuks direktiivid 64/221/EMÜ, 68/360/EMÜ, 72/194/EMÜ, 73/148/EMÜ, 75/34/EMÜ, 75/35/EMÜ, 90/364/EMÜ, 90/365/EMÜ ja 93/96/EMÜ (ELT L 158, 30.4.2004, lk 77).
Position of the European Parliament of 12 March 2014 (not yet published in the Official Journal) and decision of the Council of 14 April 2014.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. aprilli 2011. aasta määrus (EL) nr 492/2011 töötajate liikumisvabaduse kohta liidu piires (ELT L 141, 27.5.2011, lk 1).
Directive 2004/38/EC of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on the right of citizens of the Union and their family members to move and reside freely within the territory of the Member States, amending Regulation (EEC) No 1612/68 and repealing Directives 64/221/EEC, 68/360/EEC, 72/194/EEC, 73/148/EEC, 75/34/EEC, 75/35/EEC, 90/364/EEC, 90/365/EEC and 93/96/EEC (OJ L 158, 30.4.2004, p. 77).
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrus (EÜ) nr 883/2004 sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise kohta (ELT L 166, 30.4.2004, lk 1).
Regulation (EU) No 492/2011 of the European Parliament and of the Council of 5 April 2011 on freedom of movement for workers within the Union (OJ L 141, 27.5.2011, p. 1).
Nõukogu 14. oktoobri 1991. aasta direktiiv 91/533/EMÜ tööandja kohustuse kohta teavitada töötajaid töölepingu või töösuhte tingimustest (EÜT L 288, 18.10.1991, lk 32).
Regulation (EC) No 883/2004 of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on the coordination of social security systems (OJ L 166, 30.4.2004, p. 1).
Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 21. mail 2016.
Council Directive 91/533/EEC of 14 October 1991 on an employer's obligation to inform employees of the conditions applicable to the contract or employment relationship (OJ L 288, 18.10.1991, p. 32).
Liikmesriigid edastavad kõnealuste normide teksti viivitamata komisjonile.
Directive 2014/55/EU of the European Parliament and of the Council
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2014/55/EL,
on electronic invoicing in public procurement
mis käsitleb e-arveldamist riigihangete puhul
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 114 thereof,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 114,
Several global, national, regional and proprietary standards on electronic invoices exist and are currently used in Member States.
E-arvete kohta on olemas mitu ülemaailmset, riiklikku, piirkondlikku ja kaubanduslikku standardit, mida praegu liikmesriikides kasutatakse.
None of those standards prevails, and most of them are not interoperable with one another.
Ükski neist standarditest ei domineeri ning enamik neist ei ole teistega koostalitlusvõimelised.
In the absence of a common standard, Member States decide, when promoting the use of electronic invoices in public procurement or making their use mandatory, to develop their own technical solutions based on separate national standards.
Kui liikmesriigid edendavad riigihangete puhul e-arvete kasutamist või muudavad selle kohustuslikuks, siis ühtse standardi puudumise korral otsustavad nad töötada välja oma tehnilised lahendused, tuginedes eraldiseisvatele riiklikele standarditele.
Hence, the number of different standards coexisting across Member States is increasing and is likely to continue increasing in the future.
Sellest tulenevalt suureneb liikmesriikides samaaegselt kehtivate erinevate standardite arv ning selline kasv jätkub tõenäoliselt ka tulevikus.
The multiplicity of non-interoperable standards results in excessive complexity, legal uncertainty and additional operating costs for economic operators using electronic invoices across Member States.
Koostalitlusvõimeta standardite arvukuse tulemuseks on liigne keerukus, õiguslik ebakindlus ja suuremad tegevuskulud ettevõtjate jaoks, kes kasutavad e-arveid eri liikmesriikides.
Economic operators wishing to carry out cross-border procurement activities are often required to comply with a new electronic invoicing standard each time they access a new market.
Piiriüleses hanketegevuses osaleda soovivad ettevõtjad peavad sageli järgima uut e-arveldamise standardit iga kord, kui nad sisenevad uuele turule.
Since they discourage economic operators from undertaking cross-border procurement activities, the divergent legal and technical requirements concerning electronic invoices constitute market access barriers in cross-border public procurement, and obstacles to trade.
Kuna lahknevad e-arveid käsitlevad õigus- ja tehnilised nõuded vähendavad ettevõtjate soovi tegeleda piiriülese hanketegevusega, tekitavad nad sellega turule sisenemise tõkkeid piiriüleste riigihangete puhul ja kaubandustõkkeid.
They obstruct the fundamental freedoms and thus have a direct effect on the functioning of the internal market.
Sellised nõuded takistavad põhivabaduste kasutamist, mistõttu nad mõjutavad otseselt siseturu toimimist.
Those obstacles to intra-Union trade are likely to increase in the future as more non-interoperable national and proprietary standards are developed and as the use of electronic invoices in public procurement becomes more widespread or is made mandatory in Member States.
Tulevikus need liidusisese kaubanduse tõkked tõenäoliselt suurenevad, sest välja töötatakse üha rohkem koostalitlusvõimeta riiklikke ja kaubanduslikke standardeid ning e-arvete kasutamine riigihangete puhul laieneb või muudetakse liikmesriikides kohustuslikuks.
The obstacles to cross-border trade deriving from the co-existence of several legal requirements and technical standards on electronic invoicing and from the lack of interoperability should be removed or reduced.
Piiriülese kaubanduse tõkked, mis tulenevad mitme e-arveldamise õigusliku nõude ja tehnilise standardi samaaegsest olemasolust ning koostalitlusvõime puudumisest, tuleks kõrvaldada või neid tuleks vähendada.
In order to achieve that objective, a common European standard for the semantic data model of the core elements of an electronic invoice (the ‘European standard on electronic invoicing’) should be developed.
Selle eesmärgi saavutamiseks tuleks välja töötada ühtne Euroopa standard e-arve põhielementide semantilise andmemudeli (e-arveldamise Euroopa standard) jaoks.
The standard should set out and describe the core elements which an electronic invoice must always contain, thus facilitating the sending and receipt of electronic invoices between systems based on different technical standards.
See standard peaks sätestama e-arves alati sisalduvad põhielemendid ja neid kirjeldama, lihtsustades seega e-arvete saatmist ja saamist erinevatel tehnilistel standarditel põhinevate süsteemide vahel.
Provided that they do not conflict with this European standard, existing national technical standards should neither be replaced, nor should their use be restricted, by this standard, and it should remain possible to continue to apply them in parallel with the European standard.
Eeldusel, et need standardid ei ole vastuolus Euroopa standardiga, ei tohiks nad asendada kehtivaid riiklikke tehnilisi standardeid ega nende kasutamist piirata ning endiselt peab olema võimalik jätkata nende kohaldamist paralleelselt Euroopa standardiga.
By ensuring semantic interoperability and improving legal certainty, this Directive will promote the uptake of electronic invoicing in public procurement, thereby allowing Member States, contracting authorities, contracting entities, and economic operators to generate significant benefits in terms of savings, environmental impact, and reduction of administrative burdens.
Semantilise koostalitlusvõime tagamise ja õiguskindluse parandamisega edendatakse käesoleva direktiiviga ka e-arveldamise kasutuselevõttu riigihangete puhul, võimaldades seeläbi liikmesriikidel, avaliku sektori hankijatel ja võrgustiku sektori hankijatel ning ettevõtjatel saada märkimisväärset kasu säästu ja keskkonnamõju osas ning halduskoormuse vähendamise kaudu.
The benefits of electronic invoicing are maximised when the generation, sending, transmission, reception and processing of an invoice can be fully automated.
E-arveldamisest saadav kasu on maksimaalne siis, kui arve genereerimist, saatmist, edastamist, vastuvõtmist ja töötlemist saab täielikult automatiseerida.
For this reason, only machine-readable invoices which can be processed automatically and digitally by the recipient should be considered to be compliant with the European standard on electronic invoicing.
Sellepärast tuleks e-arveldamise Euroopa standardile vastavateks pidada ainult masinloetavaid arveid, mida saaja saab automaatselt ja digitaalselt töödelda.
A mere image file should not be considered to be an electronic invoice for the purpose of this Directive.
Vaid pildifaili ei tohiks käesoleva direktiivi mõistes lugeda e-arveks.
The goal of interoperability is to allow for the presentation and processing of information in a consistent manner between business systems, regardless of their technology, application or platform.
Koostalitlusvõime eesmärk on võimaldada teabe esitamist ja töötlemist ärisüsteemide vahel sidusal moel, olenemata sellest, millist tehnoloogiat, rakendust või platvormi nendes süsteemides kasutatakse.
Full interoperability includes the ability to interoperate on three distinct levels: in terms of the content of the invoice (semantics), the format or language used (syntax), and the method of transmission.
Täielik koostalitlusvõime hõlmab koostalitlussuutlikkust kolmel eraldi tasandil: arve sisu (semantika), kasutatav formaat või keel (süntaks) ja andmeedastuse viis.
Semantic interoperability implies that the electronic invoice contains a certain amount of required information, and that the precise meaning of the exchanged information is preserved and understood in an unambiguous manner, independently of the way in which it is physically represented or transmitted.
Semantiline koostalitlusvõime tähendab, et e-arve sisaldab teatud nõutud teavet ning et vahetatud teabe täpne tähendus säilitatakse ning on mõistetav üheselt, olenemata sellest, kuidas see füüsiliselt esitatakse või edastatakse.
Syntactic interoperability implies that the data elements of an electronic invoice are presented in a format which can be exchanged directly between the sender and recipient and processed automatically.
Süntaktiline koostalitlusvõime tähendab, et e-arve andmeelemendid esitatakse formaadis, mida saab saatja ja saaja vahel otseselt vahetada ning automaatselt töödelda.
Syntactic interoperability can be ensured in one of two ways, namely through the use of a common syntax or by means of mapping between different syntaxes.
Süntaktilist koostalitlusvõimet saab tagada ühel kahest viisist, nimelt kasutades ühist süntaksit või vastendades erinevad süntaksid.
There are a large number of syntaxes in use.
Kasutusel on palju süntakseid.
More and more, syntactic interoperability is ensured by means of mapping.
Järjest rohkem tagatakse süntaktiline koostalitlusvõime vastendamise abil.
This method is effective if the invoice contains all the required data elements at the semantic level and if their meaning is unambiguous.
See meetod on tõhus, kui arve sisaldab semantilisel tasandil kõiki andmeelemente ja kui nende tähendus on ühene.
Since that is frequently not the case, action is required to ensure interoperability at semantic level.
Kuna tihti pole see nii, tuleb võtta meetmeid koostalitlusvõime tagamiseks semantilisel tasandil.
In order to further simplify the use of electronic invoicing and to reduce costs, one of the long-term objectives should be to limit the number of syntaxes used, preferably by concentrating on those most commonly used.
E-arveldamise kasutamise edasiseks lihtsustamiseks ja kulude vähendamiseks peaks üheks pikaajalistest eesmärkidest olema kasutatavate süntaksite arvu piiramine, keskendudes soovitatavalt ainult kõige rohkem kasutatavatele süntaksitele.
The standardisation of electronic invoicing also complements efforts to promote the uptake of electronic procurement as reflected in the relevant provisions of Directive 2014/24/EU of the European Parliament and of the Council [4] and Directive 2014/25/EU of the European Parliament and of the Council [5].
E-arveldamise standardimine täiendab jõupingutusi edendada elektroonilise riigihanke kasutuselevõtmist vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivide 2014/24/EL [4] ja 2014/25/EL [5] asjakohastes sätetes kajastatule.