natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, as regards the present case, recital 6 of the preamble of Directive 89/105 clarifies that requirements under that Directive neither affect Member States' policies for determining prices for medicinal products nor national policies on price setting or the determination of social security schemes, except in so far as it is necessary to attain transparency for the purposes of the Directive.
Kõnealuse juhtumiga seoses on direktiivi 89/105/EMÜ põhjenduses 6 siiski öeldud, et direktiivi nõuded ei mõjuta liikmesriikide põhimõtteid ravimihindade määramisel ja siseriiklike hindade määramise ega sotsiaalkindlustusskeemide kindlaksmääramise põhimõtteid, välja arvatud juhul, kui see on vajalik saavutamaks läbipaistvust direktiivi tähenduses.
As confirmed by the Court in Menarini and Others, it follows that the underlying principle of Directive 89/105 is the idea of minimum interference in the organisation by Member States of their domestic social security policies [17].
Nii nagu Menarini jt kohtuasjas on kinnitanud, järeldub sellest, et direktiivi 89/105/EMÜ aluseks on põhimõte sekkuda liikmesriikide siseriikliku sotsiaalkindlustuse korraldusse võimalikult vähe [17].
In accordance with this underlying idea, Article 4(2) of Directive 89/105 is formulated in a very wide manner and, in particular, does not define the meaning of the term ‘particular reasons’.
Selle aluspõhimõtte kohaselt on direktiivi 89/105/EMÜ artikli 4 lõige 2 sõnastatud väga üldiselt ja eeskätt ei määratleta selles konkreetsete põhjuste mõiste sisu.
In this regard the Court clarified that, while Article 4(2) of Directive 89/105 requires Member States to provide for the possibility to apply for an exemption from a price freeze, this ‘possibility is without prejudice to the ascertainment, by the competent authorities of the Member States, that it is an exceptional case and that there are particular reasons, within the meaning of that provision.’ [18]
Sellega seoses on kohus direktiivi 89/105/EMÜ artikli 4 lõike 2 kohta leidnud järgmist: „Sellest sättest tuleneb seega, et liikmesriigid peavad igal juhul ette nägema võimaluse, et kõigi ravimite või teatavate ravimikategooriate hindade külmutamise või alandamise meetmest puudutatud ettevõtja saab taotleda erandi tegemist nende meetmete alusel kehtestatud hinnast, arvestades, et selline võimalus ei mõjuta seda, et pädevad ametiasutused teevad kindlaks erandjuhu ja konkreetsete põhjuste olemasolu asjaomase sätte tähenduses” [18].
It follows that it is for the Member States to establish when particular reasons are given and that they, therefore, have considerable discretion in defining under what conditions to grant exemptions.
Sellest tuleneb, et liikmesriigid on pädevad kindlaks määrama, millistel juhtudel on tegemist konkreetsete põhjustega, ja seetõttu on neil suur kaalutlusruum nende tingimuste määramisel, mille puhul tehakse erandeid.
Thus, the term ‘particular reasons’ laid down in Article 4(2) of Directive 89/105 is not sufficiently clear and precise enough to be able to reach the same conclusion as in Deutsche Bahn, i.e. that the national measure does nothing more than to give form in the national legal order to an obligation imposed by the Union legislature.
Konkreetsete põhjuste mõiste ei ole direktiivi 89/105/EMÜ artikli 4 lõikes 2 piisavalt selge ja täpne, et oleks võimalik teha samasugune järeldus nagu Deutsche Bahni kohtuasjas, et riikliku meetmega rakendatakse riigi õiguses üksnes liidu seadusandja ette nähtud kohustust.
In Deutsche Bahn the relevant provision of Union law, namely Article 8(1)(b) of Directive 92/81, laid down a clear and precise obligation not to levy the harmonised excise duty on fuel used for the purpose of commercial air navigation.
Deutsche Bahni juhtumis nähti liidu õiguse asjaomase sättega, nimelt direktiivi 92/81/EMÜ artikli 8 lõike 1 punktiga b ette selge ja täpne kohustus kommertseesmärkidel toimuvas lennutegevuses kasutatavale kütusele ühtlustatud aktsiisimaksu mitte kehtestada.
This Article left the Member States only certain discretion as to the wording of the conditions implementing this exemption [19], as it provided that exemptions from the excise duty are to be granted by Member States ‘under conditions which they shall lay down for the purpose of ensuring the correct and straightforward application of such exemptions and of preventing any evasion, avoidance or abuse’.
See artikkel jättis liikmesriikidele ainult teatud kaalutlusruumi seoses vabastuse andmise tingimuste sõnastusega, [19] mille kohaselt annavad liikmesriigid vabastuse aktsiisimaksust „tingimustel, mille nad sätestavad selleks, et tagada aktsiisivabastuse korrektne ja arusaadav kohaldamine ning ära hoida aktsiisi tasumisest hoidumine, tasumise vältimine ja muud kuritarvitused”.
However, in the present case, Article 4(2) of Directive 89/105 does not define the term ‘particular reasons’ and, thereby, gives Member States a wide margin of discretion under what conditions to grant exemptions from price freezes.
Käesoleval juhul tuleb siiski märkida, et direktiivi 89/105/EMÜ artikli 4 lõige 2 ei sisalda konkreetsete põhjuste mõiste määratlust ja jätab liikmesriikidele avara kaalutlusruumi otsustamiseks, millistel tingimustel tehakse erandeid külmutatud hindadest.
This discretion goes beyond a mere discretion as to the wording of the implementing measures but rather leaves it for the Member States to decide under what conditions to grant exemptions [20].
See kaalutlusõigus läheb rakendussätetes sõnastatud puhtast kaalutlusõigusest kaugemale.
Thus, while in Deutsche Bahn the relevant Directive clearly identified when exemptions are to be granted, namely with regard to fuel used for commercial air navigation, in the present case Article 4(2) of Directive 89/105 leaves the decision when to grant exemptions to the Member States.
Pigem on liikmesriikidel võimalik otsustada, millistel tingimustel erandeid tehakse [20].
It follows that under Article 4(2) of Directive 89/105 Member States enjoy discretion as to the substance of the scope of exemptions.
Kui eelnimetatud direktiivis sätestati Deutsche Bahni asjas ühetähenduslikult, et erandeid tuleb teha just kommertseesmärkidel toimuvas lennutegevuses kasutatavale kütusele, siis direktiivi 89/105/EMÜ artikli 4 lõikega 2 jäetakse käesoleval juhul erandi üle otsustamine liikmesriikidele.
As stated above, this makes it impossible to draw the same conclusions as in Deutsche Bahn.
Seega on direktiivi 89/105/EMÜ artikli 4 lõike 2 kohaselt liikmesriikidel kaalutlusõigus erandite kohaldamisala sisuliseks kindlaksmääramiseks.
The Commission, therefore, concludes that the measure is imputable to Germany.
Nagu juba märgitud, ei ole siin võimalik teha samasuguseid järeldusi nagu Deutsche Bahni kohtuasjas.
Selective advantage to an undertaking
Komisjon teeb seetõttu järelduse, et meede on seostatav Saksamaaga.
At the outset the Commission observes that the eligible beneficiaries are pharmaceutical undertakings that are clearly engaged in an economic activity.
Valikuline eelis ettevõtja kasuks
As such, the beneficiaries are to be regarded as undertakings in the meaning of Article 107(1) TFEU.
Komisjon juhib sissejuhatuseks tähelepanu sellele, et rahastamiskõlblikud abisaajad on farmaatsiaettevõtjad, kes tegelevad ühetähenduslikult majandustegevusega.
Furthermore, the Commission notes that the grant of an exemption from the price freeze leads to increased turnover and income for the undertakings benefitting from it.
Seetõttu tuleb abisaajaid käsitada Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses ettevõtjatena.
The exemption must, therefore, be seen as granting an advantage to the beneficiaries as compared to their competitors.
Edasi märgib komisjon, et erandi tegemine külmutatud hindadest annab sellest kasu saavatele ettevõtjatele suurema käibe ja suuremad tulud.
As to the selectivity of the measure, it is clear that, following an application process, a case-by-case assessment and a decision by the BAFA only a limited number of undertakings operating in a specific sector (for pharmaceutical products) and fulfilling specific criteria (of being in financial difficulties) benefit from the measure.
Erandiga antakse abi saavatele ettevõtjatele järelikult nende konkurentidega võrreldes eelis.
In this sense, it cannot be seen as a mere price regulation, as it leads to prices beneficial for certain companies in deviation of the general price regulation in form of the price freeze.
Mis puudutab meetme valikulisust, siis on ilmselge, et pärast taotlemismenetlust, juhtumipõhist läbivaatamist ja BAFA otsust saab meetmest kasu ainult piiratud arv ettevõtjaid, kes tegutsevad teatud majandussektoris (ravimid) ja vastavad konkreetsetele kriteeriumitele (on rahalistes raskustes).
The measure must, therefore, be seen as selective.
Selles tähenduses ei saa seda käsitleda üksnes hindade reguleerimisena, sest see toob kaasa hinnad, mis soodustavad hindade külmutamise kaudu teatud ettevõtjaid erandina üldisest hindade reguleerimisest.
In this regard the arguments put forth by the BPI, according to which the condition of selectivity is not fulfilled as the measure must be seen as a general measure under German (constitutional) law cannot be upheld.
Meedet tuleb seetõttu käsitada valikulisena.
To support this argument the BPI points at case law in which the Court held that a measure granting an exception to the application of the general tax system of a Member State is not selective and, thus, does not constitute aid even though conferring an advantage on an undertaking, if that measure ‘results directly from the basic or guiding principles’ of said ‘tax system’ [21].
Seepärast ei saa nõustuda BPI väitega, mille kohaselt ei ole valikulisuse tingimus täidetud, sest meedet tuleb Saksa (konstitutsiooni)õiguse järgi käsitada üldmeetmena.
In the present case, the BPI essentially argues that the advantage conferred to the beneficiary undertakings results directly from the basic or guiding principles of the German constitution.
Oma väite toetuseks viitab BPI kohtupraktikale, mille kohaselt meede, millega tehakse erand liikmesriigi üldise maksusüsteemi kohaldamisest, ei ole valikuline ega kujuta endast seetõttu riigiabi, isegi kui ettevõtja saab eelise, kui asjaomane meede „tuleneb otseselt [selle liikmesriigi] maksusüsteemi aluspõhimõtetest või suunistest” [21].
In this regard, the Commission observes that the point of reference to establish whether the exceptions in question grant a selective advantage to certain undertakings is the price freeze system, from which they derogate, and not the general principles of the German constitution.
Käesoleval juhul väidab BPI eelkõige, et abi saanud ettevõtjatele antud eelis tuleneb otseselt Saksa konstitutsiooni aluspõhimõtetest või suunistest.
However, the BPI did not argue, nor a fortiori show, that the exceptions in question result directly from the basic or guiding principles of the price freeze system.
Selles küsimuses märgib komisjon, et alusraamistik, millega tehakse kindlaks, kas kõnealuste eranditega antakse teatud ettevõtjatele valikuline eelis, on hindade külmutamise süsteem, millest nad kõrvale kalduvad, mitte Saksa konstitutsiooni üldpõhimõtted.
In any event, in the judgment invoked by the BPI the Court ruled that exemptions from tax measures subject to an authorisation procedure are only regarded as not being selective if the latitude of the competent national authorities is limited to verifying that certain conditions laid down by law are fulfilled [22].
BPI ei ole siiski väitnud ega isegi näidanud, et kõnealused erandid tulenevad otseselt hindade külmutamise süsteemi aluspõhimõtetest või suunistest.
However, in the present case the German constitution does not define in any way when exemptions are to be granted.
Igal juhul otsustas kohus BPI märgitud otsuses, et loamenetlusega hõlmatud erandeid maksumeetmetest ei käsitleta valikulisena ainult juhul, kui pädevate riiklike asutuste kaalutlusruum piirdub kontrollimisega, kas teatud seadusjärgsed tingimused on täidetud [22].
As such, it does not define any conditions for granting exemptions to price freezes and does not limit BAFA's discretion to merely verifying that these conditions are fulfilled.
Käesoleval juhul ei määrata Saksa konstitutsioonis aga mingil viisil kindlaks, millal erandeid tehakse.
In the light of the above the Commission concludes that the measure grants a selective advantage to undertakings.
Konstitutsiooniga ei sätestata ei külmutatud hindadest erandite andmise tingimusi ega piirata BAFA kaalutlusõigust lihtsalt kõnealuste tingimuste järgimise kontrollimisega.
Distortion of competition and intra-Union trade
Eeltoodu alusel teeb komisjon järelduse, et meede annab ettevõtjatele valikulise eelise.
Lastly, in order to fall under the definition of State aid in the meaning of Article 107(1) TFEU, the measure must distort or threaten to distort competition and affect trade between the Member States.
Kahjustav mõju konkurentsile ja liikmesriikidevahelisele kaubandusele
In this regard the Commission notes that the beneficiaries under the scheme trade with pharmaceutical products and that there is strong competition among market participants in the pharmaceutical sector.
Meede kuulub riigiabi määratluse alla Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses ainult juhul, kui ta kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi ja võib kahjustada liikmesriikidevahelist kaubandust.
As such, the advantage granted to the beneficiaries under the scheme is likely to distort competition.
Komisjon märgib sellega seoses, et kava raames abi saanud ettevõtjad kauplevad ravimitega ja et farmaatsiasektoris valitseb turuosaliste vahel tugev konkurents.
In addition, according to the Court, when an advantage granted by a Member State strengthens the position of an undertaking compared with that of other undertakings competing in intra-Union trade, the latter must be regarded as affected by that aid [23].
Eelis, mille abisaajad kava raames saavad, võib seetõttu konkurentsi kahjustada.
It is sufficient that the recipient of the advantage competes with other undertakings on markets open to competition.
Euroopa Liidu Kohus on lisaks leidnud: „Kui liikmesriigi antud eelis tugevdab ühe ettevõtja seisundit ühendusesiseses kaubanduses teiste konkureerivate ettevõtjate suhtes, tuleb leida, et see eelis mõjutab kaubandust” [23].
In this regard the Commission observes that pharmaceutical products are widely traded between Member States and that the pharmaceutical market is open to competition.
Sealjuures piisab sellest, et abisaaja konkureerib konkurentsile avatud turgudel teiste ettevõtjatega.
Hence, the Commission concludes that the measure at least threatens to distort competition and to affect trade between Member States.
Komisjon märgib sellega seoses, et ravimeid ostetakse ja müüakse liikmesriikide vahel suures ulatuses ja farmaatsiaturg on konkurentsile avatud.
Conclusion on the existence of aid
Sellest tulenevalt teeb komisjon järelduse, et esineb vähemalt oht, et meede kahjustab konkurentsi ja liikmesriikidevahelist kaubandust.
In light of the above the Commission concludes that exemptions from price freezes granted under the scheme at stake constitute State aid in the meaning of Article 107(1) TFEU.
Järeldus abi olemasolu kohta
Compatibility with the internal market
Komisjon teeb eeltoodud selgituste alusel järelduse, et kõnealuse kava raames antud erandeid külmutatud hindadest tuleb käsitada riigiabina Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
Since the measure constitutes State aid it is necessary to examine its compatibility with the internal market.
Kokkusobivus siseturuga
As stated above, the exemptions from the price freeze are granted if an undertaking is, due to the mandatory rebate, subject to an unacceptable financial burden.
Kuna meede kujutab endast riigiabi, tuleb uurida, kas see on siseturuga kokkusobiv.
A financial burden is assumed to be unacceptable if the company in question is unable to avoid illiquidity through its own resources, contributions of its shareholders or other measures.
Nagu juba kindlaks tehtud, tehakse erandeid külmutatud hindadest siis, kui ettevõtjat kohustusliku tootjate hinnavähendi alusel rahaliselt põhjendamatult koormatakse.
This concept of an unacceptable financial burden is similar to the definition of firms in difficulty under the R&R Guidelines, which provide that a firm is regarded as being in difficulty if ‘it is unable, whether through its own resources or with the funds it is able to obtain from its owner/shareholders or creditors, to stem losses which, without outside intervention by the public authorities, will almost certainly condemn it to going out of business in the short or medium term.’ [24]
Põhjendamatu rahalise koormuse olemasolu eeldatakse eelkõige juhul, kui kõnealune ettevõtja ei suuda oma rahaliste vahendite, osanike liikmemaksude või muude meetmetega mittelikviidsust vältida.
Thus, by applying the definition of unacceptable burden laid down in the scheme it is likely that firms in difficulty in the meaning of the R&R Guidelines will be eligible for an exemption, which would, in principle, make it necessary to assess the aid under these Guidelines.
Põhjendamatu rahalise koormuse mõiste sarnaneb raskustes ettevõtja määratlusele päästmise ja ümberkorraldamise suuniste järgi, mille kohaselt on ettevõtja raskustes, kui „see ei suuda kas oma või omanikelt/osanikelt/aktsionäridelt või krediidiandjatelt saadud vahenditega peatada kahjumit, mis ametivõimude sekkumiseta viiks lühema või keskmise ajavahemiku jooksul peaaegu kindlasti äriühingu tegevuse lõpetamiseni” [24].
However, the Commission takes note of the unique circumstances of the present case.
Põhjendamatu rahalise koormuse määratluse kasutamisel vastavalt kavale on tõenäoline, et päästmise ja ümberkorraldamise suuniste tähenduses olevad raskustes ettevõtjad on erandi kohaldamiseks sobivad, mis teeks põhimõtteliselt vajalikuks antud abi hindamise kõnealuste suuniste alusel.
Under Directive 89/105 Member States are allowed to introduce price freezes if all conditions under said Directive are fulfilled.
Komisjon võtab siiski teadmiseks käesoleva juhtumi eriasjaolud.
As stated above, Article 4(2) of the Directive provides that undertakings affected by a price freeze may, in exceptional cases, apply for a derogation if this is justified by particular reasons.
Vastavalt direktiivile 89/105/EMÜ võivad ettevõtjad hinnad külmutada, kui kõik käesoleva direktiivi tingimused on täidetud.
In its judgment in Menarini and Others the Court clarified that Article 4(2) of Directive 89/105 must be interpreted as meaning that: Member States must, in all cases, provide for the possibility for an undertaking, which is concerned by a measure freezing or reducing the prices of all, or of certain categories of, medicinal products, of applying for a derogation from the price imposed pursuant to such measure [25].
Nagu juba märgitud, nähakse direktiivi artikli 4 lõikega 2 ette, et ettevõtjad, keda hindade külmutamine puudutab, võivad taotleda erandjuhtudel vabastust, kui selleks on konkreetsed põhjused.
Thus, Article 4(2) of Directive 89/105 lays down an obligation for Member States to provide for a possibility to apply for a derogation from a price freeze (even if, as noted above, such obligation is not clear and precise enough to come to the conclusion that its implementation is not imputable to the State).
Menarini jt kohtuasjas tehtud otsuses selgitas kohus, et direktiivi 89/105/EMÜ artikli 4 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et „liikmesriigid peavad igal juhul ette nägema võimaluse, et kõigi ravimite või teatavate ravimikategooriate hindade külmutamise või alandamise meetmest puudutatud ettevõtja saab taotleda erandi tegemist nende meetmete alusel kehtestatud hinnast” [25].
Germany introduced the scheme under assessment in implementation of this obligation.
Direktiivi 89/105/EMÜ artikli 4 lõikega 2 kohustatakse liikmesriike seega nägema ette võimalus taotleda erandit külmutatud hindadest (isegi kui selline kohustus, nagu juba märgitud, ei ole piisavalt selge ja täpne, et põhjendada järeldust, et selle rakendamine ei ole seostatav riigiga).
In this regard the Commission, in particular, points to the fact, which was also emphasised by the submissions received by interested parties and by Germany in the course of the formal investigation procedure, that only undertakings that can prove a direct causal link between their financial difficulties and the price freeze introduced by German legislation are eligible for aid under the scheme.
Saksamaa võttis kõnealuse kava kasutusele nimetatud kohustust järgides.
In other words, without the price freeze the beneficiaries under the scheme would not be firms in difficulty, meaning that without the exemption, the price freeze, and thus German legislation, would force otherwise healthy undertakings into bankruptcy.
Komisjon viitab sellega seoses eelkõige asjaolule, mida rõhutati ka komisjonile ametliku kontrollimenetluse raames huvitatud isikutelt ja Saksamaalt laekunud märkustes, et ainult ettevõtjad, kes suudavad tõendada, et nende rahaliste raskuste ja Saksa õigusaktidega kehtestatud hindade külmutamise vahel on otsene põhjuslik seos, on sobivad kava raames abi saamiseks.
The guiding principle of the R&R Guidelines is to ensure that inefficient firms are not artificially kept on the market.
Teisisõnu ei oleks abi saanud ettevõtjad ilma hindade külmutamiseta raskustes, st ilma erandita sunniksid hindade külmutamine ja järelikult Saksa õigusaktid muidu heas majanduslikus olukorras ettevõtjad pankrotti minema.
As such, the Guidelines are based on the premise that the exit of inefficient firms is a normal part of the operation of the market and must, as such, remain the norm, whereas rescuing or restructuring such firms must remain the exception [26].
Päästmise ja ümberkorraldamise suuniste põhieesmärk on tagada, et ebatõhusaid ettevõtjaid ei hoitaks kunstlikult turul.
Inefficient firms cannot survive (i.e. cover their costs and a sufficient profit margin) on the basis of market prices.
Suunised põhinevad eeltingimusel, et ebatõhusate firmade lahkumine on turu toimimise tavapärane osa ja seetõttu ka reegel, samal ajal kui selliste ettevõtjate päästmine või ümberkorraldamine peab jääma erandiks [26].
However, in the present case and given the direct and strict causal link between the difficulties of the beneficiaries and the price freeze, these beneficiaries cannot be regarded as inefficient firms.
Ebatõhusad ettevõtjad ei saa turuhindade alusel ellu jääda (st katta oma kulusid ja teenida piisavat kasumimarginaali).
Their survival on the market is not threatened by their inability to cover their costs on the basis of market prices but rather by the State intervention in the form of the price freeze, which prevents them from charging such market prices.
Käesoleval juhul ja arvestades otsest ja ranget põhjuslikku seost abisaajate raskuste ja hindade külmutamise vahel, ei saa abi saanud ettevõtjaid käsitleda ebatõhusatena.
As such, the exemptions from the price freeze introduced by the scheme under assessment therefore do not aim at keeping inefficient firms artificially on the market and thus do not run counter to the underlying principles of the R&R Guidelines.
Nende ellujäämist turul ei ohusta nende suutmatus katta turuhindade alusel oma kulusid, vaid pigem riigi sekkumine hindade külmutamise vormis, mis muudab nende jaoks selliste turuhindade küsimise võimatuks.
In the light of the above and under the specific circumstances of the present case the Commission considers it, therefore, exceptionally appropriate to assess the compatibility of the aid directly under the Treaty.
Kõnealuse kavaga kehtestatud erandid külmutatud hindadest ei ole seetõttu mõeldud ebatõhusate ettevõtjate kunstlikuks turulhoidmiseks.
This decision, therefore, assesses the compatibility of the particular exemptions, as defined in the German scheme under assessment in the present case, with the internal market on the basis of Article 107(3)(c) TFEU.
Järelikult ei ole need vastuolus päästmise ja ümberkorraldamise suuniste aluspõhimõtetega.