natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Adequate acclimation time (e.g. 2-3 days) should be allowed when purchasing time-pregnant animals from a supplier.
Pesakonna suurus ei tohiks ületada keskmist pesakonna suurust kasutatava näriliste liini puhul (8–12).
Mated females should be assigned in an unbiased way to the control and treatment groups, and as far as possible, they should be evenly distributed among the groups (e.g. a stratified random procedure is recommended to provide even distribution among all groups, such as that based on body weight).
Pesakonda tuleks alles jätta võrdne arv isas- ja emasloomi, kuivõrd see on võimalik.
Females inseminated by the same male should be equalised across groups.
Poegade selektiivne kõrvaldamine, näiteks kehamassi põhjal, ei ole sobiv.
PROCEDURE
Pärast pesakondade standardimist (liigsete poegade surmamist) ja enne edasiste funktsionaalsete näitajate määramist tuleks kõik võõrutuseelsete või võõrutusjärgsete katsete jaoks ettenähtud pesakonna liikmed varustada individuaalse kordumatu märgisega, kasutades sobivat humaanset meetodit (nt 24).
Number and sex of animals
Loomade jagamine rühmadesse funktsionaalsete ja käitumuslike testide tegemiseks, aju massi määramiseks ja neuropatoloogiliseks hindamiseks
Each test and control group should contain a sufficient number of pregnant females to be exposed to the test chemical to ensure that an adequate number of offspring are produced for neurotoxicity evaluation.
Meetodis lubatakse kasutada eri lähenemisviise selleks, et jagada loomad rühmadesse, kes puutuvad kemikaaliga kokku in utero ja imetamise kaudu ning kellele tehakse funktsionaalsed ja käitumuslikud testid, kellel jälgitakse suguküpsuse saabumist ja määratakse aju massi ning keda hinnatakse neuropatoloogia seisukohast (25).
A total of 20 litters are recommended at each dose level.
Vajaduse korral võib üksikjuhtudel määrata muid käitumuslikke neuroloogilisi funktsioone (nt sotsiaalset käitumist), uurida neurokeemilisi või neuropatoloogilisi aspekte, kui sellega ei kahjustata algselt nõutud testide usaldusväärsust.
Replicate and staggered-group dosing designs are allowed if total numbers of litters per group are achieved, and appropriate statistical models are used to account for replicates.
Pojad valitakse igast doosirühmast ja iga näitaja hindamiseks alates 4. sünnijärgsest päevast (PND 4).
On or before postnatal day (PND) 4 (day of delivery is PND 0), the size of each litter should be adjusted by eliminating extra pups by random selection to yield a uniform litter size for all litters (23).
Poegade valimine rühmadesse peaks toimuma nii, et iga doosirühma iga pesakonna kummastki soost pojad oleksid võimalikult ühtlaselt esindatud kõikides testides.
The litter size should not exceed the average litter size for the strain of rodents used (8-12).
Motoorse aktiivsuse katsetes tuleks poegade hulgast ühtesid ja samu isas- ja emasloomapaare uurida igas võõrutuseelses vanuses (vt punkt 35).
The litter should have, as nearly as possible, equal numbers of male and female pups.
Kõikide muude käitumuslike testide tegemiseks võib määrata sama või erineva isaslooma ja emaslooma paari.
Selective elimination of pups, e.g. based upon body weight, is not appropriate.
Võõrutatud poegade ja täiskasvanud loomade kognitiivse talitluse hindamisel võib osutuda vajalikuks määrata rühmadesse erinevad pojad, et vältida tulemuste sõltumist erineva vanuse või eelneva õppimise mõjust (26, 27).
After standardisation of litters (culling) and prior to further testing of functional endpoints, individual pups that are scheduled for pre-weaning or post-weaning testing should be identified uniquely, using any suitable humane method for pup identification (e.g. 24).
Võõrutamise ajal (PND 21) võib pojad, keda katsete tegemiseks ei valita, humaansel viisil surmata.
Assignment of animals for functional and behavioural tests, brain weights, and neuropathological evaluations
Kõik muudatused poegade rühmadesse jagamisel tuleks katseprotokollis fikseerida.
The test method allows various approaches with respect to the assignment of animals exposed in utero and through lactation to functional and behavioural tests, sexual maturation, brain weight determination, and neuropathological evaluation (25).
Statistiline mõõtmisühik peaks olema pesakond (või poeginud emasloom), aga mitte poeg.
Other tests of neurobehavioral function (e.g. social behaviour), neurochemistry or neuropathology can be added on a case-by-case basis, as long as the integrity of the original required tests are not compromised.
Poegade jagamiseks rühmadesse, millega tehakse võõrutuseelseid ja -järgseid vaatlusi, kognitiivseid katseid, patoloogiavaatlusi jne, on mitmeid võimalusi (vt üldkava (joonis 1) ja rühmadesse jagamise näide (1. liide)).
Pups are selected from each dose group and assigned for endpoint assessments on or after PND 4.
Soovitatav minimaalne loomade arv igas doosirühmas võõrutuseelsete ja -järgsete uuringute puhul on järgmine:
Selection of pups should be performed so that to the extent possible both sexes from each litter in each dose group are equally represented in all tests.
Kliinilised vaatlused ja kehamass
For motor activity testing the same pair of male and female pups should be tested at all pre-weaning ages (see paragraph 35).
Kõik loomad
For all other tests the same or separate pairs of male and female animals may be assigned to different behavioural tests.
Üksikasjalikud kliinilised vaatlused
Different pups may need to be assigned to weanling versus adult tests of cognitive function in order to avoid confounding the effects of age and prior training on these measurements (26)(27).
20/sugu (1/sugu/pesakond)
At weaning (PND 21), pups not selected for testing can be disposed of humanely.
Aju mass (pärast fikseerimist) PND 11–22
Any alterations in pup assignments should be reported.
10/sugu (1/pesakond)
The statistical unit of measure should be the litter (or dam) and not the pup.
Aju mass (fikseerimata) ~ PND 70
There are different ways to assign pups to the pre-weaning and post-weaning examinations, cognitive tests, pathological examinations, etc., (see Figure 1 for general design and Appendix 1 for examples of assignment).
Neuropatoloogia (fikseerimine immersiooni või perfusiooniga) PND 11–22
Recommended minimum numbers of animals in each dose group for pre-weaning and post-weaning examinations are as follows:
Neuropatoloogia (fikseerimine perfusiooniga) ~ PND 70
Clinical observations and bodyweight
Suguküpsuse saabumine
All animals
Muud olulised arengunäitajad (soovi korral)
Detailed clinical observations
Käitumise ontogenees
20/sex (1/sex/litter)
Motoorne aktiivsus
Brain weight (post fixation) PND 11-22
Motoorne ja sensoorne funktsioon
10/sex (1/litter)
Õppimine ja mälu
Brain weight (unfixed) ~ PND 70
10/sugu [1] (1/pesakond)
Neuropathology (immersion or perfusion fixation) PND 11-22
Dooside manustamine
Neuropathology (perfusion fixation) PND ~ 70
Tuleks kasutada vähemalt kolme doosimäära ja näha ette paralleelsed kontrollrühmad.
Sexual maturation
Doosimäärad tuleks määrata nii, et tekkivad toksilised mõjud tugevneksid järk-järgult.
Other developmental landmarks (optional)
Kui seda ei piira kemikaali füüsikalis-keemilised või bioloogilised omadused, tuleks kõrgeim doosimäär valida nii, et tiinel emasloomal ilmneksid mürgistusnähud (nt kliinilised sümptomid, kehamassi väiksem (mitte üle 10 %) suurenemine ja/või tõendid mürgisuse kohta sihtorganile, mis ei luba doosi piirmäära suurendada).
Behavioural ontogeny
Suurima doosi piiriks võib teatavate eranditega olla 1000 mg kehamassi kg kohta päevas.
Motor activity
Näiteks võib inimese oodatava kokkupuute ulatus sundida kasutama suuremat doosi.
Motor and sensory function
Teise võimalusena tuleks teha prooviuuring või esialgsed doosivahemiku määramise katsed, et leida suurim doos, mis põhjustaks tiinel emasloomal vaid minimaalseid mürgistusnähtusid.
Learning and memory
Kui standardse arenguhäireid põhjustava toksilisuse uuringu või prooviuuringuga on näidatud, et uuritav kemikaal põhjustab arenguhäireid, peaks kõrgeim doosimäär olema selline, mis ei oleks järglaste jaoks väga mürgine, näiteks ei põhjusta järglaste surma juba emaüsas või kohe pärast sündi, samuti ei põhjusta selliseid väärarenguid, mis ei võimalda mõistlikult hinnata arenguhäireid põhjustavat neurotoksilisust.
10/sex [1] (1/litter)
Väikseim doos tuleks valida nii, et see ei põhjustaks mingeid toksilisuse sümptomeid ei tiinel emasloomal ega järglastel, samuti mitte neurotoksilisuse sümptomeid.
Dosage
Doosimäärade alanev järjestus tuleks valida nii, et saaks näidata toime sõltuvust doosist ja leida täheldatavat kahjulikku toimet mitteavaldava doosi (No-Observed-Adverse Effect Level, NOAEL) või jälgitava toime piiri lähedase doosi, mis lubaks määrata võrdlusdoosi.
At least three dose levels and a concurrent control should be used.
Kahe- või neljakordsed vahemikud on sageli optimaalsed alanevate doosimäärade kehtestamisel ja neljanda doosirühma lisamine on sageli eelistatav väga suurte doosidevaheliste vahemike (nt üle kümne korra) puhul.
The dose levels should be spaced to produce a gradation of toxic effects.
Doosimäärade valimisel tuleks arvesse võtta kõik olemasolevad andmed mürgisuse kohta ning ka lisateavet uuritava kemikaali või samalaadse aine metabolismi ja toksiko-kineetika kohta.
Unless limited by the physico-chemical nature or biological properties of the chemical, the highest dose level should be chosen with the aim to induce some maternal toxicity (e.g. clinical signs, decreased body weight gain (not more than 10 %) and/or evidence of dose-limiting toxicity in a target organ).
Kõnealune teave aitab ehk ka näidata, et dooside manustamise režiim on valitud õigesti.
The high dose may be limited to 1000 mg/kg/day body weight, with some exceptions.
Dooside otsest manustamist vastsündinud poegadele tuleks kaaluda kokkupuudet ja farmakokineetikat käsitleva teabe põhjal (28, 29).
For example, expected human exposure may indicate the need for a higher dose level to be used.
Enne dooside otsese manustamise uuringu tegemist tuleks hoolikalt kaaluda eeliseid ja puudusi (30).
Alternatively, pilot studies or preliminary range-finding studies should be performed to determine the highest dosage to be used which should produce a minimal degree of maternal toxicity.
Paralleelseks kontrollrühmaks peaks olema kahjutut ainet saav kontrollrühm või kandeainet saav kontrollrühm, kui uuritava kemikaali manustamisel kasutatakse kandeainet.
If the test chemical has been shown to be developmentally toxic either in a standard developmental toxicity study or in a pilot study, the highest dose level should be the maximum dose which will not induce excessive offspring toxicity, or in utero or neonatal death or malformations, sufficient to preclude a meaningful evaluation of neurotoxicity.
Kõigile loomadele tuleks kehamassist lähtudes manustada ühesugune kogus kas uuritavat kemikaali või kandeainet.
The lowest dose level should aim to not produce any evidence of either maternal or developmental toxicity including neurotoxicity.
Kui dooside manustamise hõlbustamiseks kasutatakse kandeainet või muud lisaainet, tuleks pöörata tähelepanu järgmistele aspektidele:
A descending sequence of dose levels should be selected with a view to demonstrating any dose-related response and a No-Observed-Adverse Effect Level (NOAEL), or doses near the limit of detection that would allow the determination of a benchmark dose.
nende mõju uuritava kemikaali imendumisele, jaotumisele, metabolismile või peetumisele organismis;
Two- to four-fold intervals are frequently optimal for setting the descending dose levels, and the addition of a fourth dose group is often preferable to using very large intervals (e.g. more than a factor of 10) between dosages.
Kandeainel ei tohiks olla mõju, mis võiks häirida uuringu tulemuste tõlgendamist; samuti ei tohiks kandeaine neurotoksilisuse tõttu põhjustada käitumishäireid, mõjutada paljunemist või embrüo arengut.
Dose levels should be selected taking into account all existing toxicity data as well as additional information on metabolism and toxicokinetics of the test chemical or related materials.
Uudse kandeaine puhul tuleks lisaks kandeaine kontrollrühmale kasutada veel võltskontrollrühma.
This information may also assist in demonstrating the adequacy of the dosing regimen.
Kontrollrühma(de) loomi tuleks kohelda nii nagu katserühma loomi.
Direct dosing of pups should be considered based on exposure and pharmacokinetic information (28)(29).
Dooside manustamine
Careful consideration of benefits and disadvantages should be made prior to conducting direct dosing studies (30).
Uuritavat kemikaali või kandeainet tuleks manustada viisil, mis on kõige asjakohasem inimese kokkupuute puhul, võttes arvesse metabolismiga ja katselooma kehas jaotumisega seotud teavet.
The concurrent control group should be a sham-treated control group or a vehicle-control group if a vehicle is used in administering the test chemical.
Iga looma doos peaks tavaliselt põhinema looma kõige viimasel individuaalselt kindlaksmääratud kehamassil.
All animals should normally be administered the same volume of either test chemical or vehicle on a body weight basis.
Tiinuse viimasel kolmandikul tuleks doosi määramisega olla siiski ettevaatlik.
effects on the chemical properties of the test chemical which may alter its toxic characteristics;
Nii dooside manustamise algust kui ka kestust ja sagedust võib muuta, kui tõendid osutavad, et katse teistsugune korraldus võiks inimese kokkupuudet arvestades olla asjakohasem.
and effects on the food or water consumption or the nutritional status of the animals.
Muu liigi puhul tuleks dooside manustamise kestust kohandada, et tagada kokkupuude kemikaaliga aju arengu kõikidel varastel järkudel (s.o järkudel, mis vastavad inimaju sünnieelsele ja varasele sünnijärgsele kasvule).
The vehicle should not cause effects that could interfere with the interpretation of the study neither should it be neurobehaviourally toxic nor have effects on reproduction or development.
Dooside manustamine võib alata kohe tiinuse algusest (GD 0), kuigi tuleks silmas pidada võimalust, et kemikaal võib põhjustada embrüo hukkumise juba enne implantatsiooni.
For novel vehicles, a sham-treated control group should be included in addition to a vehicle control group.
Manustamise alustamisega GD 6-st saaks seda riski vältida, kuid arengujärgud GD 0 — GD 6 jäävad siis kemikaaliga mõjutamata.
Animals in the control group(s) should be handled in an identical manner to test group animals.
Kui labor ostab teadaoleva tiinestumispäevaga tiineid loomi, on raske alustada dooside manustamist GD 0-st ja seega oleks hea päev alustamiseks GD 6.
The test chemical or vehicle should be administered by the route most relevant to potential human exposure, and based on available metabolism and distribution information in the test animals.
see võib hõlmata dooside manustamist ka pärast võõrutamist.
The route of administration will generally be oral (e.g.gavage, dietary, via drinking water), but other routes (e.g. dermal, inhalation) may be used depending on the characteristics and anticipated or known human exposure routes (further guidance is provided in the Guidance Document 43(8)).
Doosi ei manustata poegimise päeval sellistele loomadele, kes ei ole veel kõiki järglasi sünnitanud.
Justification should be provided for the route of administration chosen.
Üldiselt eeldatakse, et järglaste kokkupuude kemikaaliga toimub emapiima kaudu;
The test chemical should be administered at approximately the same time every day.
kuid kui järglaste jätkuva kokkupuute kohta puuduvad tõendid, tuleks kaaluda kemikaali manustamist otse poegadele.
The dose administered to each animal should normally be based on the most recent individual body weight determination.
Tõendeid järglaste katkematu kokkupuute kohta võib leida näiteks farmakokineetilisest teabest, teabest mürgisuse kohta järglastele või biomarkerite muutustest (28).
However, caution should be exercised when adjusting the doses during the last third of pregnancy.
VAATLUSED
If excess toxicity is noted in the treated dams, those animals should be humanely killed.
Emasloomade jälgimine
The test chemical or vehicle should, as a minimum, be administered daily to mated females from the time of implantation (GD 6) throughout lactation (PND 21), so that the pups are exposed to the test chemical during pre- and postnatal neurological development.
Kõiki emasloomi tuleks hoolikalt vaadelda vähemalt kord päevas, et hinnata nende terviseseisundit, sealhulgas haigestumust ja suremust.
The age at which dosing starts, and the duration and frequency of dosing, may be adjusted if evidence supports an experimental design more relevant to human exposures.
Dooside manustamise ja vaatluste perioodil tuleks korrapäraselt teha üksikasjalikke kliinilisi vaatlusi (vähemalt kahel korral poegimiseelsel manustamisperioodil ja kahel korral imetamisaegsel manustamisperioodil), kasutades vähemalt kümmet emaslooma iga doosimäära puhul.
Dosing durations should be adjusted for other species to ensure exposure during all early periods of brain development (i.e. equivalent to prenatal and early postnatal human brain growth).
Loomi peaksid väljaspool kodupuuri vaatlema väljaõppinud spetsialistid, kes ei tea, et manustatakse kemikaali, ja kasutavad standarditud korda, et vähendada loomade stressi ja vaatleja erapoolikuse mõju ning saavutada vaatlejate arvamuste võimalikult hea kooskõla.
Dosing may begin from the initiation of pregnancy (GD 0) although consideration should be given to the potential of the test chemical to cause pre-implantation loss.
Võimaluse korral on soovitatav, et ühe uuringu puhul teeks vaatlusi sama spetsialist.
Administration beginning at GD 6 would avoid this risk, but the developmental stages between GD 0 and 6 would not be treated.
Täheldatud sümptomid tuleks registreerida.
When a laboratory purchases time-mated animals, it is impractical to begin dosing at GD 0, and thus GD 6 would be a good starting day.
Võimaluse korral tuleks registreerida ka täheldatud sümptomite intensiivsus.
The testing laboratory should set the dosing regimen according to relevant information about the effects of the test chemical, prior experience, and logistical considerations;
Kliinilised vaatlused peaksid hõlmama vähemalt järgmist: naha, karvkatte, silmade ja limaskestade muutused, eritiste esinemine, autonoomse närvisüsteemi aktiivsuse muutused (nt pisaravool, turris karv, pupilli suurus, muutunud hingamine ja/või suu kaudu hingamine, kõik urineerimise või roojamisega seotud ebatavalised sümptomid).
this may include extension of dosing past weaning.
Kõik kehaasendi, aktiivsuse astme (nt standardala vähenenud või suurenenud uurimine) ning liigutuste koordinatsiooni muutused tuleks samuti üles märkida.
Dosing should not occur on the day of parturition in those animals which have not completely delivered their offspring.
Muutused kõnnakus (nt taarumine, ataksia), kehaasendis (nt küürus selg) ning reageerimises kättevõtmisele, mahapanemisele või muudele keskkonna stiimulitele ning klooniliste või tooniliste liigutuste, krampide või värinate esinemine, stereotüübid (nt ülemäärane karvkatte eest hoolitsemine, ebatavalised pealiigutused, korduv tiirutamine) või veider käitumine (nt hammustamine või enda ülemäärane lakkumine, enesevigastamine, tagurpidi kõndimine, häälitsemine) või agressiivsus tuleks registreerida.
In general, it is assumed that exposure of the pups will occur through the maternal milk;
Toksilisuse märgid tuleks üles märkida koos ilmnemise päeva, kellaaja, sümptomite raskusastme ja kestusega.
however, direct dosing of pups should be considered in those cases where there is a lack of evidence of continued exposure to offspring.
Dooside manustamise ajal tuleks loomi kogu uuringu kestel kaaluda vähemalt üks kord nädalas, sünnituse päeval või selle läheduses ja päeval PND 21 (võõrutamine).
Evidence of continuous exposure can be retrieved from e.g. pharmacokinetic information, offspring toxicity or changes in bio-markers (28).
Emasloomade sundsöötmise uuringute puhul tuleks loomi kaaluda vähemalt kaks korda nädalas.
OBSERVATIONS
Doose tuleks sobivaks kohandada vastavalt igale kehamassi määramise tulemusele.
Observations on dams
Sööda tarbimist tuleks tiinuse ja imetamise ajal mõõta vähemalt iga nädal.
All dams should be carefully observed at least once daily with respect to their health condition, including morbidity and mortality.
Kui kemikaali manustatakse joogivee kaudu, tuleks vee tarbimist tuleks mõõta vähemalt kord nädalas.
During the treatment and observation periods, more detailed clinical observations should be conducted periodically (at least twice during the gestational dosing period and twice during the lactational dosing period) using at least 10 dams per dose level.
Järglaste jälgimine
The animals should be observed outside the home cage by trained technicians who are unaware of the animals' treatment, using standardised procedures to minimise animal stress and observer bias, and maximise inter-observer reliability.
Kõiki järglasi tuleks hoolikalt vaadelda vähemalt kord päevas, et teha kindlaks mürgistusnähud, haigestumus ja suremus.
Where possible, it is advisable that the observations in a given study be made by the same technician.
Dooside manustamise ja vaatluste ajal tuleks teha järglaste üksikasjalikke kliinilisi vaatlusi.
The presence of observed signs should be recorded.
Järglasi (vähemalt üks loom kummastki soost ja igast pesakonnast) peaksid vaatlema väljaõppinud spetsialistid, kes ei tea, et manustatakse kemikaali, ja kasutavad standarditud korda, et vähendada vaatleja erapoolikuse mõju ning saavutada vaatlejate arvamuste võimalikult hea kooskõla.
Whenever feasible, the magnitude of the observed signs should also be recorded.
Võimaluse korral on soovitatav, et vaatlusi teeks sama spetsialist.
Clinical observations should include, but not be limited to, changes in skin, fur, eyes, mucous membranes, occurrence of secretions, and autonomic activity (e.g. lacrimation, piloerection, pupil size, unusual respiratory pattern and/or mouth breathing, and any unusual signs of urination or defecation).
Iga vaadeldava arengujärgu kohta tuleks jälgida vähemalt punktides 24 ja 25 kirjeldatud näitajaid.
Any unusual responses with respect to body position, activity level (e.g. decreased or increased exploration of the standard area) and co-ordination of movement should also be noted.
Kõik järglaskonnas ilmnevad toksilisuse märgid tuleks üles märkida koos ilmnemise päeva, kellaaja, sümptomite raskusastme ja kestusega.
Changes in gait, (e.g. waddling, ataxia), posture (e.g. hunched-back) and reactivity to handling, placing or other environmental stimuli, as well as the presence of clonic or tonic movements, convulsions, tremors, stereotypies (e.g.excessive grooming, unusual head movements, repetitive circling), bizarre behaviour (e.g. biting or excessive licking, self-mutilation, walking backwards, vocalisation), or aggression should be recorded.
Füüsilised ja arengut iseloomustavad näitajad
Signs of toxicity should be recorded, including the day of onset, time of day, degree, and duration.
Võõrutuseelse arengu näitajate (kõrvalesta tipu eemaldumine peast, silmade avanemine, lõikehammaste ilmumine) muutused korreleeruvad hästi kehamassiga (30, 31).
Animals should be weighed at the time of dosing at least weekly throughout the study, on or near the day of delivery, and on PND 21 (weaning).
Kehamass võib olla parim füüsilise arengu taseme näitaja.
For gavage studies dams should be weighed at least twice weekly.
Arengu põhinäitajate mõõtmist soovitatakse seepärast ainult siis, kui on olemas varasemad tõendid selle kohta, et kõnealused näitajad annavad täiendavat teavet.
Doses should be adjusted at the time of each body weight determination, as appropriate.
Kõnealuste näitajate hindamise ajakava on esitatud tabelis 1.
Food consumption should be measured weekly at a minimum during gestation and lactation.
Sõltuvalt oodatavast mõjust ja esialgsete mõõtmiste tulemustest võib olla soovitatav lisada täiendavaid aegu või teha mõõtmisi muudes arengustaadiumides.
Water consumption should be measured at least weekly if exposure is via the water supply.
Füüsilise arengu hindamise korral on soovitatav kasutada paaritusjärgset, mitte sünnijärgset vanust (33).