natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Such permanent grassland may be subject to a reduction coefficient according to Article 32(5) of Regulation (EU) No 1307/2013.
Sellise püsirohumaa suhtes võib määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 32 lõike 5 alusel kohaldada vähenduskoefitsienti.
In order to ensure the proportionate application of that provision, it is appropriate to provide for a possibility to distinguish between different categories of areas in order to apply different reduction coefficients to such categories.
Selle sätte proportsionaalse kohaldamise tagamiseks on asjakohane võimaldada teha vahet eri kategooriatesse kuuluvate maa-alade vahel ja kohaldada nende suhtes erinevaid vähenduskoefitsiente.
Article 9(1) of Regulation (EU) No 1307/2013 requires that no direct payments are granted to natural or legal persons, or to groups of natural or legal persons, whose agricultural areas are mainly areas naturally kept in a state suitable for grazing or cultivation and who do not carry out on those areas the minimum activity defined by Member States.
Määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 9 lõike 1 kohaselt ei anta otsetoetusi füüsi listele või juriidilistele isikutele ega füüsiliste või juriidiliste isikute rühmadele, kelle põllumajandusmaad on põhiliselt maa-alad, mis on looduslikult karjatamiseks või harimiseks sobilikus seisukorras ning kus ei toimu liikmesriikide määratletavat minimaalset tegevust.
For this purpose, it is necessary to determine when such areas are to be considered as the main part of a farmer’s agricultural land and to clarify the scope of application of that provision.
Sellega seoses on vaja kindlaks määrata, millal võib selliseid maa-alasid pidada põllumajandustootja põllumajandusmaa põhiosaks, ja täpsustada selle sätte reguleerimisala.
According to Article 9(2) of Regulation (EU) No 1307/2013, entities falling within the scope of the so-called negative list are to be considered active farmers if they are able to prove that they meet one of the criteria listed in that provision.
Määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 9 lõike 2 kohaselt tuleb nn välistavasse loetellu kuuluvaid isikuid käsitada aktiivse põllumajandustootjana, kui nad suudavad tõendada oma vastavust ühele nimetatud sättes loetletud kriteeriumile.
One of these criteria consists of demonstrating that the annual amount of direct payments is at least 5 % of the total receipts obtained from non-agricultural activities.
Ühe kõnealuse kriteeriumi järgi tuleb tõendada, et iga-aastane otsetoetussumma on vähemalt 5 % mittepõllumajanduslikust tegevusest saadud kogutulust.
It is therefore necessary to lay down provisions for establishing whether receipts stem from agricultural or non-agricultural activities.
Seepärast on vaja kehtestada sätted, mille alusel otsustada, kas tulu on saadud põllumajanduslikust või mittepõllumajanduslikust tegevusest.
Furthermore, it is necessary to lay down rules on how the annual amount of direct payments is to be determined for the purposes of Article 9(2) and, where appropriate, of Article 9(3), as well as for the purposes of Article 9(4) of Regulation (EU) No 1307/2013, which exempts certain farmers from the application of Article 9(2) and (3) of that Regulation.
Peale selle on vaja kehtestada eeskirjad iga-aastase otsetoetussumma kindlaksmääramise kohta, arvestades määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 9 lõiget 2, vajaduse korral artikli 9 lõiget 3 ja artikli 9 lõiget 4, mille kohaselt nimetatud määruse artikli 9 lõikeid 2 ja 3 ei kohaldata teatavate põllumajandustootjate suhtes.
In order to ensure the equal treatment of farmers in Bulgaria, Croatia and Romania, where direct payments are subject to phasing-in, in those Member States the annual amount of direct payments should be based on the final amounts to be granted at the end of the phasing-in process.
Selleks et tagada põllumajandustootjate võrdne kohtlemine Bulgaarias, Horvaatias ja Rumeenias, kus otsetoetused alles kasutusele võetakse, peaks nende liikmesriikide iga-aastane otsetoetussumma põhinema kasutuselevõtmise lõpus väljamakstaval lõppsummal.
In accordance with Article 9(2) and, where applicable, Article 9(3) of Regulation (EU) No 1307/2013 farmers may be excluded from support where their agricultural activities are insignificant or where their principal business or company objects do not consist of exercising an agricultural activity.
Määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 9 lõike 2 kohaselt ja asjakohasel juhul artikli 9 lõike 3 kohaselt võib põllumajandustootjale toetust mitte anda, kui tema põllumajanduslik tegevus moodustab tühise osa tema majandustegevusest või kui tema põhiline tegevus või äriühingu eesmärk ei ole põllumajanduslik tegevus.
It is necessary to define certain criteria in this respect, while giving Member States a possibility to establish alternative criteria to target agricultural activities which are only marginal.
Sellega seoses oleks vaja määrata kindlaks teatavad kriteeriumid, mille alusel reguleerida üksnes vähesel määral teostatavat põllumajanduslikku tegevust, jättes samas liikmesriikidele võimaluse kehtestada alternatiivseid kriteeriume.
Regulation (EU) No 1307/2013 provides for several possibilities for the allocation of payment entitlements to farmers.
Määrusega (EL) nr 1307/2013 on ette nähtud mitmed võimalused, kuidas toetusõigusi põllumajandustootjate vahel jaotada.
For the sake of legal certainty, it should be provided that, in case of an actual or anticipated inheritance, or revocable anticipated inheritance, mergers or scissions of a holding, the number and value of payment entitlements to be received are established under the same conditions as would have applied for the farmer originally managing the holding.
Õiguskindluse huvides tuleks sätestada, et tegeliku või eeldatava pärandi või tühistatava eeldatava pärandi korral ning põllumajandusliku majapidamise ühinemise või jagunemise korral kehtestatakse omandatavate toetusõiguste arv ja väärtus samadel tingimustel, mida oleks kohaldatud algselt põllumajanduslikku majapidamist juhtinud põllumajandustootja suhtes.
It is further necessary to provide rules on how to establish the number of payment entitlements to be allocated in case of holdings resulting from a scission where those holdings are situated in Member States applying Article 24(4) or (5) of Regulation (EU) No 1307/2013.
Samuti on vaja ette näha eeskirjad selle kohta, kuidas määrata kindlaks nende toetusõiguste arv, mis jaotatakse põllumajandusliku majapidamise jagunemise korral, kui põllumajanduslik majapidamine asub liikmesriigis, kes kohaldab määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 24 lõiget 4 või 5.
For the sake of legitimate expectations of farmers, changes of the legal status of a farmer should not have an impact on the number or value of payment entitlements the farmer may receive where such a farmer remains in control over the holding in terms of management, benefits and financial risks.
Põllumajandustootjate õiguspäraste ootuste huvides ei tohiks põllumajandustootja õigusliku seisundi muutumine mõjutada selliste toetusõiguste arvu ega väärtust, mida põllumajandustootja võiks saada juhul, kui põllumajandusliku majapidamise juhtimine, tulemused ja finantsriskid jäävad tema kontrolli alla.
For the sake of legal certainty and in order to ensure the proper management of payment entitlements, it is necessary to clarify that only those eligible hectares which are determined pursuant to point (23)(a) of the second subparagraph of Article 2(1) of Commission Delegated Regulation (EU) No 640/2014 [8] should be considered for allocation and activation of payment entitlements.
Õiguskindluse huvides ning selleks, et tagada toetusõiguste nõuetekohane haldamine, on vaja täpsustada, et toetusõiguste jaotamisel ja aktiveerimisel tuleks arvesse võtta üksnes neid toetuskõlblikke hektareid, mis on kindlaks määratud vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 640/2014 [8] artikli 2 lõike 1 teise lõigu punkti 23 alapunktile a.
In line with the case-law of the Court of Justice of the European Union [9], payment entitlements should be allocated to the person enjoying decision-making power, benefits and financial risks in relation to the agricultural activity on the land for which such allocation is requested.
Kooskõlas Euroopa Liidu Kohtu praktikaga [9] tuleks toetusõigus anda isikule, kellel on õigus teha otsuseid toetustaotlusega hõlmatud maal toimuva põllumajandusliku tegevuse üle ning kes saab sellest tegevusest tulu ja kannab sellega seotud finantsriske.
It is appropriate to clarify that this principle applies in particular where an eligible hectare is subject to an application for allocation of payment entitlements by more than one farmer.
Oleks vaja täpsustada, et kõnealust põhimõtet kohaldatakse eelkõige juhul, kui toetuskõlbliku hektari kohta on toetusõiguste jaotamise taotluse esitanud rohkem kui üks põllumajandustootja.
Article 24(6) of Regulation (EU) No 1307/2013 allows Member States to apply a reduction coefficient to certain eligible hectares under permanent grassland located in areas with difficult climate conditions, especially due to the altitude and other natural constraints.
Määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 24 lõike 6 kohaselt võib liikmesriik kasutada vähenduskoefitsienti teatavate selliste toetuskõlblike hektarite suhtes, mis on püsirohumaa piirkonnas, kus valitsevad rasked ilmastikutingimused, eriti kõrguse või muude looduslikust eripärast tingitud piirangute tõttu.
In order to ensure the proportionate application of that provision, it is appropriate to establish a framework for the application of such a reduction coefficient, in particular as regards the limits for such reduction.
Selleks et tagada kõnealuse sätte proportsionaalne kohaldamine, on asjakohane luua sellise vähenduskoefitsiendi kohaldamise raamistik, eelkõige sellise vähendamise piirangute osas.
Article 9 of Regulation (EU) No 1307/2013 lays down the basic principle that only active farmers may receive direct payments.
Määruse (EL) nr 1307/2013 artiklis 9 on sätestatud põhimõte, mille kohaselt võivad otsetoetusi saada üksnes aktiivsed põllumajandustootjad.
Furthermore, Article 24(9) of that Regulation allows Member States to fix a minimum size per holding for the allocation of payment entitlements.
Lisaks võib liikmesriik kõnealuse määruse artikli 24 lõike 9 kohaselt määrata toetusõiguste jaotamiseks kindlaks põllumajandusliku majapidamise miinimumsuuruse.
It is appropriate to take these provisions into account also in the context of the determination of the value of payment entitlements.
Asjakohane oleks võtta kõnealuseid sätteid arvesse ka toetusõiguste väärtuse kindlaksmääramisel.
When support granted for calendar year 2014 is taken into account pursuant to Article 26 of Regulation (EU) No 1307/2013 to determine the initial unit value of payment entitlements, it should be clarified that Member States may decide not to take account of all measures listed in that provision.
Kui 2014. kalendriaasta eest antud toetust võetakse määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 26 kohaselt toetusõiguste esialgse ühikuväärtuse kindlaksmääramisel arvesse, tuleks täpsustada, et liikmesriik võib otsustada kõiki kõnealuses sättes loetletud meetmeid mitte arvesse võtta.
In order to avoid any undue penalisation of farmers, the reference amounts relevant for the determination of the value of payment entitlements should not include any reductions or exclusions established pursuant to Chapter 4 of Title II of Regulation (EC) No 73/2009.
Selleks et vältida põllumajandustootjate liigset karistamist, ei tohi toetusõiguste väärtuse kindlaksmääramiseks vajalik võrdlussumma sisaldada määruse (EÜ) nr 73/2009 II jaotise 4. peatükiga ettenähtud mis tahes vähendamisi ega väljaarvamisi.
It is appropriate to specify how that support is to be taken into account and to lay down further criteria necessary in order to respect the decoupled nature of certain schemes which may be taken into account.
On asjakohane täpsustada, kuidas kõnealust toetust arvesse võtta, ning kehtestada täiendavad kriteeriumid, mida teatavate tootmiskohustusega sidumata kavade järgimisel arvestada.
Furthermore, for the purpose of determining the initial unit value of payment entitlements, it is necessary to clarify that in Article 26(3) of Regulation (EU) No 1307/2013, payment entitlements held by a farmer include also those payment entitlements which are leased out to another farmer on the date of submission of the lessor’s application for 2014.
Lisaks on toetusõiguste esialgse ühikuväärtuse kindlaksmääramisega seoses vaja täpsustada, et määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 26 lõike 3 kohaselt põllumajandustootja omanduses olevad toetusõigused sisaldavad ka selliseid toetusõigusi, mis on renditud mõnele teisele põllumajandustootjale ajal, kui rendileandja esitab 2014. aasta taotluse.
In order to allow for a prediction of income support for farmers, it is appropriate to set a deadline by which Member States need to establish and communicate to farmers the definitive value and number of payment entitlements where farmers were informed on the basis of provisional data.
Selleks et oleks võimalik põllumajandustootjate sissetulekutoetust prognoosida ja juhul, kui põllumajandustootjaid teavitati esialgsete andmete alusel, tuleks kehtestada tähtaeg, mille jooksul peavad liikmesriigid kehtestama toetusõiguste lõpliku väärtuse ja arvu ning edastama need põllumajandustootjatele.
For the purposes of Article 26 or Article 40(3) of Regulation (EU) No 1307/2013, where a farmer was affected by force majeure or exceptional circumstances during the reference year referred to in those Articles, it is appropriate to establish the value of the payment entitlements on the basis of the last year not affected by force majeure or exceptional circumstances.
Määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 26 või artikli 40 lõike 3 kohaldamisel on asjakohane – juhul kui kõnealustes artiklites osutatud võrdlusaastal mõjutasid põllumajandustootjat vääramatu jõud või erandlikud asjaolud – kehtestada toetusõiguste väärtus sellise viimase aasta põhjal, mida vääramatu jõud ega erandlikud asjaolud ei mõjutanud.
Member States should however be allowed to set a certain threshold in terms of impact of force majeure or exceptional circumstances on the direct support received in the reference year in order to reduce the administrative burden.
Halduskoormuse vähendamiseks peaks liikmesriikidel olema siiski lubatud kehtestada vääramatu jõu või erakordsete asjaolude mõju teatav piirmäär võrdlusaastal saadud otsetoetuste suhtes.
For the sale or lease of a holding or part of it that took place in the period before the date for lodging an application for allocation of entitlements in the first year of application of the scheme, it should be provided that Member States may decide that farmers may transfer by contract the payment entitlements to be allocated together with the holding or part of it.
Põllumajandusliku majapidamise või selle osa müümise või rentimise korral, kui seda tehti enne toetusõiguste taotluse esitamise tähtaega toetusõiguste esimesel kohaldamisaastal, tuleks ette näha, et liikmesriigid võivad otsustada, et põllumajandustootjad võivad lepingu alusel anda jaotatavad toetusõigused üle koos põllumajandusliku majapidamise või selle osaga.
Under such a private contract clause, the payment entitlements should be allocated to the seller or lessor, respectively, and directly transferred to the buyer or lessee respectively, who will benefit where applicable from taking the payments which the seller or the lessor, respectively, received for 2014 or from the value of the entitlements that the seller or lessor owned in 2014 as referred to in Article 26 of Regulation (EU) No 1307/2013 as a reference for the initial unit value of payment entitlements.
Sellise eralepinguklausliga antakse jaotatavad toetusõigused vastavalt müüjale või rendileandjale, kes annab need otse üle vastavalt ostjale või rendilevõtjale, kes saab klausli kohaldamise korral kasu kas toetusmaksetest, mida müüja või rendileandja saab 2014. aasta eest, või siis toetusõiguste väärtusest, mis on müüja või rendileandja omanduses 2014. aastal, vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 artiklis 26 osutatud toetusõiguste esialgsele ühikuväärtusele.
It should further be clarified that Article 34(4) of Regulation (EU) No 1307/2013 is not to be applied to such transfers.
Lisaks tuleks täpsustada, et määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 34 lõiget 4 sellise üleandmise suhtes ei kohaldata.
As regards the calculation of the unit value of the payment entitlements, clear rules should be laid down concerning the rounding-up of figures, the possibility to split existing payment entitlements where the size of the parcel which is declared or transferred with the entitlement only amounts to a fraction of hectares, and the possibility to merge entitlements and fractions.
Toetusõiguste ühikuväärtuse arvutamiseks tuleks sätestada selged arvude ümardamise eeskirjad, samuti tuleks sätestada võimalused, kuidas olemasolevaid toetusõigusi jagada juhul, kui toetusõigusega koos deklareeritava või üleantava maatüki suurus on kõigest mingi murdosa hektarist, ning õiguste ja murdosade ühendamise võimalused.
For the sake of legal certainty, it is appropriate to set a deadline by which the regions referred to in Article 34(3) of Regulation (EU) No 1307/2013 are to be set up.
Õiguskindluse huvides on asjakohane kehtestada tähtaeg, mille jooksul tuleb kindlaks määrata määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 34 lõikes 3 osutatud piirkonnad.
Specific provisions for the management of the national or regional reserves should be laid down.
Tuleks kehtestada riikliku või piirkondliku reservi haldamise erisätted.
It is necessary to lay down criteria and maximum percentages for the application of Article 34(4) of Regulation (EU) No 1307/2013 in order to prevent that any reduction under that provision results in a substantial obstacle or prohibition of transfer of payment entitlements.
On vaja kehtestada kriteeriumid ja maksimaalsed protsendimäärad määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 34 lõike 4 kohaldamiseks, et kõnealuse sätte kohane mis tahes vähendamine ei takistaks oluliselt toetusõiguste üleandmist ega keelaks seda.
For reasons of legal certainty, it is appropriate to clarify the determination of the amount that may be reverted to the national or regional reserve pursuant to Article 28 or 40(5) of Regulation (EU) No 1307/2013 when establishing payment entitlements in the first year of implementation of the basic payment scheme.
Õiguskindluse huvides on asjakohane täpsustada, kuidas määratakse kindlaks summa, mille võib määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 28 või artikli 40 lõike 5 kohaselt riiklikku või piirkondlikku reservi tagasi kanda, kui toetusõigused kehtestatakse põhitoetuskava esimesel rakendamisaastal.
Article 30 of Regulation (EU) No 1307/2013 provides for compulsory and optional cases of allocation of payment entitlements from the national or regional reserve.
Määruse (EL) nr 1307/2013 artikliga 30 on ette nähtud toetusõiguste kohustuslik ja valikuline jaotamine riiklikust või piirkondlikust reservist.
It is appropriate to lay down rules for the calculation of the number and value of the payment entitlements to be allocated in such a way and to provide that priorities established in Article 30(6) of that Regulation are not undermined by the decisions Member States are allowed to take under Article 30(7) and (10) of Regulation (EU) No 1307/2013.
On asjakohane kehtestada eeskirjad selliselt jaotatavate toetusõiguste arvu ja väärtuse arvutamiseks ning näha ette, et määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 30 lõikes 6 sätestatud prioriteete ei kahjustaks otsused, mida liikmesriigid võivad teha vastavalt kõnealuse määruse artikli 30 lõigetele 7 ja 10.
Similarly, application of Article 30(6) of Regulation (EU) No 1307/2013 should be coherent with Article 24(6) and (7) of that Regulation and with the rules on hardship in this Regulation.
Samamoodi peaks määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 30 lõike 6 kohaldamine olema kooskõlas kõnealuse määruse artikli 24 lõigetega 6 ja 7 ning käesoleva määrusega erakorraliste juhtude suhtes kehtestatud eeskirjadega.
In order to ensure the decoupled nature of the basic payment scheme, the calculation of the number and value of the payment entitlements under the national or regional reserve should not be based on sector-specific criteria after the date fixed by the Member State in accordance with Article 11(2) of Commission Regulation (EC) No 1122/2009 [10] for claim year 2013.
Selleks et põhitoetuskava oleks tootmiskohustustega sidumata, ei tohiks riiklikust või piirkondlikust reservist jaotatavate toetusõiguste arv ja väärtus põhineda valdkondlikel kriteeriumidel pärast kuupäeva, mille liikmesriigid on komisjoni määruse (EÜ) nr 1122/2009 [10] artikli 11 lõike 2 kohaselt 2013. taotlusaasta kohta määranud.
For the sake of legal certainty and in order to ensure equal treatment of farmers commencing their agricultural activity, it is appropriate to clarify the notion of ‘farmers commencing their agricultural activity’ referred to in Article 30(11)(b) of Regulation (EU) No 1307/2013.
Õiguskindluse huvides ning selleks, et tagada põllumajanduslikku tegevust alustavate põllumajandustootjate võrdne kohtlemine, on asjakohane täpsustada määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 30 lõike 11 punktis b osutatud mõistet „põllumajanduslikku tegevust alustav põllumajandustootja”, millele on osutatud.
Where Member States allocate payment entitlements pursuant to Article 30(7)(c) of Regulation (EU) No 1307/2013, the value of such entitlements should be calculated in accordance with Article 25 or 40 of Regulation (EU) No 1307/2013.
Kui liikmesriigid jaotavad toetusõigusi vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 30 lõike 7 punktile c, tuleks selliste toetusõiguste väärtus arvutada vastavalt määruse (EL) nr 1307/2013 artiklitele 25 või 40.
Article 24(3) to (7) of Regulation (EU) No 1307/2013 provides Member States with several possibilities to limit the number of payment entitlements to be allocated to farmers.
Määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 24 lõigete 3–7 kohaselt on liikmesriikidel mitu võimalust piirata põllumajandustootjatele jaotatavate toetusõiguste arvu.
Certain farmers may thus have a high proportion of eligible hectares not covered by payment entitlements which may lead to hardship cases as certain support schemes accessory to the basic payment scheme, in particular the payment for agricultural practices beneficial for the climate and environment, are based on the eligible hectares declared for the purpose of activation of payment entitlements.
Teatavad põllumajandustootjad võivad seega omada suurt osa toetusõigustega hõlmamata toetuskõlblikke hektareid ning see võib põhjustada erakorralisi juhte, kuna teatavad põhitoetuskavale eelnenud toetuskavad, eelkõige kliimat ja keskkonda säästvate põllumajandustavadega seotud toetuse maksmine, põhinevad toetusõiguste aktiveerimiseks deklareeritud toetuskõlblikel hektaritel.
Therefore, it should be clarified that Member States have the possibility to allocate payment entitlements from the national or regional reserve when a farmer is significantly affected by the limitations provided for in Article 24(3) to (7) of Regulation (EU) No 1307/2013.
Seepärast tuleks täpsustada, et liikmesriigid võivad jaotada toetusõigusi riiklikust või piirkondlikust reservist juhul, kui määruse (EL) nr 1307/2013 artikli 24 lõigetes 3–7 osutatud piirangud põllumajandustootjat oluliselt mõjutavad.
As certain areas are not subject to greening obligations or only involve limited costs of compliance with greening, Member States should further be allowed to decide not to include such areas when determining hardship cases.
Kuna teatavad piirkonnad ei ole võtnud keskkonnasäästlikumaks muutmise kohustust või kulutavad keskkonnasäästlikumaks muutmisele vaid piiratud summasid, peaks liikmesriikidel olema lubatud otsustada, et selliseid piirkondi erakorraliste juhtude hulka ei arvata.