natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The position to be adopted on the Union's behalf within the Joint Committee set up by Article 12 of the Agreement between the European Union and Ukraine on the facilitation of the issuance of visas, with regard to the adoption of common guidelines for the implementation of the Agreement, shall be based on the draft Decision of the Joint Committee attached to this Decision.
Seisukoht, mis võetakse liidu nimel Euroopa Liidu ja Ukraina vahelise viisade väljastamise lihtsustamise lepingu artikliga 12 moodustatud ühiskomitees lepingu rakendamise ühiste suuniste vastuvõtmise suhtes, põhineb käesolevale otsusele lisatud ühiskomitee otsuse eelnõul.
OJ L 332, 18.12.2007, p. 68.
ELT L 168, 20.6.2013, lk 11.
OJ L 168, 20.6.2013, p. 11.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta määrus (EÜ) nr 810/2009, millega kehtestatakse ühenduse viisaeeskiri (viisaeeskiri) (ELT L 243, 15.9.2009, lk 1).
Regulation (EC) No 810/2009 of the European Parliament and of the Council of 13 July 2009 establishing a Community Code on Visas (Visa Code) (OJ L 243, 15.9.2009, p. 1).
EELNÕU
DRAFT
EUROOPA LIIDU JA UKRAINA VAHELISE VIISADE VÄLJASTAMISE LIHTSUSTAMISE LEPINGUGA MOODUSTATUD ÜHISKOMITEE OTSUS nr …/2014,
DECISION No …/2014 OF THE JOINT COMMITTEE SET UP BY THE AGREEMENT BETWEEN THE EUROPEAN UNION AND UKRAINE ON THE FACILITATION OF THE ISSUANCE OF VISAS
lepingu rakendamise ühiste suuniste vastuvõtmise kohta
with regard to the adoption of common guidelines for the implementation of the Agreement
ÜHISKOMITEE,
THE JOINT COMMITTEE,
võttes arvesse Euroopa Liidu ja Ukraina vahelist viisade väljastamise lihtsustamise lepingut (edaspidi „leping”), eriti selle artiklit 12,
Having regard to the Agreement between the European Union and Ukraine on the facilitation of the issuance of visas (‘the Agreement’), and in particular Article 12 thereof,
arvestades, et kõnealune leping jõustus 1. jaanuaril 2008,
Whereas the Agreement entered into force on 1 January 2008,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
HAS DECIDED THE FOLLOWING:
Käesoleva otsuse lisas kehtestatakse Euroopa Liidu ja Ukraina vahelise viisade väljastamise lihtsustamise lepingu rakendamise ühised suunised.
The common guidelines for the implementation of the Agreement between the European Union and Ukraine on the facilitation of the issuance of visas are established in the annex to this Decision.
Ühiskomitee otsus nr 1/2009 tunnistatakse kehtetuks.
Decision No 1/2009 of the Joint Committee is repealed.
Artikkel 3
Article 3
Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.
This Decision shall enter into force on the day of its adoption.
Euroopa Liidu nimel
For Ukraine
ÜHISED SUUNISED EUROOPA LIIDU JA UKRAINA VAHELISE VIISADE VÄLJASTAMISE LIHTSUSTAMISE LEPINGU RAKENDAMISE KOHTA
ANNEX
1. jaanuaril 2008 jõustus Euroopa Liidu ja Ukraina vaheline viisade väljastamise lihtsustamise leping, mida on muudetud 23. juulil 2012. aastal sõlmitud ja 1. juulil 2013. aastal jõustunud Euroopa Liidu ja Ukraina vahelise lepinguga (edaspidi „leping”).
COMMON GUIDELINES FOR THE IMPLEMENTATION OF THE AGREEMENT BETWEEN THE EUROPEAN UNION AND UKRAINE ON THE FACILITATION OF THE ISSUANCE OF VISAS
Lepingu eesmärk on vastastikku lihtsustada Ukraina kodanikele viisade väljastamise korda, kui kavandatud viibimine ei ole pikem kui 90 päeva 180-päevase ajavahemiku jooksul.
The purpose of the Agreement between the European Union and Ukraine on the facilitation of the issuance of visas, which entered into force on 1 January 2008, as amended by the Agreement between the European Union and Ukraine of 23 July 2012, which entered into force on 1 July 2013 (‘the Agreement’), is to facilitate, on the basis of reciprocity, the procedures for issuing visas for an intended stay of no more than 90 days per period of 180 days to the citizens of Ukraine.
Lepingu artikliga 12 on kehtestatud vastastikkuse põhimõtte alusel õiguslikult siduvad õigused ja kohustused eesmärgiga lihtsustada Ukraina kodanikele viisade andmise korda.
The Agreement establishes, on the basis of reciprocity, legally binding rights and obligations for the purpose of simplifying the visa issuing procedures for Ukrainian citizens.
Käesolevad suunised on vastu võetud lepinguga moodustatud ühiskomitees ning nende eesmärk on tagada lepingu õige ja ühetaoline rakendamine liikmesriikide diplomaatilistes ja konsulaaresindustes.
These Guidelines, adopted by the Joint Committee established by Article 12 of the Agreement (‘the Joint Committee’), aim at ensuring a correct and harmonised implementation of the provisions of the Agreement by the diplomatic missions and consular posts of the Member States.
Need suunised ei ole lepingu osa ega seetõttu õiguslikult siduvad.
These Guidelines are not part of the Agreement and therefore they are not legally binding.
Sellegipoolest on soovitatav, et lepingu rakendamisel järgiksid diplomaatilised ja konsulaaresindused neid järjepidevalt.
However, it is highly recommended that diplomatic and consular staff consistently follow them when implementing the provisions of the Agreement.
Suunised ei ole lõplikud, vaid neid ajakohastatakse vastavalt lepingu rakendamisel saadud kogemustele.
These Guidelines are intended to be updated in light of experience of the implementation of the Agreement under the responsibility of the Joint Committee.
Selle eest vastutab ühiskomitee.
The Guidelines adopted by the Joint Committee on 25 November 2009 have been adapted in line with the Agreement between the European Union and Ukraine amending the Agreement between the European Community and Ukraine on the facilitation of the issuance of visas (‘the amending Agreement’), and with new Union legislation such as Regulation (EC) No 810/2009 of the European Parliament and of the Council [1] (‘the Visa Code’).
Suunised võeti vastu ühiskomitee 25. novembri 2009. aasta koosolekul.
I. GENERAL ISSUES
Neid on kohandatud vastavalt Euroopa Liidu ja Ukraina vahelisele lepingule, millega muudetakse Euroopa Ühenduse ja Ukraina vahelist viisade väljastamise lihtsustamise lepingut (edaspidi „muutmisleping”), ja uutele liidu õigusaktidele, näiteks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 810/2009 [1] („viisaeeskiri”).
Article 1(2) of the Agreement stipulates that: ‘Ukraine may only reintroduce the visa requirement for citizens or certain categories of citizens of all Member States and not for citizens or certain categories of citizens of individual Member States.
Lepingu artikli 1 lõikes 2 on sätestatud: „Ukraina võib viisanõude taastada ainult kõigi liikmesriikide kodanikele või teatavatele kodanike kategooriatele, kuid mitte eraldi üksikute liikmesriikide kodanikele või kodanike kategooriatele.
If Ukraine would reintroduce the visa requirement for EU citizens or certain categories of EU citizens, the same facilitations granted under this agreement to the Ukrainian citizens would automatically, on the basis of reciprocity, apply to EU citizens concerned.’.
Kui Ukraina taastab viisanõude ELi kodanikele või ELi kodanike teatavatele kategooriatele, kehtivad automaatselt ja vastastikkuse põhimõttel asjaomastele ELi kodanikele samad soodustused, mis käesoleva lepinguga antakse Ukraina kodanikele.”
According to the decisions taken by the Ukrainian government, as from 1 May 2005 or 1 January 2008 respectively, EU citizens are exempted from the visa requirement when travelling to Ukraine for a period of time not exceeding 90 days or transiting through the territory of Ukraine.
Ukraina valitsus on vastu võtnud otsused, mille kohaselt on alates 1. maist 2005 viisanõudest vabastatud liidu kodanikud, kes reisivad Ukrainasse kuni 90 päevaks, ja alates 1. jaanuarist 2008 liidu kodanikud, kes läbivad Ukraina transiitreisiga.
This provision does not affect the right of the Ukrainian government to amend those decisions.
Säte ei mõjuta Ukraina valitsuse õigust neid otsuseid muuta.
Scope of the Agreement
Lepingu reguleerimisala
Article 2 of the Agreement stipulates that:
Lepingu artiklis 2 on sätestatud:
The visa facilitations provided in this Agreement shall apply to citizens of Ukraine only insofar as they are not exempted from the visa requirement by the laws and regulations of the European Union or the Member States, the present agreement or other international agreements.
Käesolevas lepingus sätestatud viisade väljastamise lihtsustatud korda kohaldatakse nende Ukraina kodanike suhtes, kes ei ole Euroopa Liidu või liikmesriikide õigusnormide, käesoleva lepingu või teiste rahvusvaheliste lepingute alusel viisanõudest vabastatud.
The national law of Ukraine, or of the Member States or European Union law shall apply to issues not covered by the provisions of this Agreement, such as the refusal to issue a visa, recognition of travel documents, proof of sufficient means of subsistence and the refusal of entry and expulsion measures.’ .
Selliste käesolevas lepingus käsitlemata küsimuste puhul nagu viisa väljastamisest keeldumine, reisidokumentide tunnustamine, toimetulekuks piisavate vahendite olemasolu tõendamine ning sissepääsu keelamine ja väljasaatmismeetmed kehtivad Ukraina, liikmesriikide või Euroopa Liidu õigusaktid.”
Without prejudice to its Article 10 (which provides for the exemption from the visa requirement for holders of diplomatic passports and biometric service passports of Ukraine), the Agreement does not affect the existing rules on visa obligations and visa exemptions.
Ilma et see piiraks lepingu artikli 10 kohaldamist (millega nähakse ette Ukraina diplomaatilise passi ja biomeetrilise teenistuspassi kasutajate viisanõudest vabastamine), ei mõjuta leping viisanõuet ja sellest vabastamist käsitlevaid eeskirju.
For instance, Article 4 of Council Regulation (EC) No 539/2001 [2] allows Member States to exempt from the visa requirement civilian air and sea crews among other categories.Schengen rules and, where appropriate, national law continue to apply to all issues not covered by the Agreement such as the refusal to issue a visa, recognition of travel documents, proof of sufficient means of subsistence, the refusal of entry, and expulsion measures.
Näiteks vastavalt nõukogu määruse nr 539/2001 [2] artiklile 4 võivad liikmesriigid viisanõudest vabastada lisaks muudele isikute kategooriatele ka tsiviillennukite ja -laevade meeskonnaliikmed.Lepinguga reguleerimata küsimuste puhul, mille hulka kuuluvad näiteks viisa väljastamisest keeldumine, reisidokumentide tunnustamine, toimetulekuks piisavate vahendite olemasolu tõendamine ning sissepääsu keelamine ja väljasaatmismeetmed, kohaldatakse ka edaspidi Schengeni eeskirju ning vajaduse korral liikmesriikide õigusakte.
This also applies to the Schengen rules determining the Schengen Member State responsible for processing a visa application.
Schengeni eeskirjade kohaselt määratakse kindlaks ka liikmesriik, kes peab viisataotluse läbi vaatama.
Therefore, a Ukrainian citizen should continue to apply for a visa to the consulate of the Member State of the main destination of his/her travelling; if there is no main destination, (s)he should apply to the consulate of the Member State of first entry into the Schengen area.
Seepärast peaks Ukraina kodanik ka edaspidi taotlema viisat selle liikmesriigi konsulaadist, mis on tema reisi peamine sihtkoht.
Even if the conditions foreseen in the Agreement are met, for example, proof of documentary evidence regarding the purpose of the journey for the categories foreseen in its Article 4 is provided by the visa applicant, the issuance of the visa still can be refused if the conditions laid down in Article 5 of Regulation (EC) No 562/2006 of the European Parliament and of the Council [3] (‘the Schengen Borders Code’) are not fulfilled, i.e. the person is not in possession of a valid travel document, an alert in the SIS has been issued, the person is considered a threat for public policy, internal security, etc.
Kui aga reisil ei ole ühte peamist sihtkohta, tuleks taotlus esitada selle Schengeni ala liikmesriigi konsulaadis, kuhu ta siseneb kõigepealt.
Other possibilities for flexibility in the issuing of visas allowed in the Visa Code for issuing visas continue to apply.
Kuid ka juhul, kui on täidetud lõik lepingu tingimused, näiteks kui mõnda lepingu artiklis 4 sätestatud kategooriasse kuuluv viisataotleja esitab reisi eesmärki tõendava dokumendi, võib keelduda viisa väljastamisest, kui on täitmata Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 562/2006 [3] („Schengeni piirieeskirjad”) artiklis 5 ettenähtud tingimused, st isikul puudub kehtiv reisidokument, tema kohta on SISi sisestatud hoiatusteade, isikut peetakse ohuks avalikule korrale või sisejulgeolekule jms.
For instance, multiple-entry visas for a long period of validity- up to five years- can be issued to categories of persons other than those mentioned in Article 5 of the Agreement, if the conditions foreseen in the Visa Code are met (cfr.
Muud viisaeeskirjaga ettenähtud viisade väljastamise paindlikkuse suurendamise võimalused jäävad kehtima.
Article 24(2) of the Visa Code).
Näiteks juhul, kui on täidetud viisaeeskirja nõuded (vt viisaeeskirja artikli 24 lõige 2), võib anda pika, maksimaalselt viieaastase kehtivusajaga mitmekordse viisa ka muudele kui lepingu artiklis 5 osutatud isikutele.
In the same way, the provisions contained in the Visa Code allowing waiver or reduction of the visa fee will continue to apply (cfr.
Samuti jäävad kehtima viisaeeskirja sätted viisatasust loobumise ja selle vähendamise kohta (vt punkt II.2.1.1).
II.2.1.1).
Lepingu reguleerimisalasse kuuluvad viisad
Types of visas falling within the scope of the Agreement
Vastavalt lepingu artikli 3 punktile d on viisa liikmesriigi „väljastatud luba või liikmesriigi otsus, mida nõutakse selleks, et:
Article 3(d) of the Agreement defines ‘visa’ as ‘an authorisation issued by a Member State or a decision taken by such State which is required with a view to:
siseneda kõnealusesse liikmesriiki või mitmesse liikmesriiki, et viibida seal kokku mitte rohkem kui 90 päeva,
entry for an intended stay in that Member State or in several Member States of no more than 90 days in total,
siseneda transiitreisijana kõnealusesse liikmesriiki või mitmesse liikmesriiki, et need riigid läbida;”.
entry for transit through the territory of that Member State or several Member States;’.
Leping hõlmab järgmist liiki viisasid:
The following type of visas is covered by the Agreement:
C-viisa (lühiajaline viisa).
‘C’ visas (short-stay visas).
Lepingukohane lihtsustus kehtib kõigi liikmesriikide territooriumil kehtivate ühtsete viisade ja piiratud territoriaalse kehtivusega viisade suhtes.
The facilitations provided by the Agreement apply both to uniform visas valid for the entire territory of the Member States and to visas with limited territorial validity (LTV).
Viisa alusel riigis viibimise kestuse arvutamine, sealhulgas kuuekuise perioodi kindlaksmääramine
Calculation of the length of stay authorised by a visa and in particular the question on how to determine the six month period
Schengeni piirieeskirjade hiljutiste muudatustega on muudetud lühiajalise viibimise määratlust.
The recent modification of the Schengen Borders Code has re-defined the notion of short stay.
Praegu käsitatakse lühiajalise viibimisena „90 päeva mis tahes 180-päevase ajavahemiku jooksul, mis tähendab igale viibimispäevale eelneva 180-päevase ajavahemiku arvestamist.”
The current definition reads as follows: ‘90 days in any 180 day-period, which entails considering the 180-day period preceding each day of stay’.
Sisenemiskuupäevaks loetakse liikmesriikide territooriumil viibimise esimene päev ja väljumiskuupäevaks liikmesriikide territooriumil viibimise viimane päev.
The notion of ‘any’ implies the application of a ‘moving’ 180-day reference period, looking at each day of the stay back to the last 180 days period, in order to verify if the 90/180 day requirement continues to be fulfilled.
See tähendab, et kui liikmesriikide territooriumil ei ole viibitud katkematu 90-päevase ajavahemiku jooksul, on lubatud uus kuni 90-päevane viibimine.
This means that an absence for an uninterrupted period of 90 days allows for a new stay of up to 90 days.
Uue määratluse alusel viibimise kestuse arvutamise näited:
The definition entered into force on 18 October 2013.
Üheaastase (18.4.2014–18.4.2015) mitmekordse viisaga isik siseneb liikmesriikide territooriumile esimest korda 19. aprillil 2014 ja viibib seal 3 päeva.
The calculator may be found on-line at the following address: http://ec.europa.eu/dgs/home-affairs/what-we-do/policies/borders-and-visas/border-crossing/index_en.htm
18. juunil 2014 siseneb ta uuesti ja viibib 86 päeva.
Example of calculation of stay on the basis of the new definition:
Milline on olukord konkreetsetel kuupäevadel?
A person holding a multiple-entry visa for 1 year (18.4.2014 – 18.4.2015) enters for the first time on 19.4.2014 and stays for 3 days.
Millal võib isik uuesti liikmesriikide territooriumile siseneda?
Then he enters again on 18.6.2014 and stays for 86 days.
Seisuga 11. september 2014 on isik viimase 180 päeva jooksul (16.3.2014–11.9.2014) viibinud liikmesriikide territooriumil 3 päeva (19.–21.4.2014) pluss 86 päeva (18.6.2014–11.9.2014) ehk kokku 89 päeva.
What is the situation on specific dates?
Viibimise lubatud kestust ei ole ületatud.
When will this person be allowed to enter again?
Isik võib liikmesriikide territooriumil viibida veel ühe päeva.
On 11.9.2014: Over the last 180 days (16.3.2014 – 11.9.2014) the person had stayed for 3 days (19. – 21.4.2014) plus 86 days (18.6.2014 – 11.9.2014) = 89 days = No overstay.
Seisuga 16. oktoober 2014 võib isik liikmesriikide territooriumile siseneda ja viibida seal veel 3 päeva (16. oktoobril 2014 ei võta enam arvesse viibimist 19. aprillil 2014, sest see jääb 180-päevasest ajavahemikust välja); 17. oktoobril 2014 ei võeta enam arvesse viibimist 20. aprillil 2014, sest see jääb 180-päevasest ajavahemikust välja, jne.
The person may still stay for up to 1 day.
Seisuga 15. detsember 2014 võib isik liikmesriikide territooriumile siseneda veel 86 päevaks, kuna 15. detsembril 2014 ei võta enam arvesse viibimist 18. juunil 2014, mis jääb 180-päevasest ajavahemikust välja; 16. detsembril 2014 ei võta enam arvesse viibimist 19. juunil 2014 jne.
As of 16.10.2014: The person might enter for a stay of 3 additional days (on 16.10.2014 the stay on 19.4.2014 becomes irrelevant (outside the 180 days period); on 17.10.2014 the stay on 20.4.2014 becomes irrelevant (outside the 180 days period; etc.).
Olukord seoses liikmesriikidega, kes Schengeni acquis'd veel täielikult ei kohalda, liikmesriikidega, kes ei osale ELi ühise viisapoliitikas, ja assotsieerunud riikidega.
As of 15.12.2014: The person might enter for 86 additional days (on 15.12.2014, the stay on 18.6.2014 becomes irrelevant (outside the 180 days period); on 16.12.2014, the stay on 19.6.2014 becomes irrelevant, etc.).
Liiduga 2004. aastal (Tšehhi Vabariik, Eesti, Küpros, Läti, Leedu, Ungari, Malta, Poola, Sloveenia ja Slovakkia), 2007. aastal (Bulgaaria ja Rumeenia) ja 2013. aastal (Horvaatia) ühinenud liikmesriikide suhtes kohaldatakse lepingut alates selle jõustumisest.
Situation regarding the Member States that do not yet fully apply the Schengen acquis, the Member States that do not participate in the EU Common Visa Policy and associated countries
Ainult Bulgaaria, Horvaatia, Küpros ja Rumeenia ei rakenda Schengeni acquis'd veel täielikult.
Member States that joined the Union in 2004 (the Czech Republic, Estonia, Cyprus, Latvia, Lithuania, Hungary, Malta, Poland, Slovenia and Slovakia), 2007 (Bulgaria and Romania), and 2013 (Croatia) are bound by the Agreement as from its entry into force.
Nad annavad endiselt välja oma riigi viisasid, mis kehtivad ainult nende territooriumil.
Only Bulgaria, Croatia, Cyprus and Romania do not yet fully implement the Schengen acquis.
Kui need liikmesriigid on Schengeni acquis' täielikult rakendanud, jätkavad nad lepingu kohaldamist.
They will continue issuing national visas with a validity limited to their own national territory.
Kuni nendes liikmesriikides Schengeni acquis' täieliku rakendamise kuupäevani reguleeritakse küsimusi, mida leping ei hõlma, siseriiklike õigusaktidega.
Once those Member States fully implement the Schengen acquis, they will continue to apply the Agreement.
Alates sellest kuupäevast kohaldatakse lepinguga reguleerimata küsimuste suhtes Schengeni eeskirju ja siseriiklikke õigusakte.
National law continues to apply to all issues not covered by the Agreement until the date of full implementation of the Schengen acquis by those Member States.
Bulgaaria, Horvaatia, Küpros ja Rumeenia võivad lubada lühiajalist viibimist oma territooriumil Schengeni riikide ja assotsieerunud riikide väljastatud elamislubade, D-viisade ja lühiajaliste viisade alusel.
As from that date, Schengen rules/national law will apply to issues not regulated by the Agreement.
Vastavalt Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni artiklile 21 peavad Schengeni riigid tunnustama üksteise pikaajalisi viisasid ja elamislube ning võimaldama nende alusel lühiajalist viibimist oma territooriumil.
Bulgaria, Croatia, Cyprus and Romania are authorised to recognise residence permits, D visas and short stay visas issued by Schengen States and associated countries for short stays on their territory.
Schengeni liikmesriigid tunnustavad assotsieerunud riikide ning assotsieerunud riigid tunnustavad Schengeni liikmesriikide elamislube, D-viisasid ja lühiajalisi viisasid ning võimaldavad nende alusel oma territooriumile sisenemist ja seal lühiajalist viibimist.
According to Article 21 of the Convention Implementing the Schengen Agreement of 14 June 1985 on the gradual abolition of checks at the common borders, all Schengen States must recognise the long-stay visas and residence permits issued by each other as valid for short stays on each other's territories.
Lepingut ei kohaldata Taani, Iirimaa ja Ühendkuningriigi suhtes, kuid selles on esitatud ühisdeklaratsioonid, milles soovitatakse nimetatud liikmesriikidel sõlmida Ukrainaga kahepoolne viisalihtsustusleping.
Schengen Member States accept residence permits, D visas and short stay visas of associated countries for entry and short stay and vice versa.
Taani ja Ukraina kahepoolne viisalihtsustusleping jõustus 1. märtsil 2009.
No negotiations on visa facilitation have taken place between Ukraine and, respectively, Ireland and the United Kingdom.
Leping ja kahepoolsed lepingud.
Although associated to Schengen, the Agreement does not apply to Iceland, Liechtenstein, Norway and Switzerland but comprises joint declarations about the desirability of those Schengen countries to conclude bilateral agreements on visa facilitation with Ukraine.
Lepingu artikli 13 lõikes 1 on sätestatud:
Norway has signed a bilateral visa facilitation agreement on 13 February 2008.
Käesolev leping on jõustumisest alates ülimuslik üksikute liikmesriikide ja Ukraina vahel sõlmitud kahe- või mitmepoolsete lepingute või kokkulepete suhtes, mis hõlmavad käesolevas lepingus käsitletud küsimusi.”
That agreement entered into force on 1 September 2011.
Lepingu jõustumise kuupäevast alates ei kohaldata enam neid liikmesriikide ja Ukraina vaheliste kahepoolsete lepingute sätteid, mis käsitlevad viisalihtsustuslepinguga reguleeritud küsimusi.
Switzerland finalised the negotiations on a bilateral visa facilitation agreement in November 2011.
Kooskõlas liidu õigusaktidega tuleb liikmesriikidel kõrvaldada vastuolud oma kahepoolsete lepingute ja liidu sõlmitud lepingu vahel.
Iceland has indicated that negotiations with Ukraine have begun.
Lepingu artikli 13 lõikes 2 on aga sätestatud:
The Agreement/bilateral agreements
Jätkuvalt kohaldatakse enne käesoleva lepingu jõustumist üksikute liikmesriikide ja Ukraina vahel sõlmitud kahe- või mitmepoolsete lepingute või kokkulepete sätteid, mis käsitlevad mittebiomeetrilise teenistuspassi kasutajate vabastamist viisanõudest, ilma et see piiraks asjaomaste liikmesriikide või Ukraina õigust kõnealuste kahepoolsete lepingute või kokkulepete täitmine peatada või need denonsseerida.”
Article 13(1) of the Agreement stipulates that:
Järgmistel liikmesriikidel on Ukrainaga kahepoolne leping, mille kohaselt ei nõuta viisat teenistuspassi kasutajailt: Bulgaaria, Horvaatia, Küpros, Läti, Leedu, Ungari, Poola, Rumeenia ja Slovakkia.