natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Belgium stated that the ONDD has always focused on non-marketable risks and that the predominance of these risks in its portfolio was a constant.
(tuhandetes eurodes) [17]
After 1993 [12] and before the accession of the ten new Member States of the European Union in May 2004, the insurance business relating to marketable risks within the ONDD was insignificant.
turukõlblikud riskid
At the end of 2003, the premiums relating to this insurance business accounted for only approximately [0-1 %] of the portfolio of short-term risks and the sums insured amounted to only some EUR […] million (see Table 1 below).
neist turukõlblikud alates 2004 (10 uut liikmesriiki)
It was pointed out that the percentage of marketable risks covered at that time was very low because of the link between these risks and a non-marketable risk [13].
neist turukõlblikud alates 2007 (2 uut liikmesriiki)
It was not until 1 May 2004, when the ten new Member States joined the European Union, that the balance between short-term marketable and non-marketable risks in the ONDD's portfolio was changed, the proportion of marketable risks in the ONDD's portfolio shifting from [0-1 %] (in terms of premiums) in 2003 to [15-20 %] in 2004 (see Table 1 below).
turukõlbmatud riskid
This change was the result of an automatic shift from the class of non-marketable risks to the class of short-term marketable risks on debtors established in the ten new Member States of the European Union.
Kindlustatud summad
With regard to Measure 1, the Belgian authorities also added that the guarantee by the Belgian State was terminated on 1 September 2003 in relation to marketable risks as these were transferred to the commercial account for which the ONDD had obtained authorisation from the OCA [14], precisely because this account was not guaranteed by the State (insurance business guaranteed by the State is not regulated by the OCA).
Kindlustusmaksed
With regard to the possible internal transfers of resources to marketable risks within the ONDD, the Belgian authorities argue that, given the insignificance of the insurance of marketable risks, any transfer of resources was inconceivable and would, in any event, be de minimis [15].
Eesmärgiga põhjendada, et ONDD tehtud kapitali eraldamine ettevõtjale SA Ducroire oli vajalik ja erainvestori kriteeriumile vastav, esitasid Belgia ametiasutused järgmised väited: 1) tehingut tuleb analüüsida selle konteksti arvesse võttes, tegemist oli olemasoleva tegevuse üleandmisega tütarettevõtja loomise teel; 2) kapitali andmine on põhjendatud maksevõime-eeskirjadega; 3) ettevõtja SA Ducroire turukõlblike riskide haldamise prognoositav kasumlikkus oli piisav selleks, et veenda turutingimustes tegutsevat erainvestorit kõnealust investeeringut tegema.
The Belgian authorities conclude that the amounts at stake for Measure 1 and Measure 2 are, in any event, de minimis [16].
Tehing seisneb olemasoleva tegevuse üleandmises [18]
Table 1
Belgia ametiasutused on seisukohal, et kapitali eraldamist tuleb hinnata selle konteksti silmas pidades, seega tuleb arvesse võtta, et tegemist on olemasoleva tegevuse üleandmisega.
Trend in premiums and sums insured for short-term marketable and non-marketable risks (whole turnover exporters policies — short-term)
Ettevõtja SA Ducroire asutamisel tehtud tehing piirdus vaid ONDD lühiajaliste riskide portfelli üleandmisega.
(EUR thousand) [17]
Sellega seoses väidavad Belgia ametiasutused, et ettevõtja SA Durcoire algbilanssi kanti üle kõik ärikonto bilansikirjed, mis olid seotud äritegevusega.
marketable risks
Bilansi aktiva poolele kanti üle vaid need nõuded, mis olid otseselt seotud juba portfellis olevate kindlustuspoliisidega (investeeringuid üle ei kantud).
marketable since 2004 (10 new Member States)
Passiva poolele üle kantud bilansikirjed hõlmasid üksnes kindlustusportfelli ja ei hõlmanud seega kapitali, reserve ning tasandus- ja erakorralisi eraldisi [19].
marketable since 2007 (2 new Member States)
Belgia ametiasutused rõhutavad, et ärikontol olnud [45–70] miljonit eurot ei kantud üle ettevõtjale SA Ducroire, kuna aktsiakapitali suuruse kindlaksmääramine toimus eraldi hindamise alusel.
non-marketable risks
Belgia ametiasutused väidavad, et ärikontole paigutatud kapital ei ole ettevõtja SA Ducroire kapitalivajaduste hindamiseks asjakohane võrdlusalus.
Sums insured
Ärikonto kapitalivajadus määrati kindlaks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. märtsi 2002. aasta direktiivis 2002/13/EÜ (millega muudetakse nõukogu direktiivi 73/239/EMÜ seoses kahjukindlustusseltside solventsusmarginaalinõuetega [20]) (edaspidi „Solventsus I direktiiv”) sätestatud eeskirjade mehhaanilise kohaldamisega vastavalt usaldatavusnormatiividele, et saada lühiajaliste riskide haldamisele OCA heakskiit pärast seda, kui selle suhtes ei kohaldatud enam riigi tagatist, ning see kapital ei vasta majanduslikule kapitalile, mis on vajalik kõnealuse tegevuse riskiprofiili katmiseks.
Premiums
Belgia ametiasutuste väitel tuleb eristada uue investeeringu tootlust eeldava erainvestori ja olemasoleva tegevuse tütarettevõtjatele üle kandva emaettevõtja suhtumisviisi.
In order to establish that the capital allocated to Ducroire/Delcredere by the ONDD was necessary and fulfilled the criterion of the private market economy investor, the Belgian authorities put forward the following arguments: (1) the transaction must be seen in its context, namely the transfer of an existing activity to a new subsidiary; (2) the capital injection is justified under the solvency rules; (3) the expected profitability of Ducroire/Delcredere's insurance of marketable risks was sufficient to convince a private market economy investor to make this investment.
Nimetatud asjaolu mittearvestamine võib viia selleni, et riiklik ettevõtja loovutab või katkestab oma majandustegevuse, kui sellel ei ole turutingimustes tegutseva erainvestori seisukohalt piisavalt suurt tootlust, mis oleks vastuolus Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 345 sätestatud riikliku kapitali neutraalsuse põhimõttega.
The transaction is a transfer of an existing activity [18]
Ettevõtja SA Ducroire kapitali suuruse põhjendamiseks kasutatud meetodid
The Belgian authorities take the view that the capital injection must be seen in its context, which is that of a transfer of an existing activity.
Belgia ametiasutused väidavad, et 2004. aastal võis krediidikindlustuse andjate kapitalivajaduste kindlaksmääramiseks kasutada kaht meetodit: a) üldkindlustuse sektori klassikaline meetod, mis on kindlaks määratud Solventsus I direktiivis ja mis põhineb riskitasul (st kindlustusmaksed — „premium based approach”) ja b) hallatavatel riskidel põhinev meetod („exposure based approach”), nagu näiteks Baseli eeskirjade põhine meetod, mida kohaldatakse pangandussektoris, ja Standard & Poor's meetod, mida kasutatakse krediidikindlustuse andjate vajaliku kapitali suuruse kindlaksmääramiseks.
All the insurance business housed in Ducroire/Delcredere when it was established merely corresponded to a transfer of the ONDD's portfolio of short-term insurance business.
Kehtivad usaldatavusnormatiivid — Solventsus I direktiiv
To this end, the Belgian authorities state that all the balance-sheet items in the commercial account relating to commercial activity were transferred to Ducroire/Delcredere's opening balance sheet.
Ettevõtja SA Ducroire puhul leiavad Belgia ametiasutused, et Solventsus I direktiivis esitatud meetod ei peegelda piisavalt täpselt kindlustusandja üldist finantsprofiili.
On the asset side, only the claims directly related to insurance policies already in the portfolio were transferred (investments were not transferred).
Solventsus I direktiivi kohaselt võrdub solventsusmarginaalinõue suuremaga kahest summast, millest üks põhineb iga-aastaste kindlustusmaksete või sissemaksete summadel ning teine kolme viimase majandusaasta kahjusummade keskmisel määral.
On the liabilities side, the only items transferred were those relating to the existing insurance portfolio and therefore excluded capital, reserves and equalisation and catastrophe provisions [19].
Seejuures on minimaalne tase ajavahemiku 2004–2006 jaoks 3 miljonit eurot ja ajavahemiku 2007–2009 jaoks 3,2 miljonit eurot.
The Belgian authorities stress that the EUR [45-70] million allocated to the commercial account was not transferred to Ducroire/Delcredere since the identification of the amount of capital had been subject to a specific assessment.
Nende eeskirjade ONDD poolsel kohaldamisel oleks ettevõtja SA Ducroire minimaalse kapitali suurus ajavahemikul 2005–2007 äriplaani andmete põhjal ligikaudu 3–3,3 miljonit eurot [21] (vt alljärgnevalt esitatud tabel 2).
The Belgian authorities maintain that the capital allocated to the commercial account is not a relevant comparator for assessing Ducroire/Delcredere's capital requirements.
Belgia väidab, et krediidikindlustuse andjate kapitalivajadus sõltub suuremal määral võetavatest riskidest kui riskitasudest (kindlustusmaksed) ning et võetavatel riskidel põhinevad meetodid („exposure based approach”) (nagu näiteks 1939. aasta ONDD kohta käiva seaduse artikkel 8, Standard & Poor's meetod või pangandussektori suhtes kohaldatav Baseli eeskirjade põhine meetod) on selle hindamiseks kohasemad kui Solventsus I direktiiv, mis põhineb riskitasul („premium based approach”).
The capital requirement for the commercial account was estimated by the mechanical application of the rules set out in Directive 2002/13/EC of the European Parliament and of the Council of 5 March 2002 amending Council Directive 73/239/EEC as regards the solvency margin requirements for non-life insurance undertakings [20] (hereinafter: ‘the Solvency I Directive’) corresponding to the prudential rules in order to obtain OCA authorisation for the short-term insurance business since it was no longer guaranteed by the State, but this capital does not correspond to the economic capital required to cover the risk profile of this insurance business.
Belgia ametiasutuste väitel ei ole ettevõtja SA Ducroire kindlustatava riskiportfelli näol tegemist tüüpilise olukorraga, kuivõrd vastupidiselt enamikule tema konkurentidele katab ettevõtja peamiselt turukõlbmatuid riske ekspordikrediidikindlustust käsitleva teatise tähenduses.
According to the Belgian authorities, there is a difference between the attitude of a private investor looking to the profitability of a new investment and a parent company that is transferring its existing activities to a subsidiary.
Sellise ettevõtja portfelli riskitase on märkimisväärselt kõrgem kui sellise portfelli oma, mis hõlmab täielikult või osaliselt turukõlblikke riske ning seetõttu tuleb Belgia väitel pidada asjakohaseks rangemate eeskirjade kohaldamist.
The Belgian authorities maintain that to judge otherwise could force a public undertaking to transfer or cease an economic activity if it was not profitable enough for a private market economy investor, which would breach the principle of the neutrality of public capital laid down in Article 345 TFEU.
„Exposure based approach”: i) 1939. aasta ONDD kohta käiva seaduse artikli 8 kohaldamine ettevõtja SA Ducroire suhtes
The methods used to justify the amount of capital in Ducroire/Delcredere
Belgia ametiasutused leiavad, et kõnealusel juhul tuleks pidada asjakohaseks 31. augusti 1939. aasta ONDD kohta käiva seaduse [22] (edaspidi „1939. aasta seadus”) artikli 8 kohaldamist, kuivõrd selle aluseks on „exposure based approach”.
The Belgian authorities maintain that in 2004 two methods could be envisaged for determining the capital requirements of credit insurance companies: (a) the classical method for the insurance sector in general, laid down by the Solvency I Directive and based on the remuneration of risk (premium-based approach) and (b) the method based on risks assumed (exposure-based approach), for example the method of the Basel rules applied to the banking sector and the Standard & Poor's method for determining the capital requirement of a credit insurance company.
Seejuures tuleb märkida, et ettevõtja SA Ducroire ei kuulu 1939. aasta seaduse artikli 8 kohaldamisalasse, kuivõrd seda sätet kohaldatakse üksnes ONDD suhtes.
Prudential rules in force: Solvency I
Lisaks sellele, kuigi artiklis 8 on sätestatud ONDD kohustuste maksimaalne summa, mis on seotud riigi tagatist omava ettevõtja nimel ja otseselt riigi nimel teostatava tegevusega, leiavad Belgia ametiasutused, et 1939. aasta seaduse artiklit 8 võib pidada kapitali minimaalse suuruse võrdlusaluseks ettevõtja SA Ducroire jaoks, kuigi kõnealusel ettevõtjal ei ole riigi tagatist.
In the case of Ducroire/Delcredere, the Belgian authorities take the view that the method laid down by the Solvency I Directive does not sufficiently reflect the overall financial profile of an insurer.
Kohaldades 1939. aasta seaduse artikli 8 punkti 1, [23] mille kohaselt ei või võetud kohustused olla suuremad kui 20ga korrutatud toetuse ja üldreservi kogusumma, leiavad Belgia ametiasutused, [24] et ettevõtja SA Ducroire kapitalivajadus ajavahemikul 2005–2007 on ettevõtja äriplaani andmete alusel ligikaudu 92–106 miljonit eurot (vt alljärgnevalt esitatud tabel 2).
Under the Solvency I Directive, the solvency margin requirement is equal to the higher of two amounts, one based on the annual amount of premiums or contribution income, the other on the average claims burden for the past three financial years.
„Exposure based approach”: ii) Standard & Poor's meetod
However, the absolute minimum threshold is EUR 3 million for 2004 to 2006 and EUR 3,2 million for 2007 to 2009.
Oma märkustes osutavad Belgia ametiasutused Standard & Poor's väljatöötatud meetodile krediidikindlustuse andja vajaliku kapitali suuruse kindlaksmääramiseks.
The application of these rules by the ONDD results in a minimum level of capital for Ducroire/Delcredere of approximately EUR 3 to 3,3 million [21] between 2005 and 2007, on the basis of the business plan (see Table 2 below).
Kõnealuse kapitali taseme kindlaksmääramiseks [25] kasutab Standard & Poor's meetodit, mis põhineb võetavatel riskidel ( „exposure based approach”), millele lisandub kindlustusandja edasikindlustamise hinnang.
Belgium argues that credit insurers' capital requirements depend more on exposure than on risk remuneration (premiums) and that the methodologies based on risks assumed (exposure-based approach) (such as Article 8 of the 1939 Law on the ONDD, the Standard & Poor's method, or the method of the Basel rules applied to the banking sector) are more appropriate than the Solvency I Directive, which is based on the remuneration of risk (premium-based approach).
Vajaliku kapitali suurus määratakse kindlaks meetodi abil, mille puhul võrreldakse kahjude kogusummat kindlustatud kogusummadega („the gross loss over gross exposure method”) teatud ajavahemiku jooksul, milleks on tavaliselt 10 aastat.
The Belgian authorities maintain that the portfolio of risks insured by Ducroire/Delcredere is atypical in that, unlike most of its competitors, it covers for the most part non-marketable risks within the meaning of the Communication on export-credit insurance.
Kõnealuse ajavahemiku jooksul leitud kõige suurem suhtarv korrutatakse koefitsiendiga 1,25 ning tulemust kasutatakse kavandatavate ja kohandatavate kindlustatavate summade puhul, pidades silmas nende edasikindlustamist.
The level of risk attached to such a portfolio is substantially higher than that associated with a portfolio composed exclusively or partially of marketable risks and, according to Belgium, justifies the use of more prudent rules.
Meetodi kasutamine põhineb eeldusel, et kindlustusandja portfell on geograafiliselt ja kindlustusliikide („line of business”) osas piisavalt hästi hajutatud.
Exposure-based approach: (i) Application to Ducroire/Delcredere of Article 8 of the 1939 Law on the ONDD
Kuigi Belgia ametiasutused osutavad Standard & Poor's meetodile, ei ole nad seda meetodit kasutanud ettevõtja SA Ducroire jaoks vajaliku kapitali taseme määratlemiseks.
The Belgian authorities consider the application of Article 8 of the 1939 Law on the ONDD [22] (hereinafter: ‘the 1939 Law’) to be appropriate in this case because it is based on the exposure-based approach.
„Exposure based approach”: iii) Basel I eeskirjade kohaldamine krediidikindlustuse andjate suhtes (Cooke'i suhtarv)
It is important to note that Article 8 of the 1939 Law is not relevant in regulatory terms for Ducroire/Delcredere because it applies only to the ONDD.
Belgia ametiasutuste väitel sarnaneb krediidikindlustuse valdkond teise lepinguosalisega seotud riskitaseme poolest pankade krediidiriskidega (sh peamiselt võlgnikuga seotud võla tasumata jätmise risk).
Furthermore, although Article 8 stipulates the maximum amount of commitments by the ONDD resulting from its insurance business for its own account and guaranteed by the State, as well as for its insurance business for the account of the State, the Belgian authorities take the view that Article 8 of the 1939 Law constitutes a minimum benchmark for Ducroire/Delcredere, which does not enjoy the guarantee of the State.
Lisaks sellele hõlmab ettevõtja SA Ducroire tegevus erinevalt eraõiguslikest krediidikindlustuse andjatest eeskätt vähim arenenud või areneva majandusega riikides asuvate võlgnike krediidiriske (2. piirkonnas paiknevad riskid [26]).
By applying Article 8(1) of the 1939 Law [23], which states that commitments may not exceed 20 times the combined amount of the capital and the general reserve, the Belgian authorities estimate [24] Ducroire/Delcredere's capital requirement at approximately EUR 92 to 106 million between 2005 and 2007, on the basis of the business plan (see Table 2 below).
Seetõttu on Belgia ametiasutuste väitel Baseli I eeskirjades määratletud Cooke'i suhtarv, mille kohaselt minimaalne kapitaliseerituse tase peab olema vähemalt 8 % kohustuste netosummast, krediidikindlustajate maksevõimelisuse hindamiseks asjakohasem.
Exposure-based approach: (ii) model developed by Standard & Poor's
ONDD 20. aprilli 2004. aasta haldusnõukogu istungi protokollist ilmneb, et ONDD lähtus ettevõtja SA Ducroire vajaliku kapitali suuruse kindlaksmääramisel Cooke'i koefitsiendist, võttes arvesse vajadust tagada ettevõtjale piisav krediidivõime võrreldes konkurentidega.
In their observations, the Belgian authorities refer to the method developed by Standard & Poor's to determine the capital requirement of a credit insurer.
Seejuures ei ole Belgia ametiasutuste arvestustes kasutatud suhtarv mitte Baseli I eeskirjades ette nähtud 8 %, vaid 10 %, kuivõrd selle puhul nähakse ette ka teatav varupuhver.
The capital required is determined by a methodology which compares gross claims with gross sums insured (the gross loss over gross exposure method) over (usually) a ten-year period.
Esitatud eeldused hõlmasid üksnes 2. piirkonnas ja Euroopa Liiduga 2004. aasta mais liitunud 10 liikmesriigis asuvate riskide katmist.
The highest ratio during this period is multiplied by a factor of 1,25 and applied to the projected sums insured and adjusted for reinsurance.
Kõnealuses teatises on märgitud, et 100 miljoni suurune sissemakstud kapital on piisav selleks, et pakkuda eksportijate lühiajalisi üldkindlustuspoliise kuni 2007. aastani, kuid kapitali suurus vajab läbivaatamist pärast seda perioodi.
The model is based on the assumption that the insurer's portfolio is reasonably well diversified geographically and by line of business.
Belgia ametiasutused on seisukohal, et Cooke'i koefitsiendi kohaldamine ei ole asjakohane meetod selleks, et jagada kapitalivajadus turukõlblike ja turukõlbmatute riskide vahel, kuna Cooke'i koefitsient, mida kohaldatakse kohustuste summa suhtes, sisaldab väidetavalt teatavat lineaarsust ja ei võta piisavalt arvesse mitmesuguste asjaomaste riskide erinevat laadi.
Although the Belgian authorities refer to the Standard & Poor's method, they did not use it to determine the capital requirement for Ducroire/Delcredere.
Solventsus II direktiivi meetodi kohaldamine koos poliitiliste riskide sisemise modelleerimisega
Exposure-based approach: (iii) Application of the Basel I rules to credit insurers (Cooke ratio)
Solventsus II reeglid tulenevad Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2009. aasta direktiivist 2009/138/EÜ kindlustus- ja edasikindlustustegevuse alustamise ja jätkamise kohta [29] (edaspidi „Solventsus II direktiiv”).
The Belgian authorities argue that the Basel rules are more suited to assessing the solvency of credit insurers than the current prudential rules, i.e. the Solvency I Directive.
Selleks et jagada kapitalivajadus turukõlblike riskide ja turukõlbmatute riskide vahel, töötas ONDD 2011. aastal välja meetodi, mille kohaldamist ta peab asjakohasemaks.
The nature of credit insurance and the precautionary principle justify use of the Basel rules.
Tegemist on Solventsus II standardvalemiga, [30] mis töötati välja Quantitative Impact Study 5 (QIS 5) raames, millele on lisatud poliitilise riski katmiseks kapitalivajaduse sisemine modelleerimine ning mis on kohandatud selliselt, et see rahuldab hinnangule A vastavaid nõudeid maksevõimelisuse osas, ning mida kohaldatakse 2004. aastale vastavate parameetrite kohaselt.
Furthermore, Ducroire/Delcredere's insurance business, unlike that of other private credit insurers, comprises essentially credit risks on debtors established in less developed or emerging countries (risks in Zone 2 [26]).
ONDD kasutas Solventsus II QIS 5 standardvalemit kõikide riskide puhul, välja arvatud poliitilised riskid.
According to the Belgian authorities, therefore, the Cooke ratio under the Basel I prudential rules, which requires minimum capitalisation of 8 % of net commitments, is more appropriate for assessing the solvency of credit insurers.
Belgia ametiasutuste väitel on poliitiline risk krediidikindlustuse korral käsitletav katastroofiriski ühe liigina.
The minutes of the meeting of the ONDD Board of Directors held on 20 April 2004 show that the ONDD used the Cooke ratio to determine Ducroire/Delcredere's capital requirement, while taking into account the need to provide the company with enough credibility in the eyes of its competitors.
Belgia ametiasutuste väitel on katastroofirisk krediidikindlustuse valdkonnas aga praegu Solventsus II QIS 5 standardvalemiga küllaltki halvasti kaetud.
The ratio used by the Belgian authorities in the calculations is not 8 %, as laid down by the Basel I rules, but 10 % in order to provide a safety buffer.
Nende väitel on seetõttu põhjendatud kasutada poliitiliste riskide haldamisega seotud kapitalivajaduse hindamisel sisemist mudelit.
The capital thus determined by the ONDD for Ducroire/Delcredere and stated in the financial plans submitted to the regulator and in the information memo dated 20 April 2004 [27], on the basis of which the Board of Directors agreed in principle to set up Ducroire/Delcredere with a subscribed capital of EUR 150 million, was approximately EUR 68 to 74 million for the end of 2006 (see Table 2 below).
Selle meetodi kohaldamisel on ettevõtja SA Ducroire hinnanguline kapitalivajadus [31] äriplaani alusel ligikaudu 80–99 miljonit eurot ajavahemikul 2005–2007 ja ligikaudu [125–150] miljonit eurot 2009. aastal (vt alljärgnevalt esitatud tabel 2).
The underlying assumptions included solely cover of the risks located in Zone 2 and in the 10 countries that joined the European Union in May 2004.
Suurem osa sellest kapitalivajadusest on tingitud poliitiliste riskide katmisest.
However, in the strategy paper dated 28 September 2004 [28], the capital estimated by the ONDD using the Cooke ratio (10 % of net commitments) between 2005 and 2007 was approximately EUR 74 to 101 million.
Pärast komisjoni vastavasisulist nõuet hindasid Belgia ametiasutused ettevõtja SA Ducroire kapitalivajadust, võttes aluseks Solventsus II QIS 5 standardvalemi kõikide riskide puhul (sh ka poliitilise riski puhul).
Contrary to the financial projections in the information memo of April 2004, the financial projections of September 2004 included the cover of all short-term risks, thereby encompassing all of Zones 1 and 2.
Selle hinnangu põhjal oleks ettevõtja SA Ducroire kapitalivajadus olnud [32]väiksem kui 23–25 miljonit eurot ajavahemikul 2005–2007 ja väiksem kui [25–50] miljonit eurot 2009. aastal (vt alljärgnevalt esitatud tabel 2).