natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In fact the area rented by easyJet was a separate check-in area and associated office space at Schönefeld’s North Terminal.
Peale selle leidis FBS, et FBSi kontserni huvides tuli hoida Schönefeldi käigus BERi tulevase käitamise jaoks.
Most of the area was publicly accessible and was also used by other carriers’ passengers.
FBSi sõnul oleks isegi Schönefeldi ajutine sulgemine muutnud pikaajalise strateegilise eesmärgi saavutamise – Berliini keskse lennujaama käitamise Schönefeldis – sisuliselt võimatuks.
At the time when the agreement with easyJet was signed there would have been sufficient spare capacity at Terminal B. Other airlines would therefore not have suffered from any disadvantage. easyJet stressed that since it began its operations at Schönefeld in 2004, it was the airline with by far the largest passenger throughput.
Seepärast oli FBSi sõnul vaja jätkata 2003. aastal Schönefeldi käitamist majanduslikult võimalikult tõhusal viisil kuni BERi avamiseni.
Its exclusive use of certain parts of Terminal B would therefore be objectively justified.
FBS lisas, et Schönefeldi olemasoleva läbilaskevõime paremaks rakendamiseks oli ta otsustanud ellu viia tuntud konsultatsioonifirma välja pakutud odavlendude strateegia.
In addition, easyJet stated that the baggage handling system at Terminal B merely reflected usual technical standards and did not provide it with any advantage over other airlines.
Seda strateegiat peeti FBSi jaoks majanduslikult kõige soodsamaks lahenduseks, sest tundus tõenäoline, et selle raames kavandatud tasumäärad ja nendega kaasnevad stiimulite pakkumise skeemid suurendavad kahanevate sihipäraste rahaliste stiimulite kaudu Schönefeldis liiklust lühikese aja jooksul.
As regards the market value of Terminal B, easyJet stated that the rent it paid was higher than what would reflect the market value of Terminal B, given that it was insufficient to meet easyJet’s capacity requirements.
FBSi sõnul saatis odavlendude strateegiat suur edu.
A rent comparison could only be made with similar areas at Schönefeld airport or, in relation to the offices, with office space in the immediate vicinity of the airport.
Reisijate arv Schönefeldis tõusis lakke, ilma et see oleks teistes Berliini lennujaamades sealjuures vähenenud.
FBS
FBS rõhutas, et liikluse kasvuga suurenes tulu ja majanduslikud raskused said kiiresti ületatud.
FBS referred to Berlin’s particular situation, namely the airport system (originally made up of three airports) and the plans for the construction of the central Berlin Brandenburg airport (BER).
FBSi tegevuse tulemused (EBIT) olid esimest korda positiivsed juba 2006. aastal.
In 2003, Schönefeld was operating at about half its traffic-handling capacity only and the airport was failing to cover its costs.
FBSi sõnul see rõõmustav suundumus jätkub, mis on iseäranis oluline uue lennujaama rahastamise seisukohast.
With regard to the control and profit transfer agreement, FBS argued that in the business world, such agreements between companies within a group were commonplace.
FBS viitas auditeerimisfirmalt […] tellitud uuringule (edaspidi „esimene eksperdiuuring”), mis valmis 2007. aastal ja milles kinnitati, et turumajanduse tingimustes tegutseva investori vaatenurgast on mõistlik rakendada odavlendude strateegiat ja kehtestada vastavad tasumäärad.
FBS took the view that a transfer of profits between the three Berlin airports was a purely internal matter for the undertaking.
FBS väitis, et teatavate odavlennuettevõtjatega eraldi lepingute sõlmimine enne 2004. aasta tasumäärade jõustumist oli vajalik odavlendude strateegia elluviimiseks, et ärgitada lennuettevõtjaid valima kodulennujaamaks Schönefeld.
According to FBS, the airport system formed a single undertaking, pursuing common interests, and mutually bound by company law.
Kõik need eraldi lepingud eri lennuettevõtjatega olid sõlmitud puhtalt majanduslikel kaalutlustel eesmärgiga parandada lühikese aja jooksul FBSi majanduslikku olukorda.
The airport system would constitute a single geographic and product market.
FBS väitis, et easyJeti 2003. aasta leping oli olnud odavlendude strateegia rakendamise ülioluline osa ja et sellega ei kaasnenud riigiabi andmist.
It would be normal market practice, and in the present case it would also make commercial sense.
Odavlendude strateegiaga oli antud easyJetile – ühele Euroopa juhtivale odavlennuettevõtjale – stiimul rajada oma baas Schönefeldi.
FBS disputed some of the provisional findings arrived at in the opening decision as regards the involvement of State resources.
Tänu sellele, et easyJetiga (keda peetakse põhirentnikuks) õnnestus sõlmida leping, läks FBSil korda meelitada Schönefeldi ka teisi lennuettevõtjaid.
According to FBS, the fact that the schedule of charges had to be approved by public authorities was not sufficient to conclude that FBS’s resources were under State control.
Lepinguline suhe easyJetiga (sh viimatinimetatu kohustus teha vähemalt teatud arvule lennukitele Schönefeldist kodulennujaam) oli taganud planeerimisel mõlemale poolele kindlustunde ja aitas Schönefeldi kasumlikkust märkimisväärselt suurendada.
According to FBS, the system of charge schedules applied equally to public and private shareholders at airports and took account of the public interest in the operation of air transport, in line with legal standards.
FBS väitis, et easyJeti 2003. aasta leping ei erinenud põhimõtteliselt 2004. aasta tasumääradest ja sellega ei kaasnenud mingit alusetut eeliste andmist.
Besides, according to FBS, the Minister President of Brandenburg (Ministerpräsident des Landes Brandenburg), who sat in FBS’ supervisory board, could not issue instructions to the ministry responsible for approving schedules of charges.
FBS juhtis tähelepanu ka sellele, et easyJeti 2007. aasta muutmislepingus oli viidatud selgesõnaliselt 2006. aasta tasumääradele, mida tollal kohaldati.
Furthermore, when it comes to the determination of charges, the legal relationship between the airport and airlines was governed purely by private law and was binding under civil law, regardless of the approval by the relevant authority.
Veel rõhutas FBS, et eraldi lepingud odavlennuettevõtjatega sõlmiti enne 2005. aasta lennundussuuniste vastuvõtmist ja mõni leping sõlmiti isegi enne seda, kui komisjon võttis vastu Charleroi otsuse [31].
FBS also stated that the schedule of charges would have the effect of general terms and conditions and would form an integral part of the contract between an airport and an airline, independently of any official approval.
Peale selle ei antud FBSi sõnul B-terminali ruumide rentimisega easyJetile sellele lennuettevõtjale mingit konkreetset eelist.
The schedule of charges, including the discount schemes, would have been offered to all airlines without distinction since 1 May 2004.
Kogu terminal oli eraldatud easyJetile majanduslikel ja praktilistel kaalutlustel, sest selle lennuettevõtja Schönefeldi läbivate reisijate hulk oli suur.
Individual contractual arrangements would have only been meant to establish bilateral settlement terms and to set forth the objectives in detail.
EasyJet oli maksnud tavapärast turuhinda, milles oli kokku lepitud teiste Schönefeldis küsitud renditasude põhjal.
No special advantages would have been granted through those agreements.
Terminalialade eraldamine on Saksamaa ja rahvusvahelistes lennujaamades üldine tava.
FBS argues that owing to the differing capacity utilisation patterns at Berlin’s two main airports, with Tegel operating at close to full capacity without any significant expansion possibilities, as opposed to Schönefeld which had substantial free capacities and was in addition the future location of BER, FBS had to take measures in 2003 after the failed attempt to privatise the company, with a view to managing air transport in the Berlin conurbation on a sustainable, economically efficient basis.
Lisaks ei olnud easyJetil mingeid reklaamiõigusi, mis oleksid andnud talle teiste lennuettevõtjate ees eelise, sest easyJetile oli antud tootemargi kujundamise õigused vaid tema lennule registreerimise alal, nagu ka ükskõik millisele teisele lennuettevõtjale.
According to FBS, even a temporary closure of Schönefeld would have made it de facto impossible to achieve the long-term strategic goal of operating a centralised Berlin airport on the Schönefeld site.
Riigi mõju
According to FBS, it was therefore necessary to bridge, in as economically efficient a manner as possible, Schönefeld’s operation from 2003 until such time as BER would open.
Saksamaa väitis, et FBSi ressursid ei olnud riigi kontrolli all ja nende kasutamist ei olnud võimalik seostada riigiga.
FBS added that in order to better harness Schönefeld’s available capacities, it had launched the implementation of the LCC strategy proposed by a renowned consultancy firm.
Saksamaa sõnul ei rahastatud kõnealuseid stiimuleid ja allahindlusi avaliku sektori vahenditest, vaid need olid eraõiguse alusel tegutseva ettevõtja äritegevuse tulemus.
That LCC strategy would have been viewed as the economically most favourable option for FBS, since its proposed schedule of charges with embedded incentive schemes appeared likely to increase traffic at Schönefeld in the short term through targeted, degressive financial incentives.
Saksamaa kinnitas sellega seoses, et FBS ja tema tütarettevõtjad, mis kuulusid küll osaliselt riigile, ei olnud osa avalikust haldusest, vaid nende puhul kohaldati selgesõnaliselt konkurentsi ja vaba turu põhimõtteid.
According to FBS, the LCC strategy had been highly successful.
Saksamaa lisas, et avalik-õiguslikud aktsionärid ootasid FBSilt kasumit.
The number of passengers at Schönefeld soared, with no decrease in passenger volumes at the other Berlin airports.
Kontrolli üleandmise ning kasumi ülekandmise leping (1. meede)
FBS emphasised that the increased traffic led to increased revenues and the economic difficulties were quickly overcome.
Saksamaa oli seisukohal, et kontrolli üleandmise ning kasumi ülekandmise lepinguga ei kaasnenud ristsubsideerimist, mis oleks kaasa toonud riigiabi andmise.
Already in 2006 the operating results (EBIT) of FBS were positive for the first time.
Saksamaa juhtis tähelepanu asjaolule, et avaliku õiguse mõistes, nagu ka liidu õigusaktide [32] kohaselt, olid Berliini lennujaamad seotud omavahel nii, et nad moodustasid ühise lennujaamasüsteemi.
According to FBS this positive trend was set to continue, and this was particularly significant for the financing capability of the new airport.
Sellise süsteemi eesmärk oli käsitada eri lennujaamu ühe lennujaamana, millel on mitu lennurada.
FBS argues that the strategic change initiated in 2003 had been essential for economic reasons and that FBS had behaved like a prudent market economy operator in taking that step.
Seepärast tuli FBSi ja BFGd vaadelda ühe ettevõtjana.
On the basis of the business plan underpinning the LCC Strategy, FBS would have been in a position to assume that the airport’s operations would not continue to be unprofitable.
Saksamaa rõhutas, et komisjon ise oli viidanud kontrolli üleandmise ning kasumi ülekandmise lepingule, ühisele IT-struktuurile, tsentraliseeritud põhifunktsioonidele ja ühistele äriplaanidele kui kriteeriumidele, mille alusel tuleb kontserni kuuluvaid ettevõtteid pidada mitteautonoomseks [33].
FBS referred to the study that it commissioned to auditing firm […] (‘the first expert study’), which was finalised in 2007 and which would have confirmed that from the perspective of a market economy operator, it was rational to implement the LCC Strategy and put in place a corresponding schedule of charges.
Saksamaa sõnul ei kaasnenud kasumi ülekandmisega Schönefeldi kulude ülekandmist Tegelile ja Tempelhofile.
FBS claims that the individual agreements concluded with certain LCCs before the date of application of the 2004 schedule of charges had been necessary for the implementation of the LCC strategy in order to offer airlines an incentive to base themselves at Schönefeld.
See ei mõjutanud mingil moel Tegeli lennujaamatasusid.
FBS referred to a second study, commissioned to auditing firm […], which was also finalised in 2007.
Kõigis kolmes lennujaamas nõutud lennujaamatasud põhinesid konkreetse lennujaama kuludel.
In the framework of that study, the consultancy analysed the profitability of the various agreements forming measure 3 and found that FBS behaved like a rational market economy operator when it concluded each of them.
Lisaks juhtis Saksamaa tähelepanu sellele, et FBS, nagu mis tahes teine eraettevõtja, järgis strateegilist kava, et saavutada pikaajaline kasumlikkus.
All these individual agreements with the different airlines would have been concluded on the basis of purely economic considerations with a view to improving FBS’s economic situation in the short term.
Selle kava põhipunkt oli rajada Schönefeldi Berliini ühine lennujaam.
With regard to the 2003 easyJet agreement, FBS maintained that it had been an essential component of the implementation of the LCC strategy and that it did not involve State aid.
2004. aasta tasumäärade õiguslik kehtivus
The LCC strategy would have created an incentive for easyJet — one of the leading LCCs in Europe — to establish a base at Schönefeld.
Saksamaa väitis, et komisjoni menetluse algatamise otsuses tehtud esialgne järeldus, et tasumäärad ei kehti ilma piirkondliku pädeva asutuse tingimusteta heakskiiduta, [34] ei kajasta Saksamaal valitsenud õiguslikku olukorda õigesti.
On the basis of the successful conclusion of the 2003 easyJet agreement easyJet (viewed as an ‘anchor tenant’), FBS would have been able to attract other airlines to Schönefeld.
Lennuliikluse litsentsimise korralduse [35] 43a jao kohane piirkonna pädeva asutuse heakskiit ei ole tasumäärade kehtivuse eeltingimus.
The contractual relationship with easyJet (including the latter’s obligation to base a minimum number of aircraft at Schönefeld) would have ensured a high level of planning certainty on both sides and would have significantly contributed to increasing Schönefeld’s profitability.
Föderaalkohtu (Bundesgerichtshof) ja Saksa madalamate kohtute väljakujunenud kohtupraktika kohaselt kujutavad lennujaamade avaldatud tasumäärad endast Saksa tsiviilõiguse mõistes üldisi äritingimusi (Allgemeine Geschäftsbedingungen) [36].
FBS argues that the 2003 easyJet agreement did not fundamentally deviate from the 2004 Schedule and entailed no undue granting of advantages.
See tähendas, et tasumäärad kujutasid endast lepingutingimusi, mida kohaldati lennujaama kasutavate lennuettevõtjate suhtes vaikimisi, sõltumata sellest, kas pädev asutus oli need heaks kiitnud või mitte [37].
FBS also pointed out that the 2007 easyJet amending agreement explicitly referred to the 2006 Schedule, which was applicable at the time.
Brandenburgi kõrgem ringkonnakohus (Brandenburgisches Oberlandesgericht) andis selle kohta välja suunise (richterlicher Hinweis), mille kohaselt Potsdami ringkonnakohtu otsust ei tuleks kinnitada.
FBS further stressed that the individual contracts with LCCs had been signed before the 2005 Aviation Guidelines were adopted and, at least for some agreements, even before the adoption of the Charleroi decision of the Commission [31].
Saksamaa juhtis tähelepanu sellele, et menetluse algpõhjuseks olnud kaebus võeti vaidluspoolte vahelise kokkuleppe osana seejärel tagasi.
Besides, according to FBS, renting facilities at Terminal B to easyJet conferred no specific advantage on it.
Seega ei saanud Potsdami ringkonnakohtu otsus kunagi lõplikuks ja see muudeti kaebuse tagasivõtmisega kohaldamatuks, ehkki otsust selgesõnaliselt ei tühistatud.
The allocation of a separate terminal to easyJet would have been done on economic and practical grounds because of that airline’s high passenger throughput at Schönefeld. easyJet would have paid a normal market price, which would have been agreed on the basis of existing rents at Schönefeld.
Saksamaa märkis, et Potsdami ringkonnakohus on oma õiguse tõlgenduse nüüdseks läbi vaadanud ja järgmise väga sarnase kohtuasja puhul lükkas kohus Schönefeldi tasumäärasid käsitleva kaebuse tagasi.
The allocation of terminal areas was common practice at German and international airports.
Eraldi lepingud FBSi ja teatavate lennuettevõtjate vahel (2. ja 3. meede)
Furthermore, there would be no advertising rights giving easyJet an advantage over other airlines, since easyJet would have been given branding rights in its check-in area only, in the same way as any other airline.
Saksamaa sõnul tuleks Schönefeldis kohaldatud tasusüsteemi ja eraldi lepingulisi kokkuleppeid mitmete lennuettevõtjatega vaadelda odavlendude strateegia rakendamise kontekstis.
COMMENTS FROM GERMANY
Saksamaa väitis, et kuna Berliini lennujaamad moodustasid selles kontekstis ühise lennujaamasüsteemi, ei pakkunud nad üksteisele konkurentsi.
State influence
Schönefeldil oli lisaülesanne kergendada läbilaskevõime piiril tegutsenud Tegeli lennujaama koormust.
Germany argued that FBS’s resources are not under State control, and that their use could not be attributed to the State.
Odavlendude strateegia oli seaduslik viis liikluse kaudseks kontrollimiseks.
According to Germany, the incentives and rebates in question were not financed through public resources, but were the result of the business activities of an undertaking operating under private law.
See ei toonud kaasa Tegeli reisijate arvu vähenemist.
Germany argued in this context that FBS and its subsidiaries, though partially state-owned, were not integrated into the public administration, but had been explicitly made subject to the principles of competition and free market.
Ametliku uurimismenetluse algatamisele eelnenud aastatel reisijate arv mõlemas lennujaamas hoopis kasvas märkimisväärselt.
Germany added that the public shareholders expected FBS to yield profits.
Pealegi ei konkureerinud Berliini lennujaamad geograafilise vahemaa tõttu Leipzigi, Dresdeni, Hamburgi ja Lübecki lennujaamaga, eriti odavlennuettevõtjate hinnatundlike reisijate puhul.
The control and profit transfer agreement (measure 1)
Saksamaa sõnul oli odavlendude strateegia elluviimiseks oluline leida lennujaamale lennuettevõtjast põhirentnik, et kasutada Schönefeldi transpordisõlmena.
Germany pointed out that in public law terms, as well as under EU legislation [32], Berlin’s airports were interlinked in such a way as to form a single ‘airport system’.
Kui Schönefeldis oleks kehtinud samad tingimused kui Tegelis, oleks sellise põhirentniku ligimeelitamine olnud võimatu, mida näitavad 1990. aastatel tehtud ebaõnnestunud katsed veenda lennuettevõtjaid vahetama Tegelit Schönefeldi vastu.
The purpose of such an airport system would be to treat different airports as a single airport with multiple runways.
Liikluse ümberjuhtimiseks ja Schönefeldi läbilaskevõime tõhusaks rakendamiseks oli vaja meelitada sellesse lennujaama lennuliiklust.
FBS and BFG would thus have to be viewed as a single undertaking.
Lennuettevõtjatele pakuti sobivat stiimulit, rakendades odavlendude strateegiat, mis hõlmas tasumäärasid ning nendega kaasnevaid reisijate hulga põhiseid allahindlusi ja muid rahalisi stiimuleid.
Germany stressed that the Commission itself had referred to a control and profit transfer agreement, a joint IT structure, centralised key functions and unified company plans as criteria for considering individual companies within a group as non-autonomous [33].
Odavlendude strateegiat oli vaja rakendada mitme lennuettevõtjaga sõlmitud eraldi lepingu kaudu enne 2004. aasta tasumäärade jõustumist, et piirata võimalikult ruttu Schönefeldi toodetavat kahjumit ja saavutada tollal kiiresti kasvanud odavlendude turul soodne positsioon.
According to Germany, the transfer of profits would not involve transferring the costs of Schönefeld to Tegel and Tempelhof.
Sellega seoses juhtis Saksamaa tähelepanu asjaolule, et lennujaama tasumäärade ametlik muutmine oleks kaasa toonud palju haldustööd ja seda ei oleks saanud piisavalt kiiresti ehk 2003. aasta lõpuks lõpule viia, et hakata rakendama odavlendude strateegiat võimalikult kärmesti.
It would have no impact on airport charges at Tegel.
Saksamaa väitel oli FBS toiminud vaatlusaluste meetmete võtmisel turumajanduse tingimustes tegutseva investorina, sest FBSi äriotsused põhinesid odavlendude strateegial ja eraldi lepingud olid sõlmitud konsultandi välja töötatud põhjaliku äriplaani alusel.
The charges levied at all three airports would be based on the underlying costs at each site.
Saksamaa viitas ka hindamistele, mille olid teinud kaks auditeerimisfirmat, […] ja […], kellel FBS oli palunud kontrollida, kas odavlendude strateegia ja eraldi lepingud olid kooskõlas turumajanduse tingimustes tegutseva investori põhimõttega, ja seda nad olid.
Moreover, Germany pointed out that FBS, like any other private undertaking, was following a strategic plan with a view to making long-term profits.
Saksamaa sõnul jõudsid audiitorid järeldusele, et nii strateegilise suunamuutuse otsuse kui ka rahaliste stiimulite pakkumise skeemi kasutuselevõtmise puhul on võimalik tõestada, et turumajanduse tingimustes tegutsev investor oleks langetanud võrreldavas olukorras samad otsused.
The main feature of this plan would be the creation of a single airport for Berlin on the Schönefeld site.
EasyJeti 2003. aasta lepingu ja tabelis 6 nimetatud lepingute (välja arvatud V-Birdiga sõlmitud leping) puhul arvutas […] välja lepingute nüüdispuhasväärtused (edaspidi „NPV”), mis kõik osutusid positiivseks, ning leidis seega, et turumajanduse tingimustes tegutsev investor oleks toiminud täpselt samal moel kui FBS.
Legal validity of the 2004 Schedule
[…] sõnul võis easyJeti 2003. aasta leping avaldada mõju lennujaamatasudele, milles FBS oleks saanud kokku leppida teiste lennuettevõtjatega seoses nende tegevusega BERis, mõjutades sellega tulevase lennujaama kasumlikkust.
According to Germany, the provisional conclusion reached by the Commission in the opening decision, according to which schedules of charges that have not been unconditionally approved by the competent regional authority are not valid [34], would not correctly reflect the legal situation prevailing in Germany.
Saksamaa juhtis siiski tähelepanu sellele, et mure easyJeti 2003. aasta lepingu algse kestuse pärast ei ole enam asjakohane, sest seda lepingut muudeti easyJeti 2007. aasta muutmislepinguga, mis sisaldab sätet, et leping lõpeb BERi avamisel, mis oli tollal kavandatud 2011. aastasse.
Approval by the competent authority of the region (Land) in accordance with Section 43a of the Air Traffic Licensing Order [35] would not be a pre-requisite for the legal validity of the schedule of charges.
Oma tähelepanekutes kolmandate isikute märkuste kohta asus Saksamaa ka seisukohale, et teatavate kolmandate isikute väited 2004. aasta tasumäärade ja odavlennuettevõtjatega sõlmitud eraldi lepingute kohta olid osaliselt ebaõiged ja kontekstist välja rebitud.
According to the established case-law of the Federal Court of Justice (Bundesgerichtshof) and the lower German courts, the airports’ published schedules of charges would constitute ‘standard terms of business’ (Allgemeine Geschäftsbedingungen) as defined under German civil law [36].
Saksamaa rõhutas, et Schönefeldi tasumäärad pidid ärgitama lennuettevõtjaid seadma eesmärgiks uued sihtkohad ja et need määrad olid mittediskrimineerivad, sest allahindlust tehti igale lennuettevõtjale, kes suutis meelitada Schönefeldi piisaval arvul reisijaid, kes avas uued Schönefeldist lähtuvad lennuliinid või suurendas Schönefeldist lähtuvate lendude sagedust.
This means that the schedules of charges would play the role of contractual conditions offered by default to those airlines using the airport, whether or not the competent authority has approved the relevant schedule of charges [37].
EasyJeti 2004. aasta rendileping (4. meede)
According to Germany, in the judgment of 20 October 2004, referred to by the Commission at paragraph 22 of the opening decision [38], the Potsdam Regional Court (Landgericht Potsdam), misconstrued the circumstances.
Seoses sellega, et easyJet kasutab B-terminali, toonitas Saksamaa, et easyJet rendib B-terminali kogu kasutatavast pinnast vaid osa (24 %).