natgillin/translations-raw huggingface dataset:
where the departure is limited in time, explain when the company envisages complying with a particular recommendation;
Lõikes 8 osutatud teave peaks olema piisavalt selge, täpne ja põhjalik, et võimaldada aktsionäridel või osanikel, investoritel ja teistel sidusrühmadel hinnata konkreetsest soovitusest kõrvalekaldumisest tulenevaid tagajärgi.
where applicable, describe the measure taken instead of compliance and explain how that measure achieves the underlying objective of the specific recommendation or of the code as a whole, or clarify how it contributes to good corporate governance of the company.
Lisaks peaks see viitama äriühingu eripärale ja konkreetsele olukorrale, näiteks suurusele, äriühingu struktuurile, omandile või muudele asjaomastele tunnustele.
The information referred to in paragraph 8 should be sufficiently clear, accurate and comprehensive to enable shareholders, investors and other stakeholders to assess the consequences arising from the departure from a particular recommendation.
Selgitused kõrvalekaldumiste kohta tuleks selgelt esitada ühingujuhtimise aruandes sellisel viisil, et aktsionärid või osanikud, investorid ja teised sidusrühmad saaksid need hõlpsalt üles leida.
It should also refer to the specific characteristics and situation of the company, such as size, company structure or ownership or any other relevant features.
Selleks võiks näiteks järgida soovituste puhul sama järjekorda nagu asjaomases tavas või rühmitades kõik selgitused kõrvalekaldumiste kohta ühingujuhtimise aruande samas jaos, tingimusel et kasutatud meetodit täpselt selgitatakse.
Explanations for departures should be clearly presented in the corporate governance statement in such a way that they are easy to find for shareholders, investors and other stakeholders.
IV JAGU
This could be done, for example, by following the same order of recommendations as in the relevant code or by grouping all explanations for departure in the same section of the corporate governance statement, as long as the method used is clearly explained.
Lõppsätted
SECTION IV
Selleks et motiveerida äriühinguid järgima asjaomast head ühingujuhtimise tava või paremini selgitama sellest kõrvalekaldumisi, tuleb riiklikul tasandil teostada tõhusat järelevalvet kehtiva järelevalvekorra kohaselt.
Final provisions
Liikmesriigid peaksid juhtima siseriiklike heade ühingujuhtimise tavade eest vastutavate asutuste, börsil noteeritud äriühingute ja teiste asjaosaliste tähelepanu käesolevale soovitusele.
In order to motivate companies to comply with the relevant corporate governance code or to better explain departures from it, efficient monitoring needs to be carried out at national level, within the framework of the existing monitoring arrangements.
Liikmesriike kutsutakse üles teavitama komisjoni käesoleva soovitusega kooskõlas võetud meetmetest 13. aprilliks 2015, et võimaldada komisjonil jälgida ja hinnata olukorda.
Member States should draw this Recommendation to the attention of the bodies responsible for national corporate governance codes, listed companies and other parties concerned.
Käesolev soovitus on adresseeritud liikmesriikidele, siseriiklike heade ühingujuhtimise tavade eest vastutavatele asutustele, börsil noteeritud äriühingutele ja teistele asjaosalistele.
Member States are invited to inform the Commission of the measures taken in accordance with this Recommendation by 13 April 2015, in order to enable the Commission to monitor and assess the situation.
Brüssel, 9. aprill 2014
This Recommendation is addressed to the Member States, bodies responsible for national corporate governance codes, listed companies and other parties concerned.
Komisjoni nimel
Done at Brussels, 9 April 2014.
Michel Barnier
For the Commission
ELT L 182, 29.6.2013, lk 19.
Member of the Commission
ELT L 145, 30.4.2004, lk 1.
OJ L 182, 29.6.2013, p. 19.
KOM(2011) 164, 5.4.2011.
OJ L 145, 30.4.2004, p. 1.
Euroopa Parlamendi 29. märtsi 2012. aasta resolutsioon Euroopa äriühingu üldjuhtimise raamistiku kohta, 2011/2181(INI).
COM(2011) 164 of 5 April 2011.
KOM(2012) 740, 12.12.2012.
European Parliament resolution of 29 March 2012 on a corporate governance framework for European companies, 2011/2181(INI).
Äriühingu üldjuhtimiskorra kõrgekvaliteediline avalikustamine pakub kasulikku teavet investoritele ja hõlbustab nende investeerimisotsuseid.
COM(2012) 740 of 12 December 2012.
Lisaks suurendab see investorite usaldust äriühingute vastu, kuhu nad investeerivad.
High quality disclosure on companies' corporate governance arrangements offers useful information to investors and facilitates their investment decisions.
komisjoni liige
on principles for the protection of consumers and players of online gambling services and for the prevention of minors from gambling online
mis käsitleb põhimõtteid, mille abil kaitsta interneti hasartmänguteenuste tarbijaid ja mängijaid ning hoida alaealisi interneti hasartmängudest eemal
In 2011, the Commission held a public consultation on its ‘Green Paper on online gambling in the internal market’ [1].
Komisjon korraldas 2011. aastal avaliku konsultatsiooni rohelise raamatu kohta, mis käsitleb interneti hasartmänge siseturul [1].
It identified common objectives of the Member States regarding the regulation of online gambling services and helped to identify the key priority areas for Union action.
Kõnealuses rohelises raamatus määratleti liikmesriikide ühised eesmärgid seoses interneti hasartmänguteenuste reguleerimisega ning sellega aidati määrata kindlaks prioriteetsed valdkonnad liidu tegevuseks.
In its Communication ‘Towards a comprehensive European Framework for online gambling’ adopted on 23 October 2012 [2], the Commission proposed a series of actions which seek to respond to the regulatory, societal and technical challenges of online gambling.
Komisjon pakkus 23. oktoobril 2012 vastu võetud teatises „Interneti hasartmängusid käsitleva tervikliku Euroopa raamistiku suunas” [2] välja mitmeid meetmeid, millega soovitakse reageerida interneti hasartmängudega kaasnevatele regulatiivsetele, ühiskondlikele ja tehnilistele probleemidele.
In particular, the Commission announced that it would present Recommendations on the protection of consumers in the area of online gambling services, including the protection of minors, and on responsible commercial communication of online gambling services.
Eeskätt teatas komisjon plaanist esitada soovitusi tarbijate, sealhulgas alaealiste, kaitseks interneti hasartmänguteenuste valdkonnas ja hasartmänguteenustega seotud vastutustundlike äriliste teadaannete kohta.
This Recommendation is designed to combine both those subject matters and to improve the protection of consumers, players and to prevent minors from gambling online.
Käesoleva soovitusega tahetakse ühendada mõlemad nimetatud teemad ja parandada tarbijate ja mängijate kaitset ja hoida alaealised interneti hasartmängudest eemal.
This Recommendation aims to ensure that gambling remains a source of entertainment, consumers are provided a safe gambling environment and measures are in place to counter the risk of financial or social harm as well as to set out action needed to prevent minors from gambling online.
Käesoleva soovituse eesmärk on tagada, et hasartmängud jääksid meelelahutuseks, tarbijatele oleks tagatud ohutu hasartmängukeskkond ning oleksid olemas meetmed, millega tõrjuda rahalise ja sotsiaalse kahju ohtu, samuti esitada vajalikud meetmed, mis on vajalikud alaealiste eemalhoidmiseks interneti hasartmängudest.
In its Resolution of 10 September 2013 on online gambling in the internal market, the European Parliament [3] called on the Commission to explore the possibility of interoperability between national self-exclusion registers, to raise awareness about the risks of gambling addiction and to consider compulsory third-party identification checks.
Euroopa Parlament kutsus oma 10. septembri 2013. aasta resolutsioonis interneti hasartmängude kohta siseturul [3] komisjoni üles uurima võimalusi koostalitlusvõime loomiseks riiklike enesevälistuse registrite vahel, suurendama teadlikkust hasartmängusõltuvusega seotud ohtudest ning kaaluma kohustusliku kolmandate osaliste isikutuvastuskontrolli kohaldamist.
It also called for online gambling operators to be obliged to provide on the gambling website information on regulatory authorities and warnings to minors and the use of self-restrictions.
Euroopa Parlament kutsus interneti hasartmängudega tegelevaid ettevõtjaid üles võtma kohustuse esitada hasartmängude veebisaitidel teavet reguleerimisasutuste kohta, alaealistele suunatud hoiatusi ning soovitusi enesekontrolli kasutamiseks.
In addition, the European Parliament called for common principles for responsible commercial communications.
Lisaks sellele kutsus Euroopa Parlament üles kehtestama vastutustundlikke ärilisi teadaandeid käsitlevad ühised põhimõtted.
It recommended that commercial communications should contain clear warnings as to the consequences of compulsive gambling and the risks of gambling addiction.
Euroopa Parlament soovitas, et ärilised teadaanded peaksid sisaldama selgeid hoiatusi haiglasliku mängusõltuvuse ja hasartmängusõltuvuse tagajärgede kohta.
Commercial communications should be neither excessive nor displayed on content specifically targeted at minors or where there is a higher risk of targeting minors.
Ärilised teadaanded ei tohiks olla liialdavad ning need ei tohiks olla spetsiaalselt alaealistele suunatud ega kohtades, kus tõenäosus alaealisteni jõudmiseks on suurem.
The European Economic and Social Committee has also called on the Commission to intervene to improve consumer protection as regards online gambling, and to protect minors [4].
Ka Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee on kutsunud komisjoni üles sekkuma, et parandada tarbijakaitset seoses interneti hasartmängudega ning kaitsma alaealisi [4].
In the absence of harmonisation at Union level, Member States are in principle free to set the objectives of their policy on games of chance and to define the level of protection sought for the purpose of protecting the health of consumers.
Liidu tasandil ühtlustamise puudumisel on liikmesriikidel põhimõtteliselt vabad käed seada õnnemänge käsitlevaid poliitikaeesmärke ning määratleda kaitse taseme, mida soovitakse tarbijate tervise kaitseks tagada.
The Court of Justice of the European Union has provided general guidance on the interpretation of the fundamental freedoms of the internal market in the area of (online) gambling, taking into account the specific nature of gambling activities.
Euroopa Liidu Kohus on andnud üldiseid juhiseid selle kohta, kuidas tõlgendada siseturu põhiõiguseid (interneti) hasartmängude valdkonnas, võttes arvesse hasartmängude spetsiifikat.
While Member States may restrict or limit the cross-border supply of online gambling services on the basis of public interest objectives that they seek to protect, they are nonetheless to demonstrate the suitability and necessity of the measure in question.
Kuigi liikmesriigid võivad piirata interneti hasartmänguteenuste piiriülest osutamist ülekaaluka avaliku huvi kaalutlustel, peavad nad siiski tõendama kõnealuse meetme sobivust ja vajalikkust.
Member States have a duty to demonstrate that the public interest objectives are being pursued in a consistent and systematic manner [5].
Liikmesriikide kohustus on tõendada, et avaliku huvi eesmärke täidetakse järjepidevalt ja süstemaatiliselt [5].
The Court of Justice of the European Union has also established ground rules for commercial communications on gambling services and, in particular, for those provided under monopoly conditions.
Euroopa Liidu Kohus on kehtestanud ka hasartmänguteenuseid ning eelkõige monopoli tingimustes osutatavaid teenuseid käsitlevate äriliste teadaannete põhireeglid.
Advertising by the holder of a public monopoly is to be measured and strictly limited to what is necessary in order to channel consumers towards controlled gaming networks.
Avalik-õigusliku monopoli omaniku poolne mängude reklaamimine peab olema mõõdukas ja rangelt piiratud sellega, mis on vajalik, et suunata tarbijad kontrollitud hasartmängude võrgustikesse.
Such advertising cannot aim to encourage consumers' natural propensity to gamble by stimulating their active participation in it, for example by trivialising gambling, or increasing the attractiveness of gambling by means of enticing advertising messages holding out the prospect of major winnings.
Selline reklaam ei tohi suurendada tarbija loomulikku kalduvust mängida, innustades neid mängudes aktiivselt osalema, muutes mängimise igapäevaseks või muutes mängud atraktiivsemaks haarava reklaami kaudu, milles heiastuvad suured võidud.
In particular, a distinction should be drawn between strategies of the holder of a monopoly that are intended solely to inform potential customers of the existence of products and serve to ensure regular access to games of chance by channelling gamblers into controlled circuits, and those which invite and encourage active participation in such games [6].
Eelkõige tuleb eristada monopoli omaniku strateegiad, mille ainus eesmärk on teavitada võimalikke kliente toodete olemasolust ning tagada pidev juurdepääs hasartmängudele, suunates mängijad kontrollitud kanalitesse, strateegiatest, mis kutsuvad ja innustavad aktiivselt sellistes mängudes osalema [6].
Protection of consumers and health are the main public interest objectives of Member States in the context of their national gambling frameworks addressing the prevention of problem gambling and the protection of minors.
Tarbija- ja tervisekaitse on liikmesriikide peamised avaliku huvi kaalutlused riigisisestes hasartmänguraamistikes, milles käsitletakse probleemse hasartmängimise ja alaealiste kaitse probleemi.
The rules and policies that Member States have introduced to pursue public interest objectives vary considerably.
Avaliku huvi eesmärkide saavutamiseks liikmesriikides kehtestatud eeskirjad ja poliitika on väga erinevad.
Action at Union level encourages Member States to provide a high level of protection throughout the Union, in particular in light of risks associated with gambling that include the development of a gambling disorder or to other negative personal and social consequences.
Liidu tasandi meetmed julgustavad liikmesriike andma kõrgetasemelist kaitset kogu liidu ulatuses, arvestades eelkõige hasartmängudega seotud ohte, sealhulgas hasartmängusõltuvuse väljakujunemine või muud negatiivsed isiklikud või sotsiaalsed tagajärjed.
The aim of this Recommendation is to safeguard the health of consumers and players and thus also to minimise eventual economic harm that may result from compulsive or excessive gambling.
Käesoleva soovituse eesmärk on kaitsta tarbijate tervist ja seega minimeerida ka majanduslikku kahju, mis võib tuleneda haiglaslikust mängusõltuvusest või liigsest hasartmängimisest.
To that end, it recommends principles for a high level of protection of consumers, players and minors as regards online gambling services.
Selleks soovitatakse põhimõtteid, et tagada tarbijate, mängijate ja alaealiste kaitse kõrge tase interneti hasartmänguteenuste valdkonnas.
In preparing this Recommendation, the Commission has drawn from good practices in the Member States.
Käesolevat soovitust koostades toetus komisjon liikmesriikides järgitavatele headele tavadele.
Online gambling services are widely offered and used.
Interneti hasartmänguteenuste osutamine ja kasutamine on laialt levinud.
Online gambling is a service activity with annual EU revenues of EUR 10,54 billion in 2012.
Interneti hasartmängimine on teenus, mille pealt teeniti ELis 2012. aastal tulu 10,54 miljardit eurot.
Technological developments, the increase of internet availability and the convenience of mobile technologies are driving the accessibility and growth of online gambling.
Tehnoloogiaareng, internetile juurdepääsu lihtsustumine ja mobiilirakenduste mugavus suurendab interneti hasartmängude kättesaadavust ja kasvu.
However, misinformed choices can be made where information is not sufficiently clear or transparent.
Piisavalt selge ja läbipaistva teabe puudumisel võidakse aga teha valesid otsuseid.
In addition, online players look for competing gambling opportunities whenever they perceive a lack of attractive offers.
Lisaks otsivad internetis mängijad alternatiivseid hasartmänguvõimalusi kohe, kui neile tundub, et pakkumised ei ole piisavalt ahvatlevad.
A wide range of media contributing to exposure to commercial communications relating to gambling exists, for example print media, direct mail, audiovisual media and outdoor advertising, as well as sponsorship.
Hasartmängimist puudutavaid ärilisi teadaandeid levitatakse eri meediakanaleid pidi, nagu näiteks trükimeedia, otsepostitus, audiovisuaalmeedia ja välireklaamid, samuti sponsorlus.
This may result in vulnerable groups such as minors being attracted to gambling.
Selle tagajärjel võivad muutuda hasartmängud köitvaks selliste haavatavate rühmade jaoks nagu alaealised.
At the same time, commercial communication of online gambling services can play an important role in directing consumers to an offer which has been allowed and is supervised, for example by showing the identity of the operator and by carrying correct information about gambling including the risks of problem gambling, as well as appropriate warning messages.
Samal ajal võivad interneti hasartmänguteenuseid käsitlevad ärilised teadaanded mängida olulist rolli tarbijate suunamisel pakkumiste juurde, mis on lubatud ja mille üle teostatakse järelevalvet, esitades näiteks hasartmängukorraldaja nime ning sisaldades korrektset teavet hasartmängude, sealhulgas probleemse hasartmängimise ohtude kohta, ning asjakohaseid hoiatussõnumeid.
Some individuals who engage in gambling experience problems as a result of their behaviour to a degree which impacts on person or family, others are severely harmed for reasons of pathological gambling.
Mõned hasartmängude mängijad võivad tekitada oma käitumisega sellises ulatuses kahju, et see mõjutab teda ennast või tema perekonda, teistele jälle tekitab tõsiseid probleeme patoloogiline mängurlus.
It is estimated that between 0,1-0,8 % of the general adult population suffers from a gambling disorder and an additional 0,1-2,2 % demonstrate potentially problematic gambling involvement.
Hinnanguliselt kannatab 0,1–0,8 % üldisest täiskasvanud elanikkonnast hasartmängusõltuvuse all ning lisaks esineb 0,1–2,2 % puhul potentsiaalselt problemaatilise hasartmängusõltuvuse tundemärke [7].
Therefore, a preventive approach is necessary for online gambling services to be offered and promoted in a manner that is socially responsible, in particular to ensure that gambling remains a source of recreational and leisure activity.
Seetõttu on vajalik ennetav lähenemisviis, et interneti hasartmänguteenuseid osutataks ja edendataks sotsiaalselt vastutustundlikult, tagamaks, et hasartmängimine jääks eelkõige meelelahutuslikuks ja vabaajategevuseks.
Minors are frequently exposed to gambling as they use the internet and mobile applications and media that display gambling advertising as well as outdoor gambling advertising.
Alaealised puutuvad internetti ja mobiilirakendusi ning hasartmänge reklaamivat meediat kasutades hasartmängudega sageli kokku.
They also watch or attend sports competitions sponsored by gambling interests or carrying advertising focused on gambling activities.
Samuti on oma roll hasartmänge reklaamivatel välireklaamidel.
Therefore, this Recommendation is also intended to prevent minors from being harmed or exploited by gambling.
Alaealised vaatavad ja külastavad spordivõistlusi, mille sponsoriks on hasartmängude korraldajad, või mille raames reklaamitakse hasartmänge.
Online gambling operators established in the Union increasingly hold multiple licences across several Member States which have chosen license-based systems in relation to gambling regulation.
Seetõttu püütakse käesoleva soovitusega hoida ära, et hasartmängimine mõjutaks negatiivselt alaealisi või et neid selle kaudu ära kasutataks.
They could benefit from a more common approach.
Üha levinum on see, et liidus asutatud interneti hasartmängude korraldajal on tegevusluba mitmes liikmesriigis, kes on otsustanud hasartmängude valdkonna reguleerida lubade süsteemiga.
Furthermore, the multiplication of compliance requirements can create unnecessary duplication of infrastructure and costs, resulting in an unnecessary administrative burden on regulators.
Neile võiks liidu tasandi ühtsemast lähenemisviisist kasu olla.
It is appropriate to invite Member States to put forward rules providing consumers with information about online gambling.
Lisaks sellele võib nõuete rohkus tuua kaasa infrastruktuuri ja kulude tarbetu dubleerimise, mis aga tekitab reguleerimisasutustele tarbetut halduskoormust.
Such rules should prevent the development of gambling related disorders and prevent minors from accessing gambling facilities and discourage consumers from availing of offers which are not allowed and therefore potentially harmful.
On asjakohane kutsuda liikmesriike üles esitama eeskirju, mille alusel esitatakse tarbijatele teavet interneti hasartmängude kohta.
Where appropriate, the principles of this Recommendation should not only be addressed to operators but also to third parties, including so-called ‘affiliates’, who are allowed to promote online gambling services on behalf of the operator.
Sellised eeskirjad peaksid ka vältima hasartmängusõltuvuse kujunemist ja hoidma alaealisi eemal hasartmänguvõimalustest ning hoidma tarbijaid tagasi valimast pakkumisi, mis ei ole lubatud ja mis võivad kahju tekitada.
It is appropriate to better inform consumers and players about online gambling services which, consistently with Union law, are not allowed according to the law of the Member State where the online gambling service is received and also to act against such services.
Käesoleva soovituse põhimõtted ei peaks olema adresseeritud üksnes hasartmängukorraldajatele, vaid ka kolmandatele isikutele, sealhulgas niinimetatud sidusettevõtjatele, kellel on lubatud reklaamida interneti hasartmänguteenuseid nende korraldaja nimel.
Within that framework, Member States that do not allow a specific online gambling service should not allow commercial communication for such a service.
On asjakohane teavitada tarbijaid ja mängijaid paremini sellistest interneti hasartmänguteenustest, mis liidu õigusest tulenevalt ei ole lubatud selle liikmesriigi seadusega, kus interneti hasartmänguteenuseid kasutatakse, ning samuti tegutseda selliste teenuste pakkumise vastu.
The registration process to open a player account serves the purpose of verifying the identity of the person and enabling the tracking of player behaviour.
Sellest lähtuvalt ei tohiks liikmesriigid, kes ei luba konkreetse interneti hasartmänguteenuse osutamist, lubada ka selle teenuse kohta äriliste teadaannete esitamist.
It is essential that such registration be designed in such a way as to also prevent consumers from dropping out of the registration process and turning to gambling websites that are not regulated.
Mängijakonto avamiseks kasutatava registreerimisprotsessi eesmärk on tuvastada isikusamasus ning võimaldada jälgida mängija käitumist.
Whilst the registration process has been introduced differently across the Member States, at times with offline or manual steps in the verification process, Member States should ensure that the identification details can be effectively checked to facilitate the completion of the registration process.
On oluline, et selline registreerimine on korraldatud nii, et tarbijad ei jätaks registreerimisprotsessi pooleli ega pöörduks selliste hasartmängude veebisaitide poole, mis ei ole reguleeritud.
It is important that player accounts only be made permanent once the identity details provided by the players are validated.
Kuigi registreerimisprotsess on erinevates liikmesriikides erinev, hõlmates kontrolliprotsessis mõnikord off-line või manuaalselt teostatavaid etappe, peaksid liikmesriigid tagama, et tuvastamisega seotud üksikasju oleks registreerimisprotsessi lõpuleviimiseks võimalik tõhusalt kontrollida.
Before the account becomes a permanent one, it is desirable that players be allowed to use temporary accounts.
On oluline, et mängijakonto muutuks alaliseks alles pärast seda, kui mängija esitatud isikuandmed on kinnitatud.