natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission has considered the issue of whether the measures are compatible with existing internal market regulations.
Komisjon hindas võimalike turutõrgete probleemi vastajate esitatud tõendite põhjal ja tegi ka ulatusliku majandusanalüüsi [48].
In particular, some interested parties have raised the concern that the aid may infringe on Article 8 of the Electricity Directive.
Ühendkuningriigi väited, et pikas perspektiivis esineb CO2-heite puhul järelejäänud turutõrge, sest süsiniku puhul puuduvad pikaajalised hinnasignaalid ning puudub ka piisavalt täpne ja stabiilne reguleeriv raamistik CO2-heite vähendamiseks pikema aja jooksul, vastavad tõele.
Some respondents also questioned that the measures comply with EU public procurement rules [41].
See argument õigustab teatavat riigi sekkumist vähese CO2-heitega energiatootmise ergutamiseks, mis hõlmab ka tuumaenergiat.
The Commission considers that the two issues are to some extent linked.
Lisaks näivad vastavat tõele argumendid, et elektrienergia varustuskindlust ei ole asjakohaselt hinnatud ja et otsused teha elektritootmisse erainvesteeringuid võivad jääda allapoole sotsiaalset optimumi.
In particular, the public procurement rules enshrined in Directive 2004/17/EC and Directive 2004/18/EC are not applicable to the measure at hand, as it does not involve any procurement of supply, works or services.
Samas ei tundu need kaks võimalikku turutõrget õigustavat investeerimist konkreetselt tuumaenergia tootmisse, vaid laiemalt vähese CO2-heitega energiatootmisse investeerimist ning vastavalt abi elektri kättesaadavuse positiivsete välismõjude kasutamiseks.
Directives 2004/17/EC and 2004/18/EC apply to the acquisition, by means of a public contract, of works, supplies or services by one or more contracting authorities or entities from economic operators chosen by those contracting authorities or entities, whether or not the works, supplies or services are intended for a public purpose.
Viimatinimetatud turutõrkega tegeletakse konkreetselt võimsusmehhanismi loomise abil.
This implies, amongst other aspects, the conclusion of a contract which provides for mutually binding obligations where the execution of the works, supplies or services are subject to specific requirements defined by the contracting authority or the contracting entity and which are legally enforceable.
Komisjon kiitis Ühendkuningriigi meetme seoses võimsuse turuga heaks oma 23. juuli 2014. aasta otsusega [49].
By contrast, State acts such as authorisations or licences, whereby the MS or a public authority thereof establishes the conditions for the exercise of an economic activity, including a condition to carry out a given operation, granted, normally, on request of the economic operator and not on the initiative of the contracting authority or the contracting entity and where the economic operator remains free to withdraw from the provision of works or services, do not qualify as procurement.
On aga kaks turutõrget, mis on konkreetselt tuumaenergia puhul asjakohasemad.
Likewise, the mere financing, in particular through grants, of an activity, which is frequently linked to the obligation to reimburse the amounts received where they are not used for the purposes intended, does not fall under the scope of the aforementioned Directives.
Esiteks on tuumaenergiasse investeerimisel märkimisväärne risk, arvestades suuri lühiajalisi kapitalikulusid, pikki ehitusaegu ning pikka käitamisaega investeerimiskulude tagasisaamiseks.
On the basis of the available information it is not possible to conclude that the CfD concerns the acquisition of any works, services or supplies and thus qualify as public contracts or concessions.
Turupõhiste finantsinstrumentide ning muud liiki lepingute puudumine sellise olulise riski maandamiseks kujutab endast turutõrget, mis on omane vähestele tehnoloogialahendustele, sh tuumaenergiale.
First, the CfD does not establish any specific requirements on the supply, to the contracting authority or to third parties, of any type of services, goods or works.
Praegu turul saadaolevad vahendid pakuvad tähtaegadeks 10–15 aastat, mitte üle selle, ning seda kas pikaajaliste lepingute või riskimaandamisinstrumentide vormis.
Those contracts only involve a general commitment, by NNBG, to invest in, build and operate the HPC plant.
Eelkõige on tuumaenergia tootmisel äärmiselt pikad ja keerulised olelusringid, erinevalt enamikust muudest energiataristutest ning tegelikult ka erinevalt enamikust taristutest üldiselt.
Furthermore, as explained in recital 315 above, the Commission finds that the service provided does not qualify as a service of general economic interest.
Tavajuhul ehitatakse tuumaelektrijaama kaheksa kuni kümme aastat, kusjuures kulusid tuleb kanda enne mis tahes tulude tekkimist ning riski kannab üksnes investor.
Secondly, the contracts do not cater for mutually binding obligations which could be enforceable before a Court.
60 aasta pikkust tööiga iseloomustab tulude teenimine, aga need põhinevad hulgimüügihindade ebakindlal kujunemisel.
To the contrary, the contracts contains only deadlines relating to the construction phase of the nuclear reactors, at each of which NNBG runs the risk of seeing the contract terminated (see recital 219 above).
Järgnev dekomisjoneerimisperiood võib kesta nelikümmend aastat ning rajatise sulgemiseks tuleb samuti raha kõrvale panna.
Thirdly, there is no selectivity on the number of economic operators that can enter into a CfD other than those resulting from the limited number of sites available for the construction of nuclear power stations.
Viimaks tuleb kõrgaktiivseid radioaktiivseid jäätmeid tavajuhul kohapeal ladustada ja käidelda, enne kui need viiakse üle hoidlasse, kus jäätmeid hoitakse eeldatavalt tuhandeid aastaid.
As UK authorities have highlighted, the system remains open to all potential interested parties.
Teiseks on olemas (ülekaalukalt poliitiline) nn kinnipidamise risk, kui investeering on juba tehtud ja investor on halvemal läbirääkimispositsioonil.
The Commission therefore concludes that the CfD for HPC establishes the conditions for the exercise of the activity of electricity generation through use of nuclear technology, and does not qualify as a public contract or a procurement activity.
Arvestades tuumatehnoloogia vastuolulist iseloomu, võivad erinevad valitsused võtta erinevaid seisukohti selle soovitavuse suhtes, mis võib erainvestorites lisaks ebakindlust tekitada.
Even if one were to argue that Article 8 of the Electricity Directive applies to the notified measure, the Commission believes that there is no breach of it.
Komisjon ei ole veendunud, et see küsimus võib kvalifitseeruda turutõrkeks, aga ta möönab, et see võib olla tegur, mis raskendab investeerimist uude tuumajaama, eelkõige arvestades tuumaelektrijaamade ehitamiseks, käitamiseks ja dekomisjoneerimiseks vajalikke pikki tähtaegu.
Article 8 of the Electricity Directive does not prescribe the use of a tendering procedure, establishing that equivalent procedures in terms of transparency and non-discrimination, and on the basis of published criteria, can be used.
Need küsimused on ainuomased tuumatehnoloogiale.
The UK has set out a public call for interest to identify suitable investors in nuclear energy.
Põhimõtteliselt võib kõigile tehnoloogialahendustele osaks saada „kinnipidamine” poliitilistel põhjustel, aga arvestades pikemaid tähtaegu ja suuremaid investeeringumahte, võivad tuumaprojektid eelduste kohaselt rohkem kannatada.
In particular, DECC published a call for expressions of interest for potential investors in projects meeting the required characteristics, as described in the published document, in December 2011 [42].
Ning kuna on võimatu suurtest investeeringutest tulenevaid riske turuinstrumentide abil piisavalt jagada, mõjutab see tuumatehnoloogiat ebaproportsionaalselt rohkem kui teisi tehnoloogialahendusi.
The Operational Framework for CfDs and the Energy Bill were subsequently published on 29 November 2012 [43].
Samuti arutas komisjon küsimust, kas abi puudumisel oleks tehtud uude tuumajaama investeeringuid.
The Operational Framework provided clarity on how the CfD is intended to support investment in low-carbon electricity generation.
Mudeli koostamisel kasutati mitmeid vastupidiseid stsenaariume erinevate eeldustega fossiilkütuste hindade kohta ning poliitmaastiku kohta, mis võivad esineda juhul, kui uuel tuumajaamal puudub hinnavaheleping [50].
It set out proposals on how developers can apply for a CfD, the terms on which these contracts will be issued, and the supporting institutional framework.
Kuigi Ühendkuningriik väidab, et mudeli koostamine iseenesest ning eeskätt nii pikkade ajavahemike kohta võib tegeliku maailma dünaamika vajaliku lihtsustamise põhjal anda üksnes kasulikke viiteid, arvab komisjon, et selline mudeli koostamine võib anda kasulikku teavet tema seisukohtade kujundamiseks hinnangu põhiaspektide kohta.
The only nuclear generation company that responded to the invitation, and with a new nuclear project sufficiently advanced to be considered eligible to commence discussions, was NNBG, which by letter dated 22 March 2012 submitted its eligibility criteria.
Mudelisse kanti veel kaheksa stsenaariumi, millest igaühest tehti veel omakorda kuni kaheksa varianti.
The project was confirmed as eligible in DECC's reply on 22 May 2012.
Valitud stsenaariumide põhitulemuste kokkuvõtte leiate lisa tabelis 9.
The UK confirmed in July 2012 that it had held discussions with new nuclear developers other than NNBG [44].
See komisjoni tehtud analüüs kinnitab, et küsimus, kas turg annaks investeeringuid uude tuumajaama realistliku tähtaja jooksul, on väga ebakindel.
Following internal UK Government approval, formal negotiations began with NNBG on 15 February 2013 on the potential terms of an Investment Contract.
Esitatud tõendid ja tehtud analüüs ei ole küll ammendavad, aga need osutavad mõistlikult kõrgel usaldatavustasemel ning vältimatute piirangutega, mis tulenevad sellise ajavahemiku kohta prognoosimisest, et puhtalt kaubanduslikke investeeringuid uude tuumajaama ei tehtaks piisavalt aegsasti, et vastata energiapoliitika vajadustele, millega Ühendkuningriik riigiabi puudumisel silmitsi seisab.
The Commission concludes that the selection procedure used by the UK to identify a suitable CfD contractor for new nuclear investments was based on a clear, transparent and non-discriminatory framework, which can be considered equivalent to a tendering procedure in terms of transparency and non-discrimination.
Lisaks ei ole alternatiivsed mehhanismid piisavad, et stimuleerida investeeringuid uude tuumajaama.
Therefore, it is not necessary to establish whether a potential violation of internal market regulations would make the aid incompatible.
Ei süsinikuhinna alampiir ega võimsuse turg ei ole piisavad investeeringute toomiseks uude tuumajaama.
In the Opening Decision, the Commission questioned three of the common objectives put forward by the UK, i.e. diversification, security of supply, and decarbonisation.
Eelkõige on tuumajaamade käitajatel võimalik võimsuse turul osaleda üksnes siis, kui nad loobuvad muudest toetuse vormidest, sealhulgas hinnavahelepingust või krediidigarantiist, ning võimsuse turu pakutav tähtaeg on liiga lühike, et tagada investeeringud uude tuumajaama.
The Opening Decision recognised that security of supply qualifies as a common objective, but was unsure of whether in this particular case the aid measure would help solving the problem as there seems to be mismatch between the predicted shortfall in demand and the moment when HPC would be available.
Süsinikuhinna alampiir ei paku piisavalt kindlust tulevaste hulgimüügihindade kohta, et teha uue tuumajaama puhul vajaliku suuruse ja kestusega investeeringut.
Also, it was unclear to the Commission whether alternative technologies might address the need of new energy capacity.
Koostatud mudeli alusel ei oleks muud toetusevormid piisavad, et kindlustada investeeringuid uude tuumajaama realistliku tähtaja jooksul, nagu Ühendkuningriik vajab.
Finally, diversification was considered an important aspect of security of supply, but not one which could be recognised as an objective of common interest on its own merit.
Kummagi toetusmeetmega ei lahendata hulgimüügihindade suurt ebakindlust ega võimaluse puudumist maandada pikaajaliste lepingute riske ja neid sõlmida.
The Commission however accepted that the measure was in line with the Euratom Treaty.
Eespool esitatud põhjustel ja kuivõrd investeerimine uude tuumajaama teenib punktis 9.2 rõhutatud ELi ühishuvi eesmärki, järeldab komisjon niisiis selle konkreetse uude tuumajaama tehtava konkreetse investeeringuliigi alusel ning riigi ja Ühendkuningriigis otsuse tegemise ajal täheldatud finantsturgude toimimise alusel, et kavandatavad riigiabi meetmed on vajalikud.
As recognised in past Commission decisions [45], the Euratom Treaty aims at creating the ‘conditions necessary for the development of a powerful nuclear industry which will provide extensive energy sources’.
ASJAKOHASED VAHENDID JA STIMULEERIV MÕJU
This objective is further reiterated in Article 1 of the Euratom Treaty, which establishes that ‘it shall be the task of the Community to contribute to the raising of the standard of living in the Member States (…) by creating the conditions necessary for the speedy establishment and growth of nuclear industries’.
Oma algatamisotsuses pidas komisjon küsitavaks, kas hinnavahelepingut saaks käsitada asjakohase riigiabivahendina, kuna sellega kaotatakse hinnasignaal ja sekkutakse olemasolevasse turukorraldusse, mille kohaselt elektritootmine on konkurentsiturg ning investeeringuid tehakse vastavalt eeldatavatele tuludele, mis saadakse elektrienergia hulgimüügist.
On this basis, the Euratom Treaty establishes the Euratom Community, foreseeing the necessary instruments and attribution of responsibilities to achieve these objectives.
Samuti pidas komisjon küsitavaks meetme kestust ning asjaolu, et see kaitseb tulusid, kuivõrd sellega kaotatakse hinnarisk, mida veelgi tugevdatakse hinnavahelepingu rakendamisel koos krediidigarantiiga.
The Commission must ensure that the provisions of this Treaty are applied.
Viimaks väljendas komisjon kahtlust seoses avatud ja läbipaistva pakkumismenetluse puudumisega, millega muu hulgas rikuti tehnoloogilist neutraalsust, võimaldades eraviisilisi läbirääkimisi Ühendkuningriigi ja EDFi vahel konkreetsel tehnoloogial põhineva projekti üle.
Article 2(c) of the Euratom Treaty provides that Member States shall ‘facilitate investment and ensure, particularly by encouraging ventures on the part of undertakings, the establishment of the basic installations necessary for the development of nuclear energy in the Community’.
Ühendkuningriigi argumendid hinnavahelepingu toetuseks on seotud eespool punktis 9.3 rõhutatud peamiste turutõrgetega, peamiselt erainvestorite suutmatusega hinna volatiilsuse riski tõhusalt jagada või üle kanda, sest riski ülekandmise turud on praeguste asjaolude juures ebatäielikud.
Article 40 of the same Treaty envisages the Community publishing of illustrative programmes ‘to stimulate investment, indicating production targets’.
Kuivõrd sellised pikaajalised kapitaliturutõrked on olemas, ei oleks krediidigarantii andmine iseenesest piisav, et tuua uude tuumajaama investeeringuid, sest see on suunatud üksnes vajadusele hankida projektile laenu, aga sellega ei lahendata tuumaenergiatootmise spetsiifilisi probleeme, nagu selle ehitamisest tulenevad konkreetsed riskid ning pikk ja keeruline olelusring.
Based on the Commission assessment, the measure contributes to long-term security of supply, in particular based on capacity forecasts and the role which HPC's supply of electricity will play when it is expected to start operating.
Krediidigarantiiga võimaldatakse investoril võtta laenu, samas kui hinnavahelepinguga võimaldatakse investoril eraldada projektile omakapitali.
The Commission therefore finds that aid measures aimed at promoting nuclear energy pursue an objective of common interest and, at the same time, can deliver a contribution to the objectives of diversification and security of supply.
Enamgi veel, krediidigarantii põhineb iseenesest hinnavahelepingu olemasolul ja on sellega lahutamatult seotud, kuna projekti reitingus võetakse arvesse hinnavahelepingu olemasolu.
In its Opening Decision, the Commission questioned the view that nuclear energy necessarily suffers from a market failure.
Projekti pikaajalise riski profiili saab tasakaalustada üksnes hinnavahelepingu garanteeritud tuludega.
The Commission referred in particular to the existence of other instruments aimed at decarbonisation (such as the ETS), and to the apparent commercial viability of nuclear energy.
HPC hinnavahelepingu ja ministeeriumiga sõlmitud lepingu spetsiifiliste lisatingimuste ning eelkõige tuumatehnoloogia poliitilise või õigusliku diskrimineeriva väljajätmise puhul makstava hüvitisega käsitletakse täiendavaid riske, mida saab pidada tuumatehnoloogiale ainuomasteks, st investeeringute kinnihoidmine õigusraamistiku muutmise tõttu, näiteks poliitilistel põhjustel.
The Commission also mentioned that if a market failure were to exist, it might be related to barriers to raising the level of funds necessary due to the massive costs involved, which would seem to be adequately addressed by the provision of a Credit Guarantee without the need for other instruments.
Pidades silmas abimeetmete eesmärki, st tuua tuumaenergiavaldkonda investeeringuid, leiab komisjon, et avatud pakkumismenetlus, mis hõlmaks rohkem elektritootmisalaseid tehnoloogialahendusi, ei oleks Ühendkuningriigi nõutud tähtaega arvestades olnud asjakohane.
The Commission assessed the issue of potential market failures looking at the evidence provided by the respondents and carrying out extensive economic analysis [46].
Pärast seda, kui Ühendkuningriik oli esitanud avatud osalemiskutse, tegi investeerimisettepaneku üksnes EDF.
There is merit in UK's claims that a residual market failure exists in carbon emissions in the long run since there are no long-term price signals for carbon and a lack of a sufficiently precise and stable regulatory framework for carbon reductions in the long term.
Ühendkuningriik on esitanud tõendeid, [52] et EDFiga peetud läbirääkimiste ajal ei olnud ükski muu projekt valmis HPC-ga konkureerima.
This argument justifies some sort of government intervention to foster low-carbon generation, which includes nuclear.
Tuumatehnoloogia eripära tõttu on kasutuselevõtueelsed kulud väga suured ning vähestel ettevõtjatel on teadmisi ja finantsvõimekust teha investeeringuid HPC-ga sarnases mahus.
However these two potential market failures do not appear to justify investment specifically in nuclear generation, but more broadly investment in low-carbon generation and remedies to internalise the positive externality of electricity availability, respectively.
Komisjon möönab, et nõuete poolest, millele investorid peavad vastama, on tuumaenergia üldiselt teistsuguses olukorras kui muu tehnoloogia.
The latter market failure is addressed specifically by the creation of a capacity mechanism.
Investeeringu pikkuse ja suuruse poolest võrreldavaid tuumaelektrijaama projekte lihtsalt ei ole.
There are however two market failures which are more relevant specifically to nuclear energy.
See on peaaegu ettenägematult mahukas taristuprojekt nii energia- kui mis tahes muus sektoris.
First, investment in nuclear energy is subject to significant risk given the combination of high upfront capital costs, long construction times and a long period of operation to recover the investment costs.
Seetõttu tunnistab komisjon, et projekti piiranguid arvestades ei oleks pakkumismenetlus käesoleval juhul sisukaid tulemusi andnud.
The lack of market-based financial instruments, as well as other types of contracts, to hedge against such substantial risk constitutes a market failure which is specific to few technologies among which nuclear energy.
Samuti leiab komisjon, et hinnavahelepingu andmine uuele tuumainvesteeringule ei ole muude tehnoloogialahenduste suhtes liiga diskrimineeriv ega anna uuele tuumajaamale rohkem eeliseid kui muule tehnoloogiale.
The instruments currently available from the market do not provide time horizons in excess of 10 or 15 years, either in the form of long-term contracts or as risk-hedging instruments.
Ka muid tehnoloogialahendusi saab samamoodi toetada hinnavahelepingutega, nii et kasutatakse sama liiki instrumenti, välja arvatud kohandused, mida saab tehnoloogialahenduste erinevuste puhul käsitada vajalikuna (nagu lepingud ministeeriumiga või tegevuskulude ülevaatamised).
In particular, nuclear energy production has extremely long and complex life cycles, unlike most other energy infrastructure and indeed unlike most infrastructure investments in general.
Pealegi ei saa paljusid taastuvenergiaalaseid tehnoloogialahendusi pidada nende muutliku võimsuse tõttu sobivaks alternatiiviks sellisele baaskoormustehnoloogiale nagu tuumaenergia.
It normally takes 8 to 10 years to construct a nuclear power plant, with costs to be incurred before any revenues are generated and with risks borne only by the investor.
Nagu eespool põhjenduses 199 on selgitatud, vastab HPC projektiga eeldatavasti kaetav võimsus 14 GW-le maismaa tuuleenergia võimsusele või 11 GW-le mere tuuleenergia võimsusele, mille pakkumine sama tähtaja jooksul ei ole realistlik.
The 60-year operational life is characterised by the generation of revenues, but these are based on an uncertain evolution of wholesale prices.
Samuti ei diskrimineerita uue tuumajaama hinnavahelepinguga olemasolevaid tuumajaamu, mille ehitamiseks ei ole vaja pakkuda stiimuleid ja mis ehitati teistsuguses olukorras kui praegune ehk näiteks enne turu liberaliseerimist.
The ensuing decommissioning period can last forty years, with funds to be set aside for the shutdown of the installation.
Konkreetse juhtumi ja projekti piires järeldab komisjon seega, et hinnavaheleping koos krediidigarantii ja ministeeriumi lepinguga, nagu teatatud meetmes kirjeldatud, on asjakohased vahendid abisaajale abi andmiseks ja piisava stimuleeriva mõju pakkumiseks.
Finally, high-level nuclear waste storage and treatment is typically carried out on site before transfer to a repository, where waste is expected to be stored for thousands of years.
PROPORTSIONAALSUS
Second, there is the risk of (predominantly political) ‘hold-up’ once the investment is made and the investor is in a weaker bargaining position.
Algatamisotsuses pidas komisjon küsitavaks, kas tulumäär on hinnavahelepingu, krediidigarantii ja meetme muude riskimaandamiselementide kombinatsiooni puhul proportsionaalne, kuna väiksema riski tõttu näib, et asjakohased oleksid oluliselt väiksemad tulumäärad kui NNBG-le ette nähtud.
Given the controversial nature of nuclear technology, successive governments can take different views on its desirability, which can compound uncertainty for private investors.
Eelkõige on hinnavaheleping mõeldud kaotama turuhinna riski, samas kui meetme eesmärk on hüvitiste ettenägemise abil kaitsta investorit mitmete sündmuste eest.
The Commission is not convinced that this issue may qualify as a market failure, but it recognises that it can be a factor in making investment in new nuclear more difficult, in particular given the long timelines needed for constructing, operating and decommissioning nuclear power plants.
Samuti esitati algatamisotsuses kahtlusi seoses tõenäoliselt kõrge tulumääraga ning abisaaja võimalusega saada ootamatut kasumit, kui eeldused peaksid valedeks osutuma.
These issues are unique to nuclear technology.
Ühendkuningriigi kavandatavas meetmes on kolm peamist proportsionaalsusprobleemi, mis on komisjoni hinnangul asjakohased.
All technologies can in principle suffer from a political ‘hold-up’, however given the longer time horizon and the greater investment size, nuclear projects can be expected to suffer more.
Esiteks peeti kavandatavat tulumäära nii kõrgeks, et teatatud hinnavahelepingu ja tagatise kombinatsiooni arvestades polnud võimalik välistada ülemäärast hüvitamist.