natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Observations on offspring
Kui poegadega tehakse katseid võõrutamise päeval, on soovitatav teha katsed enne võõrutushetke, et vältida võõrutamisega seotud stressi segavat mõju.
All offspring should be carefully observed at least daily for signs of toxicity and for morbidity and mortality.
Katseid ei tuleks teha ka kahel võõrutamisjärgsel päeval.
During the treatment and observation periods, more detailed clinical observations of the offspring should be conducted.
Tabel 1
The offspring (at least one pup/sex/litter) should be observed by trained technicians who are unaware of the animals' treatment, using standardised procedures to minimise bias and maximise inter-observer reliability.
Füüsiliste ja arengut iseloomustavate näitajate ning funktsionaalsete või käitumuslike näitajate hindamise ajakava [2]
Where possible, it is advisable that the observations are made by the same technician.
Vanusejärgud
At a minimum, the endpoints described in paragraphs 24 and 25 should be monitored as appropriate for the developmental stage being observed.
Näitajad
All signs of toxicity in the offspring should be recorded, including the day of onset, time of day, degree, and duration.
Võõrutuseelne [3]
Physical and developmental landmarks
Noorukiiga [3]
Changes in pre-weaning landmarks of development (e.g.pinna unfolding, eye opening, incisor eruption) are highly correlated with body weight (30)(31).
Noored täiskasvanud [3]
Body weight may be the best indicator of physical development.
Kehamass ja kliinilised vaatlused
Measurement of developmental landmarks is, therefore, recommended only when there is prior evidence that these endpoints will provide additional information.
iga nädal [4]
Timing for the assessment of these parameters is indicated in Table 1.
vähemalt iga kahe nädala tagant
Depending on the anticipated effects, and the results of the initial measurements, it may be advisable to add additional time points or to perform the measurements in other developmental stages.
Aju mass
It is advisable to use post-coital age instead of postnatal age when assessing physical development (33).
katse lõpetamisel
If pups are tested on the day of weaning, it is recommended that this testing be carried out prior to actual weaning to avoid a confounding effect by the stress associated with weaning.
Neuropatoloogia
In addition, any post-weaning testing of pups should not occur during the two days after weaning.
vajaduse korral
Table 1
Muud arengunäitajad [6]
Timing of the assessment of physical and developmental landmarks, and functional/behavioural endpoints [2]
Funktsionaalsed või käitumuslikud näitajad
Age Periods
vähemalt kaks mõõtmist
Endpoints
Motoorne aktiivsus (sh harjumine)
Pre-weaning [3]
1–3 korda [7]
Adolescence [3]
üks kord
Young adults [3]
Elusad järglased tuleb üle lugeda ja määrata nende sugu, nt visuaalse vaatluse või anogenitaalse vahemaa määramisega (34, 35), ning iga poega pesakonnas tuleks kaaluda kohe pärast sündi või varsti selle järel, vähemalt kaks korda nädalas imetamise ajal ja vähemalt iga kahe nädala tagant pärast seda.
weekly [4]
Valitud käitumisviisinäitajate arengut tuleks mõõta sobivas vanuses vähemalt ühel pojal kummastki soost igas pesakonnas, kusjuures kõigil katsepäevadel kasutatakse kõikide käitumisviisinäitajate määramiseks samu loomi.
at least every two weeks
Mõõtmispäevad jaotatakse ühtlaselt üle vaatluste aja, et määrata normaalsete käitumisjoonte areng või nende muutused, mis on seotud dooside manustamisega (38).
Brain weight
Hinnata võiks näiteks järgmiste käitumisjoonte kujunemist:
PND 22 [5]
õige kehaasendi taastamise refleks, negatiivne geotaksis ja motoorne aktiivsus (38, 39, 40).
at termination
Motoorset aktiivsust tuleks jälgida (41, 42, 43, 44, 45) võõrutuseelses vanuses ja täiskasvanuvanuses.
Neuropathology
Katsete kohta võõrutamise ajal vt punkt 32.
as appropriate
Katsete periood peab olema piisavalt pikk, et näidata kemikaaliga töötlemata kontrollrühmas katsete perioodi jooksul tekkivat harjumist.
Other developmental landmarks [6]
Käitumise ontogeneesi hindamiseks on väga soovitatav kasutada motoorse aktiivsuse hindamist.
Functional/behavioural endpoints
Kui seda kasutatakse käitumise ontogeneesi hindamiseks, tuleks kõikides võõrutuseelsetes katsetes kasutada samu loomi.
At least two measures
Katseid tuleks teha piisava sagedusega, et demonstreerida katsete perioodi jooksul tekkivat harjumist (44).
Motor activity (including habituation)
Selleks võib kuluda kolm sessiooni enne võõrutamist ja võõrutamise päeval (nt päevad PND 13, 17, 21).
1–3 times [7]
Samu ühe pesakonna loomi tuleks vaadelda ka täiskasvanueas enne katse lõpetamist (nt päevad PND 60–70).
once
Katseid võib vajaduse korral teha ka lisapäevadel.
Live pups should be counted and sexed e.g. by visual inspection or measurement of anogenital distance (34)(35), and each pup within a litter should be weighed individually at birth or soon thereafter, at least weekly throughout lactation, and at least once every two weeks thereafter.
Motoorset aktiivsust tuleks mõõta salvestusseadmega automaatse aparaadi abil, millega saab määrata nii tegevuse hoogustumist kui ka vähenemist (nt tausttegevus, mida seadmega saab mõõta, ei tohiks olla nii vähene, et selle vähenemist ei õnnestu registreerida, ega nii hoogne, et selle edasist hoogustumist ei saa registreerida).
When sexual maturation is evaluated, the age and body weight of the animal when vaginal patency (36) or preputial separation (37) occurs should be determined for at least one male and one female per litter.
Iga seadet tuleb kontrollida standardmeetodiga, et tagada, kuivõrd see on võimalik, eri seadmete mõõtmiste ja eri päevadel toimuvate mõõtmiste usaldusväärsus.
Ontogeny of selected behaviours should be measured in at least one pup/sex/litter during the appropriate age period, with the same pups being used on all test days for all behaviours assessed.
Doosirühmade loomad jaotatakse eri seadmete vahel võimalikult tasakaalustatult.
The measurement days should be spaced evenly over that period to define either the normal or treatment-related change in ontogeny of that behaviour (38).
Iga loomaga tuleks katseid teha eraldi.
The following are some examples of behaviours for which their ontogeny could be assessed:
Doosirühmade katsed peavad toimuma tasakaalustatult eri aegadel, et tulemusi ei mõjutaks tegevuse ööpäevased rütmid.
righting reflex, negative geotaxis and motor activity (38)(39)(40).
Tuleks püüda tagada, et katsetingimuste varieeruvus oleks võimalikult väike ja et ei esineks süstemaatilist viga.
Motor activity should be monitored (41)(42)(43)(44)(45) during the pre-weaning and adult age periods.
Paljude käitumisnäitajate mõõtmist mõjutavad sellised muutujad nagu müratase, katsepuuri kuju ja suurus, temperatuur, suhteline õhuniiskus, valgustustingimused, lõhnad, kodupuuri või uue katsepuuri kasutamine ja tähelepanu häirivad keskkonnatingimused.
For testing at the time of weaning, see paragraph 32.
Motoorset ja sensoorset funktsiooni tuleks üksikasjalikult uurida vähemalt üks kord noorukieas ja üks kord noore täiskasvanu eas (nt PND 60–70).
The test session should be long enough to demonstrate intra-session habituation for non-treated controls.
Tuleb teha piisavalt katseid, et koguda vajalikud kvantitatiivsed andmed sensoorsete funktsioonide kohta (nt somatosensoorsed ja vestibulaarfunktsioonid) ja motoorsete funktsioonide kohta (nt jõud, koordinatsioon).
Use of motor activity to assess behavioural ontogeny is strongly recommended.
Mõned motoorsete ja sensoorsete funktsioonide näited on tõukerefleks (tallarefleks) (46), õige kehaasendi taastamise refleks (47, 48), ehmatava helisignaaliga harjumine (40, 49, 50, 51, 52, 53, 54) ja esilekutsutud võimed (55).
If used as a test of behavioural ontogeny, then testing should utilise the same animals for all pre-weaning test sessions.
Õppimise ja mälu katsed
Testing should be frequent enough to assess the ontogeny of intra-session habituation (44).
Assotsiatiivse õppimise ja mälu katse tuleks teha pärast võõrutamist (nt päeval 25 ± 2) ja noorte täiskasvanutega (PND 60 ja vanemad).
This may require three or more time periods prior to, and including the day of weaning (e.g. PND 13, 17, 21).
Nende kahe arengutaseme puhul võib kasutada sama või eraldi katset.
Testing of the same animals, or littermates, should also occur at an adult age close to study termination (e.g. PND 60-70).
Võõrutatud poegade ja täiskasvanud rottide õppimise ja mälu katse(te) valimisel lubatakse teatavat paindlikkust.
Testing on additional days may be done as necessary.
Katse(d) tuleks siiski kavandada selliselt, et oleksid täidetud kaks kriteeriumi.
Motor activity should be monitored by an automated activity recording apparatus which should be capable of detecting both increases and decreases in activity, (i.e. baseline activity as measured by the device should not be so low as to preclude detection of decreases, nor so high as to preclude detection of increases in activity).
Esiteks, õppimist tuleks hinnata mitme korduva õppimiskatse või -sessiooni jooksul ilmnevate muutuste kaudu või ühtainukest ülesannet hõlmava katsega ja võrrelda seda kontrollkatsega, milles kontrollitakse õpetamiskatse võimalikke mitteassotsiatiivseid mõjusid.
Each device should be tested by standard procedures to ensure, to the extent possible, reliability of operation across devices and across days.
Teiseks peaksid katsed hõlmama mingil määral (lühiajalise või pikaajalise) mälu kasutamist, lisaks algsele äraõppimisele (omandamine), kuid seda mälu näitajat ei saa registreerida, kui sama katsega ei ole mõõdetud omandamise näitajat.
To the extent possible, treatment groups should be balanced across devices.
Kui õppimise ja mälu katsetest ilmneb kemikaali mõju, tuleb kaaluda lisakatsete korraldamist, et jätta kõrvale alternatiivsed tõlgendused, mille aluseks on sensoorsed või motivatsioonilised muutused ja/või motoorse suutlikkuse muutumine.
Each animal should be tested individually.
Kui sellist teavet ei ole, võiksid selliste katsete näideteks, mida võib teha eespool kirjeldatud kriteeriumide täitmiseks, olla passiivne vältimine (43, 56, 57), viivitusega reageerimine asendile täiskasvanud roti (58) või rotipoja (59) puhul, haistmise kaudu mõjutamine (43, 60), Morrise veelabürindi katse (61, 62, 63), Bieli või Cincinnati labürindi katse (64, 65), radiaallabürindi katse (66), T-labürindi katse (43) ning ajakavast sõltuva käitumise omandamine ja säilitamine (26, 67, 68).
Treatment groups should be counter-balanced across test times to avoid confounding by circadian rhythms of activity.
Kirjanduses on kirjeldatud veel muid katseid võõrutatud rotipoegade (26, 27) ja täiskasvanud rottide jaoks (19, 20).
Efforts should be made to ensure that variations in the test conditions are minimal and are not systematically related to treatment.
Surmamisjärgne uurimine
Among the variables that can affect many measures of behaviour, including motor activity, are sound level, size and shape of the test cage, temperature, relative humidity, light conditions, odours, use of home cage or novel test cage and environmental distractions.
Emaloomad võib pärast järglaste võõrutamist surmata.
Motor and sensory function should be examined in detail at least once for the adolescent period and once during the young adult period (e.g. PND 60-70).
Järglaste neuropatoloogiliseks uurimiseks kasutatakse kudesid, mis on saadud loomadelt, kes on humaanselt surmatud päeval PND 22 või varem (PND 11 — PND 22) või katse lõpetamisel.
Sufficient testing should be conducted to ensure an adequate quantitative sampling of sensory modalities (e.g. somato-sensory, vestibular) and motor functions (e.g. strength, coordination).
Päeval PND 22 surmatud järglaste puhul tuleks hinnata ajukudesid;
A few examples of tests for motor and sensory function are extensor thrust response (46), righting reflex (47)(48), auditory startle habituation (40)(49)(50)(51)(52)(53)(54), and evoked potentials (55).
katse lõpetamisel surmatud loomade puhul tuleks hinnata nii kesknärvisüsteemi kudesid kui ka perifeerse närvisüsteemi kudesid.
Learning and memory tests
Päeval PND 22 või varem surmatud loomad võib fikseerida immersiooni või perfusiooniga.
A test of associative learning and memory should be conducted post-weaning (e.g. 25 ± 2 days) and for young adults (PND 60 and older).
Katse lõpetamisel surmatud loomad tuleks fikseerida perfusiooniga.
The same or separate test(s) may be used at these two stages of development.
Koenäidiste ettevalmistamisel tuleks kõikidel etappidel — loomade perfusioon, kudede väljalõikamine, kudede töötlemine ja mikroskoobipreparaatide värvimine — kasutada tasakaalustatud katsekorraldust, nii et igas partiis oleks iga doosirühma esindav valim.
Some flexibility is allowed in the choice of test(s) for learning and memory in weanling and adult rats.
Täiendavad suunised neuropatoloogia kohta on esitatud OECD juhenddokumendis nr 20 (9), vt ka (103).
Second, the test(s) should include some measure of memory (short-term or long-term) in addition to original learning (acquisition), but this measure of memory cannot be reported in the absence of a measure of acquisition obtained from the same test.
Võetud koeproovid peaksid esindama kõiki peamisi närvisüsteemi piirkondi.
If the test(s) of learning and memory reveal(s) an effect of the test chemical, additional tests to rule out alternative interpretations based on alterations in sensory, motivational, and/or motor capacities may be considered.
Koeproove tuleks säilitada sobivas fiksaatoris ja neid tuleks töödelda vastavalt avaldatud standardsetele histoloogiajuhenditele (69, 70, 71, 103).
In addition to the above two criteria, it is recommended that the test of learning and memory be chosen on the basis of its demonstrated sensitivity to the class of chemical under investigation, if such information is available in the literature.
Parafiinis konserveerimine on sobiv kesk- ja perifeerse närvisüsteemi kudede puhul, kuid osmiumi kasutamine järelfikseerimiseks koos epoksükonserveerimisega võib olla sobiv, kui on vaja saavutada parem lahutusvõime (nt perifeersete närvide puhul, kui kahtlustatakse perifeerset neuropaatiat ja/või perifeersete närvide morfomeetriliseks analüüsiks).
In the absence of such information, examples of tests that could be made to meet the above criteria include:
Morfomeetriliseks analüüsiks kogutav ajukude tuleks kõikide doosirühmade puhul paigutada sobivasse säilituskeskkonda samal ajal, et vältida kokkutõmbumisest tingitud artefakte, mis võivad kaasneda pikaajalise säilitamisega fiksaatoris (6).
passive avoidance (43)(56)(57), delayed-matching-to-position for the adult rat (58) and for the infant rat (59), olfactory conditioning (43)(60), Morris water maze (61)(62)(63), Biel or Cincinnati maze (64)(65), radial arm maze (66), T-maze (43), and acquisition and retention of schedule-controlled behaviour (26)(67)(68).
Neuropatoloogiline uuring
Additional tests are described in the literature for weanling (26)(27) and adult rats (19)(20).
Kvalitatiivse uuringu eesmärgid on järgmised:
Post-mortem examination
teha kindlaks närvisüsteemi piirkonnad, milles esineb nähtavaid neuropatoloogilisi muutusi;
Maternal animals can be euthanised after weaning of the offspring.
määrata neuropatoloogiliste muutuste ulatus raskusastme järgi.
Neuropathological evaluation of the offspring will be conducted using tissues from animals humanely killed at PND 22 or at an earlier time point between PND 11 and PND 22, as well as at study termination.
Koeproovidest saadud representatiivseid histoloogilisi lõikeid peaks mikroskoobiga uurima nõuetekohaselt koolitatud patoloog, et leida tõendeid neuropatoloogiliste muutuste kohta.
For offspring killed through PND 22, brain tissues should be evaluated;
Igale neuropatoloogilisele muutusele tuleks subjektiivse hindamisskaala alusel omistada raskusaste.
for animals killed at termination, both central nervous system (CNS) tissues and peripheral nervous system (PNS) tissues should be evaluated.
Värvimine hematoksüliini ja eosiiniga võib olla piisav, et hinnata päeval PND 22 või varem humaanselt surmatud loomade aju lõikeid.
Animals killed on PND 22 or earlier may be fixed either by immersion or perfusion.
Katse lõpetamisel surmatud loomade kesknärvisüsteemi ja perifeerse närvisüsteemi lõigete uurimiseks soovitatakse kasutada aga müeliinivärve (nt Luxol fast blue/kresüülviolett) ja hõbedapõhiseid värve (nt Bielschowsky või Bodiani värv).
Animals killed at study termination should be fixed by perfusion.
Vastavalt patoloogi eksperthinnangule ja võttes arvesse täheldatud muutusi, võib kasutada muid sobivaid värve, et teha kindlaks ja iseloomustada teatavat tüüpi muutusi (nt gliiafibrillide happelise proteiini (GFAP) või lektiini histokeemia, et hinnata gliia ja mikrogliia muutusi (72), fluorojadeiit-värv nekroosi tuvastamiseks (73, 74) või närvide degeneratsiooni suhtes spetsiifiline hõbedapõhine värv (75)).
All aspects of the preparation of tissue samples, from the perfusion of animals, through the dissection of tissue samples, tissue processing, and staining of slides should employ a counterbalanced design such that each batch contains representative samples from each dose group.
Tuleks teha morfomeetriline (kvantitatiivne) hindamine, kuna need andmed võivad aidata tuvastada kokkupuutega seotud mõju ja on väärtuslikud kemikaaliga kokkupuutest tingitud ajumassi või aju morfoloogia erinevuste tõlgendamisel (76, 77).
Additional guidance on neuropathology can be found in OECD Guidance Document No 20(9), see also (103).
Närvikoest tuleks võtta proovid ja valmistada need ette morfomeetriliseks hindamiseks.
Processing of tissue samples
Morfomeetriline hindamine võib hõlmata näiteks aju teatavate piirkondade joonmõõtmete või pindala määramist (78).
All gross abnormalities apparent at the time of necropsy should be noted.
Joonmõõtmete või pindala määramiseks on vaja kasutada homoloogseid lõikeid, mis on hoolikalt valitud usaldusväärsete mikroskoopiliste punktide järgi (6).
Tissue samples taken should represent all major regions of the nervous system.
Et tuvastada kemikaaliga kokkupuute mõju sellistele näitajatele nagu teatava neuroanatoomilise piirkonna maht või rakkude arv, võib kasutada stereoloogiat (79, 80, 81, 82, 83, 84).
The tissue samples should be retained in an appropriate fixative and processed according to standardised published histological protocols (69)(70)(71)(103).
Ajus tuleks otsida tõendeid neuropatoloogiliste muutuste kohta, mis on seotud dooside manustamisega, ja piisavad näidised tuleks võtta kõikidest peamistest aju piirkondadest (nt haistmissibulad, ajukoor, hipokamp, basaalganglionid, talamus, hüpotalamus, keskaju (tectum, tegmentum ja ajuvarred), ajusild, piklikaju, väikeaju), et läbivaatamine oleks põhjalik.
Paraffin embedding is acceptable for tissues of the CNS and PNS, but the use of osmium in post-fixation, together with epoxy embedding, may be appropriate when a higher degree of resolution is required (e.g. for peripheral nerves when a peripheral neuropathy is suspected and/or for morphometric analysis of peripheral nerves).
On oluline, et kõigilt loomadelt võetaks lõiked samas tasapinnas.
The purposes of the qualitative examination are:
Seljaajust ja perifeersest närvist tuleks teha nii rist- kui ka pikilõiked.
to identify regions within the nervous system exhibiting evidence of neuropathological alterations;
Neuropatoloogilisel hindamisel tuleks otsida närvisüsteemi arenguhäirete tunnuseid (6, 85, 86, 87, 88, 89), lisaks rakulistele muutustele (nt närvirakkude vakuolisatsioon, degeneratsioon, nekroos) ja koemuutustele (nt glioos, leukotsüütide infiltratsioon, tsüstide moodustumine).
to identify types of neuropathological alterations resulting from exposure to the test chemical;
Sellega seoses on oluline, et dooside manustamisega seotud muutusi tuleb eristada tavalistest arenguga seotud muutustest, mis peaksid toimuma looma surmamise ajaks (90).
and
Arengu häirumisele viitavad muu hulgas näiteks järgmised leiud:
to determine the range of severity of the neuropathological alterations.
haistmissibulate, aju või väikeaju üldsuuruse või kuju muutused;
Representative histological sections from the tissue samples should be examined microscopically by an appropriately trained pathologist for evidence of neuropathological alterations.
aju eri piirkondade suhtelise suuruse muutused, sealhulgas sellised aju piirkondade suuruse muutused, mis on tingitud tavaliselt ajutiste rakupopulatsioonide või aksonite väljakasvude kaotsiminekust või püsimajäämisest (nt väikeaju väline germinaalkiht, mõhnkeha);
All neuropathologic alterations should be assigned a subjective grade indicating severity.
muutused rakkude paljunemises, migreerumises ja diferentseerimises, millele osutab ülemäärane apoptoos või nekroos, väärasetsusega, valesuunaliste või vääralt moodustunud närvirakkude kogumid või hajutatud populatsioonid või muutused ajukoorestruktuuride kihtide suhtelises suuruses;
A hematoxylin and eosin stain may be sufficient for evaluating brain sections from animals humanely killed at PND 22, or earlier.
muutused müeliniseerumises, sealhulgas müeliiniga kaetud struktuuride muutunud üldsuurus või värvumine;
However, a myelin stain (e.g. luxol fast blue/cresyl violet) and a silver stain (e.g. Bielschowsky's or Bodians stains) are recommended for sections of CNS and PNS tissues from animals killed at study termination.
vesipea tunnused, eelkõige vatsakeste suurenemine, ajuveejuha ahenemine ja ajupoolkerade õhenemine.
Subject to the professional judgement of the pathologist and the kind of alterations observed, other stains may be considered appropriate to identify and characterise particular types of alterations (e.g. glial fibrillary acidic protein (GFAP) or lectin histochemistry to assess glial and microglial alterations (72), fluoro-jade to detect necrosis (73)(74), or silver stains specific for neural degeneration (75)).
Neuropatoloogiliste muutuste doosi ja toime vahelise sõltuvuse analüüsimine
Morphometric (quantitative) evaluation should be performed as these data may assist in the detection of a treatment-related effect and are valuable in the interpretation of treatment-related differences in brain weight or morphology (76)(77).
Kvalitatiivse ja kvantitatiivse neuropatoloogilise analüüsi puhul soovitatakse toimida järgmiselt.
Nervous tissue should be sampled and prepared to enable morphometric evaluation.
Esiteks võrreldakse suure doosi rühma loomade lõikeid kontrollrühma loomade lõigetega.
Morphometric evaluations may include e.g. linear or areal measurements of specific brain regions (78).
Kui suure doosi rühma loomadel neuropatoloogilisi muutusi ei leita, ei ole täiendav analüüs vajalik.
Linear or areal measurements require the use of homologous sections carefully selected based on reliable microscopic landmarks (6).
Kui suure doosi rühmade loomadel leitakse neuropatoloogilisi muutusi, uuritakse keskmise ja madala doosi rühmade loomi.
Stereology may be used to identify treatment-related effects on parameters such as volume or cell number for specific neuroanatomic regions (79)(80)(81)(82)(83)(84).
Kui katse suure doosi rühmaga lõpetatakse loomade surma või muu segava mürgistuse tõttu, tuleks suure ja keskmise doosi rühma loomadel uurida neuropatoloogilisi muutusi.
The brains should be examined for any evidence of treatment-related neuropathological alterations and adequate samples should be taken from all major brain regions (e.g. olfactory bulbs, cerebral cortex, hippocampus, basal ganglia, thalamus, hypothalamus, midbrain (tectum, tegmentum, and cerebral peduncles), pons, medulla oblongata, cerebellum) to ensure a thorough examination.
Kui väiksema doosi rühma loomadel esineb tunnuseid, mis viitavad kemikaali neurotoksilisusele, tuleks neuropatoloogiline analüüs teha osutatud rühmade loomadega.
It is important that sections for all animals are taken in the same plane.
Kui kvalitatiivse või kvantitatiivse vaatlusega leitakse dooside manustamisega seotud neuropatoloogilisi muutusi, tuleks määrata kõikide kahjustuste või morfomeetriliste muutuste esinemise, sageduse ja raskusastme sõltuvus doosist, kasutades kõikide doosirühmade loomade vaatluse andmeid.