natgillin/translations-raw huggingface dataset:
After examining the ownership structure of EFDG and determining that the Micula brothers, directly or indirectly, owned at least 99,96 % of the all companies in EFDG for which the Micula brothers claimed damages (these are European Drinks SA, Rieni Drinks SA, Scandic Distilleries SA, Transilvania General Import-Export S.R.L., West Leasing S.R.L), the Tribunal accepted this approach and allowed the claimants to seek compensation for the losses of EFDG as a whole [53].
Seega antakse vahekohtuotsuse rakendamise või täitmisega hagejatele majanduslik eelis, mida neil muidu turul ei oleks.
This behaviour of the claimants during the arbitral proceedings and the corresponding determinations of the Tribunal demonstrate that the Micula brothers and the three corporate claimants, as well as the aforementioned companies forming part of EFDG, form a single economic unit with a single economic interest.
Esiteks on toorainete kui lõpptoodete sisendi hankimise kulud ettevõtjate tavapärased tegevuskulud ja ettevõtjate vabastamisega osast nende tavapärastest tegevuskuludest antakse neile selge eelis.
Third, the characterisation of the Micula brothers and their companies as one economic unit is further reinforced by how the Award eventually awarded compensation to them.
Teiseks on asjaolu, et hagejatele anti hüvitist kasumi eest, mis neil jäi saamata põhjusel, et nad pidid kandma ise oma tegevuskulud, samamoodi majanduslik eelis, mida ettevõtjal tavapärastes turutingimustes ja vahekohtuotsuse puudumisel ei oleks.
Rather than apportioning compensation individually to each of the five claimants, the Award awarded the compensation to them ‘collectively’ on the basis of a ‘common entitlement’.
Tavapärastes turutingimustes oleks ettevõtja pidanud kandma oma majandustegevusega kaasnevad kulud ise ega oleks seepärast sellist kasumit tootnud.
The Tribunal finally allowed each claimant to recover the entire amount of compensation awarded, and then to allocate that compensation among the claimants however they deem fit, regardless of the damages actually sustained by each claimant.
Taas tuleb öelda, et tavapärastes turutingimustes ja vahekohtuotsuse puudumisel oleks ettevõtja pidanud kandma oma tavapärased tegevuskulud, ta ei oleks tootnud väidetavalt saamata jäänud kasumit ja seepärast ei oleks ta saanud teenida sellelt kapitalilt intressi.
The foregoing conclusion is not affected by the claimants’ argument that the present case must be distinguished from the Hydrotherm judgment, as the natural person in that case was a partner personally liable for the financial obligations of the various companies with which he was considered to constitute a single economic unit, whereas the Micula brothers are not so personally liable.
Erakorralise määruse nr 24 kohase kava kehtetuks tunnistamisega taastas Rumeenia turul, kus hagejad tegutsevad, õigupoolest tavapärased konkurentsitingimused ning mis tahes katsega hüvitada hagejatele erakorralise määruse nr 24 stiimulite tühistamise tagajärjed antakse eelis, mida ettevõtjatel nendes tavapärastes turutingimustes ei oleks.
In response, the Commission recalls that in the relevant paragraphs of its Hydrotherm judgment the CJEU did not mention the personal liability of the natural person in question at all; rather, the CJEU limited itself to pointing out that the natural person in question ‘has complete control’ of the companies in question [54].
ICSIDi vahekohus määras kahjutasu hoopis Rumeenia riigi väärkäitumise tõttu, mis seisnes seoses erakorralise määrusega nr 24 kehtestatud kohustuste säilitamises pärast kava tühistamist ja mitteläbipaistvas käitumises investorite suhtes.”
As already mentioned, by virtue of their ownership the Micula brothers similarly have complete control over the corporate claimants, and in fact the other relevant EFDG companies.
See vahekohtuotsuse kirjeldus on ebatäpne ja igal juhul ei võeta selles arvesse vahekohtuotsuse rakendamise/täitmise mõju.
The Commission also considers, contrary to the assertions of the claimants, that the logic underpinning the Cassa di Risparmio di Firenze judgment is equally applicable in this case.
Nagu juba märgitud – vahekohus leidis, et kõik kahepoolse investeerimislepingu väidetavad rikkumised tulenesid „stiimulite enneaegsest tühistamisest või on sellega otseselt seotud”, [63] ning määras kahjutasu selle kahju hüvitamiseks, mis tulenes otse stiimulite kava tühistamisest.
In that judgment, the CJEU recognised that an economic activity can be exercised by an entity directly or indirectly, through controlling an operator as part of an economic unit which they form together.
Selle järelduse valguses ei saa hagejate kombel väita, et Rumeenia otsusega järgida liidu riigiabieeskirju erakorralise määruse nr 24 kehtetuks tunnistamisega ei rikutud vahekohtu meelest kahepoolset investeerimislepingut või et vahekohus ei määranud kahjutasu selle põhjal [65].
Although the CJEU acknowledges that the mere fact of holding shares, even controlling shareholdings, is insufficient to characterise as economic an activity of the entity holding those shares when it gives rise only to the exercise of the rights attached to the status of shareholder or member, as well as the receipt of dividends, which are merely the fruits of the ownership of an asset, it is clear that the present situation is different.
Komisjon märgib, et põhjendades oma otsust määrata hindade tõusu ja varumisvõimaluse kadumise ning saamata jäänud kasumi eest hüvitis, viitas vahekohus üksnes nendele kahjudele, mis olid tekkinud hagejatel erakorralise määruse nr 24 stiimulite tühistamise tagajärjel [66].
This rationale also applies where one of the two entities concerned is a natural person.
Majanduslik eelis (2): kahjutasu ja riigiabi
Otherwise granting aid to a natural person who is the controlling shareholder of an undertaking would not be considered to constitute State aid, even though the natural person could use that aid for the benefit of the undertakings which it controls.
Vastupidiselt hagejate väidetele ei välista eelise olemasolu ka asjaolu, et vahekohtu poolt hagejatele vahekohtuotsuse rakendamise või täitmise kaudu määratud hüvitise maksmine kujutab endast kahjude hüvitamist.
Indeed, in the present case, it cannot make any difference for the purposes of applying the State aid rules whether the compensation collectively awarded to all five claimants by the Tribunal is paid out to the Micula brothers or to the companies owned by them.
Sellega seoses on keskne küsimus, kas käesoleva juhtumi suhtes on kohaldatavad Euroopa Kohtu Asterisi otsuses [67] sätestatud põhimõtted.
The other EFDG companies for whose alleged losses the Micula brothers were awarded compensation by virtue of the Award (European Drinks SA, Rieni Drinks SA, Scandic Distilleries SA, Transilvania General Import-Export S.R.L., West Leasing S.R.L) [57] likewise form part of this single economic unit.
Hagejad väidavad, et käesolev juhtum kuulub otseselt selle kohtupraktika alla ning et komisjoni mis tahes katse teha Asterisi juhtumil ja käesoleval juhtumil vahet on ebaveenev.
The final beneficiary of the aid measure is this single economic unit, made up of the five claimants and those EFDG companies.
Komisjon ei ole selle seisukohaga nõus.
Economic advantage (1)
Esiteks märgib komisjon, et Asterisi juhtum võrsus hoopis teistsugusest kontekstist kui käesolev juhtum.
An advantage, as required by Article 107(1) of the Treaty, is any economic benefit which an undertaking would not have obtained under normal market conditions, i.e. in the absence of the state intervention [58].
Asterisi juhtumi puhul tegi Euroopa Kohus otsuse vastusena Kreeka kohtu eelotsusetaotlusele, milles Euroopa Kohtul paluti avaldada arvamust liikmesriikide kohtute pädevuse kohta menetleda kahjunõudeid, mille on esitanud üksikisikud riigiasutuste vastu seoses abi maksmata jätmisega liidu ühise põllumajanduspoliitika raames.
The precise form of the measure is irrelevant for establishing whether it confers an economic advantage on the undertaking.
Abi ei jäänud maksmata mitte seepärast, et Kreeka ametiasutused oleksid murdnud oma lubadust kõnealune abi anda, vaid pigem seetõttu, et komisjonil olid sattunud määrusesse tehnilised vead.
The notion of advantage includes, for example, all situations where undertakings are relieved of inherent costs of their economic activities.
Mõjutatud ettevõtjad olid juba esitanud Euroopa Kohtule komisjoni vastu kahju hüvitamise nõude, kuid Euroopa Kohus oli lükanud selle tagasi kui alusetu.
By the Award, the Tribunal has awarded the claimants compensation of RON 376433229 plus interest against Romania.
Vastusena eelotsusetaotlusele sedastas Euroopa Kohus oma otsuses, et kuna ta oli varem komisjoni vastu esitatud kahju hüvitamise nõude tagasi lükanud, peab mis tahes Kreeka riigi vastu esitatud kahju hüvitamise nõue olema esitatud teistel alustel kui komisjoni vastu esitatud tagasilükatud nõue, st selle aluseks peab olema Kreeka ametiasutuse enda õigusvastane tegu.
To fully understand why the implementation or execution of the Award grants the claimants an economic advantage, it is first instructive to examine on which basis the Tribunal determined that compensation should be paid out to the claimants in that Award.
Euroopa Kohus ei väitnud, et kahjutasu, mis võrdub lubatud, ent maksmata jäänud ebaseadusliku riigiabiga, ei kujuta endast riigiabi.
After it had decided that Romania had breached the BIT, the Tribunal explained that damages had to be awarded on the basis of the principle that ‘the claimant must be placed back in the position it would have been “in all probability” but for the international wrong’ [59].
Seega ei järeldu Asterisi kohtuotsusest, et iga kahjutasu maksmine jääb automaatselt väljapoole liidu riigiabiõiguse kohaldamisala, nagu hagejad tunduvad väitvat.
It further explained that only losses that are causally linked to the act constituting the international wrong could be compensated by means of damages, and that ‘all of the violations of the BIT alleged by the Claimants arise from the same fact: the premature revocation of the [EGO 24] incentives or in direct connection with that premature revocation’ [60].
Pigem ei anta riigiasutuste õigusvastasel käitumisel põhinevate vastutuse juhtumite puhul ettevõtjale mingit eelist, kui sellise vastutusega tagatakse pelgalt see, et kahju kandnud isikule antakse see, milleks tal on õigus, nii nagu antaks asjaomases liikmesriigis tsiviilvastutuse üldeeskirjade alusel ükskõik millisele teisele ettevõtjale.
In assessing the precise compensation due to the claimants, the Tribunal took into account whether losses were in reality incurred and whether they were directly related to the revocation of the incentive scheme.
Nende tsiviilvastutuse üldeeskirjade alusel antav hüvitis erineb riigiabist sedavõrd, et see ei saa kaasa tuua olukorda, kus kahju kannatanud isiku seis on pärast hüvitise saamist parem.
For instance, with regard to the damages awarded for the increased price of sugar, the Tribunal held [61]: ‘Both the existence of the damage and the causal link between the revocation of the incentives and the damage suffered have been adequately proved.
Teiseks – selleks et hüvitis jääks Asterisi kohtupraktika alusel väljapoole liidu riigiabieeskirjade kohaldamisala, peab see põhinema hüvitamise üldeeskirjal [69].
There is no dispute that, as a result of the revocation of the Raw Materials Incentive, the Claimants were required to pay an increased amount for the sugar they purchased after February 2005’.
Käesoleva juhtumi puhul on hüvitis määratud hagejatele ELi-sisese kahepoolse investeerimislepingu alusel, mida komisjon peab alates Rumeenia ühinemisest liiduga kehtetuks.
In light of these considerations, it is clear that through the implementation or execution of the Award, Romania grants the claimants an amount corresponding exactly to the advantages foreseen under the abolished EGO 24 scheme from the moment it was repealed (22 February 2005) until its scheduled expiry (1 April 2009).
Komisjon on olnud järjekindlalt seisukohal, et ELi-sisesed kahepoolsed investeerimislepingud, nagu see investeerimisleping, millele on rajanud oma nõude käesoleva juhtumi hagejad, [70] on vastuolus liidu õigusega, sest need ei ole kooskõlas liidu aluslepingute sätetega, ja seetõttu tuleks neid pidada kehtetuks [71].
More precisely, implementing or executing the Award de facto reimburses customs duties charged on imported sugar and other raw materials between 22 February 2005 and 31 March 2009, as well as the customs duties charged on imported sugar that the claimants would have avoided if they had had the opportunity to stockpile sugar before the schedule expiration of the EGO 24 facilities on 31 March 2009.
Komisjon on korduvalt teinud selle seisukoha teatavaks liikmesriikidele, sealhulgas kõnealustele liikmesriikidele.
In addition, to ensure that the claimants fully benefit from an amount corresponding to that of the abolished scheme and are ‘placed back in the position it would have been “in all probability” ’, the Tribunal also awarded interest and compensation for the allegedly lost opportunity and lost profit [62].
Kolmandaks märgib komisjon, et vahekohtuotsuse eesmärk on anda taotlejatele hüvitist stiimulite eest, mida Rumeenia oli neile erakorralise määruse nr 24 (mida on muudetud erakorralise määrusega nr 75) alusel lubanud, ent mille tühistamist on liit nõudnud, et viia lõpule läbirääkimised Rumeenia ühinemiseks liiduga.
In effect, the implementation or execution of the Award re-establishes the situation the claimants would have, in all likelihood, found themselves in if the EGO 24 scheme had never been repealed.
Seega taotlevad hagejad vastupidiselt Asterisi juhtumile käesoleva juhtumi puhul hüvitist põhjusel, et neile jäeti andmata stiimulid, mida Rumeenia oli lubanud neile anda, rikkudes oma kohustusi, mis on sätestatud Euroopa lepingu artiklis 64 ja seaduses nr 143/1999, nagu seda on tõlgendatud Rumeenia konkurentsinõukogu otsusega nr 244/2000 mitte anda ebaseaduslikku riigiabi.
Accordingly, the implementation or execution of the Award grants the claimants an economic advantage not otherwise available on the market.
Ent nagu kohtujurist Ruiz-Jarabo Colomer on selgitanud, kujutab sellise kahjutasu andmine, mis on võrreldav abisummaga, mida kavatseti anda, endast kaudset ebaseadusliku ja siseturuga kokkusobimatu abi andmist [72].
First, the costs of raw materials, as inputs for final products, constitute ordinary operating expenses of undertakings, and relieving them of a part of their ordinary operating expenses grants them a distinct advantage.
Sellele arutluskäigule tuginedes on Üldkohus käsitanud sissenõutud riigiabi hüvitamise sätteid riigiabina [73].
Second, granting the claimants compensation for lost profits because they had to bear their own operating expenses themselves likewise constitutes an economic advantage not available under normal market conditions and in absence of the Award; under normal market conditions, the undertaking would have had to bear itself the costs inherent in its economic activity and would therefore not have generated these profits.
Peale selle leidis Euroopa Kohus Lucchini kohtuotsuses, et liikmesriigi kohtul ei lastud kohaldada siseriiklikku õigust, kui selle õiguse kohaldamisel on selline mõju, et see „ei võimaldaks [—] kohaldada ühenduse õigust, kuna muudaks võimatuks ühenduse õigust rikkudes antud riigiabi tagasinõudmise” [74].
Third, paying interest to the claimants on payments that were allegedly due in the past, but which themselves must be qualified as conferring an advantage, confers a separate and additional advantage.
Hagejate katsed eristada need juhtumid käesolevast juhtumist ei ole veenvad.
Again, under normal market conditions and in the absence of the Award, the undertaking would have had to bear its ordinary operating expenses, would have not generated the allegedly lost profits, and would therefore not have been able to draw an interest on this capital.
Oluline ei ole mitte see, et nimetatud juhtumite aluseks olevad täpsed asjaolud erinevad käesoleva juhtumi asjaoludest, vaid nende juhtumite puhul kohaldatav põhimõte, et liikmesriigi õigust, sealhulgas liikmesriigi õiguse kohast vastutuse korda, ei saa kohaldada, kui see ei võimalda kohaldada liidu riigiabiõigust ja tooks lõppkokkuvõttes kaasa ebaseadusliku riigiabi andmise.
In fact, by repealing the EGO 24 scheme, Romania re-established normal conditions of competition on the market on which the claimants operate, and any attempt to compensate the claimants for the consequences of the revocation of the EGO 24 incentives grants an advantage not available under those normal market conditions.
Seda arvesse võttes ei tehta Asterisi kohtuasjas erandit ebaseadusliku riigiabi sissenõudmise või ebaseadusliku riigiabi saamatajäämise hüvitamiseks antud kahjutasu puhul.
The claimants’ attempts to separate the award of compensation from the revocation of the EGO 24 incentives are unconvincing.
Komisjoni meelest kehtib sama põhimõte ka siis, kui vastutus tuleneb kahe liikmesriigi vahel sõlmitud rahvusvahelise õiguse lepingust (nagu ELi-sisene kahepoolne investeerimisleping), mille kohaldamine toob kaasa riigiabi andmise.
The claimants argue: ‘[I]n the present case the ICSID Tribunal concluded that the decision to comply with EU State aid rules complied with Romania’s obligations under the BIT and did not award damages to the Claimants on this basis.
Kui ELi-sisese lepingu liikmesriigipoolne jõustamine ei võimalda kohaldada liidu õigust, peab asjaomane liikmesriik lähtuma liidu õigusest, sest liidu esmane õigus, nagu aluslepingu artiklid 107 ja 108, on asjaomase liikmesriigi rahvusvaheliste kohustuste suhtes ülimuslik.
Instead, the ICSID Tribunal awarded damages for the Romanian state’s wrongdoing consisting in maintaining obligations imposed in relation to EGO 24 after the withdrawal of the scheme and non-transparent behaviour towards the investors’.
Hagejate väide, et kunagi ei ole olnud ühtki kehtivat ametlikku otsust, millega erakorraline määrus nr 24 oleks tunnistatud ebaseaduslikuks riigiabiks või kõnealused stiimulid siseturuga kokkusobimatuks, on sellega seoses ebaoluline, sest vaidlusaluse meetme ei moodusta ja käesoleva otsuse aluseks ei ole mitte erakorralise seaduse nr 24 alusel lubatud investeerimisstiimulid, vaid vahekohtuotsuse rakendamine/täitmine.
This description of the Award is inaccurate and in any event fails to consider the effects of implementing/executing the Award.
Kuna erakorraline määrus nr 24 tunnistati 22. veebruaril 2005 kehtetuks ja pärast seda kuupäeva ei makstud selle õigusakti alusel välja enam mingit abi, ei saanud ei Rumeenia konkurentsinõukogu ega komisjon tõepoolest järeldada ametlikus otsuses, et erakorraline määrus nr 24 oleks kaasa toonud siseturuga kokkusobimatu riigiabi maksmise ajavahemikus 22. veebruarist 2005 kuni 1. aprillini 2009, mis on periood, mille ulatuses antakse hagejatele vahekohtuotsusega hüvitist.
It has been already pointed out that the Tribunal considered that the alleged breaches of the BIT all resulted from ‘the premature revocation of the incentives or in direct connection with that premature revocation’ [63], and awarded damages for losses resulting directly from the revocation of the incentive scheme.
Samal põhjusel ei ole vajadust, et komisjon võtaks vastu ametliku otsuse riigiabi olemasolu kohta juhtudel, kui liikmesriigi kohus või vahekohus kohustab liikmesriiki maksma abimeetme tühistamise eest toetust.
The Tribunal was also already quoted as stating that [64]: ‘[B]y repealing the EGO 24 incentives prior to 1 April 2009, Romania did not act unreasonably or in bad faith (except that [Romania] acted unreasonably by maintaining investors’ obligations after terminating the incentives).
Aluslepingu artikli 107 lõige 1 sisaldab üldist keeldu anda riigiabi „ükskõik millisel kujul”.
The Tribunal, however, concludes by majority that Romania violated the Claimants’ legitimate expectations that those incentives would be available, in substantially the same form, until 1 April 2009.
Seega ei oma meetme täpne vorm tähtsust selle kindlakstegemisel, kas meetmega antakse ettevõtjale majanduslik eelis [75].
Romania also failed to act transparently by failing to inform the Claimants in a timely manner that the regime would be terminated prior to its stated date of expiration.
Seega, kui riigiabi antakse kohtuotsuse või vahekohtuotsuse rakendamise või täitmise kaudu, mida tehakse komisjoni meelest käesoleva vahekohtuotsuse puhul, peab komisjon tõestama seoses selle rakendamise või täitmisega, et aluslepingu artikli 107 lõike 1 kumulatiivsed tingimused on täidetud ja et abi ei ole kokkusobiv siseturuga.
As a result, the Tribunal finds that Romania failed to “ensure fair and equitable treatment of the investments” of the Claimants in the meaning of Article 2(3) of the BIT’.
Komisjon tuletab igal juhul meelde, et erakorralise määruse nr 24 kehtetuks tunnistamisel järeldasid kõik – Rumeenia konkurentsinõukogu, liit mitmes oma ühises seisukohas ja Rumeenia valitsus, et erakorraline määrus nr 24 tõi kaasa riigiabi, mis on Euroopa lepingu, ELi-Rumeenia assotsiatsiooninõukogu otsuse nr 4/2000, seaduse nr 143/99 ja ühenduse õigustiku alusel ebaseaduslik.
In light of this conclusion, it cannot be maintained, as the claimants do, that the Tribunal found Romania’s decision to comply with Union State aid rules by revoking EGO 24 not to have been in breach of the BIT, or that it did not award damages on that basis [65].
Peale selle ei ole Rumeenia konkurentsinõukogu otsust nr 244/2000 kunagi vaidlustatud ega tühistatud.
The Commission notes that in justifying its decision to award compensation for increased prices and the loss of the ability to stockpile, as well as lost profits, the Tribunal referred only to damages incurred by the claimants as a result of the revocation of the EGO 24 incentives [66].
Rumeenia seadusandja on seda vaid eiranud, võttes vastu seaduse nr 143/1999 riigiabi käsitlevate sätetega vastuolus oleva erakorralise määruse nr 75 ning rikkudes sellega oma Euroopa lepingu ja ELi-Rumeenia assotsiatsiooninõukogu otsuse nr 4/2000 kohaseid kohustusi.
Notably, the Tribunal did not refer to, or award additional damages on the basis of, its finding that Romania acted unreasonably in maintaining the investors’ obligations under EGO 24 and failed to act transparently.
Liit nõudis seoses ühinemisläbirääkimistega, et Rumeenia järgiks seda otsust ning täidaks oma Euroopa lepingu ja ühenduse õigustiku kohaseid kohustusi, mida Rumeenia erakorralise määruse nr 24 kehtetuks tunnistamisega ka tegi.
Economic advantage (2): damages and State aid
Eespool kirjeldatud põhjustel järeldab komisjon, et vahekohtu poolt hagejatele määratud hüvitise maksmisega vahekohtu otsuse rakendamise või täitmise kaudu antakse hagejatele majanduslik eelis, mida nad tavapärastes turutingimustes ei oleks saanud.
The presence of an advantage is, contrary to the submission of the claimants, furthermore not precluded by the fact that the payment of the compensation awarded to the complainants by the Tribunal through the implementation or execution of the Award entails a payment of compensation for damages.
Valikulisus
The central question in this regard is whether the principles laid down in the CJEU’s Asteris [67] judgment are applicable to the case at hand.
Riigiabi ei kujuta endast sugugi mitte kõik meetmed, millega antakse ettevõtjale majanduslik eelis, vaid üksnes need, millega antakse majanduslik eelis valikuliselt teatavatele ettevõtjatele või ettevõtjate kategooriatele või majandussektoritele.
In its judgment in Asteris, the CJEU set out that State aid ‘is fundamentally different in its legal nature from damages which the competent national authorities may be ordered to pay to individuals in compensation for the damage they have caused to those individuals.’ [68] The claimants argue that the present case falls squarely under this case-law, and that any attempt by the Commission to distinguish the Asteris case from the one at hand is unconvincing.
Vahekohtuotsusega määratakse hüvitis üksnes hagejatele.
The Commission disagrees with this position.
Seepärast annab Rumeenia selle hüvitise maksmisega vahekohtuotsuse rakendamise või täitmise kaudu eelise üksnes hagejatele.