natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Use of concurrent controls, by including a group administered with an appropriate dose of reference oestrogen in each assay.
Munasarjade eemaldamise kord
If the system does not respond as expected, the experimental conditions should be examined and modified accordingly.
Eemaldatud munasarjadega rottide ja hiirte saamiseks (doosi- ja kontrollrühmad) tuleb emasloomal eemaldada munasarjad vanuses 6–8 nädalat.
It is recommended that the dose of reference oestrogen to be used in either approach be approximately the ED70 to 80.
Roti puhul peab munasarjade eemaldamise ja esimese doosi manustamise vahel olema vähemalt 14 päeva, et emakas saaks taandareneda miinimumini ehk stabiilse nulljooneni.
Baseline Positive Control Study — Before a laboratory conducts a study under this test method for the first time, laboratory proficiency should be demonstrated by testing the responsiveness of the animal model, by establishing the dose response of a reference oestrogen:
Hiire puhul peab munasarjade eemaldamise ja esimese doosi manustamise vahel olema vähemalt 7 päeva.
ethinyl estradiol (CAS No 57-63-6) (EE) with a minimum of four doses.
Kuna östrogeenide taseme tõstmiseks veres piisab juba väiksest kogusest munasarjakoest (3), tuleks loomi enne kasutamist kontrollida tupe-tampooniprooviga saadud epiteliaalrakkude vaatlemisega vähemalt viiel järjestikusel päeval (nt päevad 10–14 pärast roti emaslooma munasarjade eemaldamist).
The uterine weight response will be compared to established historical data (see reference (5)).
Kui loomal esineb algava östruse tunnuseid, ei tohiks teda katseks kasutada.
If this baseline positive control study does not yield the anticipated results the experimental conditions should be examined and modified.
Lisaks tuleb lahangul uurida munasarjade kunagisi kinnituskohti munasarjakoe leidmiseks.
Number and condition of animals
Kui sellist kude leitakse, et tohiks looma andmeid arvutustes kasutada (3).
Each treated and control group should include at least 6 animals (for both immature and ovx-adult method protocols).
Munasarjade eemaldamiseks loom tuimestatakse korralikult ja pannakse lamama kõhuli.
Age of immature animals
Sisselõige, millega avatakse kõhuõõne dorsolateraalne sein, peaks olema pikkusega umbes 1 cm ja asuma alumise roidekaare ja niudeluuharja vahelise ala keskel ning mõni millimeeter külgmiselt niudelihase välimisest servast.
For the Uterotrophic Bioassay with immature animals the day of birth must be specified.
Munasari tuleks eemaldada kõhuõõnest aseptilisele alale.
Dosing should begin early enough to ensure that, at the end of test chemical administration, the physiological rise of endogenous oestrogens associated with puberty has not yet taken place.
Munasari tuleks eraldada munajuha ja emakakeha kokkupuutekohalt.
On the other hand, there is evidence that very young animals may be less sensitive.
Kui on tehtud kindlaks, et massiivset verejooksu ei ole, tuleks kõhuõõne sein sulgeda õmblusega ja nahahaav sulgeda klambrite või sobiva õmblusega.
For defining the optimal age each laboratory should take its own background data on maturation into consideration.
Niidiga sidumise kohad on skemaatiliselt näidatud joonisel 1.
As a general guide, dosing in rats may begin immediately after early weaning on postnatal day 18 (with the day of birth being postnatal day 0).
Tuleb kasutada asjakohast operatsioonijärgset tuimestust, vastavalt näriliste ravis kogenud veterinaararsti soovitustele.
Dosing in rats preferably should be completed on postnatal day 21 but in any case prior to postnatal day 25, because, after this age, the hypothalamic-pituitary-ovarian axis becomes functional and endogenous oestrogen levels may begin to rise with a concomitant increase in baseline uterine weight means and an increase in the group standard deviations (2)(3)(10)(11)(12).
Kehamass
Procedure for ovariectomy
Täiskasvanud OVX-emaslooma meetodi kasutamisel ei ole kehamass ja emaka mass omavahel seotud, kuna emaka massi mõjutavad hormoonid, nagu östrogeenid, kuid mitte kasvutegurid, mis reguleerivad keha suurust.
For the ovariectomised female rat and mouse (treatment and control groups), ovariectomy should occur between 6 and 8 weeks of age.
Seevastu ebaküpse emaslooma kasutamisel on kehamass seotud emaka massiga küpsemise ajal (34).
For rats, a minimum of 14 days should elapse between ovariectomy and the first day of administration in order to allow the uterus to regress to a minimum, stable baseline.
Uuringu alguses peaks loomade kehamassi erinevus olema minimaalne ega tohiks ebaküpse emaslooma meetodi kasutamisel ületada ±20 % keskmisest kehamassist.
For mice, at least 7 days should elapse between ovariectomy and the first day of administration.
See tähendab, et loomade kasvataja peaks standardima pesakonna suuruse, et eri emasloomade järglased saaksid umbes ühepalju toitu.
As small amounts of ovarian tissue are sufficient to produce significant circulating levels of oestrogens (3), the animals should be tested prior to use by observing epithelial cells swabbed from the vagina on at least five consecutive days (e.g. days 10-14 after ovariectomy for rats).
Loomad tuleks jaotada (kontroll- ja doosi)rühmadesse kehamassi varieeruvuse järgi juhuvaliku alusel, nii et iga rühma keskmine kehamass ei oleks statistiliselt erinev muu rühma vastavast näitajast.
If the animals indicate any evidence entering oestrous, the animals should not be used.
Tuleks jälgida, et sama pesakonna liikmeid ei määrataks samasse doosirühma, kuivõrd see on võimalik ilma uuringus kasutatavate pesakondade arvu suurendamiseta.
Further, at necropsy, the ovarian stubs should be examined for any evidence that ovarian tissue is present.
Selleks et teha kindlaks, kas uuritaval kemikaalil võib in vivo olla östrogeenset toimet, piisab tavaliselt kahest doosirühmast ja ühest kontrollrühmast; seepärast eelistatakse sellist katse kava loomade heaoluga seotud põhjustel.
If so, the animal should not be used in the calculations (3).
Kui eesmärk on saada doosi ja toime vahelise sõltuvuse kõver või ekstrapoleerida toimet madalamatele doosidele, on vaja vähemalt 3 doosirühma.
The ovariectomy procedure begins with the animal in ventral recumbency after the animal has been properly anesthetised.
Kui on vaja ka muud teavet peale östrogeense toime kindlakstegemise (näiteks hinnata mõju tugevust), tuleks kaaluda teistsugust dooside manustamise režiimi.
The incision opening the dorso-lateral abdominal wall should be approximately 1 cm lengthways at the mid-point between the costal inferior border and the iliac crest, and a few millimetres lateral to the lateral margin of the lumbar muscle.
Kontrollrühma loomi tuleks kohelda samamoodi kui doosirühma loomi, välja arvatud uuritava kemikaali manustamine.
The ovary should be removed from the abdominal cavity onto an aseptic field.
Kui uuritava aine manustamisel kasutatakse kandeainet, peaks kontrollrühm saama doosirühmadega võrdses koguses kandeainet (või kui doosirühmades kasutatakse erinevaid koguseid, siis neist suurima koguse).
The ovary should be disconnected at the junction of the oviduct and the uterine body.
Uterotroofse biokatse puhul on eesmärk valida doosid, mis tagaksid loomade ellujäämise ning mis ei oleks oluliselt mürgised ega põhjustaks loomadele erilist stressi pärast uuritava kemikaali manustamist kolmel järjestikusel päeval maksimumdoosiga kuni 1000 mg/kg/päevas.
After confirming that no massive bleeding is occurring, the abdominal wall should be closed by a suture and the skin closed by autoclips or appropriate suture.
Kõikide doosimäärade valimisel tuleks arvesse võtta kõiki uuritava kemikaali või sellega seotud materjalide toksilisust käsitlevaid ja (toksiko-)kineetilisi andmeid.
The ligation points are shown schematically in Figure 1.
Kõrgeima doosimäära puhul tuleks kõigepealt arvestada LD50 väärtust ja/või andmeid ägeda mürgisuse kohta, et vältida loomade surma, suuri kannatusi ja stressi (24, 25, 26).
Appropriate post-operative analgesia should be used as recommended by a veterinarian experienced in rodent care.
Suurim doos peaks vastama suurimale talutavale doosile;
Body weight
uuringu võib teha ka doosi suuruse juures, mis põhjustab positiivse uterotroofse reaktsiooni.
In the ovx-adult method, body weight and uterine weight are not correlated because uterine weight is affected by hormones like oestrogens but not by the growth factors that regulate body size.
Kuna see on sõelkatse, siis võib üldiselt kasutada suuri dooside intervalle (näiteks 0,5 logaritmilist ühikut, mis vastab dooside 3,2-kordsele erinevusele, või isegi kuni 1 logaritmiline ühik).
On the contrary, body weight is related to uterine weight in the immature model, while it is maturing (34).
Kui vajalikke andmeid ei ole, võib kasutatavate dooside leidmise hõlbustamiseks teha doosipiirkonna määramise katse.
Thus, at the commencement of the study the weight variation of animals used, in the immature model, should be minimal and not exceed ± 20 % of the mean weight.
Teiselt poolt, kui agonisti östrogeenseid omadusi on võimalik hinnata in vitro (või in silico) andmetest, võib neid doosi valimisel arvesse võtta.
This means that the litter size should be standardised by the breeder, to ensure that offspring of different mother animals will be fed approximately the same.
Näiteks määratakse uuritava kemikaali kogus, mis uterotroofses biokatses põhjustab võrdlusagonisti (etinüülöstradiool) mõjuga ekvivalentse reaktsiooni, tema suhtelise tõhususe järgi in vitro, võrreldes etinüülöstradiooliga.
Animals should be assigned to groups (both control and treatment) by randomised weight distribution, so that mean body weight of each group is not statistically different from any other group.
Kõrgeim katses kasutatav doos leitakse selle ekvivalentse doosi korrutamisel sobiva teguriga, näiteks 10 või 100ga.
Consideration should be given to avoid assignment of littermates to the same treatment group as far as practicable without increasing the number of litters to be used for the investigation.
Vahemiku leidmise kaalutlused
In order to establish whether a test chemical can have oestrogenic action in vivo, two dose groups and a control are normally sufficient and this design is therefore preferred for animal welfare reasons.
Vajaduse korral võib väikse arvu loomadega teha esialgse uuringu doosivahemiku leidmiseks.
If the purpose is either to obtain a dose-response curve or to extrapolate to lower doses, at least 3 dose groups are needed.
Selleks võib kasutada OECD juhenddokumenti nr 19 (25), milles on määratletud mürgisusele või looma stressile osutavad kliinilised tunnused.
If information beyond identification of oestrogenic activity (such as an estimate of potency) is required, a different dosing regimen should be considered.
Kui see on doosivahemiku leidmise uuringus teostatav, võib emakad pärast kolmepäevast kemikaali manustamist välja lõigata ja kaaluda ligikaudu 24 tundi pärast viimase doosi manustamist.
Except for treatment with the test chemical, animals in the control group should be handled in an identical manner to the test group subjects.
Neid andmeid võiks seejärel kasutada põhiuuringu kava koostamiseks (et valida sobivad suurim ja väiksem doos ja vajalik doosirühmade arv).
If a vehicle is used in administering the test chemical, the control group should receive the same amount of vehicle used with the treated groups (or highest volume used with the test groups if different among groups).
Uuritavat kemikaali manustatakse suukaudse sondiga või naha alla tehtava süstiga.
The objective in the case of the Uterotrophic Bioassay is to select doses that ensure animal survival and that are without significant toxicity or distress to the animals after three consecutive days of chemical administration up to a maximum dose of 1000 mg/kg/d.
Manustamistee valimisel tuleb arvestada loomade heaolu kaalutlusi, toksikoloogia aspekte (kuivõrd asjakohane on teatav manustamistee, arvestades inimese kemikaaliga kokkupuute viise (nt suukaudne sond vastab allaneelamisele, nahaalused süstid sissehingamisele või naha kaudu imendumisele), uuritava materjali füüsikalisi ja keemilisi omadusi ning eriti olemasolevaid toksikoloogilisi andmeid ning andmeid metabolismi ja kineetika kohta (nt vajadus vältida presüsteemset metabolismi, suurem tõhusus teatava manustamistee korral).
All dose levels should be proposed and selected taking into account any existing toxicity and (toxico-) kinetic data available for the test chemical or related materials.
Soovitatav on võimaluse korral kõigepealt kaaluda manustamist vesilahusena või suspensioonina vees.
The highest dose level should first take into consideration the LD50 and/or acute toxicity information in order to avoid death, severe suffering or distress in the animals (24)(25)(26).
Kuid kuna enamik östrogeenseid ligande või nende metaboolseid eellasi on hüdrofoobsed, kasutatakse kõige sagedamini lahust või suspensiooni õlis (nt maisi, maapähkli-, seesami- või oliiviõli).
The highest dose should represent the maximum tolerated dose (MTD);
Need õlid on eri kalorsuse ja rasvasisaldusega, seega võib kandeaine mõjutada üldist metaboliseeritava energia omastamist, mille tõttu võivad muutuda mõõdetavad näitajad, nagu emaka mass, eeskätt ebaküpse emaslooma meetodi puhul (33).
a study conducted at a dose level that induced a positive uterotrophic response would be accepted too.
Seepärast tuleb enne uuringut katsetada kandeainet ja võrrelda kontrollrühmaga, kellele ei anta kandeainet.
As a screen, large intervals (e.g. one half log units corresponding to a dose progression of 3,2 or even up to one log units) between dosages are generally acceptable.
Uuritava kemikaali võib lahustada minimaalses koguses 95 % etanoolis või muus sobivas lahustis ja lahjendada lõpliku töökontsentratsioonini katses kasutatavas kandeaines.
If there are no suitable data available, a range finding study may be performed to aid the determination of the doses to be used.
Lahusti toksilised omadused peavad olema teada ning need tuleks välja selgitada eraldi kontrollrühmaga, kellele manustatakse üksnes lahustit.
Alternatively, if the oestrogenic potency of an agonist can be estimated by in vitro (or in silico) data, these may be taken into consideration for dose selection.
Kui uuritavat kemikaali peetakse stabiilseks, võib selle lahustamise hõlbustamiseks kasutada ettevaatlikku soojendamist ja tugevat segamist.
For example, the amount of the test chemical that would produce uterotrophic responses equivalent to the reference agonist (ethinyl estradiol) is estimated by its relative in vitro potencies to ethinyl estradiol.
Tuleks määrata uuritava kemikaali stabiilsus kandeaines.
The highest test dose would be given by multiplying this equivalent dose by an appropriate factor e.g. 10 or 100.
Kui uuritav kemikaal on stabiilne kogu uuringu jooksul, võib valmistada uuritava kemikaali lähtealikvoodi ja teha sellest iga päev vajalikud lahjendused.
Considerations for range finding
Doosi manustamise ajastus sõltub kasutatavast mudelist (vt punkt 29, ebaküpse emaslooma mudel, ja punkt 30, täiskasvanud OVX-emaslooma mudel).
If necessary, a preliminary range finding study can be carried out with few animals.
Ebaküpsetele emasrottidele manustatakse uuritavat kemikaali iga päev kolmel järjestikusel päeval.
In this respect, OECD Guidance Document No 19(25) may be used defining clinical signs indicative of toxicity or distress to the animals.
Kolmepäevast dooside manustamist soovitatakse ka täiskasvanud OVX-emasrottide puhul, kuid sel juhul on lubatav ka pikem kokkupuude ja nii saab paremini avastada nõrga toimega kemikaale.
If feasible within this range finding study after three days of administration, the uteri may be excised and weighed approximately 24-hours after the last dose.
Täiskasvanud OVX-emashiirte puhul peaks 3-päevane manustamine olema piisav ja manustamise pikendamisel seitsme päevani ei ole tugevate östrogeeniagonistide puhul erilisi eeliseid, kuid valideerimisuuringus näidati, et nõrkade agonistidega see nii ei ole (16), seepärast tuleks OVX-emashiirte puhul pikendada dooside manustamist kuni 7 järjestikuse päevani.Doos tuleks manustada iga päev samal kellaajal.
These data could then be used to assist the main study design (select an acceptable maximum and lower doses and recommend the number of dose groups).
Doose tuleks vajaduse korral kohandada, et säilitada konstantset doosimäära looma kehamassi suhtes (nt mg uuritavat kemikaali ühe kg kehamassi kohta päevas).
The test chemical is administered by oral gavage or subcutaneous injection.
Katses kasutatava lahuse mahu muutumine tuleks hoida minimaalne; tuleks muuta uuritava aine lahuse kontsentratsiooni, et tagada ühesugune lahuse maht kehamassi suhtes kõikide dooside ja manustamisviiside puhul.
Animal welfare considerations as well as toxicological aspects like the relevance to the human route of exposure to the chemical (e.g. oral gavage to model ingestion, subcutaneous injection to model inhalation or dermal adsorption), the physical/chemical properties of the test material and especially existing toxicological information and data on metabolism and kinetics (e.g. need to avoid first pass metabolism, better efficiency via a particular route) have to be taken into account when choosing the route of administration.
Kui uuritavat kemikaali manustatakse loomadele sundsöötmisega, tuleks seda teha ühe doosi kaupa, kasutades maosondi või sobivat intubatsioonikanüüli.
It is recommended that, wherever possible, the use of an aqueous solution/suspension be considered first.
Vedeliku suurim kogus, mida saab ühel korral manustada, sõltub katselooma suurusest.
But as most oestrogen ligands or their metabolic precursors tend to be hydrophobic, the most common approach is to use a solution/suspension in oil (e.g. corn, peanut, sesame or olive oil).
Tuleb järgida kohalikke loomakaitse eeskirju, kuid lahuse maht ei tohiks ületada 5 ml kehamassi kg kohta, välja arvatud vesilahuse puhul, kus võib kasutada mahtu kuni 10 ml kehamassi kg kohta.
However, these oils have different caloric and fat content, thus the vehicle might affect total metabolisable energy (ME) intake, thereby potentially altering measured endpoints such as the uterine weight especially in the immature method (33).
Kui uuritavat kemikaali manustatakse nahaaluse süstiga, tuleks päevane doos manustada üheainsa süstiga.
Thus, prior to the study, any vehicle to be used should be tested against controls without vehicles.
Doose tuleks manustada selja abaluu- või nimmepiirkonda steriilse nõela (kaliiber näiteks 23 või 25) ja tuberkuliinisüstlaga.
Test chemicals can be dissolved in a minimal amount of 95 % ethanol or other appropriate solvents and diluted to final working concentrations in the test vehicle.
Soovi korral võib süstimiskoha puhtaks raseerida.
The toxic characteristics of the solvent must be known, and should be tested in a separate solvent-only control group.
Registreerida tuleks lahuse kaod, süstekohast väljaimbumine või doosi mittetäielik manustamine.
If the test chemical is considered stable, gentle heating and vigorous mechanical action can be used to assist in dissolving the test chemical.
Rotile päevas süstitav lahuse maht ei tohiks ületada 5 ml kehamassi kg kohta, mis jagatakse kahe süstekoha vahel; vesilahuste puhul võib erandina süstida 10 ml kehamassi kg kohta.
The stability of the test chemical in the vehicle should be determined.
Vaatlused
If the test chemical is stable for the duration of the study, then one starting aliquot of the test chemical may be prepared, and the specified dosage dilutions prepared daily.
Üld- ja kliinilised vaatlused
Dosage timing will depend of the model used (refer to paragraph 29 for the immature model and to paragraph 30 for ovx-adult model).
Üldisi kliinilisi vaatlusi tuleks teha vähemalt kord päevas ja sagedamini, kui ilmneb toksilisuse märke.
Immature female rats are dosed with the test chemical daily for three consecutive days.
Vaatlusi oleks soovitatav teha iga päev samal ajal, võttes arvesse oodatava maksimaalse mõju avaldumise aega pärast doosi manustamist.
A three-day treatment is also recommended for ovariectomised female rats but longer exposures are acceptable and may improve the detection of weakly active chemicals.
Kõigi loomade puhul jälgitakse suremust, haigestumust ja selliseid kliinilisi tunnuseid nagu käitumise, naha, karvkatte, silmade ja limaskestade muutused, eritiste esinemine, autonoomse närvisüsteemi aktiivsuse muutused (nt pisaravool, turris karv, pupilli suurus, muutunud hingamine).
With ovariectomised female mice, an application duration of 3 days should be sufficient without a significant advantage by an extension of up to seven days for strong oestrogen agonists, however, this relation was not demonstrated for weak oestrogens in the validation study (16) thus dosage should be extended up to 7 consecutive days in ovx-adult mice.The dose should be given at similar times each day.
Kehamass ja sööda tarbimine
They should be adjusted as necessary to maintain a constant dose level in terms of animal body weight (e.g. mg of test chemical per kg of body weight per day).
Kõiki loomi tuleks kaaluda iga päev täpsusega 0,1 g, alustades hetkest enne esimese doosi manustamist, st kui loomad on juba jagatud rühmadesse.
Regarding the test volume, its variability, on a body weight basis, should be minimised by adjusting the concentration of the dosing solution to ensure a constant volume on a body weight basis at all dose levels and for any route of administration.
Lisaks võib mõõta dooside manustamise aja jooksul igas puuris tarbitud sööda koguse söötmisseadmete kaalumisega.
When the test chemical is administered by gavage, this should be done in a single daily dose to the animals using a stomach tube or a suitable intubation cannula.
Sööda tarbimise tulemused väljendatakse grammides ühe roti kohta päevas.
The maximum volume of liquid that can be administered at one time depends on the size of the test animal.
Lahkamine ja emaka massi mõõtmine
Local animal care guidelines should be followed, but the volume should not exceed 5 ml/kg body weight, except in the case of aqueous solutions where 10 ml/kg body weight may be used.
Kakskümmend neli tundi pärast viimase doosi manustamist rotid surmatakse humaanselt.
When the test chemical is administered by subcutaneous injection, this should be done in a single daily dose.
Ideaaljuhul tuleks kõikide rühmade liikmete lahkamised teha juhuslikus järjekorras, et vältida kõige alguses või kõige lõpus ühe või teise rühma liikmete lahkamist, mis võiks andmeid natuke mõjutada.
Doses should be administered to the dorsoscapular or lumbar regions via sterile needle (e.g. 23- or 25-gauge) and a tuberculin syringe.
Biokatse eesmärk on mõõta nii märja emaka kui ka kuivatatud emaka mass.
Shaving the injection site is optional.
Märgmass hõlmab emaka ja selle valendikus oleva vedeliku massi.
Any losses, leakage at the injection site or incomplete dosing should be recorded.
Kuivatatud emaka mass mõõdetakse pärast selle valendikus oleva vedeliku väljapigistamist ja kõrvaldamist.
The total volume injected per rat per day should not exceed 5 ml/kg body weight, divided into 2 injection sites, except in the case of aqueous solutions where 10 ml/kg body weight may be used.
Ebaküpsete emasloomade puhul uuritakse enne lahkamist tuppe, et teha kindlaks tupe võimalik avanemine.
Observations
Lahkamist alustatakse kõhuseina avamisega alates häbemeliidusest.
General and clinical observations
Seejärel eemaldatakse emakasarved ja munasarjad, kui viimased on olemas, kõhuõõne dorsaalse seina küljest.
General clinical observations should be made at least once a day and more frequently when signs of toxicity are observed.
Emaka ja tupe ventraalselt ja lateraalselt küljelt eemaldatakse kusepõis ja kusejuhad.
Observations should be carried out preferably at the same time(s) each day and considering the period of anticipated peak effects after dosing.
Kiulised ühendused päraku ja tupe vahel eraldatakse, kuni võib näha tupesuudme ja lahkliha naha ühenduskohta.