natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Directive 2003/87/EC provides that auctioning should be the basic principle for allocation of greenhouse gas emission allowances to operators of installations within the scope of the Emission Trading System of the Union (‘EU ETS’) from 2013 onwards.
Direktiiviga 2003/87/EÜ nähakse ette, et alates 2013. aastast peaksid liidu heitkogustega kauplemise süsteemis (ELi HKS) osalevate käitiste käitajatele lubatud heitkoguse ühikute (LHÜd) eraldamise peamiseks meetodiks olema enampakkumised.
However, eligible operators continue to receive free allowances between 2013 and 2020 in accordance with the rules set out in Directive 2003/87/EC and Commission Decision 2011/278/EU [2].
Tingimustele vastavad käitajad saavad siiski jätkuvalt LHÜsid tasuta ajavahemikul 2013–2020 kooskõlas direktiivis 2003/87/EÜ ja komisjoni otsuses 2011/278/EL [2] sätestatud eeskirjadega.
The absence of an ambitious international agreement on climate change aiming to limit the global temperature increase to 2 °C could undermine the benefit of actions carried out by the Union.
Kuna puudub kaugeleulatuv rahvusvaheline kliimakokkulepe, millega tagada, et maakera keskmine temperatuur ei tõuseks rohkem kui 2 °C, võib see vähendada Euroopa Liidu meetmetest tulenevat kasu.
The absence of binding action at the international level could lead to an increase in greenhouse gas emissions in third countries where industry is not subject to comparable carbon constraints (‘carbon leakage’).
Siduvate meetmete puudumine rahvusvahelisel tasandil võib põhjustada kasvuhoonegaaside heitkoguste suurenemist kolmandates riikides, kus tööstussektori suhtes ei kohaldata võrreldavaid CO2-heite piiranguid (edaspidi „kasvuhoonegaaside heite ülekandumine”).
To address this risk of carbon leakage, Directive 2003/87/EC provides that, subject to the outcome of the international negotiations, the Commission is to determine a list of sectors and subsectors deemed to be exposed to a significant risk of carbon leakage (‘list of sectors and subsectors’).
Kasvuhoonegaaside heite ülekandumise ohu vähendamiseks nähakse direktiiviga 2003/87/EÜ ette, et vastavalt rahvusvaheliste läbirääkimiste tulemustele teeb komisjon kindlaks nende sektorite ja allsektorite loetelu, kus on märkimisväärne kasvuhoonegaaside heite ülekandumise oht (edaspidi „sektorite ja allsektorite loetelu”).
Those sectors and subsectors should receive free allowances at 100 % of the quantity determined on the basis of Directive 2003/87/EC and Decision 2011/278/EU, subject to the cross-sectoral correction factor referred to in Article 10a(5) of Directive 2003/87/EC and set out in Annex II to Commission Decision 2013/448/EU [3].
Nimetatud sektoritele ja allsektoritele tuleks eraldada tasuta 100 % LHÜde kogusest, mis on kindlaks määratud direktiivi 2003/87/EÜ ja otsuse 2011/278/EL alusel ning mille suhtes on kohaldatud direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a lõikes 5 osutatud ja komisjoni otsuse 2013/448/EL [3] II lisas sätestatud sektoriülest paranduskoefitsienti.
In this respect, the Commission analysed the extent to which third countries representing a decisive share of global production of products in sectors and subsectors on the carbon leakage list firmly commit to reducing greenhouse gas emissions in those relevant sectors, and whether those commitments are comparable with those of the Union and are carried out within the same time-frame.
Sellega seoses analüüsis komisjon seda, mil määral kolmandad riigid, kelle toodang moodustab määrava osa maailma kogutoodangust kasvuhoonegaaside heite ülekandumise loetelus olevates sektorites ja allsektorites, võtavad kindlaid kohustusi kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamiseks asjaomastes sektorites ning kas need kohustused on võrreldavad ELi omadega ja kas neid rakendatakse samas ajavahemikus.
In addition, the extent to which the efficiency of the installations located in those countries is comparable to the installations located in the Union was also examined.
Lisaks uuriti, mil määral kõnealustes riikides asuvate käitiste tõhusus on võrreldav Euroopa Liidus asuvate käitistega.
The Commission concluded that no sufficient comparability can be established on the commitment to reduce greenhouse gas emissions, and therefore the comparability of carbon efficiency is not relevant.
Komisjon jõudis järeldusele, et kasvuhoonegaaside heite vähendamise kohustus ei ole piisavalt võrreldav ja seega ei ole CO2-tõhususe võrreldavus asjakohane.
The first list of sectors and subsectors deemed to be exposed to a significant risk of carbon leakage was established for 2013 and 2014 by Commission Decision 2010/2/EU [4] in 2009.
Märkimisväärse kasvuhoonegaaside heite ülekandumise ohuga sektorite ja allsektorite esimene loetelu kehtestati 2009. aastal komisjoni otsusega 2010/2/EL [4] 2013. ja 2014. aastaks.
The assessment should be based on a number of quantitative and qualitative criteria, and based on data from the three most recent years.
Hindamine peaks põhinema mitmel kvantitatiivsel ja kvalitatiivsel kriteeriumil ning viimase kolme aasta andmetel.
In this regard, the Commission used data from the years 2009, 2010 and 2011, since data from 2012 were available for only some of the parameters.
Sellega seoses kasutas komisjon aastate 2009, 2010 ja 2011 andmeid, kuna 2012. aasta andmed olid kättesaadavad ainult mõne parameetri puhul.
In order to establish the list of sectors and subsectors, the Commission assessed the risk of carbon leakage of sectors and subsectors at NACE-4 level of the Statistical classification of economic activities in the Union in accordance with Regulation (EC) No 1893/2006 of the European Parliament and of the Council [5].
Selleks et määrata kindlaks sektorite ja allsektorite loetelu, hindas komisjon sektorite ja allsektorite kasvuhoonegaaside heite ülekandumise ohtu Euroopa Liidu majanduse tegevusalade statistilise klassifikaatori NACE 4. tasandil kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1893/2006 [5].
NACE-4 is the level with optimal data availability defining sectors precisely.
NACE 4. tasandil on andmete kättesaadavus optimaalne ning sektorid täpselt määratletud.
A sector is denoted at a 4-digit level of the NACE classification, and a subsector is denoted at CPA (6-digit) or Prodcom (8-digit) level, that is, the classification of goods used for statistics on industrial production in the Union, following directly from the NACE classification.
Sektor on NACE klassifikaatori neljanumbrilisel tasandil ja allsektor CPA (kuuenumbriline) või Prodcomi (kaheksanumbriline) tasandil, st kaupade klassifikatsioonis, mida kasutatakse liidu tööstusliku tootmise statistikas ja mis tuleneb NACE klassifikaatorist.
The sectors were first assessed on the basis of the quantitative criteria set out in Article 10a(15) and (16) of Directive 2003/87/EC.
Sektoreid hinnati esmalt lähtudes direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a lõigetes 15 ja 16 sätestatud kvantitatiivsetest kriteeriumidest.
To apply those quantitative criteria, the Commission had to determine the sum of direct and indirect additional costs induced by the implementation of Directive 2003/87/EC.
Nimetatud kvantitatiivsete kriteeriumide kohaldamiseks pidi komisjon määrama kindlaks direktiivi 2003/87/EÜ rakendamisest tingitud otsesed ja kaudsed lisakulud.
The direct additional costs, induced by the quantity of allowances that a sector would need to purchase if not deemed to be exposed to a significant risk of carbon leakage, were calculated on the basis of the data on direct CO2 emissions at sectoral level.
Otsesed lisakulud, mis on tingitud LHÜde kogusest, mida sektor peaks ostma, kui ei ole kindlaks tehtud märkimisväärset kasvuhoonegaaside heite ülekandumise ohtu, on arvutatud sektori tasandi otsese CO2-heite andmete põhjal.
The data in the European Union Transaction Log (‘EUTL’) are considered to be the most accurate and transparent source of CO2 emissions data at installation level and have therefore been used to calculate the direct cost for sectors.
Euroopa Liidu tehingulogi („ELi tehingulogi”) andmeid peetakse kõige täpsemaks ja läbipaistvamaks CO2-heite andmete allikaks käitise tasandil ja seepärast on neid andmeid kasutatud sektorite otseste kulude arvutamiseks.
For sectors and greenhouse gases only covered by the EU ETS from 1 January 2013, there are no emissions data in the EUTL available.
Alates 1. jaanuarist 2013 ELi HKSiga hõlmatud sektorite ja kasvuhoonegaaside kohta ei ole ELi tehingulogis heiteandmeid.
Therefore, the Commission used the data on direct CO2 emissions provided by Member States in the National Implementation Measures (NIMs) pursuant to Decision 2011/278/EU in those cases.
Seetõttu kasutas komisjon otsese CO2-heite andmeid, mille liikmesriigid esitasid neil juhtudel riiklikes rakendusmeetmetes vastavalt otsusele 2011/278/EL.
In order to determine the indirect additional costs, the Commission collected data on electricity consumption at sectoral level from Member States, ensuring that no double counting of electricity consumed occurred between different NACE codes.
Kaudsete lisakulude määramiseks kogus komisjon liikmesriikidelt andmeid elektritarbimise kohta sektori tasandil, tagades, et liikmesriikide tarbitud elektrienergiat ei arvestataks topelt eri NACE koodide all.
To determine the emissions related to the production of electricity consumed by the different sectors for the list of sectors and subsectors in Decision 2010/2/EU, the Commission used the average emission factor derived from the total fuel mix for electricity production as it was considered to be based on the most accurate data.
Selleks et määrata otsuses 2010/2/EL sätestatud sektorite ja allsektorite loetelu jaoks kindlaks eri sektorites tarbitava elektri tootmisega seotud heitkogused, kasutas komisjon keskmist heitekoefitsienti, mis tuletati elektrienergia tootmiseks vajaliku kogu kütusekasutuse struktuuri põhjal, sest arvati, et see põhineb kõige täpsematel andmetel.
The same average emission factor has been used for the assessments underlying this Decision.
Sama keskmist heitekoefitsienti on kasutatud käesoleva otsuse aluseks olevates hinnangutes.
Furthermore, to determine the direct and indirect additional costs, the Commission had to estimate the average carbon price.
Lisaks pidi komisjon otseste ja kaudsete lisakulude määramiseks hindama keskmist CO2-hinda.
In order to establish the first list of sectors and subsectors an assumed carbon price of EUR 30 per tonne of CO2 equivalent was used for the assessments.
Sektorite ja allsektorite esimese loetelu koostamiseks kasutati hindamisel eeldatavat CO2-hinda, 30 eurot ühe CO2-ekvivalenttonni kohta.
In the period of application of Decision 2010/2/EU, there has been a substantial difference between the carbon price assumed for the assessments and the actual carbon price, the latter one being considerably lower.
Otsuse 2010/2/EL kohaldamisajal on olnud märkimisväärne erinevus hindamisel kasutatud eeldatava CO2-hinna ja tegeliku hinna vahel, kusjuures viimane on oluliselt madalam.
However, the Commission has in its Communication entitled ‘A policy framework for the climate and energy in the period from 2020 to 2030’ [6] proposed a 40 % unconditional greenhouse gas emission reduction target by 2030 as compared to 1990 and a corresponding renewable energy sources target.
Komisjon tegi siiski oma teatises „Kliima- ja energiapoliitika raamistik ajavahemikul 2020–2030” [6] ettepaneku seada eesmärgiks vähendada kasvuhoonegaaside heitkoguseid 2030. aastaks võrreldes 1990. aastaga tingimusteta 40 % ning püstitada eesmärk seoses taastuvenergiaallikatega.
The Commission has also proposed to establish a market stability reserve in the EU ETS.
Samuti on komisjon teinud ettepaneku luua ELi HKSis turustabiilsusreserv.
Under those circumstances, it is expected that the carbon price will in the future be more strongly driven by mid- and long-term emission reductions.
Sellistel tingimustel eeldatakse, et tulevikus mõjutab CO2-hinda tugevamini heite vähendamine keskmise ja pika aja jooksul.
It is therefore considered justified to continue using an assumed carbon price of EUR 30 per tonne of CO2 equivalent for the assessments underlying this Decision.
Seetõttu peetakse põhjendatuks kasutada ka edaspidi käesoleva otsuse aluseks olevate hinnangute tegemisel eeldatavat CO2-hinda 30 eurot ühe CO2-ekvivalenttonni kohta.
The direct and indirect additional costs should be calculated as a share of gross value added.
Otseseid ja kaudseid lisakulusid tuleks arvutada osana kogulisandväärtusest.
Regarding the estimation of gross value added at sectoral level, data from the Eurostat Structural Business Statistics have been used.
Kogulisandväärtuse hindamisel sektorite tasandil on kasutatud Eurostati koostatud ettevõtluse struktuurstatistika andmeid.
Furthermore, the Commission assessed the trade intensity for each sector and subsector on the basis of data obtained from the Eurostat Comext database.
Lisaks hindas komisjon iga sektori ja allsektori kaubavahetuse intensiivsust Eurostati Comexti andmebaasist saadud andmete põhjal.
In total, the Commission assessed 245 industrial sectors and 24 subsectors classified under the ‘Mining and quarrying’ and ‘Manufacturing’ divisions of the NACE classification.
Kokku hindas komisjon 245 tööstussektorit ja 24 allsektorit, mis on klassifitseeritud NACE klassifikaatori jagude „Kaevandamine” ja „Tootmine” alla.
The sectors and subsectors listed in point 1 of the Annex to this Decision meet the criteria set out in Article 10a(15) and (16) of Directive 2003/87/EC and should be deemed as exposed to a significant risk of carbon leakage.
Käesoleva otsuse lisa punktis 1 loetletud sektorid ja allsektorid vastavad direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a lõigetes 15 ja 16 sätestatud kriteeriumidele ning neid tuleks pidada märkimisväärse kasvuhoonegaaside heite ülekandumise ohuga sektoriteks.
Assessments based on the qualitative criteria set out in Article 10a(17) of Directive 2003/87/EC have been carried out on a number of sectors that were not deemed to be exposed to the risk of carbon leakage based on the quantitative criteria set out in Article 10a(15) and (16).
Direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a lõikes 17 sätestatud kvalitatiivsetel kriteeriumidel põhinevaid hindamisi on tehtud paljudes sektorites, mida ei peetud artikli 10a lõigetes 15 ja 16 sätestatud kvantitatiivsete kriteeriumide põhjal kasvuhoonegaaside heite ülekandumise ohuga sektoriteks.
The qualitative assessment was carried out in cases which met the qualitative criteria in the context of the determination of the previous list, in cases of sectors considered to be borderline, and on request by industry representatives.
Kvalitatiivne hindamine korraldati juhtudel, mis vastasid varasema loetelu koostamise kvalitatiivsetele kriteeriumidele, piiripealsete sektorite puhul ja tööstusharu esindajate taotluse korral.
In the case of the sectors ‘Finishing of textiles’ (NACE code 1330), ‘Manufacture of bricks, tiles and construction products, in baked clay’ (NACE code 2332), ‘Manufacture of plaster products for construction purposes’ (NACE code 2362), ‘Casting of iron’ (NACE code 2451) and ‘Casting of light metals’ (2453), the qualitative assessments carried out in the context of the determination of the previous list of sectors and subsectors, valid for 2013 and 2014, have been updated.
Sektorite „Tekstiili viimistlemine” (NACE kood 1330) „Põletatud savist telliste, kivide ja muude ehitustoodete tootmine” (NACE kood 2332), „Kipsist ehitustoodete tootmine” (NACE kood 2362), „Malmivalu” (NACE kood 2451) ja „Kergmetallide valu” (2453) puhul on ajakohastatud kvalitatiivseid hindamisi, mis korraldati 2013. ja 2014. aastal kehtiva sektorite ja allsektorite varasema loetelu koostamisel.
It was concluded that the circumstances justifying the addition of those sectors to the list of sectors and subsectors still prevail.
Jõuti järeldusele, et asjaolud, mis õigustavad nende sektorite lisamist sektorite ja allsektorite loetellu, on endiselt ülekaalus.
Therefore, those sectors should be deemed as exposed to a significant risk of carbon leakage also for the period 2015 to 2019.
Seega tuleks nimetatud sektoreid pidada märkimisväärse kasvuhoonegaaside heite ülekandumise ohuga sektoriteks ka ajavahemikul 2015–2019.
A qualitative assessment was carried out for the sector ‘Manufacture of malt’ (NACE code 1106), as this sector represented a borderline case with regard to Article 10a(16b) of Directive 2003/87/EC.
Sektori „Linnasetootmine” (NACE kood 1106) puhul tehti kvalitatiivne hindamine, kuna nimetatud sektor on piiripealne juhtum seoses direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a lõikega 16b.
Taking into account the increased cost resulting from the implementation of Directive 2003/87/EC, the assessment demonstrated high trade intensity and a significant drop in the profitability of the sector in the Union.
Võttes arvesse direktiivi 2003/87/EÜ rakendamisest tulenevaid suurenenud kulusid, selgus hindamisel, et kaubavahetuse intensiivsus on suur ja sektori tulusus on liidus märkimisväärselt langenud.
The low profit margins limit the capacity of installations to invest and reduce emissions.
Väikesed kasumimarginaalid piiravad käitiste suutlikkust teha investeeringuid ja vähendada heitkoguseid.
The sectors listed in point 2 of the Annex should be deemed as exposed to a significant risk of carbon leakage on the basis of the qualitative criteria.
Lisa punktis 2 loetletud sektoreid tuleks kvalitatiivsete kriteeriumide põhjal pidada märkimisväärse kasvuhoonegaaside heite ülekandumise ohuga sektoriteks.
As the list of sectors and subsectors which are deemed to be exposed to a significant risk of carbon leakage to be laid down in the Annex is to be valid for the period from 2015 to 2019, this Decision should apply from 1 January 2015.
Kuna märkimisväärse kasvuhoonegaaside heite ülekandumise ohuga sektorite ja allsektorite loetelu, mis sätestatakse lisas, kehtib ajavahemikul 2015–2019, tuleks käesolevat otsust kohaldada alates 1. jaanuarist 2015.
For reasons of legal certainty and clarity, Decision 2010/2/EU should be repealed with effect from 1 January 2015.
Õiguskindluse ja selguse huvides tuleks otsus 2010/2/EL tunnistada kehtetuks alates 1. jaanuarist 2015.
Decision 2010/2/EU is repealed with effect from 1 January 2015.
Otsus 2010/2/EL tunnistatakse kehtetuks alates 1. jaanuarist 2015.
This Decision shall apply from 1 January 2015.
Käesolevat otsust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2015.
Done at Brussels, 27 October 2014.
Brüssel, 27. oktoober 2014
OJ L 275, 25.10.2013, p. 32.
ELT L 275, 25.10.2013, lk 32.
Commission Decision 2011/278/EU of 27 April 2011 determining transitional Union-wide rules for harmonised free allocation of emission allowances pursuant to Article 10a of Directive 2003/87/EC of the European Parliament and of the Council (OJ L 130, 17.5.2011, p. 1).
Komisjoni otsus 2011/278/EL, 27. aprill 2011, millega määratakse kindlaks kogu liitu hõlmavad üleminekueeskirjad Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a kohaste tasuta saastekvootide ühtlustatud eraldamiseks (ELT L 130, 17.5.2011, lk 1).
Commission Decision 2013/448/EU of 5 September 2013 concerning national implementation measures for the transitional free allocation of greenhouse gas emission allowances in accordance with Article 11(3) of Directive 2003/87/EC of the European Parliament and of the Council (OJ L 240, 7.9.2013, p. 27).
Komisjoni otsus 2013/448/EL, 5. september 2013, milles käsitletakse riiklikke rakendusmeetmeid kasvuhoonegaaside lubatud heitkoguse ühikute tasuta eraldamiseks üleminekuperioodil kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ artikli 11 lõikega 3 (ELT L 240, 7.9.2013, lk 27).
Commission Decision 2010/2/EU of 24 December 2009 determining, pursuant to Directive 2003/87/EC of the European Parliament and of the Council, a list of sectors and subsectors which are deemed to be exposed to a significant risk of carbon leakage (OJ L 1, 5.1.2010, p. 10).
Komisjoni otsus 2010/2/EL, 24. detsember 2009, millega määratakse kindlaks vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2003/87/EÜ selliste sektorite ja allsektorite loetelu, mille puhul kasvuhoonegaaside heite ülekandumise ohtu peetakse märkimisväärseks (ELT L 1, 5.1.2010, lk 10).
Regulation (EC) No 1893/2006 of the European Parliament and of the Council of 20 December 2006 establishing the statistical classification of economic activities NACE Revision 2 and amending Council Regulation (EEC) No 3037/90 as well as certain EC Regulations on specific statistical domains (OJ L 393, 30.12.2006, p. 1).
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1893/2006, 20. detsember 2006, millega kehtestatakse majanduse tegevusalade statistiline klassifikaator NACE Revision 2 ning muudetakse nõukogu määrust (EMÜ) nr 3037/90 ja teatavaid EÜ määrusi, mis käsitlevad konkreetseid statistikavaldkondi (ELT L 393, 30.12.2006, lk 1).
COM(2014)15 final/2 of 28 January 2014.
COM(2014)15 (final/2), 28. jaanuar 2014.
Sectors and subsectors which, pursuant to Article 10a(13) of Directive 2003/87/EC, are deemed to be exposed to a significant risk of carbon leakage
Sektorid ja allsektorid, mille puhul vastavalt direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a lõikele 13 peetakse kasvuhoonegaaside heite ülekandumise ohtu märkimisväärseks
BASED ON THE CRITERIA SET OUT IN ARTICLE 10a(15) AND (16) OF DIRECTIVE 2003/87/EC
DIREKTIIVI 2003/87/EÜ ARTIKLI 10a LÕIGETES 15 JA 16 SÄTESTATUD KRITEERIUMIDE PÕHJAL
At the NACE-4 level
NACE neljanumbrilise klassifikatsiooni tasandil
Criteria met
Kriteerium
Processing and preserving of fish, crustaceans and molluscs
Õli ja rasva tootmine
Manufacture of oils and fats
Tärklise ja tärklisetoodete tootmine
Manufacture of starches and starch products
Suhkrutootmine
Manufacture of sugar
Homogeenitud toiduainete ja dieettoitude tootmine
Manufacture of homogenised food preparations and dietetic food
Kange alkoholi destilleerimine, rektifitseerimine ja segamine
Distilling, rectifying and blending of spirits
Viinamarjaveini tootmine
Manufacture of wine from grape
Muude destilleerimata kääritatud jookide tootmine
Manufacture of other non-distilled fermented beverages
Tekstiilkiudude ettevalmistamine ja ketramine
Preparation and spinning of textile fibres
Riidekudumine
Weaving of textiles
Silmkoe- ja heegelkanga (trikookanga) tootmine
Manufacture of knitted and crocheted fabrics
Valmis tekstiiltoodete tootmine, v.a rõivad
Manufacture of made-up textile articles, except apparel
Vaipade ja vaipkatete tootmine
Manufacture of carpets and rugs
Nööri-, köie- ja võrgulina tootmine
Manufacture of cordage, rope, twine and netting
Lausriide ja lausriidest toodete tootmine, v.a rõivad
Manufacture of non-wovens and articles made from non-wovens, except apparel
Tehnilise ja tööstusliku otstarbega tekstiilide tootmine
Manufacture of other technical and industrial textiles
Mujal liigitamata tekstiilitootmine
Manufacture of other textiles n.e.c.
Nahkrõivaste tootmine
Manufacture of leather clothes
Töörõivaste tootmine
Manufacture of workwear
Muude pealisrõivaste tootmine
Manufacture of other outerwear
Alusrõivaste tootmine
Manufacture of underwear
Muude rõivaste ja rõivalisandite tootmine
Manufacture of other wearing apparel and accessories
Karusnahatoodete tootmine
Manufacture of articles of fur
Suka- ja sokitootmine
Manufacture of knitted and crocheted hosiery
Muude silmkoe- ja heegelrõivaste tootmine
Manufacture of other knitted and crocheted apparel
Nahatöötlemine ja -parkimine;
Tanning and dressing of leather;
karusnaha töötlemine ja värvimine
dressing and dyeing of fur
Kohvrite, käekottide jms, sadulsepatoodete ja rakmete tootmine
Manufacture of luggage, handbags and the like, saddlery and harness
Jalatsitootmine
Manufacture of footwear
Kilpparketi tootmine
Manufacture of assembled parquet floors
Muude puittoodete tootmine;
Manufacture of other products of wood;
korgist, õlest ja punumismaterjalist toodete tootmine
manufacture of articles of cork, straw and plaiting materials
Paberimassi tootmine
Manufacture of pulp
Paberi- ja papitootmine
Manufacture of paper and paperboard
Tapeeditootmine
Manufacture of wallpaper
Koksitootmine
Manufacture of coke oven products
Puhastatud naftatoodete tootmine
Manufacture of refined petroleum products
Värvainete ja pigmentide tootmine
Manufacture of dyes and pigments
Muude anorgaaniliste põhikemikaalide tootmine