natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Referring to decisions of the European Commission on an Irish Company Holding Regime [17] and a tax reduction from revenue from certain intangible assets in Spain [18], the third parties argued that any natural or legal person could establish an investment undertaking and therefore benefit from the tax exemptions; on that basis the tax exemption does not constitute a selective measure.In 1996 when the legislation was enacted, it was not clear that the State aid rules would be applicable to tax measures.
Kolmandad isikud väitsid, viidates Euroopa Komisjoni otsustele Iirimaa äriühingus osalemise korra [17] ja Hispaanias teatavatelt mittemateriaalsetelt varadelt saadava tulu pealt maksude vähendamise kohta, [18] et iga füüsiline või juriidiline isik võiks asutada investeerimisettevõtte ja saada nii kasu maksuvabastustest; seda aluseks võttes ei kujuta maksuvabastus endast valikulist meedet.1996. aastal, kui jõustusid uued õigusaktid, ei olnud veel selge, et riigiabi eeskirju kohaldatakse maksumeetmete suhtes.
If the Authority concludes that the exemptions were aid, they had been in place since 1996 and should constitute an existing aid measure.
Kui järelevalveamet teeb järelduse, et maksuvabastus kujutas endast riigiabi, tuleks arvestada, et seda kohaldati alates 1996. aastast ja seega peaks see olema olemasolev abimeede.
With reference to Article 15 of Protocol 3 (according to which recovery shall be subject to a limitation period of 10 years), the third parties argued that no recovery of aid can be required because the tax exemption was introduced in 1996.
Viidates protokolli nr 3 artiklile 15 (mille kohaselt on õigus abi tagasi nõuda kümne aasta jooksul), väitsid kolmandad isikud, et abi ei saa tagasi nõuda, sest maksuvabastust kohaldatakse alates 1996. aastast.
Recovery, it was argued, would contravene the principles of legitimate expectations and legal certainty.
Abi tagasinõudmine rikuks õiguspäraste ootuste ja õiguskindluse põhimõtet.
In some cases, no recovery could be required as the amount of the tax exemptions would fall within the de minimis rule.
Mõnel juhul ei saa abi tagasi nõuda, sest maksuvabastuste summa suhtes kehtiks vähese tähtsuse reegel.
In letters dated 17 March 2010 and 16 July 2010, the Liechtenstein authorities commented as follows:
17. märtsi 2010. aasta ja 16. juuli 2010. aasta kirjades esitasid Liechtensteini ametiasutused järgmised märkused:
The tax exemption does not involve State aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement as it is not selective in nature.
Kuna meede ei olnud valikuline, ei kujutanud maksuvabastus endast riigiabi EMP lepingu artikli 61 lõike 1 tähenduses.
In support of this argument reference was again made to two decisions of the European Commission, on the Irish Company Holding Regime and a tax reduction from revenue from certain intangible assets in Spain.
Ka selle väite puhul viidati Euroopa Komisjoni otsustele Iirimaa äriühingus osalemise korra ja Hispaanias teatavatelt mittemateriaalsetelt varadelt saadava tulu pealt maksude vähendamise kohta.
In the alternative it is argued that any aid is existing aid on the basis of the 10 year limitation period set out in Article 1(b)(iv) in conjunction with Article 15 of Part II of Protocol 3; and on the basis that the measure only became aid as a result of the evolution of the European Economic Area (Article 1(b)(v) of Part II of Protocol 3).
Samas väidetakse ka, et igasugune abi on olemasolev abi kümneaastase aegumistähtaja alusel, mis on ette nähtud protokolli nr 3 II osa artikli 1 punkti b alapunktis iv koostoimes artikliga 15, ning selle alusel, et meede muutus abiks Euroopa Majanduspiirkonna arengu tõttu (protokolli nr 3 II osa artikli 1 punkti b alapunkt v).
Finally the Liechtenstein authorities argue that if this is not accepted the Authority should not order recovery of aid on the basis that this would be contrary to general principles of EEA law, specifically the protection of legitimate expectations and legal certainty.
Liechtensteini ametiasutused väidavad ka, et kui sellega ei nõustuta, ei peaks järelevalveamet nõudma abi tagastamist, tuues põhjuseks, et see oleks vastuolus EMP õiguse üldpõhimõtetega, eelkõige õiguspäraste ootuste ja õiguskindluse põhimõtte kaitsmisega.
The aid measure must be granted by the State or through State resources.
Abi peab olema antud riigi poolt või riigi vahenditest
The granting of a full or partial tax exemption involves a loss of tax revenues for the State which is equivalent to consumption of State resources in the form of fiscal (tax) expenditure [19].
Täielik või osaline maksuvabastus tähendab riigi jaoks maksutulude vähenemist, mis on samaväärne riigi vahendite kasutamisega maksukulutusteks [19].
The Liechtenstein authorities forego revenue corresponding to the non-payment of income, capital and coupon taxes.
Liechtensteini ametiasutused loovutavad tulud, mis vastavad tulu-, kapitali- ja kupongimaksu maksmata jätmisele.
For these reasons, the Authority considers that the tax rules applicable to investment companies involve the use of State resources.
Nimetatud põhjustel leiab järelevalveamet, et investeerimisühingute suhtes kohaldatavad maksueeskirjad on seotud riigi vahendite kasutamisega.
Favouring certain undertakings or the production of certain goods
Teatavate ettevõtjate või teatavate kaupade tootmise eelistamine
Firstly, the aid measure must confer on the beneficiaries advantages that relieve them of charges that are normally borne from their budgets.
Esiteks peab abimeede andma abisaajatele eelise, millega vabastatakse nad kuludest, mis tavaliselt kaetakse nende eelarvest.
By not being obliged to pay any income or coupon tax and only a reduced capital tax on their own assets, investment companies receive an advantage in comparison to other undertakings that are subject to ordinary taxation on revenues from their business activities.
Kuna investeerimisühingud ei olnud kohustatud maksma tulumaksu ega kupongimaksu ja maksid ainult vähendatud kapitalimaksu varade eest, anti neile eelis teiste ettevõtjate ees, kelle majandustegevusest saadavat tulu maksustati tavalises korras.
The advantage is selective as it was granted only to investment undertakings organised in the form of investment companies.
Eelis oli valikuline, kuna see anti ainult investeerimisühingu vormis tegutsevatele investeerimisettevõtjatele.
The Authority does not accept arguments put forward by the Liechtenstein authorities and third parties that each undertaking in Liechtenstein carrying out such economic activity is in principle free to choose the most advantageous legal form and consequently profit from the tax concessions.
Järelevalveamet ei nõustu Liechtensteini ametiasutuste ja kolmandate isikute väidetega, et igal Liechtensteinis samalaadse majandustegevusega tegeleval ettevõtjal on põhimõtteliselt vabadus valida kõige soodsam õiguslik vorm ning sellest tulenevalt saada kasu maksusoodustustest.
A tax benefit which is limited to a specified group of undertakings cannot be characterised as a general measure on the basis that any interested undertaking could fulfil specified criteria and qualify if it organised itself in a particular form [20].By reference to the European Court of Justice’s conclusions in the GIL Insurance [21] case, ‘Article 87(1) EC requires it to be determined whether, under a particular statutory scheme, a State measure is such as to favour “certain undertakings or the production of certain goods” in comparison with others which, in the light of the objective pursued by the system in question, are in a comparable legal and factual situation’.
Maksusoodustust, mis piirdub kindlaksmääratud ettevõtjate rühmaga, ei saa iseloomustada kui üldist meedet, mida kohaldatakse selle alusel, et iga huvitatud ettevõtja võib täita kindlaksmääratud nõuded ja meetmest kasu saada, kui tal on teatav õiguslik vorm [20].Viidates Euroopa Kohtu otsusele GIL Insurance’i kohtuasjas, [21]„tuleb EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 kohaselt välja selgitada, kas konkreetses õiguslikus raamistikus soodustab asjaomane meede „teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist” võrreldes teiste ettevõtjatega, kes on asjaomase meetmega taotletava eesmärgi osas võrreldavas faktilises ja õiguslikus olukorras”.
The Authority concludes that the undertakings in the same legal and factual position in this case are all those who pay the (full) income, capital and coupon taxes in Liechtenstein — and in comparison to those, investment companies in Liechtenstein receive a selective advantage.
Järelevalveamet järeldab, et käesoleval juhul on samas õiguslikus ja faktilises olukorras olevad ettevõtjad kõik need, kes tasuvad Liechtensteinis (täielikult) tulu-, kapitali- ja kupongimaksu, ning võrreldes nende ettevõtjatega saavad investeerimisühingud Liechtensteinis valikulise eelise.
More specifically, the investment companies benefit in comparison to the fund direction of undertakings organised as investment funds, which engage in the same activity but are subject to tax like all other undertakings in Liechtenstein.
Täpsemalt: investeerimisühingud saavad kasu võrreldes samas valdkonnas tegutsevate, kuid Liechtensteinis sarnaselt kõikide muude ettevõtjatega maksustatud investeerimisfondidena tegutsevate ettevõtjate fondivalitsejatega.
A specific tax measure can nevertheless be justified by the logic of the tax system.
Teatav maksumeede võib siiski olla õigustatud maksusüsteemi loogikaga.
The specific tax rules applicable to investment companies would not be selective in the sense of Article 61(1) of the EEA Agreement if the rule is justified by the nature and general scheme of the Liechtenstein tax system [22].
Investeerimisühingute suhtes kohaldatavad teatavad maksueeskirjad ei oleks valikulised EMP lepingu artikli 61 lõike 1 tähenduses, kui need eeskirjad oleksid õigustatud Liechtensteini maksusüsteemi olemuse ja üldpõhimõtetega [22].
Unlike certain recent complex fiscal aid cases, the objectives of the tax system in question are straightforward.
Erinevalt teatavatest hiljutistest maksuabi juhtumitest olid kõnealuse maksusüsteemi eesmärgid selged.
The objective, or logic, of the taxes is to generate revenue for the State.
Maksude eesmärk või loogiline põhjus on tuua riigile tulu.
According to the Liechtenstein Tax Act, legal entities that operate in Liechtenstein must pay income tax on their revenues and a capital tax on the capital held as the company’s own equity.
Liechtensteini maksuseaduse kohaselt peavad Liechtensteinis tegutsevad juriidilised isikud maksma oma tuludelt tulumaksu ja äriühingu omakapitalilt kapitalimaksu.
Companies divided into shares must also pay a coupon tax on dividends.
Osadeks jagatud äriühingud peavad dividendidelt maksma ka kupongimaksu.
Investment companies are legal entities incorporated under Liechtenstein law in the form of companies limited by shares.
Investeerimisühingud on juriidilised isikud, mis Liechtensteini õiguse kohaselt on aktsiaseltsid.
As such, they are subject to the generally applicable tax provisions of the Liechtenstein Tax Act concerning income, capital and coupon tax.
Aktsiaseltside suhtes kohaldatakse Liechtensteini maksuseaduse üldisi sätteid tulu-, kapitali- ja kupongimaksu kohta.
The Authority considers that the tax relief for the management company’s own assets falls neither within the logic of the general tax system in Liechtenstein, nor within any specific logic of the taxation of investment undertakings.
Järelevalveamet on seisukohal, et haldava äriühingu oma varade suhtes kohaldatav maksusoodustus ei tulene Liechtensteini üldise maksusüsteemi loogikast ega investeerimisettevõtjate maksustamise eriloogikast.
In the view of the Authority, there is nothing in the organisational form of investment companies which would justify a special tax derogation in favour of the management activities of an investment company in comparison with the management activities of an investment fund [23].
Järelevalveameti arvates ei ole investeerimisühingute organisatsioonilises vormis ühtegi elementi, mis õigustaks erinevalt investeerimisfondi haldustegevusest investeerimisühingu haldustegevuse maksuvabastust [23].
The reduction and exemptions applicable to domiciliary companies [24] and investment companies were designed to encourage these activities in Liechtenstein.
Kodumaiste äriühingute [24] ja investeerimisühingute suhtes kohaldatavate maksude alandamise ja maksudest vabastamise eesmärk oli nimetatud tegevuste soodustamine Liechtensteinis.
In the Authority’s view, therefore, the tax relief on the management company’s own assets cannot be justified by the nature and overall scheme of the Liechtenstein taxation system.
Seetõttu on järelevalveamet seisukohal, et haldava äriühingu oma varade suhtes kohaldatav maksusoodustus ei saa olla õigustatud Liechtensteini maksusüsteemi olemuse ja üldpõhimõtetega.
In 2006, the legislation was changed and investment companies were subject thereafter to ordinary business taxation in the same way as the fund direction of investment funds and any other legal entity operating a business in Liechtenstein.
aastal muudeti õigusakte ja investeerimisühinguid hakati maksustama tavalises korras sarnaselt investeerimisfondide fondivalitsejate ja muude Liechtensteinis tegutsevate juriidiliste isikutega.
In view of the Liechtenstein authorities this eliminated the ‘inconsistency’ [25] of not levying any taxes on the own assets before.
Liechtensteini ametiasutuste arvates kõrvaldati niimoodi „vastuolu”, [25] et oma varadelt makse ei maksta.
For these reasons, the Authority considers that the measures constituted a selective advantage to investment companies, which was remedied by the legislation effective from 2006 onwards.
Nimetatud põhjustel on järelevalveamet seisukohal, et meede kujutas endast investeerimisühingutele jaoks valikulist eelist ning sellise eelise andmine lõpetati alates 2006. aastast kohaldatava seadusega.
Thirdly, the aid measure must favour undertakings engaged in economic activities.
Lisaks sellele peab abimeede soodustama majandustegevusse kaasatud ettevõtjaid.
In the BBL [26] case, the European Court of Justice considered the activities of investment companies (‘SICAVs’ under Belgian law) which undertook collective investment with the aim of producing income on a continuing basis in transferable securities from capital raised from the public.
BBLi [26] kohtuasjas käsitles Euroopa Kohus selliste investeerimisühingute (Belgia õiguse kohaselt SICAVid) tegevust, kes tegid ühiseid investeeringuid, et avalikkuselt saadud kapitali ühise investeerimisega vabalt kaubeldavatesse väärtpaberitesse saada pidevalt tasu.
The Court held that this constitutes an economic activity within the meaning of Article 4(2) of the Sixth VAT Directive.
Kohtu arvates on see majandustegevus kuuenda käibemaksudirektiivi artikli 4 lõike 2 tähenduses.
Investment companies are active in assembling and managing the assets of various investors with the intention of making profits via various fees for the services provided.
Investeerimisühingud koguvad ja haldavad investorite varasid, eesmärgiga teenida kasumit osutatud teenuste eest saadavatelt tasudelt.
The Authority consequently considers that management companies carry out economic activities in the form of asset management and are thus undertakings within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement [27].1.3.
Seetõttu leiab järelevalveamet, et haldavad äriühingud tegelevad majandustegevusega varade valitsemise vormis ning on seega ettevõtjad EMP lepingu artikli 61 lõike 1 tähenduses [27].1.3.
Distortion of competition and effect on trade between Contracting Parties
Konkurentsi moonutamine ja lepinguosaliste vahelise kaubanduse mõjutamine
The aid measure must distort competition and affect trade between the Contracting Parties to the EEA Agreement.
Abimeede moonutab konkurentsi ja mõjutab EMP lepingu osaliste vahelist kaubandust.
According to established case-law, the prohibition under Article 61(1) of the EEA Agreement applies to any aid which distorts or threatens to distort competition, irrespective of the amount, in so far as it affects trade between the Contracting Parties [28].
Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt kohaldatakse EMP lepingu artikli 61 lõikes 1 sätestatud keeldu igasuguse abi suhtes, mis moonutab või ähvardab moonutada konkurentsi, sõltumata abisummast, kui abi mõjutab lepinguosaliste vahelist kaubandust [28].
The Commission has also concluded that investment vehicles operate in international markets and pursue commercial and other economic activities in markets where competition is intense [29].
Samuti on komisjon teinud järelduse, et investeerimisühingud tegutsevad rahvusvahelisel turul ning tegelevad äri- ja muu majandustegevusega turgudel, kus konkurents on tihe [29].
The Authority takes the view, therefore, that the tax concessions on the own assets of investment companies from 1996 to 2006 strengthened the competitive position of those investment companies within the EEA, as these tax concessions reduced the ordinary operational costs of these companies compared to others [30].
Seetõttu asub järelevalveasutus seisukohale, et aastatel 1996–2006 kehtinud investeerimisühingute varade maksusoodustus tugevdas EMPs kõnealuste investeerimisühingute konkurentsiseisundit, kuna soodustuste tõttu olid nende tavalised tegevuskulud väiksemad kui muudel ettevõtetel [30].
Investment companies compete with other financial undertakings and operate in an open market characterised by substantial intra-EEA trade.
Investeerimisühingud konkureerivad muude finantsettevõtjatega ja tegutsevad avatud turul, mida iseloomustab märkimisväärse ulatusega EMP-sisene kaubandus.
Trade between the Contracting Parties is also affected [31].
Seega mõjutab abi lepinguosaliste vahelist kaubandust [31].
The Authority is therefore of the view that the tax concessions distort or threaten to distort competition and affect trade between the Contracting Parties.
Järelevalveamet on seetõttu seisukohal, et maksusoodustus moonutab või ähvardab moonutada konkurentsi ja mõjutab lepinguosaliste vahelist kaubandust.
The Authority therefore concludes that the reduced taxation of management companies’ own assets under the Liechtenstein Tax Act between 1996 and 2006 was State aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement.
Järelevalveamet järeldab, et haldavate äriühingute oma varade väiksem maksustamine Liechtensteini maksuseaduse kohaselt ajavahemikus 1996–2006 oli riigiabi EMP lepingu artikli 61 lõike 1 tähenduses.
Pursuant to Article 1(3) of Part I of Protocol 3, ‘the EFTA Surveillance Authority shall be informed, in sufficient time to enable it to submit its comments, of any plans to grant or alter aid (…). The State concerned shall not put its proposed measures into effect until the procedure has resulted in a final decision’.
Protokolli nr 3 I osa artikli 1 lõikes 3 on sätestatud, et „EFTA järelevalveametit tuleb teavitada kõikidest plaanidest abi määramise või muutmise kohta piisavalt aegsasti, et ta võiks avaldada oma arvamuse []. Asjaomane riik ei tohi oma kavandatud meedet jõustada enne lõpliku otsuse tegemist”.
The Liechtenstein authorities did not notify the aid measures to the Authority.
Liechtensteini ametiasutused ei teatanud abimeetmest järelevalveametile.
The Liechtenstein authorities have argued that the aid is existing aid as the measures only became aid due to an evolution of the EEA and/or as a result of Articles 1(b)(iv) and 15 of Part II of Protocol 3 which provides that the powers of the Authority to recover aid shall be subject to a limitation period of 10 years.
Liechtensteini ametiasutused väitsid, et tegemist on olemasoleva abiga, kuna meede muutus abiks Euroopa Majanduspiirkonna arengu tõttu ja/või protokolli nr 3 II osa artikli 1 punkti b alapunkti iv ja artikli 15 tulemusel, millega nähakse ette, et järelevalveametil on õigus abi tagasi nõuda kümne aasta jooksul.
The Authority is of the view, however, that the European Court of Justice made it clear as early as the 1970s that tax exemptions of the nature of those under assessment could be State aid.
Järelevalveamet on aga seisukohal, et Euroopa Kohus tegi juba 1970ndatel selgeks, et hindamisel olevate maksuvabastustega sarnased maksuvabastused võivad olla riigiabi.
The Court held in 1974 [32] that any measures intended to exempt firms in a particular sector from the charges arising from the normal application of a tax system (without there being any justification for this exemption on the basis of the nature or general scheme of this system) constituted State aid.
Kohus jõudis 1974. aastal [32] tehtud kohtuotsuses järeldusele, et kõiki meetmeid, mille eesmärk on vabastada konkreetse sektori äriühingud maksusüsteemi tavapärase kohaldamisega kaasnevatest maksudest (ilma et kõnealuse süsteemi olemuse või üldskeemi alusel oleks selline vabastamine põhjendatud), käsitletakse riigiabina.
In 1987 [33] the Court explicitly stated that a loss of tax revenue was equivalent to consumption of State resources in the form of fiscal expenditure.This approach is also reflected in decisions of the Authority prior to the implementation of the Liechtenstein Tax Act, where it concluded that exemptions from the tax payable by undertakings was (incompatible) State aid in Finland in 1994 [34] and in Norway in 1995 [35] and 1997 [36].
aastal [33] kinnitas kohus selgesõnaliselt, et maksutulu kaotamine on samaväärne riigi vahendite kasutamisega maksukuluna.See lähenemisviis peegeldub ka otsustes, mille järelevalveamet on teinud enne Liechtensteini maksuseaduse jõustumist ja milles ta järeldas, et ettevõtjate vabastamine maksudest oli (sobimatu) riigiabi 1994. aastal [34] Soomes ning 1995 [35]. ja 1997. aastal [36] Norras.
On 1 December 1997, following a wide-ranging discussion on the need for coordinated action at Community level to tackle harmful tax competition, the European Council of Ministers adopted a series of conclusions and agreed a resolution on a code of conduct for business taxation [37].
1. detsembril 1997. aastal pärast ulatuslikku arutelu kooskõlastatud tegevuse vajaduse üle ühenduse tasandil, et tõkestada kahjustavat maksukonkurentsi, võttis Euroopa Liidu Nõukogu vastu rea järeldusi ja leppis kokku äriühingute maksustamise korral kohaldatavat toimimisjuhendit käsitleva resolutsiooni suhtes [37].
As part of the agreement reached, the Commission undertook to contribute to the objective of tackling harmful tax competition by implementing a notice [38] on the application of the State aid rules to measures relating to direct business taxation and committed itself ‘to the strict application of the aid rules concerned.’ When published in December 1998, the notice stated that ‘According to well-established practice and case-law [39], a tax measure whose main effect is to promote one or more sectors of activity constitutes aid’ [40].
Komisjon kohustus osana saavutatud kokkuleppest aitama kaasa võitlusele kahjuliku maksukonkurentsiga, rakendades teatist [38] riigiabi eeskirjade kohaldamise kohta äriühingute otsese maksustamisega seotud meetmete suhtes, ja kohustus tagama „asjaomaste abieeskirjade range kohaldamise”. 1998. aasta detsembris avaldatud teatises märgiti, et „vastavalt tõhusale menetlusele ja kohtupraktikale [39] käsitletakse abina maksumeedet, mille põhitoime on ühe või mitme tegevusvaldkonna soodustamine” [40].
The Commission, therefore, committed itself to the stricter application of rules which already existed [41].
Seetõttu püüdis komisjon olemasolevaid eeskirju rangemini kohaldada [41].
The Authority does not accept that the arguments put forward by the Liechtenstein authorities and third parties show that the criteria for establishing selectivity applied by the Commission (or the Authority) in its assessment of tax issues has changed since the adoption of the tax measures under investigation.
Järelevalveamet ei nõustu sellega, et Liechtensteini ametiasutuste ja kolmandate isikute esitatud väited näitavad, et kriteeriumid, mida komisjon (või järelevalveamet) kasutas maksuküsimuste hinnangus valikulisuse kindlakstegemiseks, oleksid muutunud pärast uurimisaluste maksumeetmete vastuvõtmist.