natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Chapter corresponds to the Community guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty (OJ C 244, 1.10.2004, p. 2).
See peatükk vastab ühenduse suunistele raskustes olevate äriühingute päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antava riigiabi kohta (ELT C 244, 1.10.2004, lk 2).
For the definition of ‘debt securities’, see Article 2(1)(b) of Directive 2004/109/EC of the European Parliament and of the Council of 15 December 2004 on the harmonisation of transparency requirements in relation to information about issuers whose securities are admitted to trading on a regulated market and amending Directive 2001/34/EC (OJ L 390, 31.12.2004, p. 38), which was incorporated into the EEA Agreement by Decision of the EEA Joint Committee No 120/2005 of 30.9.2005, amending Annex IX to the EEA Agreement (OJ L 339, 22.12.2005, p. 26, EEA Supplement No 66, 22.12.2005, p. 15).
Võlaväärtpaberite mõiste definitsiooni vt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. detsembri 2004. aasta direktiivi 2004/109/EÜ artikli 2 lõike 1 punkti b läbipaistvuse nõuete ühtlustamise kohta teabele, mis kuulub avaldamisele emitentide kohta, kelle väärtpaberid on lubatud reguleeritud turul kauplemisele, ning millega muudetakse direktiivi 2001/34/EÜ (ELT L 390, 31.12.2004, lk 38). Nimetatud direktiiv on inkorporeeritud EMP lepingusse EMP Ühiskomitee 30. septembri 2005. aasta otsusega nr 120/2005, millega muudetakse EMP lepingu IX lisa (finantsteenused) (ELT L 339, 22.12.2005, lk 26 ja EMP kaasanne nr 66, 22.12.2005, lk 15).
The Directive was last amended by Directive 2008/22/EC (OJ L 76, 19.3.2008, p. 50) (not yet incorporated into the EEA Agreement).
Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2008/22/EÜ (ELT L 76, 19.3.2008, lk 50) (EMP lepingusse seni inkorporeerimata).
Such an SGEI must comply with EEA rules such as Commission Decision 2005/842/EC of 28 November 2005 on the application of Article 86(2) of the EC Treaty to State aid in the form of public service compensation granted to certain undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest (OJ L 312, 29.11.2005, p. 67), which was incorporated into the EEA Agreement by Decision of the EEA Joint Committee No 91/2006, amending Annex XV to the EEA Agreement (OJ L 289, 19.10.2006, p. 31, EEA Supplement No 52, 19.10.2006, p. 24) and the Chapter of these Guidelines on state aid in the form of public service compensation (OJ L 109, 26.4.2007, p. 44, EEA Supplement No 20, 26.4.2007, p. 1).
Selline üldist majandushuvi pakkuv teenus peab olema kooskõlas ühenduse eeskirjadega, näiteks komisjoni 28. novembri 2005. aasta otsusega 2005/842/EÜ EÜ asutamislepingu artikli 86 lõike 2 kohaldamise kohta üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid osutavatele ettevõtjatele avalike teenuste eest makstava hüvitisena antava riigiabi suhtes (ELT L 312, 29.11.2005, lk 67), mis on inkorporeeritud EMP lepingusse EMP Ühiskomitee otsusega nr 91/2006, millega muudetakse Euroopa Majanduspiirkonna lepingu XV lisa (riigiabi) (ELT L 289, 19.10.2006, lk 31 ja EMP kaasanne nr 52, 19.10.2006, lk 24), ja suuniste peatükk, milles käsitletakse riigiabi, mida antakse avalike teenuste eest makstava hüvitisena (ELT L 109, 26.4.2007, p. 44 ja EMP kaasanne nr 20, 26.4.2007, lk 1).
The Chapter corresponds to Community framework for State aid in the form of public service compensation (OJ C 297, 29.11.2005, p. 4).
See peatükk vastab ühenduse raamistikule riigiabi jaoks, mida antakse avalike teenuste eest makstava hüvitisena (ELT C 297, 29.11.2005, lk 4).
Such as Table 1 on agencies’ credit ratings to be found in the Bank for International Settlements Working Paper No 207, available at: http://www.bis.org/publ/work207.pdf.
Näiteks tabelis 1 esitatud agentuuride krediidireitingud, mis on esitatud Rahvusvaheliste Arvelduste Panga töödokumendist nr 207, kättesaadav aadressil: http://www.bis.org/publ/work207.pdf.
‘SMEs’ refer to small and medium-sized enterprises as defined in the Chapter of the EFTA Surveillance Authority State Aid Guidelines on aid to micro, small and medium-sized enterprises (SMEs).
VKEd on väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad, mille määratlus on esitatud EFTA järelevalveameti suunistes riigiabi andmise kohta mikro-, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjatele (VKEdele).
The definition corresponds to the one set forth in Commission Recommendation 2003/361/EC concerning the definition of micro, small and medium-sized enterprises ( OJ L 124, 20.5.2003, p. 36).
See määratlus vastab määratlusele, ms on esitatud komisjoni soovituses 2003/361/EÜ mikro-, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate määratlemise kohta (ELT L 124, 20.5.2003, lk 36).
See also Annex I to Commission Regulation (EC) No 70/2001 on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to State aid to small and medium-sized enterprises (OJ L 10, 13.1.2001, p. 33), which was incorporated into the EEA Agreement by Decision of the EEA Joint Committee No 88/2002 amending Annex XV to the EEA Agreement (OJ L 266, 3.10.2002, p. 56, EEA Supplement No 49, 3.10.2002, p. 42).
Vt ka komisjoni määruse (EÜ) nr 70/2001 I lisa, mis käsitleb EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele antava riigiabi suhtes (EÜT L 10, 13.1.2001, lk 33), mis on inkorporeeritud EMP lepingusse EMP Ühiskomitee otsusega nr 88/2002, millega muudetakse Euroopa Majanduspiirkonna lepingu XV lisa (EÜT L 266, 3.10.2002, lk 56, EMP kaasanne nr 49, 3.10.2002, lk 42).
This Regulation was last amended by Regulation (EC) No 1976/2006 (OJ L 368, 23.12.2006, p. 85), incorporated into the EEA Agreement by Decision of the EEA Joint Committee No 28/2007 (OJ L 209, 9.8.2007, p. 50, EEA Supplement No 38, 9.8.2007, p. 33).
Määrust muudeti viimati määrusega (EÜ) nr 1976/2006 (ELT L 368, 23.12.2006, lk 85), mis on inkorporeeritud EMP lepingusse EMP Ühiskomitee otsusega nr 28/2007 (ELT L 209, 9.8.2007, lk 50, EMP kaasanne nr 38, 9.8.2007, lk 33).
These safe-harbour premiums are established in line with the margins determined for loans to similarly rated undertakings in the Chapter of the EFTA Surveillance Authority State Aid Guidelines on the method for setting the reference and discount rates.
Nimetatud „safe-harbour” preemiad on kehtestatud kooskõlas marginaalidega sama reitinguga ettevõtjatele antavatele laenudele, mis on määratud kindlaks riigiabi suuniste peatükis, milles käsitletakse viite- ja diskontomäärade kindlaksmääramise meetodit.
These Guidelines correspond to the Communication from the Commission on the revision of the method for setting the reference and discount rates (OJ C 14, 19.1.2008, p. 6).
Nimetatud suunised vastavad komisjoni teatisele viite- ja diskontomäärade kindlaksmääramise meetodi läbivaatamise kohta ( ELT C 14, 19.1.2008, lk 6).
Following the study commissioned by the European Commission on that topic (http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/studies_reports/full_report.pdf — see pages 23 and 156-159 of the study), a general reduction of 20 basis points has been taken into account.
Vastavalt Euroopa Komisjoni tellitud temaatilisele uurimusele (http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/studies_reports/full_report.pdf, vt lk 23 ja 156–159) on võetud arvesse üldist vähenemist 20 baaspunkti võrra.
This reduction corresponds to the difference in margin for a similar risk between a loan and a guarantee in order to take into account the additional costs specifically linked to loans.
Vähenemine vastab laenu ja garantii samalaadse riski marginaali erinevusele, et võtta arvesse laenudega seotud täiendavaid kulusid.
For example, a company to which a bank assigns a credit rating corresponding to BBB-/Baa 3 should be charged a yearly guarantee premium of at least 0,8 % on the amount effectively guaranteed by the State at the beginning of each year.
Näiteks ettevõttele, kellele panga antud krediidireiting vastab BBB-/Baa 3-le, kehtestatakse iga aasta alguses aastaseks garantiipreemiaks vähemalt 0,8 % riigi poolt tegelikult garanteeritud summast.
See the Guidelines referred to in footnote 12 providing that: ‘The reference rate is also to be used as a discount rate, for calculating present values.
Vt joonealuses märkuses 12 nimetatud suunised, kus on sätestatud: „Viitemäära kasutatakse ka diskontomäärana nüüdisväärtuse arvutamisel.
See further details in footnote 13.
Vt täpsemalt joonealune viide 13.
Corresponding to the capital requirements laid down in Article 75 of Directive 2006/48/EC of the European Parliament and of the Council of 14 June 2006 relating to the taking up and pursuit of the business of credit institutions (OJ L 177, 30.6.2006, p. 1), which was incorporated into the EEA Agreement by Decision of the EEA Joint Committee No 65/2008 amending Annex IX to the EEA Agreement (OJ L 257, 25.9.2008, p. 27, EEA Supplement No 58, 25.9.2008, p. 9), read in conjunction with Annex VI (paragraph 41 onwards) thereto.
Vastavalt kapitalinõuetele, mis on kehtestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2006. aasta direktiivi 2006/48/EÜ (krediidiasutuste asutamise ja tegevuse kohta (ELT L 177, 30.6.2006, lk 1)) artikliga 75, mis on inkorporeeritud EMP lepingusse EMP Ühiskomitee otsusega nr 65/2008, millega muudetakse Euroopa Majanduspiirkonna lepingu IX lisa (ELT L 257, 25.9.2008, lk 27 ja EMP kaasanne nr 58, 25.9.2008, lk 9), koostoimes VI lisaga (punkt 41 ja järgmised).
For a guarantee to a BBB rated company amounting to 100, the reserves to be constituted thus amount to 8.
BBB reitinguga ettevõtjale antud garantii puhul, mis ulatub 100-ni, peab sel viisil loodud reserv olema vähemalt 8.
Applying 400 basis points (or 4 %) to this amount results in annual capital costs of 8 %*4 % = 0,32 % of the guaranteed amount, which will impact the price of the guarantee accordingly.
400 baaspunkti (või 4 %) rakendamine sellele summale annab aastaseks kapitalimaksumuseks 8 %*4 % = 0,32 % garanteeritud summast, mis mõjutab vastavalt garantii hinda.
If the one-year default rate anticipated by the scheme for this company is, for instance, 0,35 % and the yearly administrative costs are estimated at 0,1 %, the price of the guarantee deemed as non-aid will be 0,77 % per year.
Kui kavas ettenähtud ettevõtja eeldatav iga-aastane tuvastatud riskimäär on näiteks 0,35 % ning aastased halduskulud on hinnanguliselt 0,1 %, on garantii hind, mida ei loeta abiks, 0,77 % aastas.
In that case, and provided the risk-free rate is deemed to be 5 %, the annual cost of the reserves to be constituted will be, for the same guarantee of 100 and reserves of 8 to be constituted, 8 % *(4 %+5 %) = 0,72 % of the guaranteed amount.
Sellisel juhul, ja tingimusel, et riskivaba määr on 5 %, on loodavad aastased reservid sama garantii (100) ja reservi (8) jaoks 8 % *(4 % + 5 %) = 0,72 % garanteeritud summast.
Under the same assumptions (default rate of 0,35 % and administrative costs of 0,1 %), the price of the guarantee would be 0,77 % per year and an additional charge of 0,4 % should be paid by the scheme to the State.
Samadel tingimustel (tuvastatud riskimäär 0,35 % ja halduskulud 0,1 %) oleks garantii hind 0,77 % aastas ning riigile tuleks kava järgi maksta 0,4 % lisatasu.
This includes the provision whereby for SMEs which do not have a credit history or a rating based on a balance sheet approach, the safe-harbour premium is set at 3,8 % but this can never be lower than the premium which would be applicable to the parent companies.
Selles sisaldub ka säte, et VKEde puhul, kelle kohta puuduvad laenuandmed või kellel ei ole bilansile tuginevat krediidireitingut, on „safe-harbour” preemia määraks 3,8 %, kuid see ei tohi olla vähem kui nende emaettevõtjatel.
This is based on the assumption that the corresponding level of security is provided by the company to the State and the credit institution.
Seda eeldusel, et ettevõtja annab riigile ja krediidiasutusele vastaval tasemel tagatise.
See the Chapter referred to in footnote 12.
Vt joonealuses märkuses 12 nimetatud peatükk.
See further details in footnote 15.
Vt täpsemalt joonealune viide 15.
This calculation can be summarised, for each risk class, as the difference between (a) the outstanding sum guaranteed, multiplied by the risk factor of the risk class (‘risk’ being the probability of default after inclusion of administrative and capital costs), which represents the market premium, and (b) any premium paid, i.e. (guaranteed sum × risk) – premium paid.
Selle arvutuse saab iga riskiklassi jaoks kokkuvõtvalt esitada a) riskiklassi riskiteguriga („risk” tähendab lepinguliste kohustuste täitmatajätmise tõenäosus ilma haldus- ja kapitalikulusid arvestamata) korrutatud tagasimaksmata garanteeritud summa, mis kujutab endast garanti eest turul makstavat preemiat, ja b) mis tahes makstud garantiipreemia vahena, st (garanteeritud summa × risk) – makstud garantiipreemia.
Incorporated into the EEA Agreement by Decision of the EEA Joint Committee No 157/2006 (OJ L 89, 29.3.2007, p. 33, EEA Supplement No 15, 29.3.2007, p. 26).
Inkorporeeritud EMP lepingusse EMP Ühiskomitee otsusega nr 157/2006 (ELT L 89, 29.3.2007, lk 33 ja EMP kaasanne nr 15, 29.3.2007, lk 26).
This includes the possibility whereby SMEs which do not have a credit history or a rating based on a balance sheet approach, the safe-harbour premium is set at 3,8 % but this can never be lower than the premium which would be applicable to the parent company or companies.
Siia kuulub ka võimalus, et VKEde puhul, kelle kohta puuduvad laenuandmed või kellel ei ole bilansile tuginevat krediidireitingut, on „safe-harbour” preemia määraks 3,8 %, kuid see ei tohi olla vähem kui nende emaettevõtja(te)l.
This calculation can be summarised, for each risk class, as the outstanding sum guaranteed multiplied by the difference between (a) the safe-harbour premium percentage of that risk class and (b) the premium percentage paid, i.e. guaranteed sum × (safe-harbour premium – premium paid).
Selle arvutuse saab iga riskiklassi jaoks kokkuvõtvalt esitada a) selle riskiklassi „safe-harbour” garantiipreemia protsendi ja b) makstud garantiipreemia protsendi vahena, mis on korrutatud tagasimaksmata garanteeritud summaga, st garanteeritud summa × ( „safe-harbour” garantiipreemia – makstud preemia).
See further details in footnote 12.
Vt täpsemalt joonealune viide 12.
This calculation can be summarised, irrespective of the risk class, as the difference between (a) the outstanding sum guaranteed, multiplied by the risk factor of the scheme (‘risk’ being the probability of default after inclusion of administrative and capital costs), and (b) any premium paid, i.e. (guaranteed sum × risk) – premium paid.
Selle arvutuse saab olenemata riskiklassist kokkuvõtvalt esitada a) kava riskiteguriga („risk” tähendab lepinguliste kohustuste täitmatajätmise võimalus pärast haldus- ja kapitalikulude mahaarvamist) korrutatud tagasimaksmata garanteeritud summa ja b) mis tahes makstud garantiipreemia vahena, st (garanteeritud summa × risk) – makstud garantiipreemia.
See the EFTA Surveillance Authority State Aid Guidelines, http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/.
Vaata järelevalveameti riigiabi suunised aadressil http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/.
Commision Regulation (EC) No 794/2004 was incorporated into the EEA Agreement by Decision of the EEA Joint Committee No 123/2005, amending Annex XV and Protocol 26 to the EEA Agreement (OJ L 339, 22.12.2005, p. 32, EEA Supplement No 66, 22.12.2005, p. 18).
Komisjoni määrus (EÜ) nr 794/2004 on inkorporeeritud EMP lepingusse EMP Ühiskomitee otsusega nr 123/2005, millega muudetakse Euroopa Majanduspiirkonna lepingu XV lisa ja protokolli nr 26 (ELT L 339, 22.12.2005, lk 32, EMP kaasanne nr 66, 22.12.2005, lk 18).
If the scheme has been active for more than 10 years, only the last 10 annual amounts of shortfall or surplus are to be provided.
Kui kava on kestnud üle 10 aasta, tuleb esitada ainult iga viimase 10 aasta puudujäägi või ülejäägi summad.
GUIDELINES ON STATE AID FOR RAILWAY UNDERTAKINGS [1]1.
ÜHENDUSE SUUNISED RAUDTEE-ETTEVÕTJATELE ANTAVA RIIGIABI KOHTA [1]1.
General context: the railway sector
Üldine taust: raudteesektor
The railways have unique advantages: they are a safe and clean mode of transport.
Raudteedel on ainulaadseid eeliseid – see on turvaline ja keskkonnasäästlik transpordiliik.
Rail transport therefore has great potential for contributing to the development of sustainable transport in the European Economic Area.
Raudteetransport võib seega anda suure panuse säästva transpordi arengusse Euroopa Majanduspiirkonnas.
The European Commission White Paper ‘European transport policy for 2010: time to decide’ [2] and its mid-term review [3] underline to what extent a dynamic railway industry is necessary for establishing an efficient, clean and safe goods and passenger transport system that will contribute to the creation of a single European market enjoying lasting prosperity.
Euroopa Komisjoni valge raamat „Euroopa transpordipoliitika aastaks 2010: aeg otsustada” [2] ja selle vahekokkuvõte [3] rõhutavad dünaamilise raudteesektori vajalikkust tõhusa, turvalise ja puhta kauba- ja reisijateveo süsteemi loomiseks, mis annab panuse püsivalt eduka Euroopa ühtse turu väljakujundamisse.
The EEA Consultative Committee resolution and report on ‘An Ambitious Transport Policy’ [4] further underline the importance of such a dynamic railway industry for the EEA.
Dünaamilise raudteesektori tähtsust EMPle rõhutatakse ka ambitsioonikat transpordipoliitikat käsitlevas EMP nõuandekomitee otsuses ja aruandes [4].
The road congestion plaguing the towns and certain areas of the EEA, the need to face up to the challenges of climate change, and the increase in fuel prices show how necessary it is to stimulate the development of rail transport.
Liiklusummikud, mille all kannatavad EMP linnad ja teatavad piirkonnad, vajadus lahendada kliimamuutustest tingitud probleeme ning naftatoodete hinna kallinemine näitavad, kuivõrd vajalik on raudteetranspordi arengu edendamine.
In this respect it should be pointed out that the common transport policy also has to pursue the environmental objectives set by the EEA Agreement [5] and the Treaty Establishing the European Community [6].
Sellega seoses tuleb meenutada, et EMP lepingus [5] ja Euroopa Ühenduse asutamislepingus [6] püstitatud keskkonnaeesmärke tuleb järgida ka ühises transpordipoliitikas.
However, rail transport in Europe has an image problem, having declined steadily from the 1960s to the end of the 20th century.
Siiski kannatab Euroopa raudteetranspordi sektor vähese atraktiivsuse all. Alates 1960. aastatest kuni 20. sajandi lõpuni on raudteetranspordi sektoris toimunud pidev langus.
Both goods and passenger traffic volumes have fallen in relative terms compared with the other transport modes.
Nii kauba- kui ka reisijateveo puhul on raudteeveo osakaal teiste transpordiliikidega võrreldes vähenenud.
Although passenger transport by rail might have continued to grow in absolute terms, this increase seems very limited compared with that of road and air transport [8].
Kuigi reisijatevedu raudteel kasvab jätkuvalt absoluutarvudes, tundub see kasv maanteetranspordi ja lennutranspordi kasvuga võrreldes väga piiratud [8].
This trend seems to have reversed recently [9], but there is still a long way to go for rail transport to become sound and competitive.
Kuigi tundub, et selles suundumuses on hiljuti toimunud pööre, [9] on raudteetranspordi tugevaks ja konkurentsivõimeliseks muutmiseks vaja veel palju ära teha.
Particularly in the rail freight transport sector there continue to be major difficulties which call for public-sector action [10].
Raudtee-kaubaveo sektoris on avaliku sektori sekkumist nõudvaid olulisi kitsaskohti [10].
The relative decline in Europe's railway industry is largely due to the way transport supply has been organised historically, essentially on national and monopolistic lines.
Euroopa raudteesektori suhteline kahanemine tuleneb suuresti tõsiasjast, et transporditeenuste pakkumist on varem korraldatud peamiselt vastavalt siseriiklikele ja monopoolsetele kavadele.
First of all, in the absence of competition on the national networks, railway undertakings had no incentive to reduce their operating costs and develop new services.
Esiteks ei ergutanud puuduv konkurents riiklikes raudteevõrkudes raudtee-ettevõtjaid tegevuskulusid vähendama ja uusi teenuseid välja töötama.
Their activities did not bring in sufficient revenue to cover all the costs and investments necessary.
Nende tegevus ei taganud piisavat sissetulekut kõigi kulude ja vajalike investeeringute katmiseks.
These essential investments were not always made and sometimes the EEA States forced the national railway undertakings into making them when they were not in a position to finance them adequately from their own resources.
Vajalikke investeeringuid ei tehtud. Mõnikord sundisid EMP riigid riiklikke raudtee-ettevõtjaid investeeringuid tegema, ent ettevõtjad ei olnud võimelised neid piisaval määral omavahenditest rahastama.
The result was heavy indebtedness for these undertakings, which itself had a negative impact on their development.
Selle tulemuseks oli nende ettevõtjate suur võlakoorem, mis iseenesest avaldas negatiivset mõju ettevõtete arengule.
Secondly, the development of rail transport in Europe was hamstrung by the lack of standardisation and interoperability on the networks, while road hauliers and air carriers had been able to develop a whole range of international services.
Lisaks sellele on raudteetranspordi areng Euroopas olnud standardimise ja võrkude koostalitlusvõime puudumise tõttu piiratud, sel ajal kui maantee- ja lennutranspordi ettevõtted arendasid välja mitmeid rahvusvahelisi teenuseid.
The EEA has inherited a mosaic of national rail networks characterised by different track gauges and incompatible signalling and safety systems, which do not allow the railway undertakings to benefit from the economies of scale which would result from designing infrastructure and rolling stock for a large single market rather than for 27 [11] national markets.
EMP päris riiklike raudteevõrkude mosaiigi, mida iseloomustasid erinevad rööpmelaiused ning kokkusobimatud signaal- ja ohutussüsteemid, mis ei võimaldanud raudtee-ettevõtjatel saada kasu mastaabisäästu efektist, mis tuleneks infrastruktuuri ja veeremi orienteeritusest ühele suurele turule 27 [11] riikliku turu asemel.
The EEA is conducting a three-pronged policy to revitalise the rail industry by:
EMP poliitika on suunatud raudteesektori dünaamilisemaks muutmisele, mille kolm põhisuunda on:
gradually introducing conditions fostering competition on the rail transport services markets;
luua järjest rohkem tingimusi, mis võimaldavad konkurentsi tekkimist raudteeveoteenuste turgudel;
encouraging standardisation and technical harmonisation on the European rail networks, aiming at full interoperability at the European level;
edendada standardimist ja tehnilist ühtlustamist Euroopa raudteevõrkudes, mille eesmärk on täieliku koostalitlusvõime saavutamine Euroopa tasandil;
granting financial support at the EEA level (in the TEN-T programme and the Structural Funds framework).
anda rahalisi toetusi EMP tasandil (TEN-T programmi ja struktuurifondide raames).
The EEA has thus gradually opened up the rail transport markets to competition.
EMP on seetõttu järk-järgult avanud raudteetranspordi turge konkurentsile.