natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Liechtenstein authorities referred to the European Commission’s Decisions regarding the Åland Islands captive insurance tax system, the Irish Company Holding Regime, the Spanish reduced tax from intangible assets, and the Dutch reduced tax on revenue from intra-group loans (Groepsrentebox) [18], in order to support the claim that the taxation of captive insurance companies in Liechtenstein is not materially selective.
Toetamaks oma väidet, et allutatud kindlustusandjate maksualane kohtlemine Liechtensteinis ei ole valikuline, viitasid Liechtensteini ametiasutused Euroopa Komisjoni otsustele Ahvenamaa allutatud kindlustussüsteemi, Iirimaa äriühingus osalemise korra, Hispaania mittemateriaalselt varalt saadava tulu vähendatud maksustamise ja Madalmaade rühmasisestelt laenudelt saadava tulu vähendatud maksustamise (Groepsrentebox) kohta [18]. Madalmaade-otsust tsiteeriti järgmiselt:
The Dutch decision was quoted as follows:
„Võla kaudu rahastamise puhul ei ole sidusettevõtjad mitteseotud äriühingutega võrreldavas õiguslikus ja faktilises olukorras.
‘With respect to debt financing activities, related companies are not in a comparable legal and factual situation as unrelated companies. The reason is that related companies are not engaged in a merely commercial transaction, unlike unrelated companies, when they try to obtain loan or equity financing within the group. The parent and the subsidiary share the same interest, which is not the case of a commercial transaction with a third party provider of finance, where each party tries to maximise its profits at the expense of the other.’
Põhjus on selles, et erinevalt mitteseotud äriühingutest ei osale kontsernisisest laenu või omakapitali kaudu rahastamist taotlevad sidusettevõtted puhtas äritehingus. Ema- ja tütarettevõtjal on samad huvid, erinevalt kolmandast isikust rahastajaga tehtavast äritehingust, kus kumbki pool püüab oma kasumit teise kulul maksimeerida.”
Justification by the nature and general scheme of the system
Õigustus süsteemi olemuse ja üldskeemi kaudu
Even if the Authority were to consider the measures at stake to be materially selective, the Liechtenstein authorities argue that they are, in any event, justified by the nature and general scheme of the Liechtenstein tax scheme.
Liechtensteini ametisutused väidavad, et isegi kui järelevalveamet peaks pidama kõnealuseid meetmeid valikuliseks, on need igal juhul õigustatud Liechtensteini maksusüsteemi olemuse ja üldskeemiga.
In doing so, they agree with the views expressed by third parties on this point.
Sellega nõustuvad nad kolmandate isikute väljendatud vaadetega.
The Liechtenstein authorities supported arguments relating to the definition and treatment of captive insurance companies under the EU Reinsurance and Solvency II Directives, claiming that captive insurance should be distinguished from classical insurance business.
Liechtensteini ametiasutused toetasid väiteid seoses allutatud kindlustusandjate ELi edasikindlustamis- ja Solventsus II direktiivi kohase määratlusega, väites, et allutatud kindlustamist tuleks eristada klassikalisest kindlustusärist.
The Liechtenstein authorities agreed that different treatment of the captives is justified given the limited area of operation of captives and their specific intra-group nature.
Liechtensteini ametiasutused nõustusid, et allutatute erinev kohtlemine on õigustatud, arvestades nende piiratud tegevusvaldkonda ja konkreetset rühmasisest olemust.
No distortion of competition and no effect on trade between Contracting Parties
Konkurentsi ei moonutata ning lepinguosaliste vahelist kaubandust ei mõjutata
The Liechtenstein authorities concurred with Company A RE that the services provided by captives are not tradable since there is no ‘free market solution’ available for some risks.
Liechtensteini ametiasutused nõustusid äriühinguga A RE, et allutatute pakutavad teenused ei ole kaubeldavad, sest mõne riski puhul puudub „vabaturu lahendus”.
Consequently, the measures in question neither distort competition nor affect trade between the Contracting Parties to the EEA Agreement.
Järelikult ei moonuta kõnealused meetmed konkurentsi ega mõjuta EMP lepingu osaliste vahelist kaubandust.
If aid is present it is existing aid
Kui on tegu abiga, siis on see olemasolev abi
The Liechtenstein authorities argued that the measures in question should be regarded as existing aid within the meaning of Article 1(1) of Part I and Article l(b)(v) of Part II of Protocol 3 if they are to be characterised as State aid at all.
Liechtensteini ametiasutused väitsid, et kui kõnealuseid meetmeid saab üldse riigiabina iseloomustada, siis tuleks need lugeda olemasolevaks abiks protokolli nr 3 I osa artikli 1 lõike 1 ja II osa artikli 1 lõike b punkti v tähenduses.
In doing so, they again shared the opinion of third parties on that point.
Sellega jagasid nad taas kolmandate isikute seisukohta.
They argued that captives have been taxed at a reduced capital tax of 0,1 % since 1989 before any specific legislation was enacted for captive insurance companies.
Nad väitsid, et allutatuid on maksustatud 0,1 % vähendatud kapitalimaksuga alates 1989. aastast, kui ei oldud jõustatud ühtegi allutatud kindlustusandjaid käsitlevat eriõigusakti.
Further, the Liechtenstein authorities supported arguments that the tax measures became aid as a result of the evolution of the EEA Agreement.
Liechtensteini ametiasutused toetasid väidet, et maksumeetmed muutusid riigiabiks EMP lepingu arengu tulemusena.
Agreeing with Company F, the Liechtenstein authorities considered that the evolution which took place at the end of the 1990s occurred after the specific measures relating to captive insurance companies were introduced by the Act of 18 December 1997.
Nõustudes äriühinguga F, arvasid Liechtensteini ametiasutused, et 1990ndate lõpus toimunud areng toimus pärast seda, kui 18. detsembri 1997. aasta seadusega viidi sisse erimeetmed allutatud kindlustusandjatele.
Recovery of aid would be incompatible with the general principles of Community law
Abi tagasinõudmine ei oleks kokkusobiv ühenduse õiguse üldpõhimõtetega
Agreeing with Company A and Company F’s statements, the Liechtenstein authorities submitted that the captives could not have anticipated that the measures, when adopted in 1997, could be State aid given the similarities between their position and cases on intra-group activities.
Liechtensteini ametiasutused väitsid, nõustudes äriühingutega A ja F, et allutatud kindlustusandjad ei osanud oodata, et 1997. aastal vastu võetud meetmed võiksid, arvestades nende seisukohtade sarnasust ja rühmasisese tegevusega seotud juhtumeid, olla riigiabi.
All interested parties claim that there were no indications at the time that any of the Authority’s preliminary findings were likely, or foreseeable.
Kõik huvitatud isikud väidavad, et kunagi ei ole olnud märke sellest, et järelevalveameti esialgsed järeldused olnuksid tõenäolised või ennustatavad.
In line with the statements of all interested parties, the Liechtenstein authorities also expressed their opinion that recovery would be in contravention of the principle of legal certainty.
Liechtensteini ametiasutused väljendasid kooskõlas kõigi huvitatud isikute avaldustega oma seisukohta, et tagasinõudmine oleks vastuolus õiguskindluse põhimõttega.
The fundamental requirement of legal certainty is to ensure that the application of European Union/EEA law is certain and foreseeable.
Õiguskindluse alusnõue on tagada Euroopa Liidu / EMP õiguse kohaldamise kindlus ja ennustatavus.
It is also argued that this necessity must be enforced all the more strictly where there are financial consequences.
Samuti väideti, et seda nõuet tuleks jõustada seda rangemalt juhul, kui sellel on finantsilised tagajärjed.
It is submitted that when Liechtenstein joined the EEA Agreement in 1995 the acquis communautaire (including the Commission’s State aid decision practice) did not designate the taxation of intra-group activities as State aid, and that there were no developments between 1995 and 1997 (when the measures were adopted) to suggest that this position would change.
Väideti, et kui Liechtenstein ühines 1995. aastal EMP lepinguga, ei määratlenud ühenduse õigustik (k.a komisjoni riigiabi alaste otsuste tegemise tava) rühmasisese tegevuse maksustamist riigiabina ning aastatel 1995–1997 (kui meetmed vastu võeti) ei toimunud midagi, mis viidanuks, et see seisukoht võiks muutuda.
Presence of State resources
Riigi vahendite olemasolu
The aid measures must be granted by the State or through State resources.
Abimeetmeid vahendab riik või toimub see riigi vahendite kaudu.
While the capital tax rate in Liechtenstein is currently set at 0,2 %, captive insurance companies are subject to a reduced rate of 0,1 % (and 0,075 % for capital exceeding CHF 50 million and 0,05 % for capital in excess of CHF 100 million).
Kuigi kapitalimaksu määr on Liechtensteinis hetkel 0,2 %, kohaldatakse allutatud kindlustusandjate suhtes vähendatud, 0,1 % määra (50 miljonit Šveitsi franki ületava kapitali pealt 0,075 % ja 100 miljonit Šveitsi franki ületava kapitali pealt 0,05 %).
Captive insurance companies are also fully exempted from payment of income tax and the coupon tax.
Allutatud äriühingud on peale selle täielikult vabastatud tulumaksust ja kupongimaksust.
The granting of a full or partial tax exemption involves a loss of tax revenues for the State which is equivalent to consumption of State resources in the form of fiscal (tax) expenditure [19].
Täieliku või osalise maksuvabastuse tõttu vähenevad riigi tulud, mis on samaväärne riigi vahendite kasutamisega maksukuludeks [19].
Undertaking
Ettevõtja
State aid can only be granted to undertakings that are engaged in economic activity.
Riigiabi saab anda ainult majandustegevusega tegelevale ettevõtjale.
According to the European Court of Justice, the notion of an undertaking within the meaning of Article 87 EC (now Article 107 of the Treaty on the Functioning of the European Union), which corresponds to Article 61(1) of the EEA Agreement, encompasses ‘every entity engaged in an economic activity, regardless of the legal status of the entity and the way in which it is financed’ [20].
Euroopa Kohtu seisukohast hõlmab ettevõtja mõiste asutamislepingu artikli 87 (nüüd Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 107), EMP lepingus vastavalt artikli 61 lõike 1 tähenduses „iga majandustegevuses osalevat üksust, sõltumata selle õiguslikust seisundist ja rahastamise viisist” [20].
The Court has further ‘consistently held that any activity consisting in offering goods or services on a given market is an economic activity’ [21].Providing insurance is a service, which in principle is an economic activity [22].
Lisaks on kohus „püsinud seisukohal, et iga tegevus, mis seisneb kaupade ja teenuste pakkumises asjaomasel turu, on majandustegevus” [21].Kindlustuse pakkumine on teenus, mis on üldjuhul majandustegevus [22].
Captive insurance companies offer insurance services for a premium on a given market.
Allutatud kindlustusandjad pakuvad kindlal turul tasu eest kindlustusteenust.
The fact that their clients are restricted only to undertakings of the same group to which they belong does not affect this conclusion.
Asjaolu, et klientuur piirdub üksnes sama rühma ettevõtjatega, millesse nad ka ise kuuluvad, järeldust ei muuda.
The undertakings of the group to which the captive belongs have chosen to purchase insurance from another company within its group which provides such services instead of purchasing from a third party insurance company.
Selle rühma ettevõtjad, kuhu allutatu kuulub, on otsustanud osta kindlustust teiselt samasse rühma kuuluvalt äriühingult, kes selliseid teenuseid pakub, selle asemel, et osta neid väliselt kindlustusseltsilt.
As referred to below, the Authority is of the view, therefore, that the services provided by captive insurers are an alternative to purchasing insurance from a third party.
Nagu allpool osutatud, on järelevalveamet seepärast seisukohal, et allutatud kindlustusandjate pakutavad teenused on alternatiiviks väljastpoolt ostetavale kindlustusele.
The fact that captive insurance companies supply demand for insurance from certain undertakings is sufficient to conclude that they offer their services on the market.
Asjaolu, et allutatud kindlustusandjad rahuldavad teatavate ettevõtjate nõudlust kindlustuse järele, on piisav järeldamaks, et nad pakuvad teenuseid turul.
By establishing a captive, the insurance of these risks is ‘captive’ to one company of the group, which means that none of the other insurance companies active in the market will be able to compete for the insurance of the risks of the group.
Asutades allutatud äriühingu, on asjaomaste riskide kindlustamine „allutatud” ühele rühma äriühingule, mis tähendab, et ükski muu turul tegutsev kindlustusselts ei saa konkureerida rühma riskide kindlustamisel.
The insurance of these risks would normally be undertaken by choosing another commercial provider but here the service is provided by the captive insurance company formed by the group instead.
Asjaomaste riskide kindlustamine toimuks üldjuhul muu kommertstarnija valides, kuid kõnealusel juhul pakub teenust rühma poolt asutatud allutatud kindlustusandja.
A captive insurance company is established as a separate legal entity in Liechtenstein and set up like any other company.
Allutatud kindlustusandja on asutatud eraldi juriidilise isikuna Liechtensteinis ja selle ülesehitus on sarnane mis tahes muu äriühingu omaga.
The services it provides are paid for, risk is transferred to it on an arm’s length basis, it keeps separate accounts and is liable to tax under national law.
Tema pakutavate teenuste eest makstakse, risk kantakse eritingimusteta temale üle, ta peab eraldi raamatupidamisarvestust ja on riigi õiguse alusel maksukohustuslane.
Captive insurance companies are indeed subject to taxation in Liechtenstein in the first place as they are undertakings that are engaged in economic activity within the jurisdiction.
Allutatud kindlustusandjad on tõepoolest Liechtensteinis maksustatavad, kuna nad on jurisdiktsiooni piires majandusega tegelevad ettevõtjad.
Forming a separate company is a deliberate choice on the part of companies which decide to form captives, and it is common practice to locate the captive in a low tax jurisdiction in order to benefit from lower rates of taxation.
Eraldi äriühingu moodustamine on allutatud äriühinguid moodustada otsustavate ettevõtjate vaba valik ning allutatud äriühingud on tavapärane paigutada madala maksumääraga jurisdiktsiooni, et saada kasu madalamatest maksumääradest.
If a new, separate company was not created, and the risks were self-insured within the existing company structure, generally speaking, the cost benefit from deciding not to pay commercial insurers would merely be reflected in lower costs — and therefore higher profits, paid at the normal rate within the company’s home tax jurisdiction.
Kui ei loodaks uut eraldi äriühingut ja riskid kindlustataks ise olemasoleva äriühingu piires, peegelduks kokkuhoid otsusest mitte maksta kommertskindlustajatele üldjuhul vaid väiksemates kuludes – ja seega suuremates tuludes, mille eest tasutaks tavalise määra järgi äriühingu asukohajurisdiktsioonis.
Creating a company and locating it offshore means that the insurance services can be provided outside the company’s home tax jurisdiction(s), enabling the group to benefit (among other ways [23]) from lower taxation on the profits made from the decision to self-insure [24].During the formal investigation some of the parties involved argued that captives are not undertakings, firstly, because they only provide insurance services ‘in-house’, and, secondly, because the services provided are not offered by the open market mainly as they concern common high frequency risks commonly retained by companies, or complex, high value risks that cannot be insured on the market or can only be insured at prohibitive cost.
Äriühingu loomine ja selle madala maksumääraga paika paigutamine tähendab, et kindlustusteenuseid saab pakkuda väljastpoolt äriühingu asupaigajurisdiktsiooni/-jurisdiktsioone, mis võimaldab rühmal saada kasu (muu hulgas) [23] tänu otsusele end ise kindlustada saadud tulude väiksemast maksustamisest [24].Ametliku uurimise ajal väitsid mõned asjaomased isikud, et allutatud ei ole ettevõtjad, esiteks sellepärast, et nad pakuvad kindlustusteenust üksnes rühmasiseselt, ja teiseks sellepärast, et nende pakutavaid teenuseid ei pakuta avatud turul peamiselt seepärast, et need on seotud äriühingute tavaliste sageli esinevate riskide või keerukate kallite riskidega, mida ei saa turul kindlustada või saab kindlustada liiga kallilt.
‘In-house’ provisions
Sisemise tegevuse tingimused
As stated above, specific references were made during the investigation to the Authority’s decision concerning the Norwegian Road Administration Møre and Romsdal District Office.
Nagu eespool märgitud, viidati uurimise käigus konkreetselt järelevalveameti otsusele Norra maanteeameti Møre ja Romsdali piirkondliku büroo kohta.
The Norwegian Road Administration was reorganised in 1995 and split into district offices, each with a production department responsible for construction and maintenance of roads, tunnels and bridges, and an administrative department in charge of ordering works and administering public tenders.
Norra maanteeamet korraldati 1995. aastal ümber ja jagati piirkondlikeks büroodeks, millest igaühes on teede, tunnelite ja sildade ehitamise ja korrashoiu eest vastutav tootmisosakond ning tööde tellimise ja avalike pakkumismenetluste haldamise eest vastutav haldusosakond.
The production departments carried out tasks falling within the responsibilities of the Road Administration according to applicable quality standards and framework conditions, but was not engaged in any work falling outside the responsibilities of the Road Administration, for example on the open market.
Tootmisosakonnad täitsid ülesandeid, mis kuulusid kohaldatavate kvaliteedistandardite ja raamtingimuste kohaselt maanteeameti kohustuste hulka, kuid ei teinud töid, mis sinna ei kuulunud, näiteks avatud turul.
Since the Production Department of the Møre and Romsdal District Office carried out its activities confined to the State ‘in-house’, the Authority concluded that those activities did not compete on a market with other market players.
Kuna Møre ja Romstali piirkondliku büroo tootmisosakond täitis oma ülesandeid siseselt, järeldas järelevalveamet, et selle tegevuse käigus ei konkureeritud turul muude turuosalistega.
Accordingly, the Department was not considered to be an undertaking, and its funding, therefore, was not State aid.
Seepärast ei loetud osakonda ettevõtjaks ega selle rahastamist seega riigiabiks.
Interested parties have argued that the same reasoning should apply to captive insurance companies.
Huvitatud isikud on väitnud, et sama põhjendus peaks kehtima allutatud kindlustusandjate puhul.
The Authority does not concur with such a position.
Järelevalveamet ei ole selle seisukohaga nõus.
Consistent with case-law [25], the principles referred to in the Norwegian Road Administration decision are applicable in the case of public authorities exercising their right to undertake public services themselves without offering a contract to tender on the open market.
Kooskõlas kohtupraktikaga [25] kehtivad otsuses Norra maanteeameti kohta viidatud põhimõtted nende riiklike ametiasutuste puhul, kes kasutavad oma õigust pakkuda avalikke teenuseid ise, pakkumata hankelepingut avatud turul.
As referred to by the Court of Justice in the Stadt Halle judgment [26]: ‘A public authority which is a contracting authority has the possibility of performing the tasks conferred on it in the public interest by using its own administrative, technical and other resources, without being obliged to call on outside entities not forming part of its own departments.’ Referring to the difference between such a scenario and one involving a private undertaking, the Court went on to say that ‘it must be observed … that the relationship between a public authority which is a contracting authority and its own departments is governed by considerations and requirements proper to the pursuit of objectives in the public interest. Any private capital investment in an undertaking, on the other hand, follows considerations proper to private interests and pursues objectives of a different kind.’
Nagu Euroopa Kohus viitas Halle linna kohtuotsuses: [26]„Tellijaks oleval riiklikul ametiasutusel on võimalus täita avalikkuse huvides temale määratud ülesandeid, kasutades oma halduslikke, tehnilisi ja muid ressursse, olemata kohustatud kasutama selleks väliseid üksusi, mis ei ole osa tema enda talitustest.” Viidates sellise stsenaariumi ja eraettevõtjaga seotud juhtumi erinevusele, jätkas kohus: „tuleb tähele panna [], et tellijaks oleva riikliku ametiasutuse ja tema enda talituste suhteid reguleerivad kaalutlused ja nõuded, mis on kohased avalikkuse huvide eesmärkide saavutamiseks.
The Authority, in line with such reasoning, considers the legal and factual position of captive insurance companies to be very different from that of public authorities providing services in the public need.
Iga erakapitali investeering ettevõtjas toimub aga kaalutlustel, mis on kohased erahuvidele ja on suunatud teistsugustele eesmärkidele.” Järelevalveamet arvab kooskõlas sellise põhjendusega, et allutatud kindlustusandjate õiguslik ja faktiline olukord on väga erinev riiklike ametiasutuste omast, kes pakuvad teenuseid avaliku nõudluse rahuldamiseks.
Captive insurance companies provide commercial services to private undertakings and are not in a comparable position — and any assistance provided to them by the State through tax exemptions must be considered within that context.
Allutatud kindlustusandjad pakuvad kommertsteenuseid ega ole võrreldavas seisundis – ning igasugust abi, mida riik neile maksuvabastusena annab, tuleb hinnata sellest lähtudes.
Captives providing services that are not available from commercial insurance providers
Allutatud pakuvad teenuseid, mis ei ole kommertskindlustajatelt kättesaadavad
The European Commission recently completed a sectoral investigation into the European insurance industry.
Euroopa Komisjon lõpetas hiljuti Euroopa kindlustusvaldkonna sektoriuuringu.
In its interim report [27], the Commission explained that insurance undertakings can be classified in various ways, for example [28]:
Komisjon selgitas oma vahearuandes, [27] et kindlustusseltse saab liigitada mitmel viisil, näiteks [28]:
according to whether they are proprietary insurance companies or mutual insurers,
selle järgi, kas nad on emaettevõtjad või vastastikused kindlustajad;
according to the line(s) of insurance they write,
nende pakutavate kindlustusliikide järgi;
according to whether they are direct (primary) insurers or reinsurers,
selle järgi, kas nad on otse (esmased) kindlustajad või edasikindlustajad;
according to whether they are independent of any particular buyer of insurance or closely affiliated to a particular buyer or group of buyers (as in the case of captive insurers or reinsurers).
selle järgi, kas nad on sõltumatud mis tahes kindlast kindlustusvõtjast või tihedalt seotud konkreetse ostja või ostjarühmaga (nagu allutatud kindlustusandjate või edasikindlustajate puhul).
Competition in the insurance market is impacted upon by the availability of alternatives to taking out traditional insurance products [29].
Konkurentsi kindlustusturul mõjutab alternatiivide saadavus traditsioonilistele kindlustustoodetele [29].
The Authority is of the view that there are three main alternatives: self-insurance, captive insurance and alternative risk transfer products [30].
Järelevalveamet on seisukohal, et on olemas kolm peamist alternatiivi: enesekindlustamine, allutatud kindlustamine ja alternatiivsed riski ülekandmistooted [30].
In each case, the primary reason for using a substitute for insurance is the potential for reducing costs.
Kõigil juhtudel on alternatiivide kasutamise esmane põhjus võimalus vähendada kulusid.