natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The interest rate of additional loans were, in the first part of 2004, 5,3 % or considerably higher than the rate of general loans after the amendments made to the bond issuance of the Housing Financing Fund which entered into force on 1 July 2004. As of September, additional loans have borne the same interest rate as general loans.
Lisalaenu intress oli 2004. aasta esimesel poolel 5,3 %, mis on oluliselt kõrgem kui üldlaenu intress pärast HFFi võlakirjade süsteemi 1. juulil 2004 jõustunud muudatusi.
This change has resulted in substantially better terms for buyers with few assets and low income.
Septembrikuu seisuga kannab lisalaen sama intressi mis üldlaen.
Therefore, under the current circumstance there is no reason to provide for a separate loan category for that group.’
Selle muudatusega on oluliselt parandatud vähese vara ja madala sissetulekuga koduostjate olukorda.
The Minister of Social Affairs has made use of his competence granted by the above Act.
Seetõttu ei ole praegu mingit põhjust asjaomasele rühmale luua eraldi laenukategooriat.”
The maximum limit has been lowered to 80 % and raised again to 90 % but then lowered again to 80 % which is the current limit [24].
Sotsiaalminister on oma seadusega antud õigusi kasutanud ning langetanud laenu ülemmäära 80 %-le, seejärel tõstnud taas 90 %-le ning taas langetanud 80 %-le, mis on ka praegu kehtiv ülemmäär [24].
LEGAL BASIS UNDER ICELANDIC LAW FOR POSSIBLE STATE AID ELEMENTS
VÕIMALIKE RIIGIABI ELEMENTIDE ISLANDI SEADUSEST TULENEVAD ÕIGUSLIKUD ALUSED
In its decision to initiate a formal investigation procedure, the Authority identified the following five possible state aid measures:
Ametliku uurimismenetluse algatamise otsuses tõi järelevalveamet välja järgmised viis võimalikku riigiabi elementi:
the state guarantee,
riigigarantii;
exemption from income and property tax,
vabastus tulumaksust ja kinnisvaramaksust;
interest support,
intressitoetus;
no dividend payments,
dividendide maksmise kohustuse puudumine;
the HFF not being subject to capital adequacy requirements and minimum solvency ratio rules.
kapitaliadekvaatsuse ja minimaalse maksevõime suhtarvu nõude puudumine HFFi puhul.
STATE GUARANTEE
RIIGIGARANTII
The Housing Financing Fund is a State institution governed by public law (cf. Article 4 of the Housing Act No 44/1998 and compare Article 2 of the previous Act No 97/1993).
HFF on avalik-õiguslik riigiasutus (vt eluasemeseaduse nr 44/1998 artikkel 4 ja vt varem kehtinud seaduse nr 97/1993 artikkel 2).
As such, under the general unwritten rules of Icelandic public law applicable to all State institutions, it enjoys a State guarantee on all its obligations.
Kõikidele Islandi riigiasutustele kehtivate avaliku õiguse kirjutamata põhimõtete kohaselt garanteerib riik seega kõikide HFFi kohustuste täitmise.
The said unwritten principle of Icelandic law predates the entry into force of the EEA Agreement.
Kõnealune Islandi õiguse kirjutamata põhimõte kehtis juba enne EMP lepingu jõustumist.
Hence, it also applied to the former State Housing Agency and the three other bodies performing house financing activities before the entry into force of the Housing Act.
Seega kehtis riigigarantii ka endisele riiklikule elamumajandusagentuurile ja enne eluasemeseaduse jõustumist elamumajandusagentuuri finantstegevust korraldanud kolmele asutusele.
EXEMPTION FROM INCOME AND PROPERTY TAX
VABASTUS TULU- JA KINNISVARAMAKSUST
In the opening decision, the Authority identified as a second potential State aid measure the exemption that HFF enjoys from income and property tax.
Teise võimaliku riigiabi elemendina tõi järelevalveamet oma uurimismenetluse algatamise otsuses välja HFFi vabastuse tulu- ja kinnisvaramaksust.
The State Treasury, all State institutions and all State undertakings for which the State carries unlimited liability have, long before the entry into force of the EEA Agreement, been exempted from income and property taxes (cf. now paragraph 1 of Article 4 of the Income Tax Act No 90/2003).
Riigikassa, riigiasutused ja riiklikud ettevõtted, mille suhtes on riigil piiramatu vastutus, olid tulumaksust ja kinnisvaramaksust vabastatud juba pikka aega enne EMP lepingu jõustumist (vt tulumaksuseaduse nr 90/2003 artikli 4 lõige 1).
This general tax exemption applies to the Housing Financing Fund by virtue of it being a State institution.
Kuivõrd HFF on riigiasutus, kehtib see üldine maksuvabastus ka tema suhtes.
The legal basis for the tax exemption was at the time of entry into force of the EEA Agreement laid down in paragraph 1 of Article 4 of Act No 75/1981 on Income and Property Tax.
EMP lepingu jõustumise ajal oli maksuvabastuse õiguslikuks aluseks tulu- ja kinnisvaramaksu seaduse nr 75/1981 artikli 4 lõige 1.
The present Act on Income Tax is a consolidated version of Act No 75/1981 on Income and Property Tax.
Praegu kehtiv tulumaksuseadus on tulu- ja kinnisvaramaksu seaduse nr 75/1981 konsolideeritud versioon.
Hence, the predecessors of the Housing Financing Fund, also fell under this tax exemption.
Seega kuulusid maksuvabastuse alla ka HFFi eelkäijad.
INTEREST SUPPORT
INTRESSITOETUS
In the opening decision, the Authority identified as a third potential State aid measure, interest support, which in fact corresponds to direct budgetary contributions to HFF to cover obligations resulting from lending below market rates for the building of social rental housing.
Kolmanda võimaliku riigiabi elemendina tõi järelevalveamet oma uurimismenetluse algatamise otsuses välja intressitoetuse, mis sisuliselt vastab eelarvest tehtavatele HFFi otsetoetusele, et katta kohustusi, mis tekivad sotsiaaleluruumide ehitamiseks ettenähtud laenude andmisest alla turumäära.
One of the loan categories of the Workers’ Housing Fund was loans for rented social housing (cf. Article 50 of Act No 97/1993, quoted above).
Üks töötajate eluasemefondi laenukategooriatest oli sotsiaaleluruumide üürimiseks ettenähtud laen (vt seaduse nr 97/1993 artikkel 50, tsiteeritud eespool).
Chapter VIII of the Housing Act provides for the current rules on loans for social rental apartments, and as referred to above, they are for the greater part the same as previously applicable.
Praegu reguleeritakse sotsiaalkorteri üürimiseks ettenähtud laenude andmist eluasemeseaduse VIII peatükiga, mis vastab suures osas varem kehtinud regulatsioonile, nagu eespool mainitud.
Therefore, both the State Housing Agency, through the Workers’ Housing Fund, and the HFF respectively were given the task of providing this category of loans.
Seega oli selle kategooria laenude andmise kohustus pandud nii töötajate eluasemefondi kaudu riiklikule elamumajandusagentuurile kui ka HFFile.
As stated above, one of the means of financing for the Workers’ Housing Fund were direct budgetary contributions (cf. Article 48 of Act No 97/1993).
Nagu eespool mainitud, olid üheks töötajate eluasemefondi rahastamise allikaks otsesed riigieelarvelised vahendid (vt seaduse nr 97/1993 artikkel 48).
Those contributions were to cover partially the operating costs of the Fund, including those related to social rental apartments.
Need vahendid olid ette nähtud fondi tegevuskulude osaliseks katmiseks, sealhulgas üüritud sotsiaaleluruumidega seonduvad kulutused.
The interest rate for this loan category was decided upon annually by the Government (cf. Article 52 of the Act).
Kõnealuse kategooria laenude intressi määras igal aastal Islandi valitsus (vt seaduse artikkel 52).
As regards the situation after the entry into force of the Housing Act, provisional Article IX of the Housing Act, as adopted in 1998, provided that, until the end of the year 2000, loans for social rental apartments would continue to be granted at the same rates as were applicable at the time.
Seoses olukorraga pärast eluasemeseaduse jõustumist, sätestati eluasemeseaduse ajutises artiklis IX, mis võeti vastu 1998. aastal, et 2000. aasta lõpuni antakse sotsiaalkorterite üürimiseks laenu seni kehtinud intressimäära alusel.
On 21 August 2001, the Minister of Social Affairs and the Minister of Finance entered into a special agreement providing for a subsidised interest rate for this loan category as regards up to 400 rental apartments every year [26].
augustil 2001 sõlmisid sotsiaalminister ja rahandusminister erilepingu, mille kohaselt anti kõnealuses laenukategoorias igal aastal intressitoetust kuni 400 üürikorteri ulatuses [26].
On 26 September 2005, the Ministers entered into a new agreement, adjusting the contribution to the HFF in view of the lowering of interest rates and the increase of the maximum contribution for each apartment.
septembril 2005 sõlmisid ministrid HFFi toetuse korrigeerimiseks uue lepingu, millega alandati intressimäära ja suurendati iga korteri maksimaalset toetust.
According to those agreements HFF would receive a budgetary contribution for the losses it incurred related to this loan category to the extent provided for in the agreements.
Eespool nimetatud lepingute kohaselt sai HFF riigieelarvest toetust asjaomasest laenukategooriast tekkinud kahjude katteks lepingus sätestatud ulatuses.
NO DIVIDEND PAYMENTS
DIVIDENDIDE MAKSMISE KOHUSTUSE PUUDUMINE
In the opening decision, the Authority identified as a fourth potential State aid measure that HFF is not required to pay any dividends to the State.
Neljanda võimaliku riigiabi elemendina osutas järelevalveamet uurimismenetluse algatamise otsuses riigile dividendide maksmise kohustuse puudumisele.
This results from the general principles of Icelandic public law, which do not require State institutions, organised such as HFF, to pay dividends [27].
See tuleneb Islandi avaliku õiguse põhimõttest, mille kohaselt ei pea HFFi sarnased riigiasutused dividende maksma [27].
As such, this principle predates the entry into force of the EEA Agreement and the legal situation for the predecessors to HFF was therefore the same.
Kõnealune põhimõte kehtis juba enne EMP lepingu jõustumist ning seega ka HFFi eelkäijate suhtes.
This general principle is, inter alia, a reflection of the fact that the objective of these institutions is not to make a profit but to provide services that Parliament has decided should be undertaken by the State.
See põhimõte näitab muu hulgas, et asjaomaste asutuste eesmärk ei ole teenida kasumit, vaid osutada teenuseid, mida parlament on pidanud vajalikuks riigi poolt pakkuda.
Under Icelandic public law, a State institution requires a legal basis to charge for its services and the charge may not exceed the cost of providing them [28].
Islandi avaliku õiguse kohaselt on riigiasutusel teenuste eest tasu nõudmiseks tarvis õiguslikku alust, kusjuures asjaomane teenustasu ei tohi ületada teenuse osutamise maksumust [28].
Where a State institution is permitted by law to charge more than costs or, as for example in the case of HFF, earn a return on funds it keeps (cf. Article 11 of the Housing Act), a separate legal basis is required for the institution to pay dividends to the Icelandic StateThis understanding of Icelandic law is confirmed in the Icelandic Government’s letter of 15 April 2008 where the following is stated: In accordance with the Government Financial Reporting Act No 88/1997, the general practice is that public entities are only required to generate profit if they are obliged to do so by law.
Kui riigiasutusel on seadusega lubatud nõuda teenuse osutamise maksumust ületavat teenustasu või HFFi näite puhul teenida tulu omavahenditelt (vt eluasemeseaduse artikkel 11), peab Islandi riigile dividendide maksmise kohustusel olema eraldi õiguslik alus.Kõnealust Islandi õiguse põhimõtet kinnitab ka Islandi valitsuse 15. aprilli 2008. aasta kiri, milles väidetakse järgmist: „Riikliku finantsaruandluse seaduse nr 88/1997 alusel on üldiseks tavaks, et avalik-õiguslikud üksused peavad teenima kasumit vaid siis, kui seadus neile sellise kohustuse ette näeb.
Furthermore, a legal basis is required if a public entity is required to pay dividends.
Kui avalik-õiguslikult üksuselt nõutakse dividendide maksmist, peab selle jaoks olema eraldi õiguslik alus.
If a public entity generates profits it shall turn in a normal share of the profits as dividends to the Treasury, as laid down in Article 42 of Act No 88/1997.
Kui avalik-õiguslik üksus teenib kasumit, peab ta seaduse nr 88/1997 artikli 42 kohaselt tagastama mõistliku osa oma kasumist riigikassasse.
Public entities which pay dividends, such as Landsvirkjun, for example, have a special legal obligation to do so.
Avalik-õiguslikele üksustele, mis maksavad dividende (näiteks Landsvirkjun), on dividendide maksmine ka eraldi kohustuseks tehtud.
Reference can be made to Article 4 of Act No 42/1983 on Landsvirkjun.
Näiteks Landsvirkjuni puhul on selline kohustus sätestatud seaduse nr 42/1983 artikliga 4.
Therefore there is no general legal provision requesting public entities to pay dividends.
Seega ei ole Islandi seaduses ühtegi üldnormi, mis teeks dividendide maksmise avalik-õiguslikele üksustele kohustuslikuks.”
Neither the Housing Act nor Act No 97/1993 contained any legal provision requiring the HFF or its predecessors to pay dividends.
Selliseid norme, mis teeks dividendide maksmise HFFile või tema eelkäijatele kohustuseks, ei ole sätestatud ei eluasemeseaduses ega seaduses nr 97/1993.
Hence, HFF has in this respect always been governed by the said general principle of Icelandic public law.
Seega on HFFi tegevust alati reguleerinud osutatud Islandi avaliku õiguse põhimõte.
HFF IS NOT COVERED BY CAPITAL ADEQUACY REQUIREMENTS AND MINIMUM SOLVENCY RATIO RULES
KAPITALIADEKVAATSUSE JA MINIMAALSE MAKSEVÕIME SUHTARVU NÕUDE PUUDUMINE HFFI PUHUL
The Act referred to at point 14 of Chapter II of Annex IX to the EEA Agreement (Directive 2000/12/EC of the European Parliament and of the Council of 20 March 2000 relating to the taking up and pursuit of the business of credit institutions, as amended, hereafter referred to as the ‘Banking Directive’) [29], sets out the requirements for capital adequacy and the rules for a minimum solvency ratio applicable to credit institutions throughout the EU and EFTA Member States.
EMP lepingu IX lisa II peatüki punktis 14 osutatud seaduses (Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. märtsi 2000. aasta direktiiv 2000/12/EÜ krediidiasutuste asutamise ja tegevuse kohta, [29] kehtiv redaktsioon, edaspidi „pangandusdirektiiv”) on sätestatud kapitaliadekvaatsuse ja minimaalse maksevõime suhtarvu nõuded Euroopa Liidu ja EFTA liikmesriikide krediidiasutustele.
Article 2(3) of the directive contains a catalogue of institutions exempted from the application of the provisions of the Banking Directive.
Direktiivi artikli 2 lõige 3 sisaldab nende asutuste nimekirja, kelle suhtes pangandusdirektiivi sätteid ei kohaldata.
In the decision of the EEA Joint Committee this list was expanded, inter alia, by adding the ‘Byggingarsjóðir ríkisins’ in Iceland (literally translated ‘the State’s Building Funds’ [30].
EMP Ühiskomitee otsusega lisati sellesse nimekirja muu hulgas ka Islandi „Byggingarsjóðir ríkisins” (sõnasõnaline tõlge „riigi ehitusfondid”) [30].
This term covered the State Building Fund and the Workers’ Housing Fund, which, as described above, were merged and taken over by the HFF (cf. Article 53 of the Housing Act).
See termin hõlmas nii riiklikku ehitusfondi kui ka töötajate eluasemefondi, mis ühendati ja anti üle HFFile (vt eluasemeseaduse artikkel 53), nagu allpool kirjeldatud.
Accordingly, Article 116 of Act No 161/2002, on Financial Institutions (lög um fjármálafyrirtæki) exempts the HFF from the application of the Act, which is among the measures implementing the directive into Icelandic law.
Finantsinstitutsioonide (lög um fjármálafyrirtæki) seaduse nr 161/2002 artikli 116 kohaselt ei ole asjaomane seadus, mis on üks direktiivi Islandi seaduses rakendamise meetmetest, HFFi suhtes kohaldatav.
In its letters of 20 November 2006 and 15 April 2008, the Icelandic Government maintained that the HFF system was to be regarded as existing aid.
novembri 2006. aasta ja 15. aprilli 2008. aasta kirjades kinnitas Islandi valitsus, et HFFi süsteemi tuleb käsitleda kui olemasolevat riigiabi.
First, the principal features of the system pre-dated the entry into force of the EEA Agreement and were not changed by the adoption of the Housing Act.
Esiteks kehtisid süsteemi peamised põhimõtted juba enne EMP lepingu jõustumist ning eluasemeseaduse vastuvõtmisega neid ei muudetud.
The changes made to the housing system, at that time, were exclusively aimed at the social housing system and were not substantive.
Elamumajandussüsteemis sel ajal tehtud muudatused käsitlesid üksnes sotsiaaleluruume ega olnud sisulist laadi.
Second, the State aid elements identified in the opening decision of the Authority were general measures that remained unaltered by the enactment of the Housing Act.
Teiseks olid järelevalveameti uurimismenetluse algatamise otsuses esitatud riigiabi elemendid üldmeetmed, mida eluasemeseaduse vastuvõtmisega ei muudetud.
Hence, for example the implicit state guarantee has been the same both before and after the entry into force of the EEA Agreement.
Seega kehtis näiteks riigigarantii nii enne kui ka pärast EMP lepingu jõustumist.
In this respect, the Icelandic Government argued that it follows from the judgment of the European Court of Justice in Namur that only substantive legislative changes were capable of altering the classification of the aid [31].
Islandi valitsuse väitel lähtub ta selles osas Euroopa Kohtu otsusest kohtuasjas „Namur – Les assurances du crédit”, et abi klassifikatsiooni saab muuta vaid sisuliste seadusemuudatustega [31].
Third, there was no change made in 1999 with the introduction of the Housing Act that was likely to alter the appreciation of the compatibility of the system with the State aid rules.
Kolmandaks ei tehtud 1999. aastal eluasemeseaduses ühtegi sellist muudatust, mis oleks süsteemi kokkusobivuse riigiabi eeskirjadega muutnud küsitavaks.
Fourth, and alternatively, the changes made to the social housing system relating to, for example, the so-called additional loans are severable from the general lending system.5.
Neljandaks ja alternatiivina on sotsiaaleluruumide süsteemis tehtud muudatused (nt lisalaenude osas) üldisest laenusüsteemist eraldatavad.5.
COMMENTS FROM THIRD PARTIES
KOLMANDATE OSAPOOLTE MÄRKUSED
The SFF has claimed that the changes made by the Housing Act cause the system to be classified as new aid as the these changes implied that the housing system did not remain in place more or less unchanged until today.
SFF on väitnud, et eluasemeseaduses tehtud muudatuste tõttu tuleb süsteemi käsitleda uue abina, sest asjaomaste muudatuste põhjal saab väita, et elamumajandussüsteem ei ole jäänud muutmata kujul kehtima.
In its letter of 31 January 2007 the SFF referred, inter alia, to:
jaanuari 2007. aasta kirjas viitas SFF muu hulgas järgmistele asjaoludele:
the existence of a new Act, i.e. that the Housing Act had replaced the State Housing Agency Act,
uue seaduse olemasolu, s.t eluasemeseadus asendas riikliku elamumajandusagentuuri seaduse;
the creation of a new legal entity, the Housing Financing Fund which replaced the State Housing Board/State Housing Agency and took over the assets and obligations of the State Building Fund and the Workers’ Housing Fund,
uue juriidilise isiku asutamine eluasemerahastamisfondi näol, mis asendas riiklikku elamumajandusnõukogu / riiklikku elamumajandusagentuuri ja võttis üle riikliku ehitusfondi ja töötajate eluasemefondi varad ja kohustused;
the introduction of new lending instruments, with cash loans instead of housing bonds and less social assistance in housing matters, change of maximum level of funding of the purchase, lifting of restrictions on sale of owner-occupied social housing, abolition of priority right and changes with regard to the nature of the entities eligible for loans,
uute laenuinstrumentide loomine – eluasemevõlakirjade asendamine rahaliste laenudega, eluaseme jaoks ettenähtud sotsiaalabi vähendamine, laenu ülemmäära muutmine, omanikule kuuluvate sotsiaaleluruumide müügi suhtes kohaldatavate piirangute tühistamine, eelisõiguse tühistamine ja laenu saamist käsitlevate muudatuste tegemine;
the change in the sources of financing: Under the Housing Act the Housing Financing Fund, unlike its predecessors, does not receive any direct state contributions.
rahastamisallikate muutmine: eluasemeseaduse kohaselt ei finantseerita eluasemerahastamisfondi otseselt riigieelarvelistest vahenditest, erinevalt tema eelkäijatest.
In its letter of 28 March 2008, the SFF has argued that the relevant legal test should consist of a comprehensive assessment of the HFF system rather than an individual analysis of the identified possible aid measures.
märtsi 2008. aasta kirjas märgib SFF, et asja õiguslikus analüüsis peaks keskenduma HFFi süsteemi põhjalikule hindamisele ja mitte iga võimaliku riigiabi elemendi analüüsile.
In the opinion of SFF, the individual components of the system are so closely interwoven that it would amount to an unjustified artificial division to split them up in the assessment of whether the measures have the character of new or existing measures.
SFFi hinnangul on süsteemi üksikud osad omavahel nii tihedas seoses, et nende eristamine hinnangu andmisel sellele, kas kõnealuste meetmete näol on tegemist uue või olemasoleva riigiabiga, oleks õigustamatu ja kunstlik.
Such an approach would, in the opinion of SFF, not be in line with the practice of the European Commission in similar cases.
See lähenemine ei oleks SFFi hinnangul kooskõlas Euroopa Komisjonis sarnaste juhtumite puhul kasutatava tavaga.
Finally, the SFF invites the Authority to take account of the factual development with regard to the amount of loans granted by the HFF and its market share compared to that of the private banks.
Lõpetuseks palub SFF järelevalveametil võtta arvesse HFFi antud laenusummade tegelikku muutumist ning HFFi turuosa võrreldes erapankadega.
THE HFF NOT BEING SUBJECT TO CAPITAL ADEQUACY REQUIREMENTS AND MINIMUM SOLVENCY RATIO RULES, IS NOT STATE AID
KAPITALIADEKVAATSUSE JA MINIMAALSE MAKSEVÕIME SUHTARVU NÕUDE PUUDUMINE EI OLE KÄSITLETAV RIIGIABINA
The Authority has found it useful to start its assessment with the question of whether the fact that the HFF is not subject to capital adequacy requirements and minimum solvency ratio rules constitutes State aid.
Järelevalveamet pidas esimesena vajalikuks hinnata seda, kas asjaolu, et HFFi suhtes ei kehti kapitaliadekvaatsuse ja minimaalse maksevõime suhtarvu nõuded, saab käsitada riigiabina.
As already indicated, the Banking Directive sets out the requirements for capital adequacy and the rules for a minimum solvency ratio applicable to credit institutions throughout the EEA.
Nagu eespool osutatud, kehtivad pangandusdirektiiviga kehtestatud kapitaliadekvaatsuse ja minimaalse maksevõime suhtarvu nõuded kõigile EMP krediidiasutustele.
In the opening decision, the Authority took the preliminary view that the exemption of HFF from the Banking Directive did not constitute State aid.
Ametliku uurimismenetluse algatamise otsuses oli järelevalveameti esmane seisukoht, et HFFi vabastamist pangandusdirektiivi nõuete täitmisest ei saa käsitada riigiabina.
However, it found that the question raised such doubts that it was useful to assess the question under the formal investigation procedure.
Siiski oli järelevalveametil teatavaid kahtlusi, mistõttu pidas ta vajalikuks hinnata seda küsimust ametliku uurimismenetluse käigus.
This assessment has led the Authority to confirm its preliminary opinion for the following reasons:
Hindamine kinnitas järelevalveameti esmast seisukohta.
First, as also indicated in the opening decision, HFF does not constitute a credit institution covered by the Banking Directive as it is not permitted to receive any deposits or other repayable funds from the public.
Esiteks, nagu märgitud ka ametliku uurimismenetluse algatamise otsuses, ei saa HFFi käsitleda pangandusdirektiiviga reguleeritava krediidiasutusena, sest HFFil ei ole luba võtta avalikkuselt vastu hoiuseid või muid tagasimakstavaid vahendeid.
Second, Article 2(3) of the Banking Directive contains a catalogue of institutions exempted from the application of the provisions of the directive.
Teiseks sisaldab pangandusdirektiivi artikli 2 lõige 3 nende asutuste nimekirja, kelle kohta pangandusdirektiivi sätted ei kehti.