natgillin/translations-raw huggingface dataset:
general guarantees, i.e. guarantees provided to undertakings as such as opposed to guarantees linked to a specific transaction, which may be a loan, an equity investment, etc;
üldgarantii, st ettevõtjale kui tervikule antav garantii (erinevalt garantiist, mis on seotud konkreetse tehinguga, nagu laen, omakapitaliinvesteering jne);
guarantees provided by a specific instrument as opposed to guarantees linked to the status of the undertaking itself;
konkreetse vahendiga antav garantii (erinevalt ettevõtja õigusliku vormiga seotud garantiist);
guarantees provided directly or counter guarantees provided to a first level guarantor;
vahetult antav garantii või esimese taseme garandile antav vastugarantii;
unlimited guarantees as opposed to guarantees limited in amount and/or time.
piiramatu garantii (erinevalt garantiist, mille ülemmäär ja/või kehtivusaeg on kindlaks määratud).
The EFTA Surveillance Authority also regards as aid in the form of a guarantee the more favourable funding terms obtained by enterprises whose legal form rules out bankruptcy or other insolvency procedures or provides an explicit state guarantee or coverage of losses by the State.
EFTA järelevalveamet loeb garantii kujul antud abiks ka soodsamad rahastamistingimused ettevõtjatele, kelle õiguslik vorm välistab pankroti- või muud maksejõuetusmenetlused või tagab selgesõnalise riigigarantii või kahjumi katmise riigi poolt.
The same applies to the acquisition by a State of a holding in an enterprise if unlimited liability is accepted instead of the usual limited liability;
Sama kehtib, kui riik omandab osaluse ettevõttes ning seejuures asendatakse tavapärane piiratud vastutus piiramatu vastutusega;
guarantees clearly originating from a contractual source (such as formal contracts, letters of comfort) or another legal source as opposed to guarantees whose form is less visible (such as side letters, oral commitments), possibly with various levels of comfort that can be provided by this guarantee.
garantii, mis tuleneb selgelt lepingust (nagu näiteks ametlikud lepingud, esmahinnangud) või mõnest muust õiguslikust allikast (erinevalt garantiist, mille vorm on vähem selgepiiriline, näiteks kaaskiri, suuline kohustus), mille antav kindlustunne võib olla erineva tasemega.
Structure and scope of the Chapter
Teatise struktuur ja kohaldamisala
‘guarantee scheme’ means any tool on the basis of which, without further implementing measures being required, guarantees can be provided to undertakings respecting certain conditions of duration, amount, underlying transaction, type or size of undertakings (such as SMEs);
„garantiikava” on mis tahes vahend, mille raames saab ettevõtjatele anda garantiisid ilma täiendavate meetmete rakendamise vajaduseta, pidades silmas teatavaid tingimusi kehtivuse, summa, seotud tehingute ning ettevõtjate tüübi või suuruse suhtes (nt VKEd);
‘individual guarantee’ means any guarantee provided to an undertaking and not awarded on the basis of a guarantee scheme.
„üksikgarantii” on ettevõtjale antav mis tahes garantii, mida ei anta garantiikava raames.
Sections 3 and 4 of this Chapter are designed to be directly applicable to guarantees linked to a specific financial transaction such as a loan.
Käesoleva peatüki jaotised 3 ja 4 on ette nähtud vahetult kohaldamiseks kõigi garantiide puhul, mis on seotud konkreetse finantstehinguga nagu laen.
The EFTA Surveillance Authority considers that, owing to their frequency and the fact that they can usually be quantified, these are the cases where guarantees most need to be classed as constituting state aid or otherwise.
Kuna need juhtumid on sagedased ja neid on enamasti võimalik arvudes väljendada, leiab EFTA järelevalveamet, et nende puhul on eriti oluline määrata kindlaks, kas garantii kujutab endast riigiabi või mitte.
As in most cases the transaction covered by a guarantee would be a loan, the Chapter will further refer to the principal beneficiary of the guarantee as the ‘borrower’ and to the body whose risk is diminished by the state guarantee as the ‘lender’.
Arvestades, et enamikul juhtudel on garantiiga kaetud tehinguks laen, nimetatakse peamist tagatisest abisaajat edaspidi „laenusaajaks” ja asutust, kelle risk riigigarantii tõttu väheneb, „laenuandjaks”.
The use of these two specific terms also aims to facilitate understanding of the rationale underpinning the text, since the basic principle of a loan is broadly understood.
Nende kahe konkreetse termini kasutamise eesmärk on ka hõlbustada teksti aluspõhimõtete mõistmist, kuna laenu mõiste tähendus on lai.
However, it does not ensue that sections 3 and 4 are only applicable to a loan guarantee.
Sellest ei järeldu siiski, et jaotisi 3 ja 4 kohaldatakse ainult laenugarantii suhtes.
They apply to all guarantees where a similar transfer of risk takes place such as an investment in the form of equity, provided the relevant risk profile (including the possible lack of collateralisation) is taken into account.
Need kehtivad kõigi garantiide puhul, kus esineb samalaadne riski ülekandmine, näiteks omakapitaliinvesteeringute puhul, tingimusel, et arvestatakse asjaomast riskiprofiili (sealhulgas võimalikku tagatiste puudumist).
The Chapter applies to all economic sectors, including the transport sector, without prejudice to specific rules relating to guarantees in the sector concerned.
Käesolevat peatükki kohaldatakse kõigi majandusharude, sealhulgas transpordisektori suhtes, ilma et see piiraks asjaomase sektoriga seotud garantiide suhtes kehtivate erieeskirjade kohaldamist.
This Chapter does not apply to export credit guarantees.
Käesolevat peatükki ei kohaldata ekspordikrediidi garantiide suhtes.
Other types of guarantee
Muud garantiiliigid
Where certain forms of guarantee (see point 1.2) involve a transfer of risk to the guarantor and where they do not display one or more of the specific features referred to in point 1.3, for instance insurance guarantees, a case-by-case analysis will have to be made for which, as far as is necessary, the applicable sections or methodologies described in this Chapter will be applied.
Kui teatavate garantiiliikidega (vt punkt 1.2) kaasneb riski ülekandmine garandile ja kui need ei vasta vähemalt ühele punktis 1.3 sätestatud erikriteeriumile, näiteks kindlustusgarantiid, tuleb iga juhtumit analüüsida eraldi, kohaldades vajaduse korral käesolevas peatükis kirjeldatud asjakohaseid osi või meetodeid.
This Chapter applies without prejudice to Article 125 of the EEA Agreement and thus does not prejudice the rules in the EFTA States governing the system of property ownership.
Käesolev peatükk ei piira EMP lepingu artikli 125 kohaldamist ega mõjuta seetõttu omandiõigust käsitlevate eeskirjade kohaldamist EFTA riikides.
The EEA Agreement is neutral as regards public and private ownership.
EMP leping on avalik-õigusliku omandi ja eraomandi suhtes erapooletu.
In particular, the mere fact that the ownership of an undertaking is largely in public hands is not sufficient in itself to constitute a state guarantee provided there are no explicit or implicit guarantee elements.
Eelkõige ei piisa garantii pidamiseks riigigarantiiks üksnes asjaolust, et ettevõte on suures osas avalik-õiguslikus omandis, kui garantiis pole ühtegi otsest või kaudset tagatise elementi.
APPLICABILITY OF ARTICLE 61(1)
ARTIKLI 61 LÕIKE 1 KOHALDATAVUS
Article 61(1) of the EEA Agreement states that any aid granted by EC Member States, EFTA States or through state resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Contracting Parties, be incompatible with the functioning of the EEA Agreement.
EMP lepingu artikli 61 lõikes 1 on sätestatud, et igasugune EÜ liikmesriikide või EFTA riikide poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, on EMP lepinguga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see mõjutab lepinguosaliste vahelist kaubandust.
These general criteria equally apply to guarantees.
Need üldkriteeriumid kehtivad ka garantiide kohta.
As for other forms of potential aid, guarantees given directly by the State, namely by central, regional or local authorities, as well as guarantees given through state resources by other state-controlled bodies such as undertakings and imputable to public authorities [4], may constitute state aid.In order to avoid any doubts, the notion of state resources should thus be clarified as regards state guarantees.
Nagu muude võimaliku abi liikide puhul võib ka garantii, mida vahetult annab riigi ametiasutus (kesk-, piirkondlik või kohalik ametiasutus), samuti garantii, mida annab riigi vahenditest riigi kontrolli all olev muu asutus, näiteks ametiasutusele kuuluv ettevõtja, [4] kujutada endast riigiabi.Igasuguste kahtluste vältimiseks tuleks selgitada riigigarantiidega seotud riigi vahendite mõistet.
The benefit of a state guarantee is that the risk associated with the guarantee is carried by the State.
Riigigarantii eelis on see, et garantiiga seotud riski kannab riik.
Such risk-carrying by the State should normally be remunerated by an appropriate premium.
Riigi riskivalmidus tuleks tavapäraselt hüvitada asjakohase preemiaga.
Where the State forgoes all or part of such a premium, there is both a benefit for the undertaking and a drain on the resources of the State.
Kui riik loobub tervest või osast garantiipreemiast, siis on see eelise andmisega ettevõtjale samaaegselt riigi vahendite raiskamine.
Thus, even if it turns out that no payments are ever made by the State under a guarantee, there may nevertheless be state aid under Article 61(1) of the EEA Agreement.
Järelikult, isegi kui selgub, et riik ei tee ühtegi garantiiga seotud väljamakset, võib ikkagi olla tegemist riigiabiga EMP lepingu artikli 61 lõike 1 kohaselt.
The aid is granted at the moment when the guarantee is given, not when the guarantee is invoked nor when payments are made under the terms of the guarantee.
Abi andmine toimub garantii andmise hetkel, mitte selle kasutamise või garantii tingimuste kohaste väljamaksete tegemise ajal.
Whether or not a guarantee constitutes state aid, and, if so, what the amount of that state aid may be, must be assessed at the moment when the guarantee is given.
Seda, kas garantii kujutab endast riigiabi või mitte, ning kui kujutab, siis kui suur võiks olla selle summa, tuleb hinnata garantii andmise ajal.
In this context the EFTA Surveillance Authority points out that the analysis under state aid rules does not prejudge the compatibility of a given measure with other provisions of the EEA Agreement.
Sellega seoses märgib EFTA järelevalveamet, et riigiabi eeskirjades sätestatud analüüs ei eelda automaatselt selle meetme kokkusobivust teiste EMP lepingu sätetega.
Aid to the borrower
Abi laenusaajale
Usually, the aid beneficiary is the borrower.
Tavaliselt saab abist kasu laenusaaja.
As indicated under point 2.1, risk-carrying should normally be remunerated by an appropriate premium.
Nagu on märgitud punktis 2.1, tuleks riski võtmine hüvitada asjakohase preemiaga.
When the borrower does not need to pay the premium, or pays a low premium, it obtains an advantage.
Kui laenusaaja preemiat ei maksa või maksab vähe, on see tema jaoks eelis.
Compared to a situation without guarantee, the state guarantee enables the borrower to obtain better financial terms for a loan than those normally available on the financial markets.
Võrreldes garantii puudumisega, võimaldab riigigarantii laenusaajal saada kapitaliturgudel tavalisest paremate finantstingimustega laenu.
Typically, with the benefit of the state guarantee, the borrower can obtain lower rates and/or offer less security.
Tavaliselt õnnestub laenusaajal riigigarantii abil kokku leppida madalamates intressimäärades ja/või pakkuda väiksemat tagatist.
In some cases, the borrower would not, without a state guarantee, find a financial institution prepared to lend on any terms.
Mõnel juhul ei õnnestu laenusaajal ilma riigigarantiita leida ka mis tahes tingimustel laenu andvat finantsasutust.
State guarantees may thus facilitate the creation of new business and enable certain undertakings to raise money in order to pursue new activities.
Seega võivad riigigarantiid soodustada uute ettevõtjate loomist ning võimaldavad teatavatel ettevõtjatel hankida raha uute tegevusalade hõlmamiseks.
Likewise, a state guarantee may help a failing firm remain active instead of being eliminated or restructured, thereby possibly creating distortions of competition.
Samuti võib riigigarantii aidata raskustes ettevõtjal likvideerimise või ümberkorraldamise asemel tegevust jätkata, mis võib tekitada konkurentsimoonutusi.
Aid to the lender
Abi laenuandjale
Even if usually the aid beneficiary is the borrower, it cannot be ruled out that under certain circumstances the lender, too, will directly benefit from the aid.
Kuigi tavaliselt saab abist kasu laenusaaja, ei või välistada, et teatavatel asjaoludel saab abist otsest kasu ka laenuandja.
In particular, for example, if a state guarantee is given ex post in respect of a loan or other financial obligation already entered into without the terms of this loan or financial obligation being adjusted, or if one guaranteed loan is used to pay back another, non-guaranteed loan to the same credit institution, then there may also be aid to the lender, in so far as the security of the loans is increased.
Eriti juhul, kui näiteks juba võetud laenule või muule rahalisele kohustusele antakse riigigarantii tagantjärele, ilma et kohandataks selle laenu või rahalise kohustuse tingimusi, või kui ühe garanteeritud laenu abil makstakse tagasi teist, garanteerimata laenu samale krediidiasutusele, võib samuti tegemist olla abiga laenuandjale, kuivõrd laenude tagatus suureneb.
Where the guarantee contains aid to the lender, attention should be drawn to the fact that such aid might, in principle, constitute operating aid.
Kui garantii sisaldab abi laenuandjale, tuleks tähelepanu pöörata asjaolule, et selline abi võib põhimõtteliselt olla tegevusabi.
Guarantees differ from other state aid measures, such as grants or tax exemptions, in that, in the case of a guarantee, the State also enters into a legal relationship with the lender.
Garantiid erinevad muudest riigiabimeetmetest nagu toetused või maksuvabastused selle poolest, et garantii puhul sõlmib riik laenuandjaga ka õigusliku suhte.
Therefore, consideration has to be given to the possible consequences for third parties of state aid that has been illegally granted.
Seetõttu tuleb kaaluda, kas fakt, et riigiabi on antud ebaseaduslikult, avaldab mõju ka kolmandatele isikutele.
In the case of state guarantees for loans, this concerns mainly the lending financial institutions.
Riigi laenugarantiide puhul käib see peamiselt laenu andvate finantsasutuste kohta.
In the case of guarantees for bonds issued to obtain financing for undertakings, this concerns the financial institutions involved in the issuance of the bonds.
Ettevõtjate rahastamiseks emiteeritud võlakirjade garantiide puhul kehtib see võlakirjade emiteerimises osalevate finantsasutuste kohta.
The question whether the illegality of the aid affects the legal relations between the State and third parties is a matter which has to be examined under national law.
Asjaolu, kas abi ebaseaduslikkus mõjutab riigi ja kolmandate isikute vahelisi õiguslikke suhteid, tuleb uurida siseriiklike õigusaktide alusel.
National courts may have to examine whether national law prevents the guarantee contracts from being honoured, and in that assessment the EFTA Surveillance Authority considers that they should take account of the breach of EEA law.
Riikide kohtud peavad teatavatel juhtudel uurima, kas riigi õigusaktid ei takista garantiilepingute täitmist ning kõnealuse küsimuse üle otsustamisel tuleks neil EFTA järelevalveameti arvates arvestada EMP õigusaktide rikkumisega.
Accordingly, lenders may have an interest in verifying, as a standard precaution, that the EEA rules on state aid have been observed whenever guarantees are granted.
See tähendab, et laenuandjatel võib olla huvi tavalise ettevaatusabinõuna kontrollida, kas garantiide andmisel täidetakse riigiabi käsitlevaid EMP eeskirju.
An EFTA State should be able to provide a case number issued by the EFTA Surveillance Authority for an individual case or a scheme and possibly a non-confidential copy of the EFTA Surveillance Authority’s decision together with the relevant reference to the Official Journal of the European Union.
EFTA riik peaks olema võimeline esitama üksikgarantii või garantiikava puhul EFTA järelevalveameti poolt antud juhtumi numbri ning vajaduse korral EFTA järelevalveameti otsuse mittekonfidentsiaalse eksemplari koos asjakohase viitega Euroopa Liidu Teatajale.
The EFTA Surveillance Authority for its part will do its utmost to make available in a transparent manner information on cases and schemes approved by it.
EFTA järelevalveamet teeb kõik endast oleneva, et läbipaistval viisil teha kättesaadavaks tema poolt heakskiidetud üksikgarantiide ja garantiisüsteemidega seotud teave.
CONDITIONS RULING OUT THE EXISTENCE OF AID
ABI OLEMASOLU VÄLISTAVAD TINGIMUSED
If an individual guarantee or a guarantee scheme entered into by the State does not bring any advantage to an undertaking, it will not constitute state aid.
Kui riigi üksikgarantii või riigigarantii kavaga ei kaasne ettevõtja jaoks mingit kasu, siis ei kujuta see endast riigiabi.
In this context, in order to determine whether an advantage is being granted through a guarantee or a guarantee scheme, the European Court of Justice has confirmed in its recent judgments [5] that the European Commission should base its assessment on the principle of an investor operating in a market economy (hereafter referred to as the ‘market economy investor principle’).
Selleks et tuvastada, kas eelis on antud garantii või garantiikava kaudu, on Euroopa Kohus oma hiljutistes kohtuotsustes [5] leidnud, et Euroopa Komisjoni hinnang peaks põhinema samal põhimõttel, mille järgi investor tegutseb turumajandustingimustes (edaspidi „turumajandusliku investeerimise põhimõte”).
Account should therefore be taken of the effective possibilities for a beneficiary undertaking to obtain equivalent financial resources by having recourse to the capital market.
Seepärast tuleb arvestada abisaajast ettevõtja tegelikke võimalusi saada samaväärset rahastamist kapitalituru vahenditega.
State aid is not involved where a new funding source is made available on conditions which would be acceptable for a private operator under the normal conditions of a market economy [6].In order to facilitate the assessment of whether the market economy investor principle is fulfilled for a given guarantee measure, the EFTA Surveillance Authority sets out in this section a number of sufficient conditions for the absence of aid.
Riigiabiga ei ole tegemist juhul, kui uus rahastamisallikas on tehtud kättesaadavaks tingimustel, mis on vastuvõetavad eraettevõtjale, kes tegutseb tavapärastes turumajanduslikes tingimustes [6].Et hõlbustada turumajandusliku investeerimise põhimõtte täitmise hindamist konkreetse garantiimeetme puhul, esitab EFTA järelevalveamet käesolevas jaotises mitmeid abi välistamiseks piisavaid tingimusi.
Individual guarantees are covered in point 3.2 with a simpler option for SMEs in point 3.3.
Üksikgarantiisid käsitletakse punktis 3.2, punktis 3.3 on esitatud lihtsustatud variant VKEde jaoks.
Guarantee schemes are covered in point 3.4 with a simpler option for SMEs in point 3.5.
Garantiikavasid käsitletakse punktis 3.4, punktis 3.5 on esitatud lihtsustatud variant VKEde jaoks.
Individual guarantees
Üksikgarantiid
Regarding an individual state guarantee, the EFTA Surveillance Authority considers that the fulfilment of all the following conditions will be sufficient to rule out the presence of state aid.
Riigi antavate üksikgarantiide puhul leiab EFTA järelevalveamet, et kui on täidetud kõik alljärgnevad tingimused, on see piisav riigiabi välistamiseks:
The borrower is not in financial difficulty.
Laenusaaja ei ole finantsraskustes.
In order to decide whether the borrower is to be seen as being in financial difficulty, reference should be made to the definition set out in the Chapter of these Guidelines on aid for rescuing and restructuring firms in difficulty [7].
Et otsustada, kas laenusaajat tuleks käsitleda finantsraskustes olevana, tuleks kasutada suuniste ettevõtja päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antavat abi käsitlevas peatükis sätestatud määratlust [7].
SMEs which have been incorporated for less than three years shall not be considered as being in difficulty for that period for the purposes of this Chapter.(b) The extent of the guarantee can be properly measured when it is granted.
Vähem kui kolm aastat tagasi asutatud VKEsid ei saa pidada selle perioodi jooksul käesoleva peatüki tähenduses raskustes olevateks.b) Garantii ulatust on võimalik selle andmisel nõuetekohaselt mõõta.
This means that the guarantee must be linked to a specific financial transaction, for a fixed maximum amount and limited in time.
See tähendab, et garantii peab olema seotud konkreetse rahalise tehinguga, kindlaksmääratud maksimumsummaga ja olema ajaliselt piiratud.
The guarantee does not cover more than 80 % of the outstanding loan or other financial obligation; this limitation does not apply to guarantees covering debt securities [8].
Garantii ei kata rohkem kui 80 % tasumata laenust või muust rahalisest kohustusest. Kõnealune piirang ei kehti võlaväärtpaberite garantiide puhul [8].
The EFTA Surveillance Authority considers that if a financial obligation is wholly covered by a state guarantee, the lender has less incentive to properly assess, secure and minimise the risk arising from the lending operation, and in particular to properly assess the borrower’s creditworthiness.
EFTA järelevalveamet leiab, et kui rahaline kohustus on riigigarantiiga täielikult kaetud, siis laenuandja on vähem huvitatud laenutehingust tuleneva riski nõuetekohasest hindamisest, riski vastu kindlustamisest ja selle minimeerimisest ning eelkõige laenusaaja krediidivõime õigest hindamisest.
Such risk assessment might, due to lack of means, not always be taken over by the state guarantor.
Vahendite puudumise tõttu ei tarvitse riik garandina sellist riskianalüüsi alati ette võtta.
This lack of incentive to minimise the risk of non-repayment of the loan might encourage lenders to contract loans with a greater than normal commercial risk and could thus increase the amount of higher-risk guarantees in the State’s portfolio.
Kõnealune huvipuudus laenu tagasimaksmisega seotud riski minimeerimise suhtes võib ergutada laenuandjaid sõlmima tavapärasest suurema tururiskiga laenulepinguid ning sellega suurendada kõrgema riskiga garantiide hulka riigi portfellis.
This limitation of 80 % does not apply to a public guarantee granted to finance a company whose activity is solely constituted by a properly entrusted Service of General Economic Interest (SGEI) [9] and when this guarantee has been provided by the public authority having put in place this entrustment.
Nimetatud 80 % piirang ei kehti riigigarantii puhul, mis on antud sellise ettevõtja rahastamiseks, kelle tegevus koosneb täielikult neile nõuetekohaselt ülesandeks tehtud üldist majandushuvi pakkuva teenuse osutamisest [9] ja kui selle garantii on andnud ülesande määranud riigiasutus.
The limitation of 80 % applies if the company concerned provides other SGEIs or other economic activities.In order to ensure that the lender effectively bears part of the risk, due attention must be given to the following two aspects:
80 % piirang kehtib juhul, kui asjaomane ettevõtja pakub muid üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid või tegeleb ka muu majandustegevusega.Selle tagamiseks, et laenuandja kannaks ka tegelikult osa riskist, tuleb rohkem tähelepanu pöörata kahele järgmisele aspektile: