natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Selmer therefore considered that the exemption of document duties and registration fees was within the nature and general logic of the Norwegian system.
Seepärast arvas Selmer, et dokumendivormistamislõivudest ja registreerimistasudest vabastamine vastas Norra süsteemi olemusele ja üldisele loogikale.
The Norwegian legislation concerning document duty and registration fee on the registration of transfer of real estate
Norra õigusaktid, milles käsitletakse kinnisvara ülemineku registreerimisel makstavaid dokumendivormistamislõive ja registreerimistasusid
What triggers the obligation to pay document duty and registration fee?
Kust tuleneb kohustus maksta dokumendivormistamislõivu ja registreerimistasu?
All real estate in Norway is identified in the Real Estate Registry (‘Eiendomsregisteret’), which, from 1995, onwards contains information from ‘Tinglysingsregisteret/Grunnboken’ and ‘GAB-registeret (Grunneiendommer, Adresser og Bygninger)’ [18].
Kogu kinnisvara Norras on registreeritud kinnistusraamatus (Eiendomsregisteret), mis sisaldab alates 1995. aastast Tinglysingsregisteret/Grunnboken’ist ja GAB-registeret’ist (Grunneiendommer, Adresser og Bygninger) pärit teavet. [18]
Tinglysingsregisteret was established pursuant to the Registration Act 1935 No 2 (‘Lov om tinglysing’).
Tinglysingsregisteret loodi 1935. aasta kinnistusseaduse nr 2 alusel (Lov om tinglysing).
Interested parties acting in good faith are entitled to rely on the information contained in the Real Estate Registry.
Kinnistusraamatusse kantud teabele võivad tugineda heas usus tegutsevad huvitatud isikud.
Pursuant to Section 7(1) of the Act on Document Duty 1975 No 59 (‘Lov om dokumentavgift’), the registration of transfer of ownership title (‘hjemmelsoverføring’) to real estate property releases an obligation to pay document duties (‘dokumentavgift’).
Vastavalt 1975. aasta dokumendivormistuslõivu seaduse nr 59 (Lov om dokumentavgift) § 7 lõikele 1 tuleb kinnisvara omandiõiguse ülemineku registreerimisel (hjemmelsoverføring) maksta dokumendivormistuslõivud (dokumentavgift).
The tax rate is 2,5 % based on the sales value of the property.
Maksumäär on 2,5 % kinnisvara müügiväärtusest.
The new title holder is responsible for paying the duty, cf. Section 2-6 of Regulation on Document Duty, Ministry of Finance, 16 September 1975 and later amendments.
Lõivu maksmise eest vastutab uus omanik, vt rahandusministeeriumi 16. septembri 1975. aasta määruse (dokumendivormistuslõivu kohta) §-e 2–6 ja selle määruse hilisemaid muudatusi.
In addition, the registration of transfer of title in the Real Estate Registry is subject to a registration fee (‘tinglysingsgebyr’) pursuant to the Court Fee Act 1982 No 86 (‘Rettsgebyrloven’).
Lisaks sellele tuleb 1982. aasta kohtulõivude seaduse nr 86 (Rettsgebyrloven) kohaselt omandiõiguse ülemineku registreerimisel kinnistusraamatus maksta registreerimistasu (tinglysingsgebyr).
When Entra was established, this fee was fixed at NOK 982 (some EUR 123) per document registered.
Entra asutamise ajal oli tasu suuruseks 982 Norra krooni (umbes 123 eurot) dokumendi kohta.
The provisions concerning the conditions for levying the document duty and registration fee are identical.
Sätted, milles käsitletakse dokumendivormistuslõivu ja registreerimistasu kehtestamise tingimusi, on samad.
As mentioned above, the excise duty is released by the registration of the transfer of title to another legal entity (‘hjemmelsoverføring’).
Nagu eespool nimetatud, tuleb omandiõiguse ühelt juriidiliselt isikult teisele ülemineku registreerimisel (hjemmelsoverføring) maksta aktsiisimaksu.
Consequently, if there is no transfer of title to another legal entity, but only a change of name of the same legal entity in the registry (‘grunnboken’), no excise duty will be payable.
Seega, kui omandiõigus ei lähe üle teisele juriidilisele isikule, vaid vormistatakse registris (grunnboken) sama juriidilise isiku nimemuutusena, ei pea aktsiisimaksu maksma.
There is no legal obligation to register (‘tinglyse’) rights related to real estate (ownership etc.) in the registry.
Juriidilist kohustust registreerida (tinglyse) kinnisvaraga seotud õigusi (omandiline kuuluvus jms), ei ole.
It is not necessary to register transfer of title in order to affect the transfer of ownership.
Omandiõiguse ülemineku registreerimine ei mõjuta omandi üleminekut.
The holder of the rights may however choose to register his rights in order to protect his rights against third parties.
Õiguste valdaja võib aga oma õigused registreerida, selleks et kaitsta neid kolmandate isikute eest.
When can the designation of the title holder be changed without inferring excise duty?
Millal saab omanikku registris muuta ilma aktsiisimaksu maksmata?
The practise with regard to the payment of excise duties from 1990 to 1 July 2005 — and thus at the time Entra was established — is described in two sets of circulars, namely Circular G-37/90 from 25 May 1990 from the Norwegian Ministry of Justice and the yearly circulars from the Norwegian Customs and Excise (NCE) (‘Toll- og Avgiftsdirektoratet’) [19].
Ajavahemikul 1990. aastast kuni 1. juulini 2005, seega Entra asutamise ajal valitsenud aktsiisimaksu maksmise tava kirjeldavad kahesugused ringkirjad, nimelt Norra justiitsministeeriumi 25. mai 1990. aasta ringkiri G-37/90 ja Norra tolliameti (Toll- og Avgiftsdirektoratet) kord aastas välja antavad ringkirjad. [19] Viimati nimetatud ringkirjade punkti 1.1 kohaselt ei vabastata maksukohustusest, kui dokumendivormistuslõivu seadus või parlamendi otsused selleks otsest õiguslikku alust ei anna.
According to point 1.1 in the latter circulars, an exemption from stamp duty will not be granted unless there is a direct legal basis in the Act on Document Duty or by Parliamentary decisions [20].(i) Mergers
[20]i) Ühinemised
In the cases of mergers, there exists, according to the Norwegian Ministry of Justice, no transfer of title for the purpose of the Act on Document Duty.
Ühinemiste puhul ei ole Norra justiitsministeeriumi väitel dokumendivormistuslõivu seaduse mõttes tegemist omandiõiguse üleminekuga.
It is therefore sufficient that the merger be registered in the Real Estate Registry by confirming that the company has been merged with another.
Seepärast piisab kinnistusraamatusse kande tegemiseks tunnistusest, et üks äriühing on teisega ühinenud.
Such a confirmation can be issued by the Company Registry and does not trigger the payment of registration fee and excise duty.
Sellise tunnistuse saab väljastada äriregister ning selleks ei ole vaja maksta registreerimistasu ega aktsiisimaksu.
This applies to mergers between limited liability companies within the meaning of Section 14(7) of Law No 59 of 4 June 1976 (the ‘limited liability Company Act’) [21], and also to other mergers undertaken on the basis of Chapter 14 in the same law and mergers between saving banks (Chapter 8 of Law No 1 of 24 May 1961; the ‘Saving Bank Act’) [22].(ii) Demergers under the Limited Liability Company Act of 1976
juuni 1976. aasta seaduse nr 59 (piiratud vastutusega äriühingute seadus) [21] § 14 lõike 7 kohaselt kehtib see piiratud vastutusega äriühingute ühinemise puhul, samuti muude ühinemiste puhul, mis toimuvad sama seaduse 14. peatüki alusel, ning hoiupankade ühinemise puhul (24. mai 1961. aasta seaduse nr 1 (hoiupangaseaduse) 8. peatükk). [22]ii) Jagunemised 1976. aasta piiratud vastutusega äriühingute seaduse alusel
Where, in the case of demergers, the ownership of real estate was transferred from the original company (‘A’) to the company which has been separated out (‘B’), both Circular G-37/90 and point 1.4 in the yearly circulars from Norwegian Customs and Excise Directorate provided that both registration fee and document duty must be paid [23].In contrast, in case the real estate remained with the original company (A) from which a part (B) was separated out, there was no obligation to pay registration fee and document duty [24].
Kui jagunemiste käigus läks kinnisvara omand algselt äriühingult („A”) üle eralduvale äriühingule („B”), tuleb nii ringkirja G-37/90 kui ka Norra tolliameti kord aastas välja antavate ringkirjade punkti 1.4 kohaselt maksta nii registreerimistasu kui ka dokumendivormistamislõivu. [23]Vastupidi ei pea registreerimistasu ja dokumendivormistamislõivu maksma, kui kinnisvara jääb algsele äriühingule (A), millest eraldatakse osa (B).
The reason for this is that in this case the real estate is not transferred to a new legal subject (which would have been the case if the real estate had been transferred to the company which had been separated out).
Seda seepärast, et sel juhul ei lähe kinnisvara üle uuele juriidilisele isikule (tasu ja lõivu tuleks aga maksta juhul, kui kinnisvara läheks üle eraldatud äriühingule).
Transfer of ownership from joint ownership to a form of partnership
Omandi üleminek ühisomandist ühingule
In the relevant period, transfer of ownership of real estate from joint ownership to a general partnership or limited partnership (or vice versa) implied a transfer from one legal subject to another legal subject.
Asjaomasel ajavahemikul tähendas kinnisvara omandi üleminek ühisomandist täisühingule või usaldusühingule (või vastupidi) üleminekut ühelt juriidiliselt isikult teisele juriidilisele isikule.
Thus, both Circular G-37/90 and point 1.5 in the yearly circulars from the Norwegian Customs and Excise Directorate stated that this will therefore trigger payment of excise duty.
Seega kaasneb sellega nii ringkirja G-37/90 kui ka Norra tolliameti kord aastas välja antavate ringkirjade punkti 1.5 kohaselt kohustus maksta aktsiisimaksu.
Conversion from one corporate form to another
Üleminek ühelt ettevõtluse vormilt teisele
A situation which is not mentioned in the Circular is the situation where an undertaking is transformed from one form of corporation to another.
Ringkirjas ei ole käsitletud olukorda, kus muutub ettevõtte ettevõtluse vorm.
This is how the legislation has been practised.’
Norra valitsuse sõnul peaks aga järjepidevuse põhimõttest lähtudes olema võimalik kaaluda ka erandite tegemist sellest reeglist.
To this, the Authority notes that the Court of Appeal (Frostating Lagmannsrett) in an order of 1997-10-09 published in LF-1997-671 held that a conversion from a ‘kommandittselskap’ to a ‘aksjeselskap’ (‘North West Terminalen AS’) did trigger excise duty.
Selle peale märgib järelevalveamet, et apellatsioonikohtu (Frostating Lagmannsrett) 1997-10-09 määruse (avaldati väljaandes LF-1997-671) kohaselt tuli kommandittselskap’i muutmisel aksjeselskap’iks (North West Terminalen AS) maksta aktsiisimaksu.
In this respect, the Lagmannsrett referred to the above mentioned circulars from the Ministry of Justice and the Customs and Excise Directorate and stated that it follows from the Act on Document Duty that duty should be paid unless directly stated in the act itself or provisions made pursuant thereto.
Sellega seoses viitas apellatsioonikohus justiitsministeeriumi ja tolliameti eespool nimetatud ringkirjadele ning väitis, et dokumendivormistuslõivu seaduse kohaselt tuleb lõivu maksta, kui seaduses või seaduse alusel vastuvõetud normidega ei ole teisiti ette nähtud.
As the new company was a different legal entity than the original one, it did not matter that it was the same owners who continued in the new company and thus that the only change in reality was the form under which the company was operated.
Kuna uus äriühing oli uus juriidiline isik, ei olnud oluline, et uue äriühingu omanikud olid samad ning tegelikkuses muutus vaid ettevõtluse vorm.
In addition, reference can be made to a case mentioned in Annex 1 of the Norwegian Government’s letter of 4 June 2002 in which the Norwegian authorities refused to exempt from duty a conversion from a ‘selveiende institusjon’ to a ‘allmenaksjeselskap’.
Lisaks sellele võib viidata Norra valitsuse 4. juuni 2002. aasta kirja 1. lisas nimetatud juhtumile, milles Norra ametivõimud keeldusid lõivust vabastamisest selveiende institusjon’i muutmisel allmenaksjeselskap’iks.
Transfer of ownership from a municipality to a separate legal entity wholly owned by the municipality
Omavalitsuse omandi üleminek eraldi juriidilisele isikule, mis kuulub täielikult omavalitsusele
At the meeting between the Norwegian Authorities and the Authority on 19 May 2005, the Norwegian Authorities indicated that it was most likely that under the circulars applicable at the time of the establishment of Entra, stamp duty would have incurred in connection to a reorganisation in which the ownership of a building was transferred from a municipality to a limited liability company owned by that municipality.
Norra ametivõimude ja järelevalveameti kokkusaamisel 19. mail 2005 näitasid Norra ametivõimud, et kõige tõenäolisemalt oleks Entra asutamise ajal kehtivate ringkirjade kohaselt kaasnenud maksukohustus ümberkorraldustega, mille käigus hoone omand läinuks omavalitsuselt üle samale omavalitsusele kuuluvale piiratud vastutusega äriühingule.
In contrast, it had for some time been the practice that no stamp duty would incur in relation to transfer of titles in connection with reorganisations pursuant to the Norwegian act of 29 January 1999 on inter-municipal companies [26].
Sellest hoolimata oli omavalitsuste äriühinguid käsitleva 29. jaanuari 1999. aasta Norra seaduse järgi mõnda aega kasutusel tava, mille kohaselt ümberkorraldustega seoses omandiõiguse üleminekul maksukohustust ei rakendatud. [26]
The practice after 1 July 2005
Tegevus pärast 1. juulit 2005
As the registration of the name change in the Real Estate Registry took place in connection with the establishment of Entra, the rules described above form the relevant comparison with provision in paragraph 3 of the contested Act.
Kuna nimemuutuse registreerimine kinnistusraamatus toimus seoses Entra asutamisega, on võimalik eespool kirjeldatud eeskirju võrrelda vaidlustatud seaduse § 3 sätetega.
It should, however, be mentioned that on 21 June 2005, The Ministry of Justice adopted a new Circular (G-6/05) on the procedure of transfer of real estate in connection with mergers, de mergers and transformation of companies [27].
Tuleb siiski märkida, et 21. juunil 2005 võttis justiitsministeerium vastu uue ringkirja (G-6/05), mis käsitleb äriühingute ühinemiste, jagunemiste ja ümberkujundamistega seotud kinnisvara ülemineku korda.
The new circular introduced, with effect from 1 July 2005, a new practice with regard to situations where the designation of the title holder can be changed without it being considered a transfer of title.
Uue ringkirjaga, mis jõustus 1. juulil 2005, kehtestati uus kord olukordadeks, mille puhul omanik võib küll muutuda, kuid mida ei peeta omandiõiguse üleminekuks.
According to the new Circular, registration in connection with de mergers based on the continuity principle will now be treated in the same way as mergers in relation to the rules on excise duties and thus no longer be subject to stamp duty.
Uue ringkirja kohaselt käsitletakse registreerimist järjepidevuse põhimõttel toimunud jagunemise tõttu nüüd aktsiisimaksu eeskirjadega seoses samuti nagu ühinemist ning see ei too kaasa maksukohustust.
The same applies to conversions carried out on the basis of the rules in Chapters 13, 14 and 15 of the Limited Liability Company Act and the Public Limited Liability Company Act.
Sama kehtib ka piiratud vastutusega äriühingute seaduse ja aktsiaseltside seaduse 13., 14. ja 15. peatükis toodud reeglitele vastavate üleminekute puhul.
In contrast, according to the new Circular, excise duty will still be payable when real estate is transferred according to a set of rules not based on continuity (for example a merger of general partnerships (‘ansvarlige selskaper’)).
Kuid uue ringkirja kohaselt tuleb aktsiisimaksu maksta, kui kinnisvara läheb üle eeskirjade kohaselt, mis ei põhine järjepidevuse põhimõttel (nt täisühingute ühinemise puhul (ansvarlige selskaper)).
A transfer from one form of company to another, for example from a general partnership to a limited liability company, will also continue to be liable to excise duty.
Samuti tuleb aktsiisimaksu endiselt maksta ülemineku puhul ühelt ettevõtluse vormilt teisele, näiteks täisühingu muutmisel piiratud vastutusega äriühinguks.
Other reorganisations of public undertakings
Riigi osalusega äriühingute muud ümberkorraldamised
As stated in the letter dated 4 June 2003 from the Norwegian authorities, other reorganisations have contained provisions similar to the contested Act (Posten AS, NSB AS, Mesta AS, Avinor AS, Telenor AS and health enterprises) [28].
Nagu Norra ametivõimude 4. juuni 2003. aasta kirjas öeldud, sisaldasid teised ümberkorraldused vaidlustatud seadusega sarnaseid sätteid (Posten AS, NSB AS, Mesta AS, Avinor AS, Telenor AS ja tervishoiuettevõtted).
The Authority notes that other reorganisations have also taken place where a provision similar to the one contained in the contested Act was not adopted.
Järelevalveamet märgib, et ümberkorraldusi on tehtud ka vaidlustatud seadusega sarnaste säteteta.
The reorganisations that the Authority has become aware of, where such a provision has not been adopted include the establishment of BaneTele AS, Secora AS and Statkraft AS.
Selliste säteteta tehtud ümberkorraldamised, millest järelevalveametit teavitati, on seotud BaneTele ASi, Secora ASi ja Statkraft ASi asutamisega.
BaneTele AS is a provider of a nationwide fibre broadband network.
BaneTele AS pakub kogu riigis kiudoptilist lairibavõrku.
The limited liability company was established on 1 July 2001.
See piiratud vastutusega äriühing asutati 1. juulil 2001.
Before this date, the activities carried out were a part of the National Rail Administration (‘Jernbaneverket’).
Enne seda kuupäeva oli selle tegevus riikliku raudteeameti tegevuse osa (Jernbaneverket).
BaneTele is a limited liability company 100 % owned by the Norwegian State, represented by the Ministry of Trade and Industry.
BaneTele on piiratud vastutusega äriühing, mis kuulub täielikult Norra riigile, mida esindab kaubandus- ja tööstusministeerium.
The National Rail Administration is responsible for the management of the national railway network, on behalf of the Ministry of Transport and Communication.
Riiklik raudteeamet vastutab teede- ja sideministeeriumi nimel riikliku raudteevõrgu haldamise eest.
The proposal to establish the limited liability company BaneTele was presented to the Parliament in St.prp. nr. 80 (2000-2001) Omdanning av BaneTele til aksjeselskap [29] and Ot.prp. nr. 93 (2000-2001) Om lov om omdanning av Jernbaneverkets kommersielle televirksomhet til aksjeselskap [30].
Piiratud vastutusega äriühingu loomise ettepanek esitati parlamendile aktides St.prp. nr. 80 (2000–2001)„Omdanning av BaneTele til aksjeselskap” [29] ja Ot.prp. nr. 93 (2000–2001)„Om lov om omdanning av Jernbaneverkets kommersielle televirksomhet til aksjeselskap” [30].
Ot.prp. nr. 93 (2000-2001) and the subsequent law (Law of 15 June 2001) do not contain any provision similar to paragraph 3 in the contested Act.
Ot.prp. nr. 93 (2000–2001) ja selle alusel antud seadus (15. juuni 2001. aasta seadus) ei sisalda vaidlustatud seaduse §-ga 3 sarnaseid sätteid. Secora AS on spetsialiseerunud turvaliste ja tõhusate sadamate ning rannikuäärsete veeteede arendamisele. See piiratud vastutusega äriühing asutati 1. jaanuaril 2005. Enne seda tegeles sellega Norra rannikuvete ameti (Kystverket) allasutus.
Secora AS is a specialised contractor in the development of safe and efficient harbours and coastal waterways.
Secora AS kuulub täielikult Norra riigile, mida esindab kalandus- ja rannikuvete ministeerium. Norra rannikuvete amet on riiklik amet, mis tegeleb rannikuvete haldamise, meresõiduohutuse ja teabevahetusega.
The proposal to establish Secora AS was presented in St.prp. nr. 1 (2004-2005) Om omdanning av Kystverkets produksjonsvirksomhet til statlig aksjeselskap m.m [31]. and in Ot.prp. nr. 20 (2004-2005) Om lov om omdanning av Kystverkets produksjonsvirksomhet til statsaksjeselskap [32].
ja Ot.prp. nr. 20 (2004–2005)„Om lov om omdanning av Kystverkets produksjonsvirksomhet til statsaksjeselskap”.
Ot.prp. nr. 20 (2004-2005) and the subsequent law (Law of 17 December 2004) do not contain any provision similar to paragraph 3 in the contested Act.
[32]Ot.prp. nr. 20 (2004–2005) ja selle alusel antud seadus (17. detsembri 2004. aasta seadus) ei sisalda vaidlustatud seaduse §-ga 3 sarnaseid sätteid.
Statkraft AS is the biggest producer of electricity in Norway.
Statkraft AS on Norra suurim elektrienergia tootja.
The limited liability company was established on 1 October 2004.
See piiratud vastutusega äriühing asutati 1. oktoobril 2004.
The company was previously a state undertaking (‘Statsforetak (SF)’), and the state undertaking Statkraft SF still exists as the formal owner of Statkraft AS.
Äriühing oli varem riigiettevõte (Statsforetak (SF)) ning riigiettevõte Statkraft SF on ka praegu ametlikult Statkraft ASi omanik.
The first proposal to establish the limited liability company was presented to the Parliament in St.meld. nr. 22 (2001-2002) Et mindre og bedre statlig eierskap [33] and thereafter in St.prp. nr. 53 (2003-2004) Statens eierskap i Statkraft SF [34] and in Ot.prp. nr. 63 (2003-2004) Om lov om omorganisering av Statkraft SF [35].
Esimene ettepanek asutada piiratud vastutusega äriühing tehti parlamendile aktiga St.meld. nr. 22 (2001–2002)„Et mindre og bedre statlig eierskap” [33] ning seejärel aktidega St.prp. nr. 53 (2003–2004)„Statens eierskap i Statkraft SF” [34] ja Ot.prp. nr. 63 (2003–2004)„Om lov om omorganisering av Statkraft SF” [35].
In St. prp. nr. 53 (2003-2004) the Government stated that the reorganisation would entail that Statkraft AS would have to pay excise duties (unofficial translation by the Authority) ‘in accordance with the normal rules of the act’ on excise duties and that the costs would reduce the surplus for the undertaking and thus also the basis for dividends.
Aktis St.prp. nr. 53 (2003–2004) väitis valitsus, et ümberkorraldamine tähendab seda, et Statkraft AS peab maksma aktsiisimaksu (järelevalveameti mitteametliku tõlke põhjal) „[aktsiisi]seaduse üldnormide kohaselt” ja et kulud vähendavad ettevõtte kasumit ning seega dividendide maksmise aluseks olevat summat.
The excise duties were estimated to be NOK 1500 million (approximately EUR 188 million) [36].II.
Aktsiisimaksud moodustasid hinnanguliselt 1500 miljardit Norra krooni (umbes 188 miljonit eurot).
The existence of State aid
Riigiabi olemus EMP lepingu artikli 61 lõige 1 sätestab järgmist: „Kui käesolevas lepingus ei ole sätestatud teisiti, on igasugune EÜ liikmesriikide või EFTA riikide poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, käesoleva lepinguga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see mõjutab lepinguosaliste vahelist kaubandust.”
The aid must be granted by the State or through State resources;
Abi antakse riigi poolt või riigi vahenditest.
the aid must confer an advantage to the recipients that reduces the costs they normally bear in the course of the business;
Abi annab selle saajatele eelise, mis vähendab kulusid, mida nad tavaliselt äritegevuse käigus kannavad.
the advantage must be specific or selective in that it favours certain undertakings or the production of certain goods;
Eelis peab olema konkreetne või valikuline selle poolest, et soosib teatavaid äriühinguid või teatavate toodete valmistamist.
the aid must distort or threaten to distort competition and affect trade between the Contracting Parties.
Abi kahjustab või ohustab konkurentsi ning mõjutab lepinguosaliste vahelist kaubandust.
Whereas the Authority, in its decision to open formal investigations, made the preliminary conclusion that all the said conditions were fulfilled, the Norwegian Government have argued that none of the conditions were fulfilled [37].
Kui järelevalveamet tegi oma uurimismenetluse alustamise otsuses esialgse järelduse, et kõik nimetatud tingimused on täidetud, siis Norra valitsus väitis, et täidetud ei ole ühtegi tingimust.