natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Where the strong buyers merely extract favourable terms from the supplier or simply pass on any price increase to their customers, the position of the buyers is not such as to prevent the exercise of market power by the licensee on the product market and therefore not such as to solve the competition problem on that market [55].
Kui tugevad ostjad pressivad tarnijalt vaid soodsaid tingimusi välja või suunavad kõik hinnatõusud edasi oma tarbijaile, ei ole ostjate positsioon selline, et nad suudaksid takistada litsentsisaaja poolset tooteturu valitsemist, ja on seega ebapiisav konkurentsiprobleemi lahendamiseks sel turul [55].
Entry barriers are measured by the extent to which incumbent companies can increase their price above the competitive level without attracting new entry.
Turuletuleku tõkkeid mõõdetakse sellega, kui palju võivad turul juba tegutsevad firmad ilma uustulnukaid turule meelitamata suurendada hinda üle konkurentsivõimelise taseme.
In the absence of entry barriers, easy and quick entry would render price increases unprofitable.
Turuletuleku tõkete puudumisel muudaks kerge ja kiire turuletulek hinna suurendamise kasutuks.
When effective entry, preventing or eroding the exercise of market power, is likely to occur within one or two years, entry barriers can, as a general rule, be said to be low.
Kui ühe või kahe aasta jooksul võib tõenäoliselt toimuda tulemuslik turuletulek, turu valitsemise takistamine või vähendamine, võib üldreeglina väita, et turuletuleku tõkked on madalad.
Entry barriers may result from a wide variety of factors such as economies of scale and scope, government regulations, especially where they establish exclusive rights, state aid, import tariffs, intellectual property rights, ownership of resources where the supply is limited due to for instance natural limitations, essential facilities, a first mover advantage or brand loyalty of consumers created by strong advertising over a period of time.
Turuletuleku tõkked võivad tuleneda erinevatest teguritest, nagu kokkuhoid mahult või kaubavalikult, valitsuse määrused, eriti kui valitsus kehtestab ainuõigusi, riigiabi, impordimaksud, intellektuaalomandiõigused, ressursside omamine, kui varustamine on piiratud näiteks looduslike piirangute tõttu, olulised tootmisrajatised, esimese turuletulija eelised või pika aja jooksul reklaamimisega loodud tarbijate ustavus tootemargile.
Restrictive agreements entered into by undertakings may also work as an entry barrier by making access more difficult and foreclosing (potential) competitors.
Ettevõtjate vahelised piiravad lepingud võivad samuti toimida turuletuleku tõkkena, muutes juurdepääsu raskemaks ning välistades (potentsiaalsed) konkurendid.
Entry barriers may be present at all stages of the research and development, production and distribution process.
Turuletuleku tõkked võivad olla olemas uurimis- ja arendustegevuse, tootmise ja turustamise kõigis staadiumides.
The question whether certain of these factors should be described as entry barriers depends particularly on whether they entail sunk costs.
Kas mõnda neist teguritest tuleks kirjeldada turuletuleku tõkkena, sõltub sellest, kas nendega kaasneb pöördumatuid kulusid.
Sunk costs are those costs which have to be incurred to enter or be active on a market but which are lost when the market is exited.
Pöördumatud kulud on kulud, mis tuleb turuletulekuks või seal aktiivseks tegutsemiseks teha, kuid millest ollakse turult väljumisel ilma.
The more costs are sunk, the more potential entrants have to weigh the risks of entering the market and the more credibly incumbents can threaten that they will match new competition, as sunk costs make it costly for incumbents to leave the market.
Mida enam kuludest on pöördumatud, seda enam peavad potentsiaalsed turuletulijad kaaluma turuletulekuga kaasnevaid ohte ja seda usutavamalt saavad turul juba tegutsevad ettevõtjad ähvardada uuele konkurentsile vastata, sest pöördumatud kulud muudavad turul olijatele sealt lahkumise kalliks.
In general, entry requires sunk costs, sometimes minor and sometimes major.
Üldjuhul nõuab turuletulek pöördumatuid kulusid, mõnikord väiksemaid, mõnikord suuremaid.
Therefore, actual competition is in general more effective and will weigh more heavily in the assessment of a case than potential competition.
Seetõttu on tegelik konkurents üldiselt tõhusam hindamisvahend ning sel on juhtumi hindamisel suurem kaal kui potentsiaalsel konkurentsil.
A mature market is a market that has existed for some time, where the technology used is well known and widespread and not changing very much and in which demand is relatively stable or declining.
Küps turg on juba mõnda aega eksisteerinud turg, kus kasutatav tehnoloogia on tuntud ning laialt levinud ega muutu palju ja kus nõudlus on suhteliselt stabiilne või langev.
In such a market restrictions of competition are more likely to have negative effects than in more dynamic markets.
Sellisel turul on konkurentsipiiranguil tõenäolisemalt negatiivne mõju kui dünaamilistel turgudel.
In the assessment of particular restraints other factors may have to be taken into account.
Konkreetsete piirangute hindamisel võib arvesse võtta ka muid tegureid.
Such factors include cumulative effects, i.e. the coverage of the market by similar agreements, the duration of the agreements, the regulatory environment and behaviour that may indicate or facilitate collusion like price leadership, pre-announced price changes and discussions on the “right” price, price rigidity in response to excess capacity, price discrimination and past collusive behaviour.
Selliste tegurite hulka kuuluvad kumulatiivsed mõjud, s.o turu kaetus samalaadsete lepingutega, lepingute kestus, regulatiivkeskkond ja käitumine, mis võib viidata kokkumängule või seda võimaldada, nagu hinnaliidrid, etteteatatud hinnamuutused ja vaidlused „õige” hinna üle, hinna paindumatus vastuseks ülemäärasele tootmismahule, hinnadiskrimineerimine ja kokkuleppeline käitumine minevikus.
Negative effects of restrictive licence agreements
Piiravate litsentsilepingute negatiivne mõju
The negative effects on competition on the market that may result from restrictive technology transfer agreements include the following:
Piiravatel tehnosiirde kokkulepetel võib olla turukonkurentsile järgmine negatiivne mõju:
reduction of inter-technology competition between the companies operating on a technology market or on a market for products incorporating the technologies in question, including facilitation of collusion, both explicit and tacit;
tehnoloogiate vahelise konkurentsi vähendamine tehnoloogiaturul või kõnealuseid tehnoloogiaid kasutavate toodete turul tegutsevate firmade vahel, sealhulgas nii ilmse kui ka otseselt väljendamata kokkumängu võimaldamine;
foreclosure of competitors by raising their costs, restricting their access to essential inputs or otherwise raising barriers to entry; and
konkurentide väljatõrjumine nende kulude suurendamisega, nende olulistele allikatele juurdepääsu piiramine või muul moel turutõkete suurendamine ning
reduction of intra-technology competition between undertakings that produce products on the basis of the same technology.
tehnoloogiasisese konkurentsi vähendamine ettevõtjate vahel, kes toodavad tooteid sama tehnoloogia alusel.
Technology transfer agreements may reduce inter-technology competition, i.e. competition between undertakings that license or produce on the basis of substitutable technologies.
Tehnosiirde kokkulepped võivad vähendada tehnoloogiate vahelist konkurentsi, s.o konkurentsi ettevõtjate vahel, kes litsentsivad või toodavad üksteist asendavate tehnoloogiate alusel.
This is particularly so where reciprocal obligations are imposed.
Seda eriti juhul, kui pannakse vastastikuseid kohustusi.
For instance, where competitors transfer competing technologies to each other and impose a reciprocal obligation to provide each other with future improvements of their respective technologies and where this agreement prevents either competitor from gaining a technological lead over the other, competition in innovation between the parties is restricted (see also paragraph 208 below).
Kui näiteks konkurendid siirdavad teineteisele konkureerivaid tehnoloogiaid ning panevad vastastikuseid kohustusi jagada vastaspoolega vastavate tehnoloogiate tulevasi täiustusi ning kui see litsentsileping takistab ükskõik kumba konkurenti saavutamast teise ees tehnoloogilist edumaad, on innovatsioonikonkurents osapoolte vahel takistatud (vt ka punkti 208).
Licensing between competitors may also facilitate collusion.
Konkurentide vaheline litsentsimine võib soodustada ka kokkumängu.
The risk of collusion is particularly high in concentrated markets.
Kokkumängu oht on eriti suur kontsentreeritud turgudel.
Collusion requires that the undertakings concerned have similar views on what is in their common interest and on how the co-ordination mechanisms function.
Kokkumänguks on vaja, et asjaomastel ettevõtjatel oleks sarnane arusaamine ühisest huvist ja koordinatsioonimehhanismide toimimisest.
For collusion to work the undertakings must also be able to monitor each other’s market behaviour and there must be adequate deterrents to ensure that there is an incentive not to depart from the common policy on the market, while entry barriers must be high enough to limit entry or expansion by outsiders.
Et kokkumäng toimiks, peavad ettevõtjad saama jälgida teineteise turukäitumist ning peavad olemas olema piisavad hoiatusvahendid, et tagada piisav motivatsioon mitte taganeda ühisest turupoliitikast. Samal ajal peavad turuletuleku tõkked olema piisavalt kõrged, et piirata väljastpoolt tulijate sisenemist või laienemist.
Agreements can facilitate collusion by increasing transparency in the market, by controlling certain behaviour and by raising barriers to entry.
Lepingud võivad kokkumängu soodustada, suurendades turu läbipaistvust, juhtides teatavat käitumist ning suurendades turuletuleku tõkkeid.
Collusion can also exceptionally be facilitated by licensing agreements that lead to a high degree of commonality of costs, because undertakings that have similar costs are more likely to have similar views on the terms of coordination [56].
Kokkumängu võivad erandkorras soodustada litsentsilepingud, mis viivad kulude ühtlustamisele, sest samalaadsete kuludega ettevõtjatel on tõenäolisemalt sarnased vaated koordinatsioonisätetele [56].
Licence agreements may also affect inter-technology competition by creating barriers to entry for and expansion by competitors.
Litsentsilepingud võivad mõjutada ka tehnoloogiasisest konkurentsi, luues konkurentidele tõkked turuletulekuks ja laienemiseks.
Such foreclosure effects may stem from restraints that prevent licensees from licensing from third parties or create disincentives for them to do so.
Sellised väljatõrjuvad mõjud võivad tuleneda piirangutest, mis takistavad litsentsisaajail anda litsentse kolmandatele osapooltele või loovad tingimused, mis võtavad neilt motivatsiooni seda teha.
For instance, third parties may be foreclosed where incumbent licensors impose non-compete obligations on licensees to such an extent that an insufficient number of licensees are available to third parties and where entry at the level of licensees is difficult.
Näiteks võidakse kolmandad osapooled välja tõrjuda, kui turul juba tegutsevad litsentsiandjad panevad litsentsisaajatele nii rangeid konkurentsikeelde, et kolmandatele osapooltele ei jätku litsentsisaajaid ning litsentsisaajail on raske turule tulla.
Suppliers of substitutable technologies may also be foreclosed where a licensor with a sufficient degree of market power ties together various parts of a technology and licenses them together as a package while only part of the package is essential to produce a certain product.
Üksteist asendavate tehnoloogiate tarnijad võidakse samuti välja tõrjuda, kui piisava turuvõimuga litsentsiandja ühendab tehnoloogia erinevad osad ning litsentsib neid paketina, kuigi teatava toote tootmiseks on vaja ainult osa paketist.
Licence agreements may also reduce intra-technology competition, i.e. competition between undertakings that produce on the basis of the same technology.
Litsentsilepingud võivad vähendada ka tehnoloogiasisest konkurentsi, s.o konkurentsi sama tehnoloogia alusel tootvate ettevõtjate vahel.
An agreement imposing territorial restraints on licensees, preventing them from selling into each other's territory reduces competition between them.
Leping, milles pannakse litsentsisaajale territoriaalseid piiranguid, mis ei luba neil müüa üksteise territooriumile, vähendab nendevahelist konkurentsi.
Licence agreements may also reduce intra-technology competition by facilitating collusion between licensees.
Litsentsilepingud võivad samuti vähendada tehnoloogiasisest konkurentsi, soodustades litsentsisaajate vahelist kokkumängu.
Moreover, licence agreements that reduce intra-technology competition may facilitate collusion between owners of competing technologies or reduce inter-technology competition by raising barriers to entry.
Peale selle võivad tehnoloogiasisest konkurentsi vähendavad litsentsilepingud soodustada kokkumängu konkureerivate tehnoloogiate omanike vahel või vähendada turuletuleku tõkete suurendamise kaudu tehnoloogiate vahelist konkurentsi.
Positive effects of restrictive licence agreements and the framework for analysing such effects
Piiravate litsentsilepingute positiivsed mõjud ja selliste mõjude analüüsimise raamistik
Even restrictive licence agreements mostly also produce pro-competitive effects in the form of efficiencies, which may outweigh their anti-competitive effects.
Isegi piiravatel litsentsilepingutel on enamasti ka konkurentsi soodustav mõju tõhususe tõusu näol, mis võib üles kaaluda nende konkurentsivastase mõju.
This assessment takes place within the framework of Article 53(3) of the EEA Agreement, which contains an exception from the prohibition rule of Article 53(1).
See hindamine leiab aset EMP lepingu artikli 53 lõike 3 raames, mis sisaldab erandit artikli 53 lõikes 1 sätestatud keelust.
For this exception to be applicable the licence agreement must produce objective economic benefits, the restrictions on competition must be indispensable to attain the efficiencies, consumers must receive a fair share of the efficiency gains, and the agreement must not afford the parties the possibility of eliminating competition in respect of a substantial part of the products concerned.
Et seda erandit kohaldada, peab litsentsileping pakkuma objektiivseid majanduslikke eeliseid, konkurentsipiirang peab olema hädavajalik tõhususe suurendamiseks, tarbijad peavad saama õiglase osa tõhususvõidust ning leping ei tohi võimaldada osapooltel kõrvaldada konkurentsi seoses olulise osa asjaomaste toodetega.
The assessment of restrictive agreements under Article 53(3) is made within the actual context in which they occur [57] and on the basis of the facts existing at any given point in time.
Konkurentsi piiravate kokkulepete mõju hinnatakse artikli 53 lõike 3 alusel selles kontekstis, kus see tegelikult avaldub, [57] ja faktide alusel, mis on antud hetkel kättesaadavad.
The assessment is sensitive to material changes in the facts.
Kui olukorras toimub olulisi muutusi, avaldab see mõju ka hindamise tulemusele.
The exception rule of Article 53(3) applies as long as the four conditions are fulfilled and ceases to apply when that is no longer the case [58].
Artikli 53 lõikes 3 esitatud erandieeskiri kehtib kokkuleppe kohta nii kaua, kui kokkulepe vastab kõigile neljale tingimusele, ja selle kehtivus lakkab hetkest, mil mõni tingimus enam täidetud ei ole [58].
However, when applying Article 53(3) in accordance with these principles it is necessary to take into account the initial sunk investments made by any of the parties and the time needed and the restraints required to commit and recoup an efficiency enhancing investment.
Artikli 53 lõike 3 rakendamisel nende põhimõtete kohaselt tuleb aga arvesse võtta iga osapoole algseid pöördumatuid investeeringuid ning aega ja piiranguid, mida on vaja efektiivsust suurendava investeeringu sidumiseks ja tasuvaks muutmiseks.
Article 53 cannot be applied without considering the ex ante investment and the risks relating thereto.
Artiklit 53 ei saa kohaldada ilma eelinvesteeringuid ja nendega seotud ohte arvestamata.
The risk facing the parties and the sunk investment that must be committed to implement the agreement can thus lead to the agreement falling outside Article 53(1) or fulfilling the conditions of Article 53(3), as the case may be, for the period of time required to recoup the investment.
Osapoolte võetav risk ja kokkuleppe elluviimiseks vajalik pöördumatu investeering võib tingida, et kokkulepe ei kuulu artikli 53 lõike 1 rakendusalasse või täidab artikli 53 lõike 3 tingimused selle perioodi vältel, mis kulub investeeringu tasuvaks muutmiseks.
The first condition of Article 53(3) requires an assessment of what are the objective benefits in terms of efficiencies produced by the agreement.
Artikli 53 lõike 3 esimene tingimus nõuab, et hinnataks, millised on objektiivsed eelised lepingust tuleneva tõhususe kasvu seisukohast.
In this respect, licence agreements have the potential of bringing together complementary technologies and other assets allowing new or improved products to be put on the market or existing products to be produced at lower cost.
Selles suhtes võivad litsentsilepingud ühendada üksteist täiendavaid tehnoloogiaid ja muid ressursse, võimaldades tuua turule uusi või täiustatud tooteid või toota olemasolevaid tooteid väiksemate kuludega.
Outside the context of hardcore cartels, licensing often occurs because it is more efficient for the licensor to licence the technology than to exploit it himself.
Väljaspool tõsiseid kartelle toimub litsentsimine sageli seepärast, et litsentsiandjale on tõhusam tehnoloogiat litsentsida kui seda ise kasutada.
This may particularly be the case where the licensee already has access to the necessary production assets.
Seda eriti juhul, kui litsentsisaajal on juba olemas juurdepääs vajalikele tootmisvahenditele.
The agreement allows the licensee to gain access to a technology that can be combined with these assets, allowing him to exploit new or improved technologies.
Leping annab litsentsisaajale juurdepääsu tehnoloogiale, mida ta saab ühendada oma tootmisvahenditega ning kasutada seepärast uusi või täiustatud tehnoloogiaid.
Another example of potentially efficiency enhancing licensing is where the licensee already has a technology and where the combination of this technology and the licensor’s technology gives rise to synergies.
Veel üheks tõhusust suurendada võiva litsentsimise näiteks on see, kui litsentsisaajal on juba tehnoloogia, mille kombineerimine litsentsiandja tehnoloogiaga loob sünergia.
When the two technologies are combined the licensee may be able to attain a cost/output configuration that would not otherwise be possible.
Kui kaks tehnoloogiat ühendada, võib litsentsisaaja saavutada sellise kulu ja toodangu suhte, mis oleks muul juhul olnud võimatu.
Licence agreements may also give rise to efficiencies at the distribution stage in the same way as vertical distribution agreements.
Litsentsileping võib suurendada tõhusust ka turustusfaasis – samamoodi kui vertikaalsed turustuslepingud.
Such efficiencies can take the form of cost savings or the provision of valuable services to consumers.
Selline tõhususe kasv ilmneb kulude vähendamise või tarbijaile väärtuslike teenuste pakkumisena.
The positive effects of vertical agreements are described in the Guidelines on Vertical Restraints [59].
Vertikaallepingute positiivseid mõjusid on kirjeldatud vertikaalsete piirangute kohta antud suunistes [59].
A further example of possible efficiency gains is agreements whereby technology owners assemble a technology package for licensing to third parties.
Veel üheks tõhususe kasvu näiteks on lepingud, millega tehnoloogia omanikud koostavad tehnoloogiapaketi, et litsentsida seda kolmandatele osapooltele.
Such pooling arrangements may in particular reduce transaction costs, as licensees do not have to conclude separate licence agreements with each licensor.
Sellised vahendite ühendamise lepingud võivad eriti vähendada tehingukulusid, sest litsentsisaajad ei pea sõlmima eraldi litsentsilepinguid iga litsentsiandjaga.
Pro-competitive licensing may also occur to ensure design freedom.
Konkurentsi soodustav litsentsimine võib toimuda ka tööstusdisainivabaduse tagamiseks.
In sectors where large numbers of intellectual property rights exist and where individual products may infringe upon a number of existing and future property rights, licence agreements whereby the parties agree not to assert their property rights against each other are often pro-competitive because they allow the parties to develop their respective technologies without the risk of subsequent infringement claims.
Valdkondades, kus eksisteerib suur hulk intellektuaalomandiõigusi ning kus üksiktooted võivad rikkuda paljusid olemasolevaid ja tulevasi omandiõigusi, on litsentsilepingud, millega osapooled lepivad kokku mitte esitada üksteisele nõudeid oma omandiõiguse suhtes, sageli konkurentsi soodustavad, sest nad võimaldavad osapooltel oma vastavaid tehnoloogiaid arendada rikkumissüüdistusi kartmata.
In the application of the indispensability test contained in Article 53(3) the EFTA Surveillance Authority will in particular examine whether individual restrictions make it possible to perform the activity in question more efficiently than would have been the case in the absence of the restriction concerned.
Artikli 53 lõikes 3 sisalduva hädavajalikkustesti kohaldamisel uurib EFTA järelevalveamet eriti, kas üksikpiirangud võimaldavad kõnealust tegevust tõhusamalt sooritada kui asjaomase piirangu puudumisel.
In making this assessment the market conditions and the realities facing the parties must be taken into account.
Nimetatud hindamise juures tuleb arvesse võtta turul valitsevaid tingimusi ja tegelikku olukorda, milles osapooled tegutsema peavad.
Undertakings invoking the benefit of Article 53(3) are not required to consider hypothetical and theoretical alternatives.
Ettevõtjad, kes soovivad, et nende suhtes kohaldataks artikli 53 lõikes 3 sätestatud erandit, ei pea otsima oma kokkuleppele hüpoteetilisi ja teoreetilisi alternatiive.
They must, however, explain and demonstrate why seemingly realistic and significantly less restrictive alternatives would be significantly less efficient.
Nad peavad aga selgitama ja näitama, miks pealtnäha realistlikud ja oluliselt vähem piiravad alternatiivid oleksid oluliselt vähem tõhusad.
If the application of what appears to be a commercially realistic and less restrictive alternative would lead to a significant loss of efficiencies, the restriction in question is treated as indispensable.
Kui äriliselt realistliku ja vähem piiravana näiva alternatiivi rakendamine viib tõhususe olulisele langusele, vaadeldakse kõnealust piirangut kui hädavajalikku.
In some cases, it may also be necessary to examine whether the agreement as such is indispensable to achieve the efficiencies.
Mõnel juhul võib vaja olla uurida, kas leping kui selline on tõhususe kasvu saavutamiseks hädavajalik.
This may for example be so in the case of technology pools that include complementary but non-essential technologies [60], in which case it must be examined to what extent such inclusion gives rise to particular efficiencies or whether, without a significant loss of efficiencies, the pool could be limited to technologies for which there are no substitutes.
See võib olla nii näiteks tehnoloogiapuulide puhul, mis sisaldavad täiendavaid, kuid vähem olulisi tehnoloogiaid [60]. Sellisel juhul tuleb uurida, mil määral nende kaasamine tõhusust suurendab ning kas puuli oleks võimalik ilma olulise tõhususkaota piirata asendamatute tehnoloogiatega.
In the case of simple licensing between two parties it is generally not necessary to go beyond an examination of the indispensability of individual restraints.
Lihtsa kahepoolse litsentsimise korral ei ole tavaliselt vaja minna üksikpiirangute hädavajalikkuse uurimisest kaugemale.
Normally there is no less restrictive alternative to the licence agreement as such.
Tavaliselt ei ole sel juhul litsentsilepingule kui sellisele vähem piiravaid alternatiive.