natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Gassled is an unincorporated joint venture regulated under Norwegian law.
Gassled on Norra õiguse alusel toimiv inkorporeerimata ühisettevõte.
The Gassled owners each hold an undivided interest, corresponding to their respective participating interest, in all rights and obligations of the joint venture (cf. the Norwegian Government’s notification to the Authority dated 5 November 2012 (Event No 652027, p. 7-8).
Igale Gassledi omanikule kuulub jagamatu huvi, mis vastab nende vastavale osalemishuvile, kõikidele õigustele ja kohustustele seoses ühisettevõttega (vrdl Norra valitsuse 5. novembri 2012. aasta teatis järelevalveametile) (dokument nr 652027, lk 7–8).
See the white paper An industry for the future – Norway’s petroleum activities (Meld. St. 28 (2010–2011) Report to the Norwegian Parliament (Storting), p. 68.
Vt valge raamat „An industry for the future – Norway’s petroleum activities” ( „Tulevikutööstus – Norra naftaoperatsioonid”) (Meld. St. 28 (2010–2011) aruanne Norra parlamendile (Storting), lk 68).
In a letter dated 25 January 2013, the Authority requested the Norwegian Government to submit additional information [2].
25. jaanuari 2013. aasta kirjas palus järelevalveamet Norra valitsusel esitada lisateavet [2].
The Norwegian Government submitted its reply to the Authority in a letter dated 15 February 2013 [3].
Norra valitsus esitas oma vastuse järelevalveametile 15. veebruari 2013. aasta kirjaga [3].
The notification and the reply from the Norwegian Government were discussed in a telephone conference on 4 March 2013 [4].
Norra valitsuse teatist ja vastust arutati 4. märtsil 2013 toimunud telefonikonverentsil [4].
By letters from the Authority of 22 March 2013, the EFTA Public Procurement Committee was consulted and asked to provide its view by written procedure [5].
Järelevalveamet konsulteeris 22. märtsi 2013. aasta kirjades EFTA riigihangete komiteega ning palus sel esitada oma seisukoht kirjaliku menetluse teel [5].
The Norwegian Government notified the Authority of its transposition of this Directive on 18 March 1996.
Norra valitsus teatas järelevalveametile selle direktiivi ülevõtmisest 18. märtsil 1996.
A conformity assessment was performed by the Authority, following which Norway made a number of modifications to its legislation.
Järelevalveamet tegi vastavushindamise, pärast mida tegi Norra oma õigusaktides mitu muudatust.
The Norwegian Government notified partial implementation of the Gas Directive on 4 June 2007 and full implementation on 19 February 2008.
Norra valitsus teatas gaasidirektiivi osalisest rakendamisest 4. juunil 2007 ning täielikust rakendamisest 19. veebruaril 2008.
A conformity assessment was likewise carried out by the Authority for this Directive.
Järelevalveamet korraldas ka selle direktiivi kohta vastavushindamise.
Sellers of Norwegian crude oil in 2009.
Norra toornafta müüjad 2009. aastal.
The category Others consists of Altinex Oil, Bayerngas, Ruhrgas, Dana, Wintershall, Det Norske Oljeselskap, VNG, Revus Energy, Endeavour and EADS (MPE).
Kategooria „Muud” hõlmab ettevõtjaid Altinex Oil, Bayerngas, Ruhrgas, Dana, Wintershall, Det Norske Oljeselskap, VNG, Revus Energy, Endeavour ja EADS (MPE).
None of these players had a market share on the worldwide market for the production of oil in 2011 exceeding 3 % [34].
Ühegi nimetatud turuosalise turuosa ei ületanud 2011. aastal nafta tootmise maailmaturul 3 % [34].
The degree of concentration in the relevant market as a whole was therefore low.
Kontsentreeritus asjakohasel turul tervikuna on seega väike.
The EU aims to fully integrate markets by 2014.
ELi eesmärk on turud 2014. aastaks täielikult integreerida.
With a single market for gas the Norwegian Government takes the view that it is not relevant to consider the market shares for individual EEA States.
Gaasi ühtse turuga seoses on Norra valitsus seisukohal, et oluline ei ole arvesse võtta üksikute EMP riikide turuosasid.
With respect to the geographic market definition, previous European Commission Decisions under the EU Merger Regulation have concluded that it most likely comprises the EEA, plus Russian and Algerian gas imports, but has left open the geographic market definition.
Geograafilise turu määratluse kohta on varasemates ELi ühinemismääruse raames võetud Euroopa Komisjoni otsustes järeldatud, et kõige tõenäolisemalt hõlmab see EMPd, lisaks gaasiimporti Venemaalt ja Alžeeriast, kuid geograafilise turu määratlus on jäetud lahtiseks.
In the decision on the merger between Statoil and Hydro the Commission did not find it necessary to decide whether the appropriate relevant geographic area to be considered was: (i) the EEA, (ii) an area comprising those EEA countries in which gas from the NCS is sold (directly by pipelines or via swaps) or (iii) each individual country in which the parties sell gas [40].
Otsuses Statoili ja Hydro ühinemise kohta ei pidanud komisjon vajalikuks otsustada, kas asjakohane geograafiline ala, mida arvesse võetakse, on: i) EMP, ii) ala, mis hõlmab EMP riike, kus Norra mandrilava tsoonist saadud gaasi müüakse (otse torujuhtmevõrgustiku või vahetuslepingute kaudu) või iii) igat riiki, milles osalised gaasi müüvad [40].
Large Norweglan companies
Suured Norra ettevõtjad
Large companies
Suured ettevõtjad
Small and medium-sized companies
Väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad
New companies
Uued ettevõtjad
Large Norwegian companies
Suured Norra ettevõtjad
Operators established before 2000
Enne 2000. aastat asutatud ettevõtjad
Licencees established before 2000
Enne 2000. aastat asutatud loaomanikud
Operators established after 2000
Pärast 2000. aastat astuatud ettevõtjad
Licencees established after 2000
Pärast 2000. aastat asutatud loaomanikud
Act of 19 November 1996 No 72 relating to petroleum activities. (http://www.npd.no/en/Regulations/-Acts/Petroleum-activities-act/).
19. novembri 1996. aasta seadus nr 72 naftaoperatsioonide kohta. http://www.npd.no/en/Regulations/-Acts/Petroleum-activities-act/).
% of consumption provided by Norwegian gas
Norra gaasi osakaal tarbitud gaasist
Areas have been awarded through 21 numbered licensing rounds, with licences awarded in the 21st round in the spring of 2011 (the white paper - An industry for the future – Norway’s petroleum activities (Meld. St. 28 (2010–2011) Report to the Norwegian Parliament (Storting), p. 21). Numbered licensing rounds include mainly frontier areas of the NCS where the potential for large discoveries is highest. The 22nd licensing round was initiated on 2 November 2011 with awards of new production licences planned during the spring of 2013 (http://www.regjeringen.no/nb/dep/oed/-pressesenter/pressemeldinger/2011/initiates-22nd-licensing-round.html?id=661990). Also see the publication by the Norwegian Ministry of Petroleum and Energy together with the Norwegian Petroleum Directorate – Facts 2012 – The Norwegian Petroleum Sector, Chapter 5 on Exploration Activity, p. 30 et seq (http://www.npd.no/en/Publications/Facts/Facts-2012/Chapter-5/).
Alade lubasid on antud 21 nummerdatud loaandmismenetluse käigus ning lubasid väljastati 2011. aasta kevadel toimunud 21. menetluse käigus (valge raamat „An industry for the future – Norway’s petroleum activities” ( „Tulevikutööstus – Norra naftaoperatsioonid”) (Meld. St. 28 (2010–2011) aruanne Norra parlamendile (Storting), lk 21). Nummerdatud loaandmismenetlused hõlmavad peamiselt Norra mandrilava tsooni eesmisi alasid, kus suurte leiukohtade avastamise võimalus on kõige suurem. 22. loaandmismenetlus algas 2. novembril 2011 ning uued tootmisload on kavas väljastada 2013. aasta kevadel (http://www.regjeringen.no/nb/dep/oed/-pressesenter/pressemeldinger/2011/initiates-22nd-licensing-round.html?id=661990). Vt ka Norra nafta- ja energeetikaministeeriumi ja Norra naftadirektoraadi väljaande „Facts 2012 – The Norwegian Petroleum Sector” ( „2012. aasta faktid – Norra naftatööstus”) 5. peatükk uurimistegevuse kohta, lk 30 jj (http://www.npd.no/en/Publications/Facts/Facts-2012/Chapter-5/).
10 % Finland 0,0
Tšehhi Vabariik
18 % United Kingdom
Ühendkuningriik
No 258/13/COL
nr 258/13/COL,
to close the formal investigation procedure into the sale of Narvik municipality’s entitlement to concession power to Narvik Energi AS (‘NEAS’) (Norway)
lõpetada ametlik uurimismenetlus seoses Narviki omavalitsuse kontsessioonienergia saamise õiguse müügiga firmale Narvik Energi AS („NEAS”) (Norra)
HAVING REGARD to Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement (‘Protocol 3’), in particular to Articles, 7(2) and 13(1) of Part II,
VÕTTES ARVESSE järelevalve- ja kohtulepingu protokolli nr 3 (edaspidi „protokoll nr 3”), eriti selle II osa artikli 7 lõiget 2 ja artikli 13 lõiget 1,
HAVING called on interested parties to submit their comments pursuant to those provisions [1], and having regard to their comments,
OLLES KUTSUNUD huvitatud isikuid üles esitama märkusi vastavalt osutatud sätetele [1] ja võttes nende märkusi arvesse
By letter dated 7 January 2009, a complaint was filed against Narvik municipality (‘Narvik’) regarding the sale of Narvik’s entitlement to concession power to Narvik Energi AS (‘NEAS’).
7. jaanuari 2009. aasta kirjaga esitati Narviki omavalitsuse (edaspidi „Narvik”) vastu kaebus seoses sellega, et omavalitsus müüs oma kontsessioonienergia saamise õiguse ettevõtjale Narvik Energi AS (edaspidi „NEAS”).
The letter was received and registered by the Authority on 14 January 2009 [2].
Järelevalveamet sai ja registreeris kõnealuse kirja 14. jaanuaril 2009 [2].
By letter dated 16 July 2009 [3], the Authority requested additional information from the Norwegian authorities.
16. juuli 2009. aasta kirjas [3] taotles järelevalveamet Norra ametiasutustelt lisateavet.
By letter dated 2 October 2009 [4], the Norwegian authorities replied to the information request.
Norra ametiasutused vastasid teabenõudele 2. oktoobri 2009. aasta kirjaga [4].
On 14 December 2011, the Authority initiated the procedure provided for in Article 1(2) of Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement by adopting Decision No 393/11/COL (‘Decision 393/11/COL’).
14. detsembril 2011 algatas järelevalveamet järelevalve- ja kohtulepingu protokolli nr 3 I osa artikli 1 lõikes 2 sätestatud menetluse otsusega 393/11/COL (edaspidi „otsus 393/11/COL”).
By letter dated 23 February 2012 [5], the Norwegian authorities provided comments to the Decision.
Norra ametiasutused esitasid märkused selle otsuse kohta 23. veebruari 2012. aasta kirjas [5].
On 26 April 2012, the Decision was published in the Official Journal of the European Union and in the EEA Supplement to it [6].
Otsus avaldati Euroopa Liidu Teatajas ja selle EMP kaasandes 26. aprillil 2012. aastal [6].
By email of 25 May 2012 [7], the Authority received comments from an interested party.
25. mai 2012. aasta e-kirjas [7] esitas järelevalveametile märkused huvitatud isik.
By email of 28 June 2012 [8], the Authority forwarded these to the Norwegian authorities.
28. juuni 2012. aasta e-kirjaga [8] edastas järelevalveamet need Norra ametiasutustele.
By letter dated 30 November 2012 [9], the Norwegian authorities submitted further information.
30. novembri 2012. aasta kirjaga [9] esitasid Norra ametiasutused täiendavat teavet.
The complainant alleges that Narvik by entering into a contract with NEAS for the sale of 128 GWh of annual concession power for a period of 50,5 years, has sold its rights to buy the concession power significantly below the market price and thereby granted illegal state aid to NEAS.
Kaebuse esitaja väidab, et sõlmides NEASiga 50,5 aastat kestva lepingu igal aastal 128 GWh kontsessioonienergia müügiks, müüs Narvik oma kontsessioonienergia ostuõiguse turuhinnast märkimisväärselt madalama hinnaga ning andis NEASile seega ebaseaduslikku riigiabi.
The complainant further alleges that the decision to enter into the contract was adopted by Narvik Municipal Council on the basis of incorrect and/or incomplete information.
Lisaks väidab kaebuse esitaja, et Narviki linnavolikogu võttis vastu otsuse sõlmida leping ebatäpse ja/või ebatäieliku teabe põhjal.
Allegedly expert reports critical of the duration of the contract and the inherent difficulty in establishing a market price for electricity were not disclosed to the Municipal Council prior to taking the decision to enter into the contract.
Väidetavalt ei olnud linnavolikogule enne lepingu sõlmimise otsuse vastuvõtmist avaldatud ekspertide aruandeid, milles kritiseeriti lepingu kestust ning elektrienergia turuhinna määramise olemuslikku keerukust.
The Norwegian concession power regime
Norra kontsessioonienergia süsteem
In Norway, a concession is generally required for the operation of larger hydro power plants.
Norras on suuremate hüdroelektrijaamade käitamiseks üldiselt tarvis kontsessiooni.
The plants holding concessions for waterfall exploitation is obliged to sell a certain volume of their annual production to the municipality within which they are located.
Kontsessiooni omavad jaamad peavad teatud hulga oma aastasest toodangust müüma kohalikule omavalitsusele, mille haldusalas nad asuvad.
The volume of electricity that the municipality is entitled to purchase is referred to as concession power.
Kohaliku omavalitsuse ostuõiguse alla kuuluvat elektrienergiat nimetatakse kontsessioonienergiaks.
This system is laid down in Section 2(12) of the Industrial Licensing Act [10] and Section 12(15) of the Waterfalls Regulation Act [11].
See süsteem on sätestatud tööstusettevõtete litsentsimise seaduse [10] 2. jao lõikes 12 ja koskede kasutamise reguleerimise seaduse [11] 12. jao lõikes 15.
The legislative rationale is that the municipalities should be ensured a sufficient supply of electricity at a fair price, thus the volume of the concession power is determined on the basis of the general electric power supply needs of each individual municipality [12] and can be up to ten per cent of a plant’s annual production.
Seaduste eesmärk on tagada kohalikele omavalitsustele juurdepääs piisavale hulgale elektrienergiale õiglase hinnaga ning seega otsustatakse kontsessioonienergia hulk iga kohaliku omavalitsuse elektrienergia vajaduse põhjal eraldi [12] ning võib ulatuda kuni kümne protsendini elektrijaama aastatoodangust.
There are, however, no restrictions imposed on the municipalities’ exploitation of concession power.
Kohalike omavalitsuste poolsele kontsessioonienergia kasutamisele aga piiranguid seatud ei ole.
Thus, the municipalities may use, sell or otherwise deploy it as they see fit.
Järelikult võivad kohalikud omavalitsused seda ise tarbida, edasi müüa või muidu oma äranägemise järgi kasutada.
The entitlement does not entail that the municipalities are under an obligation to buy concession power.
Ostuõigusega ei kaasne aga ostukohustust.
For concessions pre-dating 1983, the caveat generally applies that once a municipality has decided not to exercise its right to concession power, it loses its right to concession power for the future.
Enne 1983. aastat määratud kontsessioonide puhul kehtib üldiselt tingimus, et kui kohalik omavalitsus otsustab oma kontsessioonienergia ostuõigust mitte kasutada, kaotab ta selleks tulevikus õiguse.
The legislation sets out two pricing regimes for concession power;
Õigusaktidega on kontsessioonienergia jaoks ette nähtud kaks erinevat hinnakujunduse korda.
the first for concessions granted prior to 10 April 1959, the other for concessions granted on 10 April 1959 or later.
Esimene käsitleb kontsessioone, mis anti enne 10. aprilli 1959, ning teine kontsessioone, mis anti 10. aprillil 1959 või hiljem.
For concessions granted before 10 April 1959, the concession power price is calculated as a function of the individual power plant’s cost-price, plus a premium of 20 %.
Enne 10. aprilli 1959 antud kontsessioonide elektrienergia hind arvutatakse energia tootmismaksumuse põhjal, millele lisatakse 20 % suurune lisatasumäär.
This model is still applied to concessions granted prior to 10 April 1959, and is in the following referred to as the ‘cost price’ model.
Seda hinnakujunduse korda rakendatakse enne 10. aprilli 1959 antud kontsessioonide puhul endiselt ning seda nimetatakse järgnevas tekstis tootmismaksumuse põhiseks hinnaks.
Concession power sold according to this pricing model is in the following referred to as ‘cost price concession power’.
Selle hinnakujunduse korra põhjal müüdud kontsessioonienergiat nimetatakse järgnevas tekstis tootmiskulu põhiseks kontsessioonienergiaks.
For concessions granted after 10 April 1959, the concession price is set by the Ministry of Energy and Petroleum on the basis of the average cost for a representative sample of hydroelectric plants throughout the country.
Pärast 10. aprilli 1959 antud kontsessioonide puhul määrab kontsessioonienergia hinna kindlaks Energia- ja Naftaministeerium, võttes aluseks riigi hüdroelektrijaamade esindusliku valimi keskmise kulu.
This pricing method is in the following referred to as the ‘ministry price’ method.
Seda hinnakujunduse korda nimetatakse järgnevas tekstis ministeeriumihinna meetodiks.
Concession power sold according to this pricing model is in the following referred to as ‘ministry price concession power’.
Selle hinnakujunduse korra põhjal müüdud kontsessioonienergiat nimetatakse järgnevas tekstis ministeeriumihinna põhiseks kontsessioonienergiaks.
The Industrial Licensing Act provides that the municipalities entitlement to concession power may be brought up for review by Norwegian Water Resources and Energy Directorate (‘NVE’) 20 years after the concession was granted [13].
Tööstusettevõtete litsentsimise seadus näeb ette, et 20 aastat pärast kontsessiooni andmist võib Norra veevarude ja energia direktoraat (edaspidi „NVE”) kohalike omavalitsuste kontsessioonienergia saamise õiguse üle vaadata [13].
The Norwegian authorities have explained that while the review process can lead to a fine-tuning, by NVE, of the volume of concession power, it cannot lead to substantial changes of the municipality’s entitlement to concession power.
Norra ametiasutused on selgitanud, et kuigi ülevaatusprotsess võib lõppeda müüdava kontsessioonienergia hulga väiksemahulise muutmisega NVE poolt, ei saa see kaasa tuua märkimisväärseid muudatusi kohaliku omavalitsuse kontsessioonienergia saamise õiguses.
The majority of Narvik’s concession power entitlements are due for review in 2019.
Õigused enamikule Narviki kontsessioonienergiast kuuluvad ülevaatamisele aastal 2019.
The municipalities carry the cost of feeding the concession power into the grid.
Kontsessioonienergia elektrivõrku juhtimise kulud kannab kohalik omavalitsus.
Narvik’s concession power
Narviki kontsessioonienergia
Per year, Narvik is entitled to a total of approximately 128 GWh of concession power, of which approximately 116,3 GWh is priced according to the ministry price method and the remaining approximately 11,7 GWh is priced according to the cost price method.
Narvikil on aastas õigus umbes 128 GWh kontsessioonienergiale. Umbes 116,3 GWh sellest on ministeeriumihinna põhine kontsessioonienergia ja ülejäänud umbes 11,7 GWh on tootmiskulu põhine kontsessioonienergia.
The Norwegian authorities have explained that the ministry price in 2000 was approximately NOK 0,10 and the relevant cost price for Håkvik and Nygård in 2000 was in the range of NOK 0,14 to NOK 0,178.
Norra ametiasutused on selgitanud, et 2000. aastal oli ministeeriumihind umbes 0,10 Norra krooni ning Håkviki ja Nygårdi tootmiskulupõhine hind jäi vahemikku 0,14-0,178 Norra krooni.
Plant owner at time of the transaction
Elektrijaama omanik tehingu ajal
Plant
Elektrijaam
Approx. GWh/year
GWh/a (umbkaudne)
Price method
Hinnakujunduse kord
Håkvik and Nygård
Håkvik ja Nygård
Cost price
Tootmiskulupõhine hind
Ministry price
Ministeeriumihind
Skjomen, Båtsvann and Norddalen
Skjomen, Båtsvann ja Norddalen
Narvik Energi AS (‘NEAS’)
Narvik Energi AS (edaspidi „NEAS”)
NEAS is located in Narvik municipality in the county of Nordland.
NEAS asub Narviki kohalikus omavalitsuses Nordlandi maakonnas.
It produces and sells electricity.
Ettevõte toodab ja müüb elektrienergiat.
Until 2001, NEAS was 100 per cent owned by Narvik municipality.
Kuni 2001. aastani kuulus NEAS täielikult Narviki omavalitsusele.
In 2001, Narvik sold off 49,99 % of its shares to two power companies, Vesterålskraft AS and Hålogalandskraft AS.
2001. aastal müüs Narvik 49,99 % ettevõtte aktsiatest energiafirmadele Vesterålskraft AS ja Hålogalandskraft AS.
After a merger in 2006 and a name change in 2009, NEAS is now part of the company Nordkraft AS (‘Nordkraft’).
Pärast 2006. aastal toimunud ühinemist ning 2009. aastal aset leidnud nimevahetust on NEAS nüüd osa ettevõttest Nordkraft AS (edaspidi „Nordkraft”).
Events leading up to the sale of concession power
Kontsessioonienergia müügini viivad sündmused
Until the end of 1998, Narvik sold its annual entitlement of approximately GWh 128 of concession power to NEAS under short- or longer-term contracts.
Kuni 1998. aasta lõpuni müüs Narvik oma õiguse 128 GWh kontsessioonienergiale aastas lühi- või pikemaajaliste lepingute kaudu NEASile.
However, at the beginning of 1999, after failing to reach an agreement with NEAS, Narvik sold its concession power on a power exchange at spot prices.
Kuid 1999. aasta alguses ei õnnestunud NEASiga kokkuleppele jõuda ning Narvik müüs oma kontsessioonienergia elektribörsil hetkehinnaga.
The price was NOK 109,50 per MWh.
Hinnaks oli 109,50 NOK/MWh.
Since it paid NOK 111,10 per MWh plus feeding costs of NOK 20 per MWh for the concession power, Narvik incurred a loss of approximately NOK 2,3 million under this contract.
Kuna Narvik maksis kontsessioonienergia eest 111,10 NOK/MWh pluss 20 NOK/MWh käitlemiskulusid, kaotas Narvik tehinguga umbes 2,3 mln Norra krooni.
Narvik had initially expected a surplus of NOK 3,5 million.
Algselt olid Narviki võimud tehingult oodanud umbes 3,5 mln Norra krooni suurust tulu.
On 19 October 1999, the Municipal Council Executive Committee (‘Executive Committee’) recommended to the Municipal Council that the overall goal for handling the municipality’s concession power should be to maximize return on a long-term basis in order to obtain a stable planning horizon.
19. oktoobril 1999 esitas linnavolikogu täitevkomitee (edaspidi „täitevkomitee”) linnavolikogule soovituse, et omavalitsuse üldsiht kontsessioonienergia käitlemisel peaks olema pikas perspektiivis suurima tulu tagamine, et saavutada stabiilne kavandamisperiood.
The proposed strategy for achieving this goal had four elements:
Selle eesmärgi saavutamiseks soovitatud strateegia koosnes neljast osast:
Concession power is sold to the highest bidder on long-term contracts with a fixed return, however with adjustment clauses that give additional returns if the prices are substantially higher than the projected prices in the contract period;
kontsessioonienergia müüakse parima pakkumuse esitajale pikaajalise fikseeritud tulumääraga lepingu alusel, kuid kohandamissätetega, mis tagaks lisatulu juhul, kui elektri tegelik hind on lepingus sätestatust tunduvalt kõrgem;
Concession power is sold under different contracts of different lengths to diversify risk;
kontsessioonienergiat müüakse riski hajutamiseks erineva pikkusega lepingute alusel;
Profits from the sale of the concession power is deposited into a fund to be dispersed according to decisions by the Municipal Council.
kontsessioonienergia müügist saadav tulu suunatakse fondi, kust see linnavolikogu otsuste alusel välja jagatakse.
The Municipal Council confirmed the recommendation of the Executive Committee with one adjustment, suggested by the Mayor and confirmed by way of an amendment to the strategy:
Linnavolikogu kinnitas täitevkomitee ettepaneku üheainsa muudatusega, mille pani ette linnapea ja mis strateegia muudatusena kinnitati:
instead of the Mayor being explicitly ‘granted power of attorney to enter into agreements according to the strategy decided by the Municipal Council’, the final decision stated that ‘as a first step in executing this strategy, NEAS is invited to discuss their interest in the matter as outlined in their letter to the municipality dated 9 November.’
Selle asemel et anda linnapeale „volitus linnavolikogu poolt kindlaks määratud strateegia alusel lepinguid sõlmida”, nägi lõplik otsus ette, et „esimese sammuna strateegia elluviimisel kutsutakse NEAS selgitama nende huvi käesolevas asjas, nagu kirjeldatud nende 9. novembri kirjas linnavalitsusele”.