natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Where the four criteria set out in Altmark are not met, and if the general criteria for the applicability of Article 61(1) of the EEA Agreement are fulfilled, public service compensation for the deployment of a broadband infrastructure will constitute State aid and will be subject to Articles 49, 59, 61 of the EEA Agreement and Article 1 of Part I of Protocol 3 to the Agreement between the EFTA States on the Establishment of a Surveillance Authority and a Court of Justice (hereinafter referred to as Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement).
Kui neli Altmarki kriteeriumit ei ole täidetud, kuid on täidetud üldtingimused EMP lepingu artikli 61 lõike 1 kohaldamiseks, käsitatakse lairibainfrastruktuuri kasutuselevõtu kui avaliku teenuse eest makstud hüvitist riigiabina ning selle suhtes kohaldatakse EMP lepingu artikleid 49, 59 ja 61 ning EFTA riikide vahelise järelevalveameti ja kohtu asutamist käsitleva lepingu protokolli nr 3 (edaspidi „järelevalve- ja kohtulepingu protokoll nr 3”) I osa artiklit 1.
In this case, State aid in the form of public service compensation granted to certain undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest (see paragraphs 23-27 above) could be regarded as compatible with the functioning of the EEA Agreement and exempt from the requirement of notification laid down in Article 1(3) of Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement if the requirements set out in the Act referred to at point 1h of Annex XV to the EEA Agreement (Commission Decision 2005/842/EC of 28 November 2005 on the application of Article 86(2) of the EC Treaty to State aid in the form of public service compensation granted to certain undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest) [36], as adapted to EEA Agreement by Protocol 1 thereto, are met [37].
Kui sellist riigiabi antakse avalike teenuste eest makstava hüvitisena teatavatele ettevõtjatele, kellele on tehtud ülesandeks üldist majandushuvi pakkuva teenuse osutamine (vt punktid 23–27 eespool), võib abi pidada EMP lepinguga kokkusobivaks ja vabastatuks järelevalve- ja kohtulepingu protokolli nr 3 I osa artikli 1 lõikes 3 sätestatud teatamiskohustusest, juhul kui on täidetud tingimused, mis on ette nähtud EMP lepingu XV lisa punktis 1h viidatud õigusaktis (komisjoni 28. novembri 2005. aasta otsus 2005/842/EÜ EÜ asutamislepingu artikli 86 lõike 2 kohaldamise kohta üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid osutavatele ettevõtjatele avalike teenuste eest makstava hüvitisena antava riigiabi suhtes), [36] mida on kohandatud EMP lepinguga selle protokolli nr 1 alusel [37].
The compatibility assessment under Article 61(3) of the EEA Agreement
EMP lepingu artikli 61 lõike 3 kohane kokkusobivuse hindamine
Where a notified measure in the broadband sector has been found by the Commission to constitute aid within the meaning of Article 107(1) TFEU, the compatibility assessment has so far been based directly on Article 107(3)(c) TFEU [38].
Kui komisjon on lairibasektoris teatatud meetme puhul leidnud, et see kujutab endast abi Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, on kokkusobivust seni hinnatud vahetult Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c alusel [38].
The areas covered by a broadband State aid project may also be assisted areas within the meaning of Article 61(3)(a) and (c), and the Chapter on national regional aid for 2007-2013 of the Authority’s State Aid Guidelines (hereinafter referred to as the Chapter on national regional aid) [39].
Võib juhtuda, et piirkonnad, mida hõlmab lairibaühenduse riigiabiprojekt, on abisaavad piirkonnad ka artikli 61 lõike 3 punktide a ja c ning järelevalveameti riigiabisuuniste aastatel 2007–2013 antavat regionaalabi käsitleva peatüki (edaspidi „regionaalabi käsitlev peatükk”) [39] tähenduses.
In this case, aid to broadband may also qualify as aid for initial investment within the meaning of the Chapter on national regional aid.
Sellisel juhul võib lairibaühenduseks antavat abi käsitada ka abina alginvesteeringute jaoks regionaalabi käsitleva peatüki tähenduses.
However, in many of the cases examined so far by the Commission there were also other areas targeted by the notified measures which were not ‘assisted’, and as a result the Commission’s assessment could not be carried out under the corresponding Commission’s Regional Aid Guidelines [40].
Siiski on paljudel komisjoni uuritud juhtudel teatatud meede olnud suunatud ka sellistele piirkondadele, mis ei ole abisaavad piirkonnad, ja selle tulemusena ei saanud komisjon viia läbi hindamist vastavate komisjoni regionaalabi suuniste kohaselt [40].
Where a measure falls within the scope of the Chapter on national regional aid, and where it is envisaged to grant individual ad hoc aid to a single firm, or aid confined to one area of activity, it is the responsibility of the EFTA State to demonstrate that the conditions of the Chapter on national regional aid are fulfilled.
Kui meede kuulub regionaalabi käsitleva peatüki kohaldamisalasse ja kui kavatsetakse anda sihtotstarbelist üksikabi ühele ettevõtjale või abi, mis on suunatud ühele tegevusvaldkonnale, siis peavad EFTA riigid tõendama, et regionaalabi käsitleva peatüki tingimused on täidetud.
This includes in particular that the project in question contributes towards a coherent regional development strategy and that, having regard to the nature and size of the project, it will not result in unacceptable distortions of competition.
Eelkõige peavad nad tõendama, et kõnealuse projektiga toetatakse ühtse regionaalarengu strateegiat ning projekti olemus ja maht ei moonuta lubamatult konkurentsi.
The balancing test and its application to aid for broadband network deployment
Tasakaalustatuse kriteerium ja selle rakendamine lairibavõrkude kasutuselevõtuga seoses antava abi suhtes
In assessing whether an aid measure can be deemed compatible with the functioning of the EEA Agreement, the Authority balances the positive impact of the aid measure in reaching an objective of common interest against its potential negative side effects, such as distortions of trade and competition.
Hinnangu andmisel sellele, kas abimeedet võib lugeda EMP lepinguga kokkusobivaks, võrdleb järelevalveamet abimeetme positiivset mõju ühishuvist kantud eesmärgi saavutamisele selle võimalike negatiivsete kõrvalmõjudega, nagu kaubanduse ja konkurentsi moonutamine.
In applying this balancing test, the Authority will assess the following questions:
Tasakaalustatuse kriteeriumi kohaldamisel hindab järelevalveamet järgmist.
Is the aid well designed to deliver the objective of common interest?
Kas abi on ühist huvi pakkuva eesmärgi saavutamiseks hästi kavandatud?
Is State aid an appropriate policy instrument, i.e. are there other, better-placed instruments?
kas riigiabi on asjakohane poliitikavahend, st kas on muid, sobivamaid vahendeid;
Is there an incentive effect, i.e. does the aid change the behaviour of undertakings?
kas abil on ergutav mõju, st kas abi muudab ettevõtjate käitumist;
Is the aid measure proportional, i.e. could the same change in behaviour be obtained with less aid?
kas abimeede on proportsionaalne, st kas vähesema abiga saavutataks sama käitumuslik muutus?
Are the distortions of competition and the effect on trade limited, so that the overall balance is positive?
Kas konkurentsimoonutused ja mõju kaubandusele on piiratud nii, et abimeetme kogumõju oleks positiivne?
The individual steps of the balancing test in the field of broadband are set out in further detail in Sections 2.3.2 and 2.3.3.
Tasakaalustatuse kriteeriumi erinevad aspektid lairibavaldkonnas on üksikasjalikumalt esitatud jagudes 2.3.2 ja 2.3.3.
As indicated in the introduction, widespread and affordable access to broadband is of great importance because of its ability to accelerate the contribution of these technologies to growth and innovation in all sectors of the economy and to social and territorial cohesion.
Nagu viidatud sissejuhatuses, on levinud ja taskukohane juurdepääs lairibaühendusele suure tähtsusega, sest selle kaudu saab kiirendada asjaomaste tehnoloogiate levitamist kasvu ja uuenduste saavutamiseks kõigis majandussektorites ning sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse edendamiseks.
The economics of broadband provision are such that the market will not always find it profitable to invest in it.
Lairibaühenduse teenuse pakkumise maksumuse tõttu ei peeta turul sellesse investeerimist alati tulusaks.
Due to economics of density, broadband networks are generally more profitable to roll-out where potential demand is higher and concentrated, i.e. in densely populated areas.
Tänu rahvastikutiheduse säästu soodustavale mõjule on lairibavõrkude kasutuselevõtt üldiselt tasuvam seal, kus potentsiaalne nõudlus on suurem ja kontsentreeritum, s.o tihedama asustusega piirkondades.
Because of high fixed costs of investment, unit costs increase strongly as population densities drop.
Investeeringu suurte püsikulude tõttu võivad ühikkulud rahvastikutiheduse vähenedes oluliselt suureneda.
As a result, broadband networks tend to profitably cover only part of the population.
Selle tulemusena katavad kasumlikud lairibavõrgud vaid osa elanikkonnast.
Likewise, in certain areas, it may only be profitable for a single provider to set up a network, not for two or more.
Samuti saadaks teatavates piirkondades kasumit vaid siis, kui oma võrgu looks üks teenusepakkuja, mitte kaks või enam.
Where the market does not provide sufficient broadband coverage or the access conditions are not adequate, State aid may play a useful role.
Kui turg ei paku piisavat lairibakatvust või kui juurdepääsutingimused ei ole asjakohased, võib riigiabi mängida kasulikku rolli.
Specifically, State aid in the broadband sector may remedy a market failure, i.e. situations where individual market investors do not invest, even though this would be efficient from a wider economic perspective, e.g. due to the positive spill-over effects.
Lairibavaldkonnas antav riigiabi võib korrigeerida turutõrke, s.o olukorra, milles üksikud turuinvestorid ei investeeri, kuigi see oleks tulus laiemas majanduslikus perspektiivis, nt soodsa järelmõju tõttu.
Alternatively, State aid for broadband may also be viewed as a tool to achieve equity objectives, i.e. as a way to improve access to an essential means of communication and participation in society as well as freedom of expression to all actors in society, thereby improving social and territorial cohesion.
Teisest küljest võib lairibaühendusele antavat riigiabi vaadelda ka võrdsuse eesmärkide saavutamise vahendina, s.o viisina edendada kõigi ühiskonnaliikmete juurdepääsu peamistele sidevahenditele, osalemist ühiskonnas ja sõnavabadust, parandades seeläbi sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuuluvust.
From the outset it is useful to introduce a fundamental distinction between the types of areas that may be targeted, depending on the level of broadband connectivity that is already available.
On kasulik algusest peale teha vahet erinevate sihtpiirkondade vahel, sõltuvalt sellest, millises ulatuses on piirkonnad juba lairibaühendusega kaetud.
The Commission has consistently made a distinction between areas where no broadband infrastructure exists or is unlikely to be developed in the near term (white areas), areas where only one broadband network operator is present (grey areas) and areas where at least two or more broadband network providers are present (black areas) [42].
Komisjon on pidevalt teinud vahet piirkondadel, kus lairibainfrastruktuur puudub või kus seda lähemal ajal tõenäoliselt välja ei arendata („valged” piirkonnad), piirkondadel, kus tegutseb vaid üks lairibavõrgu operaator („hallid” piirkonnad), ja piirkondadel, kus tegutseb vähemalt kaks või enam lairibavõrgu pakkujat („mustad” piirkonnad) [42].
White areas: promoting territorial cohesion and economic development objectives
„Valged” piirkonnad: territoriaalse ühtekuuluvuse ja majandusliku arengu eesmärkide edendamine
The Authority considers support for broadband network deployment in rural and underserved white areas as promoting territorial social and economic cohesion and addressing market failures.
Järelevalveamet leiab, et lairibavõrkude kasutuselevõtu toetamine maapiirkondades ja puuduliku ühendusega „valgetes” piirkondades edendab territoriaalset, sotsiaalset ja majanduslikku ühtekuuluvust ning korrigeerib turutõrkeid.
Broadband networks tend to profitably cover only part of the population, so that state support is needed to achieve ubiquitous coverage.
Lairibavõrgud hõlmavad kasumlikult vaid osa elanikkonnast, seega on täieliku katvuse saavutamiseks vaja riigi toetust.
The Authority accepts that by providing financial support for the provision of broadband services in areas where broadband is currently not available and where there are no plans by private investors to roll out such an infrastructure in the near future, EFTA States pursue genuine cohesion and economic development objectives and thus, their intervention is likely to be in line with the common interest [43].
Järelevalveamet nõustub, et rahalise toetuse andmise kaudu lairibateenuste pakkumiseks sellistes piirkondades, kus lairibateenus praegu kättesaadav ei ole ja kus erainvestoritel ei ole lähitulevikus kavas sellist infrastruktuuri kasutusele võtta, püüdlevad EFTA riigid tegeliku ühtekuuluvuse ja majandusarengu saavutamise poole ning seega on nende sekkumine tõenäoliselt kooskõlas ühishuviga [43].
The term in the ‘near future’ should be understood as referring to a period of 3 years.
„Lähituleviku” all tuleks mõista kolme aastat.
In this regard, investment efforts planned by private investors should be such as to guarantee that at least significant progress in terms of coverage will be made within the 3-year period, with completion of the planned investment foreseen within a reasonable time frame thereafter (depending on the specificities of each project and of each area).
Erainvestorite kavandatavad investeeringud peaksid seoses sellega olema piisavad, et vähemalt katvuse alal tehtaks kolme aasta jooksul märkimisväärseid edusamme; ülejäänud osa kavandatavast investeeringust tuleks eraldada pärast seda mõistliku aja jooksul (sõltuvalt projekti ja piirkonna eripärast).
Public authorities may require the submission of a business plan, together with a detailed calendar deployment plan as well as proof of adequate financing or any other type of evidence that would demonstrate the credible and plausible character of the planned investment by private network operators.
Riiklikud ametiasutused võivad eraõiguslikelt võrguoperaatoritelt nõuda äriplaani esitamist koos infrastruktuuri kasutuselevõtu üksikasjaliku ajakavaga, samuti tõendeid piisavate rahaliste vahendite olemasolu või selle kohta, et kavandatav investeering on usutav ja teostatav.
Black areas: no need for state intervention
„Mustad” piirkonnad: riikliku sekkumise vajadus puudub
When in a given geographical zone at least two broadband network providers are present and broadband services are provided under competitive conditions (facilities-based competition), there is no market failure.
Kui konkreetses geograafilises piirkonnas tegutseb vähemalt kaks lairibavõrgu pakkujat ja lairibateenuseid pakutakse konkurentsitingimustel (võrgu omanike vaheline konkurents), siis turutõrge puudub.
Accordingly, there is very little scope for state intervention to bring further benefits.
Sellest lähtuvalt on väga vähe alust riiklikuks sekkumiseks täiendava kasu saavutamise nimel.
On the contrary, state support for the funding of the construction of an additional broadband network will, in principle, lead to an unacceptable distortion of competition, and the crowding out of private investors.
Vastupidi, täiendava lairibavõrgu ehitamise rahastamiseks antav riigiabi võib põhimõtteliselt viia lubamatu konkurentsimoonutuseni ja suruda erainvestorid tahaplaanile.
Accordingly, in the absence of a clearly demonstrated market failure, the Authority will view negatively measures funding the roll-out of an additional broadband infrastructure in a black zone [44].
Seetõttu hindab järelevalveamet selgelt tõendatud turutõrke puudumisel negatiivselt meetmeid, millega rahastatakse täiendava lairibainfrastruktuuri kasutuselevõttu „mustas” piirkonnas [44].
Grey areas: need for a more detailed assessment
„Hallid” piirkonnad: vajadus üksikasjalikuma hindamise järele
The existence of a network operator in a given area does not necessarily imply that no market failure or cohesion problem exists.
Võrguoperaatori olemasolu konkreetses piirkonnas ei viita tingimata sellele, et turutõrked või ühtekuuluvusprobleemid seal puuduvad.
Monopoly provision may affect the quality of service or the price at which services are offered to the citizens.
Monopoolne seisund võib mõjutada teenuse kvaliteeti või hinda, millega seda kodanikele pakutakse.
On the other hand, in areas where only one broadband network operator is present, by definition, subsidies for the construction of an alternative network can distort market dynamics.
Teisalt võib toetuse andmine alternatiivse võrgu ehitamiseks piirkonnas, kus üks võrguoperaator on formaalselt olemas, moonutada turudünaamikat.
Therefore, state support for the deployment of broadband networks in grey areas calls for a more detailed analysis and careful compatibility assessment.
Seega on riikliku toetuse andmisel lairibavõrkude kasutuselevõtuks „hallides” piirkondades vajalik üksikasjalikum analüüs ja hoolikas kokkusobivuse hindamine.
Although a network operator may be present in the zone targeted by the state intervention, certain categories of users may still not be adequately served in the sense that either some broadband services requested by the users were not available to them or, in the absence of regulated wholesale access tariffs, retail prices were not affordable compared to the same services offered in other more competitive areas or regions of the country [45].
Kuigi võrguoperaator võib riikliku sekkumise sihtpiirkonnas olemas olla, võivad teatavad kasutajate rühmad olla halvasti teenindatud, sest osa kasutajate taotletud lairibateenustest on neile kas kättesaamatud või on nende teenuste jaemüügi hinnad juhul, kui juurdepääsuteenuste hulgimüügihinnad ei ole reguleeritud, liiga kõrged võrreldes samade teenustega, mida pakutakse riigi muus, suurema konkurentsiga paikades või piirkondades [45].
If, in addition, there are only limited prospects that third parties would build an alternative infrastructure, the funding of an alternative infrastructure could be an appropriate measure.
Kui lisaks eelnevale ei ole suuri väljavaateid, et kolmandad isikud ehitaksid alternatiivse infrastruktuuri, siis võib alternatiivse infrastruktuuri rahastamine olla asjakohane meede.
This would remedy the absence of infrastructure competition and thus reduce the problems arising from the de facto monopoly position of the incumbent operator [46].
See kaotaks infrastruktuuril põhineva konkurentsi puudumise ja vähendaks seega probleeme, mis tulenevad valitseva operaatori tegelikust monopoolsest seisundist [46].
However, the granting of aid under these circumstances is subject to a number of conditions that would have to be met by the EFTA State concerned.
Siiski on abi andmine sellises olukorrast sõltuv mitmesugustest tingimustest, millele asjaomane EFTA riik peab vastama.
Accordingly, the Authority may declare compatible, under certain conditions, State aid measures that target areas where the provision of a broadband infrastructure is still a de facto monopoly provided that (i) no affordable or adequate services are offered to satisfy the needs of citizens or business users and that (ii) there are no less distortive measures available (including ex ante regulation) to reach the same goals.
Sellest lähtuvalt võib järelevalveamet kuulutada teatavatel tingimustel EMP lepinguga kokkusobivaks riigiabimeetmed, mis on suunatud piirkondadele, kus lairibainfrastruktuuri pakkumine on tegelikult ikka veel monopol, tingimusel et i) kodanike ja ärikasutajate vajaduste rahuldamiseks ei pakuta taskukohast või nõuetele vastavat teenust ja ii) samade eesmärkide saavutamiseks puuduvad konkurentsi vähem moonutavad meetmed (sealhulgas eelnev reguleerimine).
For the purpose of establishing the above, the Authority will assess in particular whether:
Kokkusobivuse kindlaksmääramiseks nimetatud tingimustel hindab järelevalveamet eelkõige, kas
the overall market conditions are not adequate, by looking, inter alia, into the level of current broadband prices, the type of services offered to end-users (residential and business users) and the conditions attached thereto;
üldised turutingimused vastavad nõuetele, ning vaatleb muu hulgas olemasoleva lairibaühenduse hinnataset, lõppkasutajale (kodu- ja ärikasutajad) pakutavate teenuste liike ning nendega seotud tingimusi;
in the absence of ex ante regulation imposed by a national regulatory authority (hereinafter referred to as the NRA), effective network access is not offered to third parties or access conditions are not conducive to effective competition;
kolmandatele isikutele pakutakse tegelikku juurdepääsu võrgule või kas juurdepääsutingimused takistavad tegelikku konkurentsi, juhul kui riiklik reguleeriv asutus ei ole turgu eelnevalt reguleerinud;
overall entry barriers preclude potential entry of other electronic communication operators; and
üldised turutõkked välistavad teiste elektroonilise side operaatorite võimaliku turule sisenemise ning
any measures taken or remedies imposed by the competent national regulatory or competition authority with regard to the existing network provider have not been able to overcome such problems.
olemasoleva võrguettevõtja suhtes pädevate riiklike reguleerivate või konkurentsiasutuste poolt võetud mis tahes meetmete või parandusmeetmete abil on suudetud nimetatud probleemid lahendada.
Design of the measure and the need to limit distortions of competition
Meetme kujundamine ja vajadus piirata konkurentsimoonutust
When broadband coverage is considered insufficient, state intervention may be necessary.
Kui lairibaühenduse katvust peetakse ebapiisavaks, võib olla vajalik riiklik sekkumine.
A first question to be asked is whether State aid is an appropriate policy instrument to address the problem or whether there are other, better-placed instruments.
Esimene küsimus oleks, kas riigiabi on asjakohane poliitikavahend nimetatud probleemiga tegelemiseks või kas on muid, sobivamaid vahendeid.
In this respect, the Authority notes that whilst ex ante regulation in many cases facilitates broadband deployment in urban and more densely populated areas, it may not be a sufficient instrument to enable the supply of broadband service, especially in underserved areas where the inherent profitability of investment is low [47].
Sellega seoses märgib järelevalveamet, et kuigi eelnev reguleerimine on paljudel juhtudel hõlbustanud lairibaühenduse kasutuselevõttu linnades ja tihedama asustusega piirkondades, ei pruugi see olla piisav vahend lairibateenuse pakkumise võimaldamiseks, eriti puuduliku ühendusega piirkondades, kus investeeringu tasuvus on väike [47].
Likewise, demand-side measures in favour of broadband (such as vouchers for end users) although they can contribute positively to broadband penetration and should be encouraged as an alternative or a complement to other public measures, they cannot always solve the lack of broadband provision [48].
Samamoodi ei saa lairibaühenduse kasutamise soodustamiseks mõeldud nõudlusepoolsete meetmetega (näiteks maksekviitungid lõppkasutajatele) alati lairibateenuse vähese pakkumise probleemi lahendada, kuigi sellised meetmed aitavad kaasa lairibaühenduse laiemale kasutuselevõtule ning neid tuleks toetada kui alternatiivi riiklikele meetmetele või vahendit nende täiendamiseks [48].
Hence, in such situations there may be no alternative to granting public funding to overcome the lack of broadband connectivity.
Seega on võimalik, et sellistes olukordades ei ole puudujääkide kõrvaldamiseks lairibaühenduse valdkonnas muud väljapääsu kui riigipoolne rahastamine.