natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the following, the Authority assesses the compatibility of the aid with the functioning of the EEA Agreement as public service compensation on the basis of Article 59(2) of the EEA Agreement and a rescue and restructuring measure, or an ‘emergency measure’, under Article 61(3).
Järgnevalt hindab järelevalveamet abi kui EMP lepingu artikli 59 lõike 2 kohase avalike teenuste osutamise eest antava hüvitise ning kui artikli 61 lõike 3 kohase päästmis- ja restruktureerimismeetme või erakorralise meetme kokkusobivust EMP lepinguga.
The legal framework for assessing state aid in the form of maritime public service compensation
Avalike mereveoteenuste eest makstava hüvitisena antava riigiabi hindamise õigusraamistik
It follows from Article 4 of the Maritime cabotage regulation and Section 9 of the Authority’s Guidelines on aid to maritime transport that EFTA States may impose public service obligations or conclude public service contracts for certain maritime transport services provided that the compensation fulfils the rules of the EEA Agreement and the procedure governing state aid.
Vastavalt merekabotaaži määruse artiklile 4 ja mereveoteenustele antavat abi käsitlevate järelevalveameti suuniste punktile 9 võivad EFTA riigid kehtestada avaliku teenindamise kohustuse või sõlmida avaliku teenindamise lepinguid teatavate mereveoteenuste osutamiseks eeldusel, et hüvitis on kooskõlas EMP lepingus sätestatud eeskirjadega ja riigiabi andmise menetlusega.
Article 59(2) of the EEA Agreement reads as follows:
EMP lepingu artikli 59 lõige 2 on sõnastatud järgmiselt:
The Authority notes that although they are not applicable to the transport sector [68], the Authority’s Guidelines for state aid in the form of public service compensation (‘the Guidelines on public service compensation’) to a large extent summarise generally applicable principles of public service compensation.
Järelevalveamet märgib, et kuigi järelevalveameti suuniseid avalike teenuste eest makstava hüvitisena antava riigiabi kohta (edaspidi „avalike teenuste eest makstavat hüvitist käsitlevad suunised”) ei kohaldata transpordisektori suhtes, [68] esitatakse neis suurel määral kokkuvõte põhimõtetest, mida kohaldatakse üldiselt avalike teenuste eest hüvitise maksmise suhtes.
In the following, the Guidelines on public service compensation are referred to only insofar as they express such generally applicable principles.
Järgnevalt viidatakse avalike teenuste eest makstavat hüvitist käsitlevatele suunistele üksnes niivõrd, kui need väljendavad selliseid üldkohaldatavaid põhimõtteid.
For state aid to constitute public service compensation compatible with the functioning of the EEA Agreement on the basis of Article 59(2), firstly the service in question must constitute a service of general economic interest.
Selleks et riigiabi kujutaks endast avaliku teenuse eest makstavat hüvitist, mis on kokkusobiv EMP lepinguga artikli 59 lõike 2 alusel, peab asjaomane teenus esiteks kujutama endast üldist majandushuvi pakkuvat teenust.
Secondly, the undertaking in question must be entrusted by the EFTA State with the provision of that service.
Teiseks peab EFTA riik olema teinud asjaomasele ettevõtjale ülesandeks selle teenuse osutamise.
Thirdly, the amount of compensation must be granted in a transparent manner [69], and be proportionate [70] in the sense that it shall not exceed what is necessary [71] to cover the costs incurred in discharging the public service obligations including a reasonable profit [72].
Kolmandaks, hüvitist tuleb anda läbipaistval moel, [69] see peab olema proportsionaalne, [70] s.t see ei tohi olla suurem, kui on vajalik [71] avaliku teenindamise kohustuse täitmisest tulenevate kulude katmiseks, hõlmates mõistlikku kasumit [72].
In the Decision to open the formal investigation procedure, the Authority did not question whether the two first criteria were fulfilled [73].
Ametliku uurimismenetluse algatamise otsuses ei seadnud järelevalveamet kahtluse alla kahe esimese kriteeriumi täitmist [73].
In the Authority’s view, however, on the basis of the information provided by the Norwegian authorities, it cannot be concluded that the third criterion is complied with.
Järelevalveameti arvates ei saa Norra ametiasutuste esitatud teabe põhjal siiski järeldada, et on täidetud kolmas kriteerium.
At the outset the Authority reiterates that the Hurtigruten Agreement was concluded on the basis of a public tender.
Alguses kordab järelevalveamet, et Hurtigruteni leping sõlmiti avaliku pakkumise tulemusel.
On a general level, the Authority notes that a proper tender procedure will usually ensure that no aid is involved in the ensuing contract.
Üldises plaanis märgib järelevalveamet, et nõuetekohase hankemenetlusega tagatakse tavaliselt see, et selle tulemusel sõlmitud leping ei hõlma abi andmist.
In certain circumstances, public authorities must be able to cancel public service contracts entered into on the basis of a tender procedure and instead conclude a new public service contract involving state aid.
Teatavatel asjaoludel peab ametiasutustel olema võimalik tühistada avaliku pakkumise tulemusel sõlmitud avaliku teenindamise lepingud ning sõlmida nende asemel uued avaliku teenindamise lepingud, mis hõlmavad riigiabi.
However, this was not the approach favoured by the Norwegian authorities in the case at hand.
Antud juhtumi puhul Norra ametiasutused seda lähenemisviisi siiski ei soosinud.
As mentioned above, the amount of compensation paid in the form of the three measures was not granted in a transparent manner in the context of the tender but was the result of bilateral renegotiation carried out years after the conclusion of the contract.
Nagu eespool nimetatud, ei antud kolme meetme vormis makstud hüvitist läbipaistval moel hankemenetluse raames, vaid see tulenes uutest kahepoolsetest läbirääkimistest, mis viidi läbi aastaid pärast lepingu sõlmimist.
When granting aid in the form of public service compensation, the Norwegian authorities must ensure that that aid is compatible with the rules applicable to such aid.
Abi andmisega avalike teenuste eest makstava hüvitisena peavad Norra ametiasutused tagama, et kõnealune abi on kokkusobiv sellise abi suhtes kohaldatavate eeskirjadega.
Importantly, when the aided undertaking carries out activities falling outside the public service remit, the commercial activities must carry an appropriate share of the fixed costs common to both types of activities [74].3.2.
Oluline on, et kui abi saaval ettevõtjal on ka väljapoole avaliku teenuse osutamist jääv äritegevus, peab see tegevus kandma asjakohase osa mõlema tegevusvaldkonna ühistest püsikuludest [74].3.2.
The amount of compensation for the public service
Avaliku teenuse osutamise eest makstava hüvitise summa
According to the explanations provided by the Norwegian authorities, the three measures were intended to compensate Hurtigruten for: (i) new costs related to the introduction of the NOx tax related to the provision of the public service, and (ii) the general increase of the costs of input factors connected to the provision of the public service.
Norra ametiasutuste esitatud selgituste põhjal oli kõnealuse kolme meetme eesmärk hüvitada ettevõtjale Hurtigruten: i) uued kulud, mis olid seotud avaliku teenuse osutamisega ja tulenesid NOx maksu kehtestamisest, ning ii) avaliku teenuse osutamisega seotud sisendtegurite üldine hinnatõus.
The Authority is of the view that the approach of the Norwegian authorities to cost allocation does not demonstrate that the three measures do not lead to over-compensation of the public service.
Järelevalveamet on seisukohal, et Norra ametiasutuste poolt kulude paigutamise suhtes võetud lähenemisviis ei näita, et kõnealused kolm meedet ei põhjusta ülemäärase hüvitise maksmist avaliku teenuse osutamise eest.
Inconsistent approach to fixed common costs
Ühiste püsikulude suhtes võetud ebajärjepidev lähenemisviis
In cases where public service providers carry out commercial activities next to the public service, the commercial activities must, as a general principle, carry a proportionate share of fixed common costs [75].
Juhul kui avaliku teenuse osutajad tegelevad avaliku teenuse osutamisega paralleelselt ka äritegevusega, peab äritegevus kandma proportsionaalse osa ühistest püsikuludest [75]. Avalike teenuste eest makstavat hüvitist käsitlevates suunistes on sätestatud järgmist:„Arvesse võetavad kulud sisaldavad kõiki üldist majandushuvi pakkuva teenuse osutamisega seonduvaid kulusid. Kui kõnealuse ettevõtja tegevus piirdub üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamisega, võib arvesse võtta kõik ettevõtja kantud kulud. Juhul kui ettevõtja tegevus ei piirdu üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamisega, võib arvesse võtta vaid üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamisega seonduvad kulud.
According to the Guidelines on public service compensation:‘The costs to be taken into consideration include all the costs incurred in the operation of the service of general economic interest. Where the activities of the undertaking in question are confined to the service of general economic interest, all its costs may be taken into consideration. Where the undertaking also carries out activities falling outside the scope of the service of general economic interest, only the costs associated with the service of general economic interest may be taken into consideration. The costs allocated to the service of general economic interest may cover all the variable costs incurred in providing the service of general economic interest, an appropriate contribution to fixed costs common to both the service of general economic interest and other activities and an adequate return on the own capital assigned to the service of general economic interest’ [76].
Seoses üldist majandushuvi pakkuvate teenustega tehtud kulud võivad katta kõnealuste teenuste osutamisel tekkivad muutuvkulud, asjakohase osa üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamise ja muu tegevusega seotud ühistest püsikuludest ja piisava kasumi omakapitalilt, mis on paigutatud üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamisse” [76].
Only exceptional circumstances can justify deviations from this principle; the Authority’s Guidelines on the application of state aid rules to public service broadcasting states that allocation of common costs between the public service activity and other activities is not mandatory when separation of costs is not ‘possible in a meaningful way’ [77].
Sellest põhimõttest kõrvalekaldumine on põhjendatud ainult erandlikel asjaoludel; järelevalveameti suunistes riigiabi eeskirjade kohaldamise kohta avalik-õigusliku ringhäälingu suhtes märgitakse, et kulude paigutamine avaliku teenuse osutamise ja muu tegevuse vahel ei ole kohustuslik, kui kulude eristamine ei ole põhjendatult võimalik [77].
In those cases however, the net benefits stemming from the activities outside the public service remit that share costs with the public service obligation, must be allocated to the public service side [78].
Neil juhtudel tuleb netotulu, mis saadi sellise väljapoole avaliku teenuse osutamist jääva tegevuse tulemusel, millel on avaliku teenindamise kohtustega hõlmatud tegevusega ühised kulud, paigutada siiski avaliku teenuse alla [78].
The Authority cannot see that Hurtigruten is in such an exceptional position.
Järelevalveamet ei leia, et ettevõtja Hurtigruten oleks sellises erandlikus olukorras.
Even if it may be argued that separating the fixed common costs of Hurtigruten’s activities inside and outside the public service remit may not always be a straightforward task, separation based on i.a. the revenue stemming from the turnover of the two forms of activities is indeed possible [79].On this basis, the Authority concludes that the generally applicable principle of cost sharing applies in the present case.
Kuigi võib väita, et ettevõtja Hurtigruten avaliku teenuse osutamisega seotud ja mitteseotud tegevuse ühiste püsikulude eristamine ei pruugi alati olla lihtne ülesanne, on siiski võimalik kulusid eristada muu hulgas kahte liiki tegevuse käibest tuleneva tulu alusel [79].Selle põhjal järeldab järelevalveamet, et antud juhtumi puhul kohaldatakse kulude jagamise üldkohaldatavat põhimõtet.
Therefore the Authority cannot accept the approach taken under the third method of the PWC Report, where no distinction is made between the public service and the commercial activities of Hurtigruten.
Sellepärast ei saa järelevalveamet kiita heaks PwC aruandes esitatud kolmanda meetodi alusel võetud lähenemisviisi, mille puhul ei eristata avaliku teenuse osutamist ja ettevõtja Hurtigruten äritegevust.
Although Hurtigruten carries out activities outside the public service remit, the three reports do not consistently take into consideration the fact that the commercial activities must carry a proportionate share of fixed costs common to the public service and the commercial activities as required by the case-law mentioned above.
Kuigi ettevõtja Hurtigruten tegeleb majandustegevusega ka väljaspool avaliku teenuse osutamist, ei võeta kolmes aruandes järjepidevalt arvesse asjaolu, et äritegevus peab kandma proportsionaalse osa püsikuludest, mis on ühised avaliku teenuse osutamise ja äritegevuse puhul, nagu nõutakse eespool nimetatud kohtupraktikaga.
In the reports, several categories of such costs are fully allocated to the public service side (i.a. harbour charges, maintenance, fuel (less the Geirangerfjorden consumption)) whilst other categories of fixed common costs, while not fully covered by the public service side, do not appear to be allocated according to the proportions of the public service obligation on the one hand and the commercial activities on the other (the public service side carries 90 % of the NOx cost related to the fuel consumption) [80].Due to the insufficient allocation of fixed common costs, the Authority cannot conclude that the two first methods of the PWC Report or the two BDO Reports demonstrate that the three measures do not involve over-compensation for the public service.
Aruannetes paigutatakse mitu sellist kulukategooriat avalike teenuste poolele (nt sadamamaksud, hoolduskulud, kütusekulud (välja arvatud Geirangerfjordenis osutatava teenusega seotud tarbimine)), samas kui muud liiki ühised püsikulud, mis ei ole küll täiel määral kaetud avalike teenuste poolelt, ei näi olevat paigutatud proportsionaalselt ühelt poolt avaliku teenindamise kohustuse ja teiselt poolt äritegevuse vahel (avaliku teenuse poolele on paigutatud 90 % kütusetarbimisega seonduvast NOx-kulust) [80].Ühiste püsikulude ebapiisava paigutamise tõttu ei saa järelevalveamet järeldada, et kaks esimest PwC aruandes või kahes BDO aruandes nimetatud meetodit näitavad, et kõnealused kolm meedet ei hõlma ülemäärase hüvitise maksmist avalike teenuste osutamise eest.
In sum, based on the inconsistent approach to fixed common costs as described above, the Authority concludes that in none of the three methods of the PWC Report or the methods of the two BDO Reports have the common costs been properly allocated to public service and commercial activities so that only costs associated with the service of general economic interest are taken into consideration.
Kokkuvõtteks järeldab järelevalveamet ühiste püsikulude suhtes võetud ja eespool kirjeldatud ebajärjepideva lähenemisviisi tõttu, et ühegi PwC aruandes nimetatud kolme meetodi või kahes BDO aruandes nimetatud meetodite puhul ei ole ühised kulud nõuetekohaselt paigutatud avalike teenuste ja äritegevuse vahel, nii et arvesse oleks võetud ainult üldist majandushuvi pakkuvate teenustega seotud kulud.
Therefore, it cannot be demonstrated that the three measures do not involve over-compensation for the public service.
Sellepärast ei saa tõendada, et kõnealused kolm meedet ei hõlma ülemäärase hüvitise maksmist avalike teenuste osutamise eest.
No separation of accounts
Raamatupidamisarvestuse mitteeristamine
Although Hurtigruten carries out activities outside the public service remit, it has not implemented a separation of accounts between the public services and the other activities [81].
Kuigi ettevõtjal Hurtigruten on tegevus ka väljaspool avaliku teenuse osutamist, ei ole ta järginud kohustust eristada avaliku teenuse osutamisega seotud raamatupidamisarvestust muud tegevust käsitlevast raamatupidamisarvestusest [81].
It can thus be established that an essential prerequisite for a transparent system of public service compensation is missing [82].3.2.3.
Seega võib järeldada, et ei ole täidetud avalike teenuste eest hüvitise maksmise süsteemi läbipaistvuse oluline eeltingimus [82].3.2.3.
Based on unrepresentative hypothetical costs and revenues where the real costs and revenues are known
Arvutused põhinevad mitterepresentatiivsetel hüpoteetilistel kuludel ja tuludel, kuigi tegelikud kulud ja tulud on teada
Hurtigruten’s actual costs and revenues should be used as the basis for the calculation of compensation.
Hüvitise arvutamisel tuleks kasutada ettevõtja Hurtigruten tegelikke kulusid ja tulusid.
The Authority notes, firstly, that the PWC Report and the second BDO Report calculate the cost of the public service on the basis of the costs and revenues related to the operation of a hypothetical minimum fleet [83].
Järelevalveamet märgib esiteks, et PwC aruandes ja BDO teises aruandes arvutatakse avaliku teenindamise kulud hüpoteetilise minimaalse arvu laevade käitamisega seotud kulude ja tulude põhjal [83].
The Norwegian authorities appear to justify the lack of allocation of common cost to the activities outside the public service remit by emphasising that the calculations are not based on the actual costs and revenues of operating the entire Hurtigruten fleet, but rather on the costs and profits of MS Narvik or MS Vesterålen.
Norra ametiasutused näivad põhjendavat ühiste kulude paigutamata jätmist väljapoole avaliku teenuse osutamist sellega, et nad rõhutavad, et arvutused ei põhine ettevõtja Hurtigruten kogu laevastiku käitamisega seotud tegelikel kuludel ja tuludel, vaid pigem laevade M/S Narvik või M/S Vesterålen kuludel ja tuludel.
The Authority assumes that the actual fleet and the hypothetical minimum fleet will not have an identical ratio of public service activity on the one hand, and activities outside the public service remit on the other.
Järelevalveamet eeldab, et ühelt poolt avaliku teenuse osutamine ja teiselt poolt selle alla mittekuuluv äritegevus ei moodusta sarnast osa tegeliku laevastiku ja hüpoteetilise miinimumlaevastiku käitamisel.
The ‘minimum fleet’ method, as the name implies, is based on a minimum capacity fleet.
Nn miinimumlaevastiku meetod põhineb – nagu viitab ka selle nimi – minimaalse teenindusmahuga laevastikul.
It is most likely that the actual (higher capacity) fleet carries out a larger part of its activities outside the public service remit than the hypothetical minimum fleet.
On väga tõenäoline, et tegeliku (suurema võimsusega/teenindusmahuga) laevastiku tegevusest jääb väljapoole avaliku teenindamise valdkonda suurem osa kui hüpoteetilise miinimumlaevastiku puhul.
If that is the case, the activities outside the public service remit should carry a larger share of the fixed common costs.
Sellisel juhul peaks avaliku teenuse osutamisega mittehõlmatud tegevus kandma suurema osa ühistest püsikuludest.
On this basis, the Authority rejects the argument that calculations related to the hypothetical minimum fleet demonstrate that Hurtigruten has not been over-compensated.
Selle põhjal lükkab järelevalveamet ümber väite, et hüpoteetilisel miinimumlaevastikul põhinevad arvutused näitavad, et ettevõtjale Hurtigruten ei ole makstud ülemäärast hüvitist.
Secondly, in the context of an ex-post calculation of the compensation for the provision of a public service, the actual fuel costs must be used as a basis for the calculation of the cost of providing the public service.
Teiseks, avaliku teenuse osutamise eest makstava hüvitise ex post arvutamise puhul tuleb avaliku teenuse osutamise kulude arvutamisel võtta aluseks tegelik kütusekulu.
The Norwegian authorities cannot simply disregard Hurtigruten’s hedging activities, as that could lead to over-compensation whenever the hedging activities prove successful (as a lower price is attained by hedging).
Norra ametiasutused ei saa jätta lihtsalt tähelepanuta ettevõtja Hurtigruten riskide maandamise alast tegevust, sest riskide maandamise õnnestumise korral võib see põhjustada ülemäärase hüvitise maksmist (sest riskide maandamise tulemusel saavutatakse madalam hind).
Thirdly, the Authority has no reason to believe that the Norwegian authorities do not have access to the actual costs and revenues of Hurtigruten; indeed the second method in the PWC Report and the first BDO Report appears to be based on the costs of the actual fleet.
Kolmandaks ei ole järelevalveametil põhjust uskuda, et Norra ametiasutustel puudub juurdepääs ettevõtja Hurtigruten tegelikele kuludele ja tuludele; PwC aruandes esitatud teine meetod ja BDO esimene aruanne näivad põhinevat tegeliku laevastiku kuludel ja tuludel.
As indicated above, it is the actual and representative costs that are relevant in calculating the public service cost.
Nagu eespool märgitud, on avaliku teenuse osutamise kulude arvutamisel asjakohased tegelikud ja representatiivsed kulud.
An assessment of unrepresentative hypothetical costs is not a substitute.
Mitterepresentatiivsete hüpoteetiliste kulude hindamine seda ei asenda.
The absence of separate accounts for public service activities and other commercial activities, the inconsistent approach to cost allocation and the reliance on unrepresentative hypothetical (and not actually incurred) costs, entails that the Authority cannot conclude that the three measures do not involve any over-compensation.
Eraldi raamatupidamisarvestuse puudumine avalike teenuste osutamise ja muu äritegevuse jaoks, ebajärjepidev lähenemisviis kulude paigutamisele ning tuginemine mitterepresentatiivsetele ja hüpoteetilistele (ja mitte tegelikele) kuludele tähendab, et järelevalveamet ei saa järeldada, et kõnealused kolm meedet ei hõlma mingit ülemäärase hüvitise maksmist.
On this basis, the Authority concludes that the three measures cannot constitute public service compensation compatible with the functioning of the EEA Agreement on the basis of its Article 59(2).
Sellest tulenevalt järeldab järelevalveamet, et kõnealused kolm meedet ei saa kujutada endast avaliku teenuse eest makstavat hüvitist, mis on kokkusobiv EMP lepinguga selle lepingu artikli 59 lõike 2 alusel.
Compatibility of the measures as an ‘emergency measure’ or restructuring aid
Meetme kui erakorralise meetme või restruktureerimisabi kokkusobivus
The Authority recalls that direct aid aimed at covering operating losses is, in general, not compatible with the functioning of the EEA Agreement.
Järelevalveamet tuletab meelde, et tegevuskahjumi katmiseks antav abi ei ole üldjuhul kokkusobiv EMP lepinguga.
Since the additional compensation under investigation in this decision cover costs related to the day-to-day operation of Hurtigruten, the measures are to be regarded as operating aid [84].Such operating aid may, exceptionally, be approved if the conditions set out in derogation provisions of the EEA Agreement are fulfilled.
Kuna käesolevas otsuses uuritava lisahüvitisega kaetakse ettevõtja Hurtigruten igapäevase toimimisega seotud kulusid, tuleb meetmeid käsitada tegevusabina [84].Sellise tegevusabi võib erandjuhtudel heaks kiita, kui on täidetud EMP lepingu erandeid sisaldavates sätetes kindlaks määratud tingimused.
Article 61(3) of the EEA Agreement provides for such exemptions.
Sellised erandid on sätestatud EMP lepingu artikli 61 lõikes 3.
The Norwegian authorities have, in their reply to the opening decision, invoked the exemption under Article 61(3)(c) and the Rescue and Restructuring Guidelines.
Norra ametiasutused on menetluse algatamise otsusega seoses saadetud vastuses tuginenud artikli 61 lõike 3 punktis c sätestatud erandile ning päästmis- ja ümberkorraldamissuunistele.
This will be assessed below, but first the Authority will address the submission the Norwegian authorities have made referring to ‘emergency measures’.
Sellele antakse hinnang allpool, kuid esmalt käsitleb järelevalveamet Norra ametiasutuste esitatud teavet, milles viidatakse nn erakorralistele meetmetele.