natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The decision of the EEA Joint Committee included the ‘Byggingarsjóðir ríkisins’, in that list.
EMP Ühiskomitee otsusega lisati sellesse nimekirja ka „Byggingarsjóðir ríkisins”.
That term was traditionally used for the funds which have now been taken over by the HFF.
Kõnealune termin viitas fondidele, mille HFF on nüüdseks üle võtnud.
Hence, regardless of whether that provision is constitutive or merely restates what already follows from the normal rules of the directive, it is the Banking Directive as adapted to the EEA itself that exempts HFF from its ambit and the capital adequacy requirements and minimum solvency ratio laid down therein.
Vaatamata, kas see säte on olemuslik või kordab direktiivist tulenevaid tavaeeskirju, on seega just EMP jaoks kohandatud pangandusdirektiiv see, mis vabastab HFFi direktiivi kohaldamisest ning selles sätestatud kapitaliadekvaatsuse ja minimaalse maksevõime suhtarvu nõudest.
Even when assuming that an exemption from the directive entailed that the HFF would be granted an advantage, the measure would not be imputable to the Icelandic State, but to the EEA Joint Committee, and would accordingly not constitute State aid [32].Third, even if HFF had been covered by the Banking Directive, any exemption would not have entailed a transfer of State resources, as the State would not forego any revenue in such a situation.
Isegi kui eeldada, et vabastus direktiivi kohaldamisest andis HFFile eelise, ei saa kõnealust meedet kirjutada Islandi riigi, vaid EMP Ühiskomitee arvele ning seega ei saa seda käsitada riigiabina [32].Kolmandaks, riigi rahaliste vahendite ülekandmist ei toimuks isegi juhul, kui pangandusdirektiiv oleks HFFi suhtes kohaldatav, sest riik ei loobuks sellises olukorras oma tuludest.
JOINT CONSIDERATIONS PERTAINING TO THE STATE GUARANTEE, THE INTEREST SUPPORT, THE EXEMPTION FROM INCOME AND PROPERTY TAX AND THE LACK OF DIVIDEND PAYMENTS
RIIGIGARANTII, INTRESSITOETUSE, TULU- JA KINNISVARAMAKSUST VABASTUSE JA DIVIDENDIDE MAKSMISE KOHUSTUSE PUUDUMISEGA SEOTUD ASJAOLUD
If the Authority is in doubt about the compatibility of such an aid measure, it shall open the formal investigation procedure provided for in Article 1(2) in Part I of Protocol 3 SCA (corresponding to Article 88(2) EC) and in Article 4(4) of Section II in Part II of Protocol 3 SCA.
Uue abi menetlus on sätestatud järelevalve- ja kohtulepingu protokolli nr 3 I osa artiklis 1 (vastab EÜ asutamislepingu artikli 88 lõikele 3).
The procedure for existing aid is different from that pertaining to new aid and is laid down in Article 1(1) in Part I of Protocol 3 SCA.
Kui järelevalveamet kahtleb abimeetme kokkusobivuses, peab ta algatama ametliku uurimismenetluse järelevalve- ja kohtulepingu protokolli nr 3 II osa artikli 1 lõike 2 (vastab EÜ asutamislepingu artikli 88 lõikele 2) ning nimetatud protokolli II jao artikli 4 lõike 4 alusel.
Pursuant to that provision, the Authority shall, in cooperation with the EFTA States, keep under constant review all systems of aid existing in those States.
Olemasoleva abi menetlemine erineb uue abi menetlemisest ning see on sätestatud järelevalve- ja kohtulepingu protokolli nr 3 I osa artikli 1 lõikes 1.
It shall propose to the latter any appropriate measures required by the progressive development or by the functioning of the EEA Agreement.
Selle sätte kohaselt on järelevalveameti kohustus teostada koos EFTA riikidega kontrolli kõikide asjaomastes riikides kehtestatud riigiabisüsteemide üle. Järelevalveameti ülesanne on soovitada EFTA riikidele sobilikke EMP lepingu arenguks või toimimiseks vajalikke meetmeid.
According to the European Court of Justice:
Euroopa Kohtu kohaselt:
‘[…] when the Commission examines aid measures under Article 87 EC to determine whether they are compatible with the common market, it is required to initiate the procedure under Article 88(2) EC where, after the preliminary examination, it has been unable to overcome all the difficulties involved in determining whether those measures are compatible with the common market […] The same principles must naturally apply where the Commission also entertains doubts as to the actual classification as aid, within the meaning of Article 87(1) EC, of the measure examined.
„ […] kui komisjon uurib abimeetmeid vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 87, et kindlaks teha, kas need on ühisturuga kokkusobivad, peab ta alustama EÜ asutamislepingu artikli 88 lõikes 2 ette nähtud menetlust siis, kui ta esmase uurimise staadiumis ei suuda lahendada kõiki probleeme, mis on esile kerkinud meetmete ühisturuga kokkusobivuse uurimise käigus […].
The Commission cannot therefore be criticised for initiating the procedure even where, in the decision adopted for that purpose, it expresses doubts as to the status as aid, within the meaning of Article 87(1) EC, of the measures covered by it.
Samu printsiipe tuleb loomulikult kohaldada ka siis, kui komisjonil on kahtlusi uuritava abi määratlemisel EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses. Seega ei saa komisjonile nimetatud menetluse alustamist ette heita isegi siis, kui ta sel eesmärgil vastu võetud otsuses väljendab kahtlust, kas selle otsuse esemeks olevad meetmed on abi EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses.
[…] the Commission must undertake an adequate examination … on the basis of the information already communicated to it by that stage by the Member State, even if the outcome of that examination is a non-definitive classification of the measures examined.
[…] peab komisjon liikmesriigi poolt selles staadiumis esitatud teabe alusel … läbi viima piisava uurimise isegi juhul, kui see uurimine tähendab uuritavate meetmete esialgset määratlemist.
[…] If that information enables it, for the purposes of a provisional assessment, to take the view that the measures at issue probably in fact constitute existing aid, the Commission must then deal with them within the procedural framework provided for in Article 88(1) and (2) EC.
[…] Kui need tõendid võimaldavad esialgse hindamise eesmärgil asuda seisukohale, et asjaomased meetmed kujutavad endast tõenäoliselt olemasolevat abi, peab komisjon neid käsitlema EÜ asutamislepingu artikli 88 lõigetes 1 ja 2 sätestatud menetluslikus raamistikus.
On the other hand, if the information provided by the Member State is not such as to justify that provisional conclusion or if the Member State provides no information on the matter, the Commission must deal with those measures within the procedural framework provided for in Article 88(3) and (2).’In other words, any assessment made in a decision to open the formal investigation procedure as to whether a potential aid measure constitutes new or existing aid is necessarily only of a preliminary nature.
Seevastu juhul, kui liikmesriigi esitatud tõendid ei võimalda sellise esialgse järelduseni jõuda või kui liikmesriik ei esita selle kohta ühtegi tõendit, peab komisjon neid meetmeid käsitlema sama artikli lõigetes 3 ja 2 sätestatud menetluslikus raamistikus.”Teisisõnu on ametliku uurimismenetluse algatamise otsuse järeldus ainult esialgne järeldus selle kohta, kas võimalik abimeede on käsitletav uue või olemasoleva abina.
It therefore follows from case law that even if the Authority, in an opening decision, initially took the view that the measure in question constituted new aid, it can still, in the decision concluding that procedure, find that the measure in fact constitutes existing aid or that it does not amount to aid at all.
Kohtupraktikast tulenevalt võib järelevalveamet menetluse lõpetamise otsuses teatada, et kõnealune meede on tegelikult olemasolev abi või ei ole üldsegi abina käsitatav isegi juhul, kui ametliku uurimismenetluse algatamise otsuses on võetud seisukoht, et meede on käsitatav uue abina.
Where existing aid is involved, the Authority has to follow the procedure for existing aid [34].
Olemasoleva abi puhul peab järelevalveamet järgima olemasoleva abi kohta kehtestatud menetlusnorme [34].
Accordingly, in such a case the Authority would have to close the formal investigation procedure and open the different procedure for existing aid laid down in Articles 17 to 19 in Part II of Protocol 3 SCA [35].
Sellisel juhul peab järelevalveamet lõpetama ametliku uurimismenetluse ja algatama olemasoleva abi suhtes uue menetluse kooskõlas järelevalve- ja kohtulepingu protokolli nr 3 II osa artiklitega 17–19 [35].
Under this latter procedure, and only under that, the Authority would assess whether an existing aid measure is compatible with the functioning of the EEA Agreement.The information presented to the Authority at the time when it decided to initiate the formal investigation procedure was ‘not such as to justify’ the provisional conclusion of the aid being existing and the Authority therefore dealt with these measures in the framework of the rules pertaining to new aid.
Järelevalveamet võib olemasoleva abimeetme kokkusobivust EMP lepinguga hinnata ainult osutatud menetluse raames.Järelevalveametile ametliku uurimismenetluse algatamise ajaks esitatud teave ei andnud mingit alust määratleda abi olemasoleva riigiabina. Seetõttu käsitles järelevalveamet neid meetmeid uut abi käsitlevate normide alusel.
However, as this initial view has been contested by the Icelandic Government, the Authority will in the following assess the question anew in the light of the material now presented by the Government and by the SFF.
Islandi valitsus aga vaidlustas järelevalveameti esmase seisukoha. Seetõttu annab järelevalveamet järgnevalt kogu küsimusele Islandi valitsuse ja SFFi esitatud lisateabe alusel uue hinnangu.
As already indicated, the Authority will conclude on the existence and compatibility of new aid measures under the formal investigation procedure.
Nagu eespool osutatud, otsustab järelevalveamet uute abimeetmete olemasolu ja kokkusobivuse üle ametliku uurimismenetluse käigus.
In contrast, if the instruments in question do not constitute new aid, the Authority cannot under the present procedure make a binding assessment as to whether they instead constitute existing aid within Article 61(1) EEA.
Kui kõnealuseid meetmeid ei saa käsitada uue abina, ei tohi järelevalveamet praegu kehtivate menetlusnormide kohaselt anda mingit siduvat hinnangut selle kohta, kas asjaomased meetmed on käsitatavad olemasoleva abina EMP lepingu artikli 61 lõike 1 tähenduses.
Nor can the Authority make a binding assessment as to whether such existing aid measures would be compatible with the Agreement.
Samuti ei ole järelevalveametil lubatud anda siduvat hinnangut selle kohta, kas need abimeetmed on EMP lepinguga kokkusobivad.
Hence, before concluding on the question of new or existing measures, the Authority will in the following base itself on the assumption that the following measures are state aid: state guarantee, tax exemption, interest support and relief from paying dividends.
Enne kõnealuses küsimuses otsuse langetamist eeldab järelevalveamet seega, et riigigarantii, maksuvabastuse, intressitoetuse ja dividendide maksmise nõude puudumine on käsitatav riigiabina.
THE LEGAL TEST
ÕIGUSLIK HINDAMISALUS
Article 4 of the Authority’s Decision 195/04/COL provides that an alteration to existing aid is any change, other than modifications of a purely formal or administrative nature, which cannot affect the evaluation of the compatibility of the aid measure with the common market.
Järelevalveameti otsuse nr 195/04/COL artikli 4 kohaselt käsitatakse igasuguseid muudatusi, välja arvatud üksnes formaalset või halduslikku laadi muudatusi, mis ei mõjuta abimeetme ühisturuga kokkusobivuse hindamist, olemasoleva abi muutmisena.
Moreover, as regards the legal assessment of whether aid is new or existing, the Court of Justice stated in Namur-Les Assurances du Crédit, that:
Mis puudutab õiguslikku hinnangut selle kohta, kas abi on käsitatav uue abi või olemasoleva abina, märgib Euroopa Kohus kohtuasjas „Namur – Les Assurances du Crédit” järgmist:
‘[…] the emergence of new aid or the alteration of existing aid cannot be assessed according to the scale of the aid or, in particular, its amount in financial terms at any moment in the life of the undertaking if the aid is provided under earlier statutory provisions which remain unaltered.
„[…] uue abi tekkimise või olemasoleva abi muutmise kohta ei saa anda hinnangut abi ulatuse ega selle rahalise väärtuse põhjal ettevõtte tegevuse mis tahes ajahetkel, kui asjaomase abi andmise aluseks olid varasemad kohustuslikud sätted, mida ei ole muudetud.
Whether aid may be classified as new aid or as alteration of existing aid must be determined by reference to the provisions providing for it.
Selle üle, kas abi võib käsitada uue abina või olemasoleva abi muutmisena, tuleb otsustada normide põhjal, mis sellise abi andmise ette näevad.
The decision which entered into force on 1 February 1989 did not amend the legislation which accorded to the OND the advantages which it enjoyed, either in regard to the nature of those advantages or even in regard to the activities of the public establishment to which they applied, since the Law of 31 August 1939 set that establishment a very general aim of reducing the risks of providing credit for exports.
veebruaril 1989 jõustunud otsusega ei muudetud OND-le eeliseid andnud õigusakti ei asjaomaste eeliste sisu ega avaliku asutuse tegevuse osas, kelle suhtes need eelised kehtisid, sest 31. augusti 1939. aasta seadusega tehti selle asutuse üldeesmärgiks ekspordikrediidi riskide vähendamine.
It does not therefore affect the aid arrangements put in place by that legislation.’The Court went on to conclude that a factual extension of the undertaking’s activities would not suffice to alter the classification of an aid measure:
Seega ei mõjuta see asjaomase õigusaktiga kehtestatud abi korraldust.”Kohus leidis, et ettevõtte tegevuse faktiline laiendamine ei ole abimeetme määratluse muutmiseks piisav põhjus:
‘To take the contrary view would in effect be tantamount to requiring the Member State concerned to notify to the Commission and submit for its preventive review not only new aid or alterations of aid properly so-called granted to an undertaking in receipt of existing aid but also all measures which affect the activity of the undertaking and which may have an impact on the functioning of the common market, on competition or simply on the actual amount, over a specific period, of aid which is available in principle but which necessarily varies in amount according to the undertaking’s turnover.
„Vastupidise seisukoha võtmine oleks võrdväärne sellega, kui liikmesriikidelt nõutaks, et nad teavitaksid komisjoni mitte ainult uuest ja muudetud abist, mida antakse ettevõttele, kes saab osa teatud kehtivast abikorraldusest, ning alluksid komisjoni preventiivsele kontrollile, vaid ka kõikidest meetmetest, mis mõjutavad asjaomase ettevõtte tegevust ja võivad mõju avaldada ühisturu toimimisele, konkurentsile või lihtsalt põhimõtteliselt kättesaadava, kuid ilmtingimata ettevõtte käibest sõltuva abi tegelikule suurusele teatud perioodil.
Ultimately, in the case of a public undertaking such as the OND, each new insurance operation which, according to the information provided at the hearing by the Belgian Government, must be submitted to the supervisory authorities, could thus be regarded as a measure to which the procedure laid down in Article 93(3) of the Treaty applies.
Kokkuvõttes võib OND-sarnase avaliku asutuse puhul iga uut kindlustustehingut, millest peab Belgia valitsuse kohtuistungil esitatud teabe põhjal teavitama järelevalveameteid, käsitada kui meedet, mille suhtes kehtivad asutamislepingu artikli 93 lõikes 3 sätestatud menetlusnormid.
Such an interpretation, which does not correspond to either the letter or the purpose of Article 93(3), nor to the division of responsibility between the Commission and the Member States for which it provides, would give rise to legal uncertainty for undertakings and Member States, which would thus be obliged to notify in advance widely differing measures, which could not then be put into effect despite doubts as to whether they could be classified as new aid.
Selline tõlgendus, mis ei vastaks ei artikli 93 lõike 3 sõnastusele ega ka selle eesmärgile ega oleks kooskõlas ka vastutuse jagamise nõudega komisjoni ja liikmesriikide vahel, tekitaks ettevõtetes ja liikmesriikides õiguslikku ebakindlust ning nad oleksid kohustatud eelnevalt teavitama paljudest eri meetmetest, mida ei saaks seejärel jõustada, hoolimata kahtlustest selles osas, kas neid meetmeid võib käsitada uue abina või mitte.
[…]’In Government of Gibraltar v Commission, the Court of First Instance held that:
[…]”Kohtuasjas Gibraltari valitsus vs. komisjon nentis Esimese Astme Kohus järgmist:
‘it is only where the alteration [in national law] affects the actual substance of the original scheme that the latter is transformed into a new aid scheme.
„Algne abikava muutub uueks abikavaks ainult siis, kui (riikliku õiguse) muudatus mõjutab algse abikava tegelikku sisu.
There can be no question of such a substantive alteration where the new element is clearly severable from the initial scheme.’In the assessment of whether a change to an aid measure has the effect of turning hitherto existing aid into new aid, the Commission has examined whether the change is substantive in nature [39].
Sisulise muudatuse puhul, kus uus element on algsest kavast selgelt eraldatav, ei saa olla mingit kahtlust.”Hinnangu andmiseks selle kohta, kas abimeetme muudatus muudab olemasoleva abi uueks abiks või mitte, uuris komisjon, kas muudatus on sisulist laadi [39]. Selles osas on komisjon võtnud arvesse eelise sisu, eelise andmise eesmärki, eelise andmise alust, eelise andmisega mõjutatud isikuid ja asutusi ning rahastamisallikaid.
In this respect the Commission has taken account of the nature of the advantage, the aim pursued with the advantage, the basis on which the advantage is made, the persons and bodies affected by it and the relevant sources of finance.
Komisjon ei uurinud kõnealuse abimeetmega mitteseonduvaid seadusemuudatusi.Üksikmeetmete, näiteks avalikule ringhäälinguorganisatsioonile kehtestatud litsentsitasude osas on komisjon hakanud selle käsitlusviisi raames uurima tingimusi, milles asjaomaseid vahendeid kasutatakse.
In contrast, the Commission has not looked into legal changes, which are not a part of the aid measure in question.In relation to individual aid measures, such as licence fees for a public broadcaster, this approach has led the Commission to examine the conditions under which the relevant fee is being used, the reason being that these conditions form an integral part of the aid measure concerned [40].Where the aid measure concerned has consisted of an aid scheme not granted for any particular activity, such as for example public undertakings benefiting from a state guarantee merely because the undertaking is organised as part of the State, the Commission focussed on whether the aid measure itself (the scheme consisting of a State guarantee for all such undertakings) had been subject to substantial changes.
Need tingimused moodustavad kõnealuse abimeetme lahutamatu osa [40].Nende juhtumite puhul, kus abimeede seisneb abis, mida ei pakuta konkreetseks tegevuseks (näiteks avalik-õiguslikud äriühingud, millel on riigigarantii vaid sel põhjusel, et see äriühing on loodud riigiettevõttena), keskendus komisjon selle hindamisele, kas asjaomast abimeedet ennast (abikava, mis seisneb riigigarantiis kõikidele riigiettevõtetele) on sisuliselt muudetud. Kuivõrd viimase näite puhul ei moodusta iga abisaaja kohta kehtivad normid abimeetme osa, ei ole komisjon uurinud ka konkreetseid iga abisaaja tegevust reguleerivaid norme.
As in this latter situation the rules pertaining to each aid beneficiary do not form part of the aid measure, the Commission has not looked into the specific rules regulating the activities of the each of the aid beneficiaries.
Teisisõnu on komisjon seisukohal, et muudatused laenusaaja kohta kehtivates normides ei muuda abikava uueks abiks.
In other words, the Commission has not found that changes to rules pertaining to individual beneficiaries could have the effect of turning the aid scheme into new aid, be that with effect for the scheme as such or merely for the particular undertaking subject to the legislative changes [41].
See kehtib nii tervet abikava kui ka konkreetset ettevõtet käsitlevate seadusemuudatuste kohta [41].
Indeed, to do so would have implied that a measure having the character of a scheme would convert from existing aid to new aid in relation to some of the beneficiaries, but not in relation to others solely because the rules pertaining to the former, but not to the latter, had changed.
Tõepoolest, vastupidine seisukoht viitaks sellele, et abikavana käsitletav meede muudaks olemasoleva abi teatud abisaajate jaoks uueks abiks, teiste jaoks aga mitte, ning seda vaid põhjusel, et asjaomased seadusemuudatused puudutavad ainult esimesena ja mitte viimasena mainitud abisaajaid.
Such a result would be incompatible with the fact that the measure consisted of one single measure.Hence, before going into which legislative changes are relevant for the assessment of whether an aid measure is new or existing, it first has to be determined whether rules pertaining to one or more of the recipients of the aid form part of the aid measure or not.
Käesoleval juhul mindaks vastuollu asjaoluga, et meede ise koosnes vaid ühest meetmest.Enne kui hakatakse uurima, milliseid seadusemuudatusi tuleb abimeetme käsitlemisel uue või olemasoleva abina arvesse võtta, peab seega otsustama, kas normid, mis käsitlevad üht või mitut abisaajat, moodustavad asjaomase abimeetme osa.
Moreover, where the undertaking concerned receives aid from several measures having different purposes and legal basis, adopted at different times, and some being individual and others having the character of schemes, the different aid measures should be assessed one by one and not merged together in one overall assessment, just because the measures wholly or partially have the same beneficiary [42].2.3.
Kui ettevõte saab abi mitme eri ajal kehtestatud abimeetme raames, millel on erinev eesmärk ja õiguslik alus ning millest osa on üksikmeetmed, teised aga abikava osa, peab eri abimeetmeid hindama ükshaaval selle asemel, et anda neile koondhinnang vaid sel põhjusel, et abisaajad osaliselt või täielikult kattuvad [42].2.3.
CLASSIFICATION OF THE DIFFERENT AID MEASURES AS NEW OR EXISTING AID
ERI ABIMEETMETE KÄSITLEMINE UUE VÕI OLEMASOLEVA ABINA
The State guarantee on all State institutions for all their obligations follows from general unwritten rules of Icelandic public law predating the entry into force of the EEA Agreement.
Riigiasutuste kõikide kohustuste täitmisele antav riigigarantii tuleneb enne EMP lepingut kehtinud Islandi õiguse kirjutamata põhimõttest.
The guarantee is applicable to all State institutions, regardless of when they are established, or of their activities, or changes in those activities.
Garantii kehtib kõikidele riigiasutustele vaatamata nende asutamise ajale, tegevusele või tegevuse muudatustele.
This possible aid measure must be regarded as a scheme falling within the definition in Article 1(d) in part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement.
Seda võimalikku abimeedet tuleb käsitada abikavana järelevalve- ja kohtulepingu protokolli nr 3 II osa artikli 1 punkti d tähenduses.
Again assuming that it is aid, the scheme must, at the outset, be regarded as existing aid as it existed prior to the entry into force of the EEA Agreement (cf. Article 1(b) in part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement).
Võttes taas kord eelduseks, et tegemist on abiga, tuleb abikava algusest peale käsitada olemasoleva abina, mis anti enne EMP lepingu jõustumist (vt järelevalve- ja kohtulepingu protokolli nr 3 II osa artikli 1 punkt b).
Since the entry into force of the EEA Agreement there have been no substantive, or even non-substantive changes to the extent and function of the guarantee as such.
Alates EMP lepingu jõustumisest ei ole tehtud ühtegi garantii kui sellise ulatust või ülesannet käsitlevat sisulist ega mittesisulist muudatust.