natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The definition of the public service mandate should be as precise as possible.
Avaliku teenuse ülesande määratlus peab olema võimalikult täpne.
It should leave no doubt as to whether a certain activity performed by the entrusted operator is intended by the EFTA State to be included in the public service remit or not.
Selles tuleb selgelt kindlaks määrata, kas EFTA riik kavatseb käsitleda volitatud ettevõtja teatavat tegevust osana avaliku teenuse osutamisest või mitte.
Without a clear and precise definition of the obligations imposed upon the public service broadcaster, the Authority would not be able to carry out its tasks under Article 59(2) of the EEA Agreement and, therefore, could not grant any exemption under that provision.
Kui avalik-õigusliku ringhäälinguorganisatsiooni kohustused ei ole selgelt ja täpselt määratletud, ei saa amet täita talle EMP lepingu artikli 59 lõikega 2 pandud ülesandeid ega teha kõnealuse sätte alusel erandeid.
Clear identification of the activities covered by the public service remit is also important for non-public service operators, so that they can plan their activities.
Avaliku teenuse osutamisega hõlmatud tegevuse kindlaksmääramine on oluline ka avaliku teenuse väliste ettevõtjate jaoks, et nad saaksid oma tegevust planeerida.
Finally, the terms of the public service remit should be precise, so that EFTA States’ authorities can effectively monitor compliance, as described in the following chapter.
Lõpuks tuleb märkida, et avaliku teenuse osutamise tingimused peavad olema täpsed, et EFTA riikide asutused saaksid tõhusalt kontrollida selle ülesande täitmist, nagu seda kirjeldatakse järgmises peatükis.
In order to benefit from the exemption under Article 59(2) of the EEA Agreement, the public service remit should be entrusted to one or more undertakings by means of an official act (for example, by legislation, contract or terms of reference).
EMP lepingu artikli 59 lõike 2 alusel erandi saamiseks tuleb avaliku teenuse osutamise ülesanne anda ametliku toiminguga (nt õigusakt, leping või volitused) ühele või mitmele ettevõtjale.
It is not sufficient, however, that the public service broadcaster be formally entrusted with the provision of a well-defined public service.
Siiski ei piisa, kui avalik-õiguslikule ringhäälinguorganisatsioonile antakse ametlikult ülesanne täpselt määratletud avaliku teenuse osutamiseks.
It is also necessary that the public service be actually supplied as provided for in the formal agreement between the State and the entrusted undertaking.
Peale selle on vaja, et avalike teenuste osutamine toimub riigi ja volitatud ettevõtja vahelise ametliku kokkuleppe kohaselt.
It is therefore desirable that an appropriate authority or appointed body monitor its application.
Seepärast on soovitatav määrata pädev ametiasutus või nimetada organ, kes kontrollib teenuse osutamist.
The need for such an appropriate authority or body in charge of supervision is apparent in the case of quality standards imposed on the entrusted operator.
Järelevalve eest vastutav pädev ametiasutus või organ on vajalik juhul, kui volitatud ettevõtjale kehtestatakse kvaliteedistandardid.
It is not for the Authority to judge on the fulfilment of quality standards: it must be able to rely on appropriate supervision by the EFTA States.
Amet ei pea hindama kvaliteedistandardite täitmist: ta peab tuginema EFTA riikide asjakohasele järelevalvele.
It is within the competence of the EEA State to choose the mechanism to ensure effective supervision of the fulfilment of the public service obligations.
Liikmesriigi pädevuses on valida mehhanism, mis tagab tõhusa järelevalve avaliku teenuse osutamise kohustuse täitmise üle.
The role of such a body would seem to be effective only if the authority is independent from the entrusted undertaking.
Sellise organi tegevus on tõhus ainult juhul, kui ta on volitatud ettevõtjast sõltumatu.
In the absence of sufficient and reliable indications that the public service is actually supplied as mandated, the Authority would not be able to carry out its tasks under Article 59(2) of the EEA Agreement and, therefore, could not grant any exemption under that provision.
Kui puuduvad piisavad ja usaldusväärsed tõendid selle kohta, et avalikku teenust pakutakse ettenähtud viisil, ei saa amet täita talle EMP lepingu artikli 59 lõikega 2 pandud ülesandeid ega teha kõnealuse sätte alusel erandeid.
Funding of public service broadcasting and the proportionality test
Avalik-õigusliku ringhäälingu rahastamine ja proportsionaalsuse põhimõtte järgimine
The choice of funding
Rahastamisviisi valik
Public service duties may be either quantitative, qualitative or both.
Avalik-õigusliku teenuse osutamise kohustused võivad olla kvantitatiivsed, kvalitatiivsed või mõlemad.
Whatever their form, they could justify compensation, as long as they entail supplementary costs that the broadcaster would normally not have incurred.
Kohustuste vormist olenemata võivad need õigustada hüvitise maksmist, kui nendega kaasnevad lisakulutused, mida ringhäälinguorganisatsioon üldjuhul ei oleks teinud.
Funding schemes can be divided into two broad categories: ‘single-funding’ and ‘dual-funding’.
Rahastamiskavad võib jagada kahte suurde kategooriasse: üks rahastamisviis ja kahesugune rahastamine.
The ‘single-funding’ category comprises those systems in which public service broadcasting is financed only through public funds, in whatever form.
Üks rahastamisviis hõlmab rahastamissüsteeme, mille puhul avalik-õiguslikku ringhäälingut rahastatakse mis tahes vormis ainult riiklikest vahenditest.
‘Dual-funding’ systems comprise a wide range of schemes, where public service broadcasting is financed by different combinations of State funds and revenues from commercial activities, such as the sale of advertising space or programmes.
Kahesugune rahastamine hõlmab mitmeid eri rahastamiskavasid, mille puhul avalik-õiguslikku ringhäälingut rahastatakse eri kombinatsioonide kaudu, mille moodustavad riigi vahendid ja äritegevusest, näiteks reklaamiaja või programmide müügist saadav tulu.
As stated by the Resolution ocanublic service broadcasting: ‘The provisions of the Treaty establishing the European Community shall be without prejudice to the competence of Member States to provide for the funding of public service broadcasting …’.
Resolutsioonis avalik-õigusliku ringhäälingu kohta öeldakse järgmist: „Euroopa ühenduse asutamislepingu sätted ei piira liikmesriikide pädevust rahastada avalik-õiguslikku ringhäälingut…”.
While EFTA States are free to choose the means of financing public service broadcasting, the Authority has to verify, under Article 59(2) of the EEA Agreement, that the derogation from the normal application of the competition rules for the performance of the service of general economic interest does not affect competition in the EEA area in a disproportionate manner.
Ehkki EFTA riigid võivad vabalt valida avalik-õigusliku ringhäälingu rahastamiseks kasutatavad vahendid, peab amet EMP lepingu artikli 59 lõike 2 kohaselt kontrollima, et üldist majandushuvi pakkuva teenuse osutamisel konkurentsieeskirjade tavapärasest kohaldamisest tehtav erand ei mõjutaks konkurentsi Euroopa Majanduspiirkonnas ebaproportsionaalsel viisil.
The test is of a ‘negative’ nature: it examines whether the measure adopted is not disproportionate.
Tegemist on nn negatiivse testiga: selle abil tehakse kindlaks, kas vastu võetav meede on ebaproportsionaalne.
The aid should also not affect the development of trade to such an extent as would be contrary to the common interests.
Peale selle ei tohi abi mõjutada kaubanduse arengut sellisel määral, et see oleks vastuolus ühiste huvidega.
The Resolution ocanublic service broadcasting confirms this approach also for public service broadcasting, stating that funding should not ‘affect trading conditions and competition in the Community to an extent which would be contrary to the common interest, while the realisation of the remit of that public service shall be taken into account’.
Resolutsioonis avalik-õigusliku ringhäälingu kohta nähakse selline lähenemisviis ette ka avalik-õigusliku ringhäälingu puhul, selgitades, et rahastamine ei tohi „mõjutada kaubandustingimusi ega konkurentsi ühenduses sel määral, mis oleks vastuolus ühiste huvidega, kusjuures arvesse võetakse avaliku teenuse osutamist”.
Transparency requirements for the State aid assessment
Läbipaistvusnõuded riigiabi hindamisel
The above-described assessment by the Authority requires a clear and precise definition of the public service remit and a clear and appropriate separation between public service activities and non-public service activities.
Eespool kirjeldatud ameti poolne hindamine eeldab avaliku teenuse osutamise selget määratlust ning avalike teenuste ja avalike teenuste välise tegevuse asjakohast lahusust.
Separation of accounts between these two spheres is normally already required at national level to ensure transparency and accountability when using public funds.
Eraldi raamatupidamisarvestust nõutakse üldjuhul riigi tasandil, et tagada riiklike vahendite kasutamisel läbipaistvus ja aruandlus.
A separation of accounts is necessary to allow the Authority to carry out its proportionality test.
Eraldi raamatupidamisarvestus on vajalik selleks, et ametil oleks võimalik hinnata proportsionaalsuse põhimõtte järgimist.
It will provide the Authority with a tool for examining alleged cross-subsidisation and for defending justified compensation payments for general economic interest tasks.
Selle abil saab amet uurida väidetavat ristsubsideerimist ja toetada õigustatud hüvitiste maksmist üldiste majandushuvidega seotud ülesannete täitmisel.
Only on the basis of proper cost and revenue allocation can it be determined whether the public financing is actually limited to the net costs of the public service remit and thus acceptable under Article 59(2) of the EEA Agreement.
Ainult tulude ja kulude asjakohase jaotuse alusel on võimalik kindlaks teha, kas riiklik rahastamine piirdub tegelikult avaliku teenuse osutamise netokuludega ja on seega EMP lepingu artikli 59 lõike 2 kohaselt vastuvõetav.
The transparency requirements in the financial relations between public authorities and public undertakings and within undertakings granted special or exclusive rights or entrusted with the operation of a service of general economic interest are indicated in Directive 80/73/EEC [25].
Läbipaistvusnõuded, mis reguleerivad finantssuhteid ametiasutuste ja riigi osalusega äriühingute ning eri- või ainuõigusega ettevõtjate või selliste ettevõtjate vahel, kellele on usaldatud üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamine, on esitatud direktiivis 80/723/EMÜ. [25]
The EFTA States have been required by Directive 80/723/EEC to take the measures necessary to ensure — in the case of any undertaking granted special or exclusive rights or entrusted with the operation of a service of general economic interest and receiving State aid in any form whatsoever and which carries out other activities, that is to say, non-public service activities — that: (a) the internal accounts corresponding to different activities, i. e. public service and non-public service activities, are separate; (b) all costs and revenues are correctly assigned or allocated on the basis of consistently applied and objectively justifiable cost accounting principles; and (c) the cost-accounting principles according to which separate accounts are maintained are clearly established.
Direktiivi 80/723/EMÜ kohaselt peavad EFTA riigid võtma vajalikud meetmed tagamaks, et eri- või ainuõigusega ettevõtjate puhul või selliste ettevõtjate puhul, kellele on usaldatud üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamine ja kes saavad mis tahes vormis riigiabi ja tegelevad muu, st avaliku teenuse välise tegevusega: peetakse eraldi ettevõttesisest raamatupidamisarvestust erinevate tegevusalade, st avalike teenuste ja avaliku teenuse välise tegevuse kohta; b) toimub kõigi kulude ja tulude assigneerimine ja jaotamine järjepidevalt kohaldatavate ja objektiivselt põhjendatud kuluarvestuspõhimõtete alusel; c) on selgelt kindlaks määratud eraldi raamatupidamisarvestuse pidamise kuluarvestuspõhimõtted.
The general transparency requirements apply also to broadcasters as indicated in the fifth recital of Directive 2000/52/EC [26].
Põhilisi läbipaistvusnõudeid kohaldatakse ka ringhäälinguorganisatsioonide suhtes, nagu nimetatakse direktiivi 2000/52/EÜ viiendas põhjenduses.
The new requirements apply to public service broadcasters, in so far as they are beneficiaries of State aid and they are entrusted with the operation of a service of general economic interest, for which the State aid was not fixed for an appropriate period following an open, transparent and non-discriminatory procedure.
Uusi nõudeid kohaldatakse avalik-õiguslike ringhäälinguorganisatsioonide suhtes, kui nad saavad riigiabi ja neile on usaldatud üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamine, mille puhul riigiabi ei ole kohaseks ajavahemikuks kindlaks määratud avatud, läbipaistva ja mittediskrimineeriva menetluse tulemusena.
The obligation of separation of accounts does not apply to public service broadcasters whose activities are limited to the provision of services of general economic interest and which do not operate activities outside the scope of those services.
Eraldi raamatupidamisarvestuse kohustust ei kohaldata nende avalik-õiguslike ringhäälinguorganisatsioonide suhtes, kelle tegevusala piirdub üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamisega ning kellel puuduvad nende teenuste välised tegevusalad.
In the broadcasting sector, the separation of accounts does not pose a particular problem on the revenue side, but may not be straightforward or, indeed, feasible on the cost side.
Eraldi raamatupidamisarvestus ei tekita erilisi probleeme ringhäälingusektori tulude seisukohalt, kuid kulude puhul võib see osutuda keeruliseks või koguni võimatuks.
This is due to the fact that, in the broadcasting sector, EFTA States may consider the whole programming of the broadcasters as covered by the public service remit, while at the same time allowing for its commercial exploitation.
See on tingitud asjaolust, et ringhäälingusektoris võivad EFTA riigid võtta seisukoha, et avaliku teenuse osutamine hõlmab ringhäälinguorganisatsioonide kogu programmivalikut, võimaldades samal ajal kasutada seda ärieesmärgil.
In other words, different activities share the same input to a large extent.
See tähendab, et eri tegevusvaldkondi rahastatakse suurel määral samadest allikatest.
For these reasons, the Authority considers that, on the revenue side, broadcasting operators should give a detailed account of the sources and amount of all income accruing from the performance of non-public service activities.
Seetõttu leiab amet, et tulude osas peavad ringhäälinguorganisatsioonid esitama üksikasjaliku ülevaate kõigist sissetulekuallikatest ja summadest, mis on seotud avaliku teenuse välise tegevusega.
On the expenditure side, costs specific to the non-public service activity should be clearly identified.
Kulude osas tuleb selgelt eristada avaliku teenuse välise tegevusega seotud kulud. Kui samu ressursse – näiteks töötajad, seadmed, püsiseadmed jne – kasutatakse nii avaliku teenuse kui avaliku teenuse välise tegevuse puhul, tuleks nendega seotud kulud jaotada ettevõtte kogukulude alusel koos avaliku teenuse välise tegevusega ja ilma selleta.
The above implies that, contrary to the approach generally adopted in other utilities sectors, costs that are entirely attributable to public service activities, while benefiting also commercial activities, need not be apportioned between the two and can be entirely allocated to public service.
Eespool öeldu näitab, et vastupidiselt kommunaalteenuste sektoris valitud tavapärasele lähenemisviisile ei pea kulusid, mis on seotud ainult avalike teenustega ning toovad samal ajal kasu ka äritegevusele, jagama kõnealuse kahe tegevusala vahel, vaid need võib täielikult eraldada avalike teenuste valdkonnale.
This could be the case, for example, with the production costs of a programme which is shown as part of the public service remit but is also sold to other broadcasters.
Sellised kulud on näiteks niisuguste programmide tootmiskulud, mida edastatakse avaliku teenuse osutamise raames, kuid müüakse ka teistele ringhäälinguorganisatsioonidele.
The main example, however, would be that of the number of viewers, which is generated both to fulfil the public service remit and to sell advertising space.
Olulisim näide on siiski vaatajaskonna leidmine, mille eesmärk on nii avaliku teenuse osutamine kui ka reklaamiaja müük.
It is considered that a full distribution of these costs between the two activities risks being arbitrary and not meaningful.
Leitakse, et nende kulude täielik jagamine kahe tegevusala vahel võib osutuda suvaliseks ja põhjendamatuks.
However, cost allocation from the point of view of transparency of accounts should not be confused with cost recovery in the definition of pricing policies.
Raamatupidamise selguse ja arusaadavuse seisukohalt ei tohi kulude jaotamist segi ajada kulude eest tasumisega hinnapoliitika määratlemisel.
The latter issue is addressed in section 24 C.6.3.3.(2).
Viimati nimetatud küsimust käsitletakse punkti 24.C.6.3.3 alapunktis 2 järgmiselt.
In carrying out the proportionality test, the Authority starts from the consideration that the State funding is normally necessary for the undertaking to carry out its public service tasks.
Proportsionaalsuse põhimõtte järgimise hindamisel eeldab amet, et avaliku teenuse osutamisega seotud ülesannete täitmiseks vajab ettevõtja tavaliselt riigi rahastamist.
However, in order to satisfy this test, it is necessary that the State aid does not exceed the net costs of the public service mission, also taking into account other direct or indirect revenues derived from the public service mission.
Selle põhimõtte järgimise tagamiseks ei tohi riigiabi ületada avaliku teenuse eesmärgi täitmisega seotud netokulusid, võttes arvesse ka muud avaliku teenuse eesmärgi täitmisest saadavat otsest või kaudset tulu.
For this reason, the net benefit that non-public service activities derive from the public service activity will be taken into account in assessing the proportionality of the aid.
Seetõttu tuleb abi proportsionaalsuse hindamisel arvesse võtta puhaskasu, mida avaliku teenuse väline tegevus saab seoses avalike teenuste osutamisega.
On the other hand, there might be market distortions which are not necessary for the fulfilment of the public service mission.
Samas võib esineda turumoonutusi, mis ei ole vajalikud avaliku teenuse eesmärgi täitmiseks.
For example, a public service broadcaster, in so far as lower revenues are covered by the State aid, might be tempted to depress the prices of advertising or other non-public service activities on the market, so as to reduce the revenue of competitors.
Näiteks kui avalik-õigusliku ringhäälinguorganisatsiooni väikesemahulised tulud katab riigiabi, võib organisatsioonil tekkida soov langetada turul reklaamihindu või muude avaliku teenuse väliste teenuste hindu, et vähendada konkurentide saadavat tulu.
Whenever a public service broadcaster undercuts prices in non-public service activities below what is necessary to recover the stand-alone costs that an efficient commercial operator in a similar situation would normally have to recover, such practice would indicate the presence of overcompensation of public service obligations.
Kui avalik-õiguslik ringhäälinguorganisatsioon kehtestab avaliku teenuse välise tegevuse puhul hinnad, mis on madalamad, kui on vaja selleks, et katta üksnes tegevuskulud, mida tõhus äriettevõtja peaks samasuguses olukorras tavaliselt kandma, näitab see avaliku teenuse osutamise kohustuse ülemäärast hüvitamist.
This would in any event affect trading conditions and competition in the European Economic Area to an extent which would be contrary to the common interest.
See mõjutab kaubandustingimusi ja konkurentsi Euroopa Majanduspiirkonnas määral, mis on vastuolus ühiste huvidega.
Accordingly, in carrying out the proportionality test, the Authority will consider whether or not any distortion of competition arising from the aid can be justified in terms of the need to perform the public service as defined by the EFTA State and to provide for its funding.
Seetõttu kaalub amet proportsionaalsuse põhimõtte järgimise hindamisel, kas abist tulenev konkurentsi moonutamine võib olla põhjendatud, pidades silmas vajadust osutada EFTA riigi määratletud avalikku teenust ning tagada selle rahastamine.
When necessary the Authority will also take action in light of other provisions of the EEA Agreement.
Vajaduse korral võtab amet meetmeid ka EMP lepingu teiste sätete alusel.
The analysis of the effects of State aid on competition and development of trade will inevitably have to be based on the specific characteristics of each situation.
Riigiabi poolt konkurentsile ja kaubanduse arengule avaldatava mõju analüüsimisel tuleb alati lähtuda konkreetse olukorra eripärast.
The actual competitive structure and other characteristics of each of the markets cannot be described in the present communication, as they are generally quite different from each other.
Käesolevas teatises ei ole võimalik kirjeldada igale turule omaseid konkurentsipõhimõtteid ja muid iseloomulikke tunnuseid, sest need on üldiselt erinevad.
For the same reason, these Guidelines cannot ex ante define the conditions under which the prices of the public service broadcasters are in line with the principles explained in section 24.C.6.3.3. (2).
Samal põhjusel ei saa kõnealustes suunistes eelnevalt kindlaks määrata, millistel tingimustel on avalik-õiguslike ringhäälinguorganisatsioonide hinnad kooskõlas punkti 24.C.6.3.3 alapunktis 2 selgitatud põhimõtetega.
Therefore the assessment under Article 59(2) of the EEA Agreement of the compatibility of State aid to public broadcasters can finally only be made on a case-by-case basis, according to the Authority’s practice.
Seepärast saab avalik-õiguslikele ringhäälinguorganisatsioonidele antava riigiabi kokkusobivust hinnata EMP lepingu artikli 59 lõike 2 alusel ainult iga üksikjuhtumi puhul eraldi, lähtudes ameti väljakujunenud tavadest.
In its assessment, the Authority will take into account the fact that, to the extent that State aid is necessary to carry out the public service obligation, the system as a whole might also have the positive effect of maintaining an alternative source of supply in some relevant markets [28].
Amet võtab hindamisel arvesse asjaolu, et kui riigiabi on vajalik avaliku teenuse osutamise kohustuse täitmiseks, võib olemasoleval süsteemil tervikuna olla ka positiivne mõju, säilitades mõningatel asjaomastel turgudel alternatiivse tarneallika.
However, this effect has to be balanced against possible negative effects of the aid, such as preventing other operators from entering these markets, thereby allowing a more oligopolistic market structure, or leading to possible anti-competitive behaviour of public service operators in the relevant markets.
Positiivset mõju tuleb võrrelda abi võimaliku negatiivse mõjuga, milleks on näiteks teiste ettevõtjate turulepääsu takistamine ja oligopoolse turustruktuuri tekkimise võimaldamine või avalikku teenust osutavate ettevõtjate võimalik konkurentsivastane käitumine asjaomastel turgudel.
The Authority will also take into account the difficulty some EFTA States may have to collect the necessary funds, if costs per inhabitant of the public service are, ceteris paribus, higher [29].
Amet võtab arvesse ka asjaolu, et mõnedel EFTA riikidel võib tekkida vajalike vahendite hankimisel raskusi, kui avaliku teenuse kulud elaniku kohta on suuremad, tingimusel et muud tingimused püsivad muutumatuna. [29]
This chapter is to a large extent based on the Commission Communication on the application of the State aid rules to public service broadcasting, OJ C 320, 15.11.2001, p. 5.
Käesolev peatükk põhineb suures osas komisjoni teatisel riigiabi eeskirjade kohaldamise kohta avalik-õigusliku ringhäälingu suhtes, EÜT C 320, 15.11.2001, lk 5.