natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Case C-280/2000 Altmark Trans GmbH and Regierungspräsidium Magdeburg v Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH (Altmark) (2003) ECR I-7747.
Otsus kohtuasjas C-280/2000, Altmark Trans GmbH ja Regierungspräsidium Magdeburg vs. Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH (Altmark); EKL 2003, lk I-7747.
OJ L 109, 26.4.2007, p. 44 and EEA Supplement No 20, 26.4.2007, p. 1, also available on the Authority’s website http://www.eftasurv.int/?1=1&showLinkID=16997&1=1
ELT L 109, 26.4.2007, lk 44 ja EMP kaasanne nr 20, 26.4.2007, lk 1, kättesaadav ka järelevalveameti veebilehel http://www.eftasurv.int/?1=1&showLinkID=16997&1=1.
Joint Committee Decision No 91/2006 (OJ L 289, 19.10.2006, p. 31 and EEA Supplement No 52, 19.10.2006, p. 24), entry into force on 8.7.2006.
Ühiskomitee otsus nr 91/2006 (ELT L 289, 19.10.2006, lk 31 ja EMP kaasanne nr 52, 19.10.2006, lk 24, jõustunud 8.7.2006).
Directive 2007/65/EC of the European Parliament and of the Council of 11 December 2007 amending Council Directive 89/552/EEC on the coordination of certain provisions laid down by law, regulation or administrative action in Member States concerning the pursuit of television broadcasting activities (OJ L 332, 18.12.2007, p. 27).
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2007. aasta direktiiv 2007/65/EÜ, millega muudetakse nõukogu direktiivi 89/552/EMÜ teleringhäälingutegevust käsitlevate liikmesriikide teatavate õigus- ja haldusnormide koordineerimise kohta (ELT L 332, 18.12.2007, lk 27).
This Communication corresponds to the previous Chapter on the application of State aid rules to public service broadcasting adopted by the Authority on 23 April 2004, see footnote 2 above.
Kõnealune teatis on kooskõlas eelmise peatükiga riigiabi eeskirjade kohaldamise kohta avalik-õigusliku ringhäälingu suhtes, mille järelevalveamet võttis vastu 23. aprillil 2004, vt eespool joonealune märkus nr 2.
For the purpose of the present Chapter, the notion ‘audiovisual service(s)’ refers to the linear and/or non-linear distribution of audio and/or audiovisual content and of other neighbouring services such as online text-based information services.
Käesolevas peatükis hõlmab audiovisuaalteenuste mõiste audio- ja/või audiovisuaalse sisu ja muude seotud teenuste (nt tekstipõhised sidusad teabeteenused) lineaarset ja/või mittelineaarset edastamist.
This notion of ‘audiovisual service(s)’ must be distinguished from the narrower concept of ‘audiovisual media service(s)’, as defined in Article 1(a) of Directive 2007/65/EC (Audiovisual Media Services Directive).
Selliselt määratletud audiovisuaalteenus(t)e mõistet tuleks eristada kitsamast audiovisuaalmeedia teenus(t)e mõistest, nagu see on määratletud direktiivi 2007/65/EÜ (audiovisuaalmeedia teenuste direktiivi) artikli 1 punktis a.
Case C-260/89 ERT (1991) ECR I-2925.
Otsus kohtuasjas C-260/89, ERT, EKL 1991, lk I-2925.
For the purpose of the present Chapter, the term ‘public service’ has to be intended as referring to the term ‘service of general economic interest’ used in Article 59(2) of the EEA Agreement.
Käesolevas peatükis osutab termin „avalik teenus” EMP lepingus artikli 59 lõikes 2 osutatud terminile „üldist majandushuvi pakkuv teenus”.
The Resolution concerning public service broadcasting was incorporated to the EEA Agreement as an act which the Contracting Parties shall take note of by Decision No 118/1999 (OJ L 325, 21.12.2000, p. 33 and EEA Supplement No 60, 21.12.2000, p. 423 (Icelandic) and p. 424 (Norwegian)), entry into force on 1.10.1999.
Resolutsioon avalik-õigusliku ringhäälingu kohta inkorporeeriti EMP lepingusse õigusaktina, mida lepinguosalised võtavad arvesse EMP Ühiskomitee otsusega nr 118/1999 (EÜT L 325, 21.12.2000, lk 33 ja EMP kaasanne nr 60, 21.12.2000, lk 423 (islandikeelne) ja lk 424 (norrakeelne)), jõustunud 1.10.1999.
Article 6(1) and 6(2)(h) of the Unesco Convention on the Protection and Promotion of the Diversity of Cultural Expressions.
UNESCO kultuuri väljendusvormide mitmekesisuse kaitse ja edendamise konventsiooni artikli 6 lõige 1 ja lõike 2 punkt h.
Recommendation CM/Rec(2007)2 of the Committee of the Ministers to Member States on media pluralism and diversity of media content, adopted on 31.1.2007 at the 985th meeting of the Ministers’ Deputies.
Ministrite komitee soovitus CM/Rec(2007)2 liikmesriikidele meediakanalite paljususe ja meediasisu mitmekesisuse kohta, vastu võetud 31. jaanuaril 2007 ministrite asetäitjate 985. kohtumisel
Recommendation CM/Rec(2007)3 of the Committee of Ministers to Member States on the remit of public service media in the information society, adopted on 31.1.2007 at the 985th meeting of the Ministers’ Deputies.
Ministrite komitee soovitus CM/Rec(2007)3 liikmesriikidele avalik-õigusliku meedia ülesannete kohta infoühiskonnas, vastu võetud 31. jaanuaril 2007 ministrite asetäitjate 985. kohtumisel.
For instance, EFTA Surveillance Authority Decision No 180/09/COL of 31 March 2009 on the aid schemes for audiovisual productions and development of screenplays and educational measures (OJ C 236, 1.10.2009, p. 5 and EEA Supplement No 51, 1.10.2009, p. 17).
Näiteks EFTA järelevalveameti 31. märtsi 2009. aasta otsus nr 180/09/COL abikavade kohta audiovisuaalsele toodangule, stsenaariumide arendusele ja haridusmeetmetele (ELT C 236, 1.10.2009, lk 5 ja EMP kaasanne nr 51, 1.10.2009, lk 17).
See also the Chapter on State aid to cinematographic and other audiovisual works of the Authority’s State Aid Guidelines, adopted by the EFTA Surveillance Authority Decision No 788/08/COL of 17 December 2008 amending, for the 67th time, the procedural and substantive rules in the field of State aid by amending the existing chapters on reference and discount rates and on State aid granted in the form of guarantees and by introducing a new chapter on recovery of unlawful and incompatible State aid, on State aid to cinematographic and other audiovisual works and State aid for railway undertakings, not published yet, available on the Authority’s website: http://www.eftasurv.int/?1=1&showLinkID=15643&1=1
Vt ka järelevalveameti riigiabisuuniste peatükk kinematograafiateoste ja muude audiovisuaalteoste riigiabieeskirjade kohta, vastu võetud EFTA järelevalveameti 17. detsembri 2008. aasta otsusega nr 788/08/COL, millega muudetakse kuuekümne seitsmendat korda riigiabi käsitlevaid menetlus- ja sisulisi eeskirju, muutes peatükke viite- ja diskontomäärade ning garantiidena antava riigiabi kohta ning lisades uue peatüki ebaseadusliku ja ühisturuga kokkusobimatu abi tagasinõudmise, kinematograafilistele ja muudele audiovisuaalsetele teostele riigiabi andmise ning raudtee-ettevõtjatele antava riigiabi kohta; seni avaldamata, kättesaadav järelevalveameti veebilehel http://www.eftasurv.int/?1=1&showLinkID=15643&1=1.
Joint Committee Decision No 55/2007 (OJ L 266, 11.10.2007, p. 15 and EEA Supplement No 48, 11.10.2007, p. 12), entry into force on 9.6.2007.
Ühiskomitee otsus nr 55/2007 (ELT L 266, 11.10.2007, lk 15 ja EMP kaasanne nr 48, 11.10.2007, lk 12), jõustunud 9.6.2007.
According to Article 2(1)(a) of Decision 2005/842/EC, it applies to State aid in the form of ‘public service compensation granted to undertakings with an average annual turnover before tax, all activities included, of less than EUR 100 million during the two financial years preceding that in which the service of general economic interest was assigned, which receive annual compensation for the service in question of less than EUR 30 million’.
Komisjoni otsuse nr 2005/842/EÜ artikli 2 lõike 1 punkti a kohaselt kehtib see riigiabi suhtes, mida antakse järgmisel kujul: „avalike teenuste eest makstavad hüvitised, mida makstakse ettevõtetele, kelle keskmine aastakäive enne maksustamist (kõigi tegevusalade kohta kokku) oli kahel üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamisele eelnenud majandusaastal alla 100 miljoni euro ja kellele kõnealuse teenuse eest makstava hüvitise suurus jääb alla 30 miljoni euro aastas”.
Joined Cases T-309/04, T-317/04, T-329/04 and T-336/04 TV2/Danmark v Commission (TV2) (2008) ECR II-2935, paragraph 156.
Otsus liidetud kohtuasjades T-309/04, T-317/04, T-329/04 ja T-336/04, TV2/Danmark vs. komisjon (edaspidi „TV2”), EKL 2008, lk II-2935, punkt 156.
Regarding the qualification of licence fee funding as State resources, see TV2 judgment, cited above, paragraphs 158–159.
Litsentsitasu rahastamise riigivahenditeks lugemise kohta vt otsus eespool nimetatud TV2 kohtuasjas, punktid 158–159.
Cases C-730/79 Philip Morris Holland v Commission (1980) ECR 2671, paragraph 11; C-303/88 Italy v Commission (1991) ECR I-1433, paragraph 27; C-156/98 Germany v Commission (2000) ECR I-6857, paragraph 33.
Otsus kohtuasjas C-730/79, Philip Morris Holland vs. komisjon, EKL 1980, lk 2671, punkt 11; otsus kohtuasjas C-303/88, Itaalia vs. komisjon, EKL 1991, lk I-1433, punkt 27; otsus kohtuasjas C-156/98, Saksamaa vs. komisjon, EKL 2000, lk I-6857, punkt 33.
C-44/93 Namur-Les Assurances du Crédit SA v Office National du Ducroire and the Belgian State (1994) ECR I-3829.
Otsus kohtuasjas C-44/93, Namur-Les Assurances du Crédit SA vs. Office National du Ducroire ja Belgia, EKL 1994, lk I-3829.
See, for example, the decisions of the Commission in the following cases: E 8/06, State funding for Flemish public service broadcaster VRT (OJ C 143, 10.6.2008, p. 7); E 4/05, State aid financing of RTE and TNAG (TG4) (OJ C 121, 17.5.2008, p. 5); E 9/05, Licence fee payments to RAI (OJ C 235, 23.9.2005, p. 3); E 10/2005, Licence fee payments to France 2 and 3 (OJ C 240, 30.9.2005, p. 20); E 8/05, Spanish national public service broadcaster RTVE (OJ C 239, 4.10.2006, p. 17); C 2/04, Ad hoc financing of Dutch public broadcasters (OJ L 49, 22.2.2008, p. 1); C 60/99, Commission Decision 2004/838/EC of 10 December 2003 on State aid implemented by France for France 2 and France 3 (OJ L 361, 8.12.2004, p. 21); C 62/99, Commission Decision 2004/339/EC of 15 October 2003 on the measures implemented by Italy for RAI SpA (OJ L 119, 23.4.2004, p. 1); NN 88/98, Financing of a 24-hour advertising-free news channel with licence fee by the BBC (OJ C 78, 18.3.2000, p. 6) and NN 70/98, State aid to public broadcasting channels Kinderkanal and Phoenix (OJ C 238, 21.8.1999, p. 3).
Vt näiteks komisjoni otsused järgmiste juhtumite kohta: E 8/06, riigiabi flaami avalik-õiguslikule ringhäälinguorganisatsioonile VRT (ELT C 143, 10.6.2008, lk 7); E 4/05, riigiabi RTE ja TNAG (TG4) rahastamiseks (ELT C 121, 17.5.2008, lk 5); E 9/05, litsentsitasude toetus RAI-le (ELT C 235, 23.9.2005, lk 3); E 10/05, litsentsitasude toetus France 2-le ja France 3-le (ELT C 240, 30.9.2005, lk 20); E 8/05, Hispaania riiklik avalik-õiguslik ringhäälinguorganisatsioon RTVE (ELT C 239, 4.10.2006, lk 17); C 2/04, Madalmaade avalik-õiguslike ringhäälinguorganisatsioonide ajutine rahastamine (ELT L 49, 22.2.2008, lk 1); C 60/99, komisjoni otsus 2004/838/EÜ, 10. detsember 2003, Prantsusmaa poolt France 2-le ja France 3-le antud riigiabi kohta (ELT L 361, 8.12.2004, lk 21); C 62/99, komisjoni otsus 2004/339/EÜ, 15. oktoober 2003, Itaalia RAI SpA-le kohaldatud meetmete kohta (ELT L 119, 23.4.2004, lk 1); abi NN 88/98, 24-tunnise reklaamivaba uudistekanali rahastamine BBC litsentsitasust (EÜT C 78, 18.3.2000, lk 6); abi NN 70/98, riigiabi avalik-õigusliku ringhäälingu kanalitele Kinderkanal ja Phoenix (EÜT C 238, 21.8.1999, lk 3).
Joined Cases T-195/01 and T-207/01 Government of Gibraltar v Commission (Gibraltar) (2002) ECR II-2309.
Otsus liidetud kohtuasjades T-195/01 ja T-207/01: Gibraltari valitsus vs. komisjon (Gibraltar), EKL 2002, lk II-2309.
For example, Commission Decisions NN 88/98, BBC 24-hours (OJ C 78, 18.3.2000, p. 6) and NN 70/98, Kinderkanal and Phoenix, cited above.
Näiteks eespool nimetatud komisjoni otsused NN 88/98 24-tunnise reklaamivaba BBC uudistekanali kohta (EÜT C 78, 18.3.2000, lk 6) ja NN 70/98 Kinderkanali ja Phoenixi kohta, osundatud eespool.
NN 70/98, Kinderkanal and Phoenix, cited above.
Eespool nimetatud otsus NN 70/98 Kinderkanali ja Phoenixi kohta.
Case 172/80 Zuechner (1981) ECR 2021.
Otsus kohtuasjas C-172/80, Zuechner, EKL 1981, lk 2021.
Case C-242/95 GT-Link (1997) ECR 4449.
Otsus kohtuasjas C-242/95, GT-Link, EKL 1997, lk 4449.
Case C-159/94 EDF and GDF (1997) ECR I-5815.
Otsus kohtuasjas C-159/94 EDF ja GDF, EKL 1997, lk I-5815.
See, for example, the decisions of the Commission in the following cases: E 8/06, State funding for Flemish public service broadcaster VRT (OJ C 143, 10.6.2008, p. 7); E 4/05, State aid financing of RTE and TNAG (TG4) (OJ C 121, 17.5.2008, p. 5); E 3/05, Aid to the German public service broadcasters (OJ C 185, 8.8.2007, p. 1); E 9/05, Licence fee payments to RAI (OJ C 235, 23.9.2005, p. 3); E 10/05, Licence fee payments to France 2 and 3 (OJ C 240, 30.9.2005, p. 20); E 8/05, Spanish national public service broadcaster RTVE (OJ C 239, 4.10.2006, p. 17); C 2/04, Ad hoc financing of Dutch public service broadcasters (OJ L 49, 22.2.2008, p. 1).
Vt näiteks komisjoni otsused järgmiste juhtumite kohta: E 8/06, riigiabi flaami avalik-õiguslikule ringhäälinguorganisatsioonile VRT (ELT C 143, 10.6.2008, lk 7); E 4/05, riigiabi RTE ja TNAG (TG4) rahastamiseks (ELT C 121, 17.5.2008, lk 5); E 3/05 abi Saksamaa avalik-õiguslikele ringhäälinguorganisatsioonidele (ELT C 185, 8.8.2007, lk 1); E 9/05, litsentsitasude toetus RAI-le (ELT C 235, 23.9.2005, lk 3); E 10/05, litsentsitasude toetus France 2-le ja France 3-le (ELT C 240, 30.9.2005, lk 20); E 8/05, Hispaania riiklik avalik-õiguslik ringhäälinguorganisatsioon RTVE (ELT C 239, 4.10.2006, lk 17); C 2/04, Madalmaade avalik-õiguslike ringhäälinguorganisatsioonide ajutine rahastamine (ELT L 49, 22.2.2008, lk 1).
See also EFTA Surveillance Authority Decision No 306/09/COL of 8 July 2009 on the Norwegian Broadcasting Corporation, available on the Authority’s website http://www.eftasurv.int/?1=1&showLinkID=16906&1=1
Vt ka EFTA järelevalveameti 8. juuli 2009. aasta otsus nr 306/09/COL Norra Ringhäälinguorganisatsiooni kohta, mis on kättesaadav järelevalveameti veebilehel http://www.eftasurv.int/?1=1&showLinkID=16906&1=1.
Commission Decision C 62/1999, RAI, paragraph 99 and C 85/2001, RTP, paragraph 158.
Komisjoni otsused C 62/1999, RAI, punkt 99 ja C 85/2001, RTP, punkt 158.
Case T-442/03 SIC v Commission (2008) ECR II-1161, paragraph 201 and TV2 judgment, cited above, paragraphs 122–124.
Otsus kohtuasjas T-442/03, SIC vs. komisjon, EKL 2008, lk II-1161, punkt 201 ja eespool viidatud TV2 kohtuotsus, punktid 122–124.
These qualitative criteria are according to the General Court ‘the justification for the existence of broadcasting SGEIs in the national audiovisual sector’.
Nimetatud kvalitatiivsed kriteeriumid on Esimese Astme Kohtu sõnul „õigustus üldist majandushuvi pakkuvatele ringhäälinguteenustele riiklikus audiovisuaalsektoris”.
There is ‘no reason for a widely defined broadcasting SGEI which sacrifices compliance with those qualitative requirements in order to adopt the conduct of a commercial operator’, see SIC v Commission, cited above, paragraph 211.
„Puudub vajadus üldist majandushuvi pakkuvate ringhäälinguteenuste laia määratluse järele, mis ohverdab nimetatud kvalitatiivsete nõuete järgimise, et võtta üle äriettevõtja käitumine”, vt eespool nimetatud kohtuasi SIC vs. komisjon, punkt 211.
Regarding the qualification of prize games, including the dialling of a premium rate number as teleshopping or advertising, under the Directive 2007/65/EC (Audiovisual Media Services Directive), see Case C-195/06 Österreichischer Rundfunk (ORF) (2007) ECR I-8817.
Auhinnamängude määratluse kohta direktiivi 2007/65/EÜ (audiovisuaalteenuste direktiiv) raames, sealhulgas tasulise numbri kasutamise kohta otsepakkumistes või reklaamides, vt otsus kohtuasjas C-195/06, Österreichischer Rundfunk (ORF), EKL 2007, lk I-8817.
See TV2 judgment, cited above, paragraphs 107–108.
Vt eespool viidatud TV2 kohtuotsus, punktid 107–108.
See Case SIC v Commission, cited above, paragraph 212.
Vt eespool viidatud kohtuotsus SIC vs. komisjon, punkt 212.
Article 4 of Directive 2006/111/EC (Transparency Directive).
Direktiivi 2006/111/EÜ artikkel 4.
Of course, this provision does not preclude public service broadcasters from earning profits with their commercial activities outside the public service remit.
Loomulikult ei keela see säte avalik-õiguslikel ringhäälinguorganisatsioonidel teenida kasumit oma äritegevusest, mis on väljaspool avaliku teenuse osutamist.
Such special reserves may be justified for major technological investments (such as digitisation) which are foreseen to occur at a certain point in time and are necessary for the fulfilment of the public service remit; or for major restructuring measures necessary to maintain the continuous operation of a public service broadcaster within a well-defined time period.
Selliseid erireserve võib lubada suuremate tehnoloogiliste investeeringute jaoks (nt digiteerimine), mille tegemine on ette nähtud konkreetsel hetkel tulevikus ja mis on vajalikud avaliku teenuse osutamise kohustuse täitmiseks; või suuremate ümberkorraldamismeetmete jaoks, mis on vajalikud avalikku teenust osutava ringhäälinguorganisatsiooni pidevaks tegutsemiseks kindlaksmääratud ajavahemikus.
As the Council of Europe provided, in its Recommendation on the remit of public service media in the information society, ‘(…) Member States may consider complementary funding solutions paying due attention to market and competition questions. In particular, in the case of new personalised services, Member States may consider allowing public service media to collect remunerations (…). However, none of these solutions should endanger the principle of universality of public service media or lead to discrimination between different groups of society (…) When developing new funding systems, Member States should pay due attention to the nature of the content provided in the interest of the public and in the common interest.’
Euroopa Nõukogu sätestas oma infoühiskonnas avalik-õigusliku meedia ülesandeid käsitlevas soovituses, et „[…] liikmesriigid võivad kaaluda täiendavaid rahastamisvõimalusi, juhul kui nad pööravad asjakohast tähelepanu turu- ja konkurentsiküsimustele. Eelkõige uute individualiseeritud teenuste puhul võivad liikmesriigid kaaluda avalik-õiguslikul meedial tasu võtmise lubamist […]. Kuid ükski selline lahendus ei tohi ohustada avalik-õigusliku meedia universaalsust ega tuua kaasa erinevate ühiskonnarühmade diskrimineerimist […]. Uute rahastamissüsteemide väljatöötamisel peaksid liikmesriigid pöörama asjakohast tähelepanu programmide sisule, pidades silmas avalikkuse ja üldisi huve.”
For example, the Authority considers that requiring direct payment from users for the provision of a specialised premium content offer would normally qualify as commercial activity.
Näiteks leiab järelevalveamet, et kasutajalt otse tasu nõudmine spetsialiseeritud kvaliteetsisu pakkumise eest tähendab üldjuhul äritegevust.
On the other hand, the Authority, for example, considers that the charging of pure transmission fees for broadcasting a balanced and varied programming over new platforms such as mobile devices would not transform the offer into a commercial activity.
Teisest küljest on järelevalveamet näiteks seisukohal, et puhtalt ülekandetasu võtmine ülekandmise eest tasakaalustatud ja mitmekesise programmivaliku pakkumisel uute platvormide, näiteks mobiilseadmete kaudu, ei muuda teenuse pakkumist äritegevuseks.
For example, the Authority considers that some forms of linear transmission, such as the simultaneous transmission of the evening TV news on other platforms (e.g. internet, mobile devices), may be qualified as not being ‘new’ for the purposes of this Chapter.
Näiteks leiab järelevalveamet, et mõningaid lineaarse edastamise viise, nagu õhtuste teleuudiste samaaegne ülekandmine muude platvormide kaudu (nt Internet, mobiiltelefon), ei pea kõnealuse peatüki tähenduses uudseks pidama.
Whether other forms of retransmission of public broadcasters’ programs on other platforms qualify as significant new services, should be determined by EFTA States, taking into account the specificities and the features of the services in question.
Seda, kas avalik-õiguslike ringhäälinguorganisatsioonide programmide muul viisil taasedastamist muude platvormide kaudu tuleks pidada uudseks teenuseks, peaksid otsustama EFTA riigid, võttes arvesse asjaomase teenuse eripära ja laadi.
See also footnote 40 above on the justification of a broadcasting SGEI.
Vt ka eespool joonealune märkus nr 40 õigustuse kohta üldist majandushuvi pakkuvatele ringhäälinguteenustele.
For example, one of the relevant issues may be to consider whether public service broadcasters are consistently overbidding for premium programme rights in a way which goes beyond the needs of the public service mandate and results in disproportionate distortions on the marketplace.
Näiteks võiks üks asjakohaseid hindamispunkte olla see, kas avalik-õiguslikud ringhäälinguorganisatsioonid pakuvad kvaliteetprogrammiõiguste eest järjekindlalt avaliku teenuse osutamise kohustust silmas pidades liiga palju ja tekitavad seega turul liigseid konkurentsimoonutusi.
Adopted by Decision No 154/07/COL of 3 May 2007 to amend the State aid Guidelines for the 63rd time, updating and incorporating a new chapter on the rules applicable to unlawful aid (OJ L 73, 19.3.2009, p. 23 and EEA Supplement No 15, 19.3.2009, p. 1), available on the Authority’s website: http://www.eftasurv.int/?1=1&showLinkID=15119&1=1
Vastu võetud 3. mai 2007. aasta otsusega nr 154/07/COL, millega kuuekümne kolmandat korda muudetakse riigiabi käsitlevaid eeskirju, ajakohastades ja lisades uue peatüki ebaseadusliku abi suhtes kohaldatavate eeskirjade kohta (ELT L 73, 19.3.2009, lk 23 ja EMP kaasanne nr 15, 19.3.2009, lk 1), kättesaadav järelevalveameti veebilehel http://www.eftasurv.int/?1=1&showLinkID=15119&1=1.
In the course of 2008 and 2009, the Authority and the EFTA States took part in the Commission’s public consultations on the review of the 2001 Communication on the application of State aid rules to public service broadcasting [9].
ja 2009. aastal võtsid järelevalveamet ja EFTA riigid osa komisjoni korraldatud avalikest konsultatsioonidest avalik-õigusliku ringhäälingu suhtes kohaldatavaid riigiabi eeskirju käsitleva 2001. aasta teatise [9] läbivaatamise teemal.
The present Chapter consolidates the Commission’s and the Authority’s case practice in the field of State aid in a future-orientated manner based on the comments received in the public consultations.
Pidades silmas tulevikku, konsolideeritakse käesolevas peatükis komisjoni ja järelevalveameti praktika riigiabi valdkonnas, tuginedes avalike konsultatsioonide käigus saadud märkustele.
The role of public service broadcasting in promoting cultural diversity was also recognised by the 2005 Unesco Convention on the Protection and Promotion of the Diversity of Cultural Expressions [15].
Avalik-õigusliku ringhäälingu rolli kultuuri väljendusvormide mitmekesisuse edendamisel tunnustati ka 2005. aastal vastu võetud UNESCO kultuuri väljendusvormide mitmekesisuse kaitse ja edendamise konventsioonis [15].
The Convention states that each party may adopt ‘measures aimed at protecting and promoting the diversity of cultural expressions within its territory’.
Konventsioonis märgitakse, et kõik osalised võivad võtta „meetmeid kultuuri väljendusvormide mitmekesisuse kaitseks ja edendamiseks oma territooriumil”.
Unesco Convention on the Protection and Promotion of the Diversity of Cultural Expressions was signed in Paris on 20.10.2005.
UNESCO kultuuri väljendusvormide mitmekesisuse kaitse ja edendamise konventsioonile kirjutati alla Pariisis 20.10.2005.
It was then ratified by Norway and accepted by Iceland.
Seejärel ratifitseeris selle Norra ja kiitis heaks Island.
See, for instance, Decision No 32/02/COL of 20 February 2002, Decision No 169/02/COL of 18 September 2002, Decision No 186/03 of 29 October 2003, Decision No 179/05/COL of 15 July 2005 and Decision No 342/06/COL of 14 November 2006.
Vt näiteks järelevalveameti 20. veebruari 2002. aasta otsus nr 32/02/COL, 18. septembri 2002. aasta otsus nr 169/02/COL, 29. oktoobri 2003. aasta otsus nr 186/03, 15. juuli 2005. aasta otsus nr 179/05/COL ja 14. novembri 2006. aasta otsus nr 342/06/COL.