natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Such a list would not provide genuine legal certainty and would thus be of little use.
Selline nimekiri ei pakuks tegelikku õiguskindlust ja seega oleks sellest vähe kasu.
The following paragraphs instead seek to clarify the distinction with respect to a number of important areas.
Selle asemel püütakse järgnevates punktides selgitada erinevust mitme olulise valdkonna näitel.
In the absence of a definition of economic activity in the EEA Agreement, the case-law appears to offer different criteria for the application of internal market rules and for the application of competition law [17].
EMP leping ei sisalda majandustegevuse määratlust, ent kohtupraktika pakub erinevaid kriteeriume siseturu eeskirjade ja konkurentsiõiguse kohaldamiseks [17].
Exercise of public powers
2.1.2 Avaliku võimu teostamine
It follows from the Court of Justice case-law that Article 107 of the Treaty, which corresponds to Article 61 of the EEA Agreement, does not apply where the State acts ‘by exercising public power’ [18] or where authorities emanating from the State act ‘in their capacity as public authorities’ [19].
Euroopa Kohtu praktikast järeldub, et aluslepingu artikkel 107, mis vastab EMP lepingu artiklile 61, ei kehti, kui riik teostab avalikku võimu [18] või kui riiklikud ametiasutused toimivad riiklike ametiasutustena [19].
An entity may be deemed to act by exercising public powers where the activity in question is a task that forms part of the essential functions of the State or is connected with those functions by its nature, its aim and the rules to which it is subject [20].
Üksust võib lugeda avalikku võimu teostavaks juhul, kui asjaomane tegevusala on osa riigi olulistest funktsioonidest või on nende funktsioonidega seotud oma olemuse, eesmärgi ja seda reguleerivate eeskirjade poolest [20].
Generally speaking, unless the EFTA State concerned has decided to introduce market mechanisms, activities that intrinsically form part of the prerogatives of official authority and are performed by the State do not constitute economic activities.
Üldjuhul ei loeta majandustegevuseks tegevusalasid, mis on olemuslikult riikliku ametiasutuse eelisõiguste osa ja milles osaleb riik. Erandiks on juhud, kus asjaomane EFTA riik on otsustanud kehtestada turumehhanismid.
Examples are activities related to:
Sellisteks tegevusaladeks on näiteks:
the army or the police;
sõjavägi või politsei;
air navigation safety and control [21];
lennuliikluse ohutus ja kontroll [21];
maritime traffic control and safety [22];
mereliikluse ohutus ja kontroll [22];
anti-pollution surveillance [23]; and
saastevastane järelevalve [23] ning
the organisation, financing and enforcement of prison sentences [24].
vanglakaristuste korraldamine, rahastamine ja täideviimine [24].
Social security
2.1.3 Sotsiaalkindlustus
Whether schemes in the area of social security are to be classified as involving an economic activity depends on the way they are set up and structured.
Kas sotsiaalkindlustust tuleks liigitada majandustegevuseks, sõltub sotsiaalkindlustussüsteemide korraldusest ja ülesehitusest.
In essence, the Court of Justice and the General Court distinguish between schemes based on the principle of solidarity and economic schemes.
Põhimõtteliselt teevad Euroopa Kohus ja Üldkohus vahet solidaarsuspõhimõttel rajanevatel ja majanduslikel süsteemidel.
The Court of Justice and the General Court have used a range of criteria to determine whether a social security scheme is solidarity-based and therefore does not involve an economic activity.
Euroopa Kohus ja Üldkohus on kasutanud mitmesuguseid kriteeriume määramaks kindlaks, kas sotsiaalkindlustussüsteem rajaneb solidaarsuspõhimõttel ega ole seega majandustegevus.
A bundle of factors can be relevant in this respect:
Mitmesugused kriteeriumid:
whether affiliation with the scheme is compulsory [25];
kas tegevuskavaga liitumine on kohustuslik [25];
whether the scheme pursues an exclusively social purpose [26];
kas süsteem täidab üksnes sotsiaalseid eesmärke [26];
whether the scheme is non-profit [27];
kas süsteem on mittetulunduslik [27];
whether the benefits are independent of the contributions made [28];
kas toetused on tehtud sissemaksetest sõltumatud [28];
whether the benefits paid are not necessarily proportionate to the earnings of the person insured [29]; and
kas makstavad hüvitised on proportsionaalsed kindlustatud isiku sissetulekutega või mitte [29] ning
whether the scheme is supervised by the State [30].
kas süsteem on riikliku järelevalve all [30].
Such solidarity-based schemes must be distinguished from economic schemes [31].
Selliseid solidaarsuspõhimõttel rajanevaid süsteeme tuleb eristada majanduslikest süsteemidest [31].
In contrast with solidarity-based schemes, economic schemes are regularly characterised by:
Erinevalt solidaarsuspõhimõttel rajanevatest süsteemidest iseloomustab majanduslikke süsteeme sageli:
optional membership [32];
valikuline liikmesus [32];
the principle of capitalisation (dependency of entitlements on the contributions paid and the financial results of the scheme) [33];
kapitaliseerimispõhimõte (väljamaksete sõltuvus tehtud sissemaksetest ja süsteemi finantstulemustest) [33];
their profit-making nature [34]; and
nende tulunduslik iseloom [34] ning
the provision of entitlements which are supplementary to those under a basic scheme [35].
alussüsteemi toetusi täiendavate väljamaksete pakkumine [35].
Some schemes combine features of both categories.
Mõned süsteemid sisaldavad mõlema kategooria elemente.
In such cases, the classification of the scheme depends on an analysis of different elements and their respective importance [36].
Sellistel juhtudel sõltub süsteemi liigitus erinevate elementide ja nende olulisuse analüüsist [36].
Health care
2.1.4 Tervishoid
In the EEA, the health care systems differ significantly between the States.
EMP riikide tervishoiusüsteemid erinevad üksteisest märkimisväärselt.
The degree to which different health care providers compete with each other in a market environment largely depends on these national specificities.
Mil määral eri tervishoiuteenuste pakkujad turukeskkonnas üksteisega konkureerivad, sõltub suurel määral järgmistest riiklikest iseärasustest.
In some national systems, public hospitals are an integral part of a national health service and are almost entirely based on the principle of solidarity [37].
Mõnes riiklikus süsteemis on riiklikud haiglad riikliku tervishoiusüsteemi lahutamatu osa ja rajanevad peaaegu täielikult solidaarsuspõhimõttel [37].
Such hospitals are directly funded from social security contributions and other state resources and provide their services free of charge to affiliated persons on the basis of universal coverage [38].
Selliseid haiglaid rahastatakse otse sotsiaalkindlustusmaksetest ja muudest riigi vahenditest ning need pakuvad oma teenuseid liikmetele üldise kindlustuskatte alusel tasuta [38].
The Court of Justice and the General Court have confirmed that, where such a structure exists, the relevant organisations do not act as undertakings [39].
Euroopa Kohus ja Üldkohus on kinnitanud, et seal, kus eksisteerivad sellelaadsed struktuurid, ei toimi asjaomased organisatsioonid ettevõtjatena [39].
Where that structure exists, even activities that in themselves could be of an economic nature, but are carried out merely for the purpose of providing another non-economic service, are not of an economic nature.
Kirjeldatud struktuuri korral ei ole majanduslik isegi see tegevus, mida saaks iseenesest pidada majanduslikuks, kuid mida viiakse läbi üksnes teise, mittemajandusliku teenuse pakkumiseks.
An organisation that purchases goods — even in large quantities — for the purpose of offering a non-economic service does not act as an undertaking simply because it is a purchaser in a given market [40].
Organisatsioon, kes ostab kaupu mittemajandusliku teenuse osutamiseks, ka juhul, kui ta ostab kaupu suures koguses, ei toimi ettevõtjana lihtsalt seepärast, et ta on asjaomasel turul ostja [40].
In other national systems, hospitals and other health care providers offer their services for remuneration, be it directly from patients or from their insurance [41].
Muudes riiklikes süsteemides pakuvad haiglad ja muud tervishoiuteenuse pakkujad oma teenuseid tasu eest, tulgu see kas otse patsientidelt või nende kindlustuselt [41].
In such systems, there is a certain degree of competition between hospitals concerning the provision of health care services.
Sellistes süsteemides konkureerivad haiglad teataval määral tervishoiuteenuste pakkumises.
Where this is the case, the fact that a health service is provided by a public hospital is not sufficient for the activity to be classified as non-economic.
Sellisel juhul ei piisa asjaolust, et tervishoiuteenust pakub riiklik haigla, tegevuse liigitamiseks mittemajanduslikuks.
The Court of Justice and the General Court have also clarified that health care services which independent doctors and other private practitioners provide for remuneration at their own risk are to be regarded as an economic activity [42].
Euroopa Kohus ja Üldkohus on ka selgitanud, et tervishoiuteenuseid, mida pakuvad tasu eest ja omal riskil sõltumatud arstid ja muud eraõiguslikud ettevõtjad, tuleb lugeda majandustegevuseks [42].
The same principles would apply as regards independent pharmacies.
Samad põhimõtted kehtiksid sõltumatute apteekide suhtes.
Education
2.1.5 Haridus
Case-law has established that public education organised within the national educational system funded and supervised by the State may be considered as a non-economic activity.
Kohtupraktika on määranud kindlaks, et riikliku haridussüsteemi raames korraldatud ja riigi järelevalve all olevat riiklikku haridusteenust võib lugeda mittemajanduslikuks tegevuseks.
In this regard, the Court of Justice has indicated that the State,
Seoses sellega on Euroopa Kohus viidanud, et
‘by establishing and maintaining such a system of public education and financed entirely or mainly by public funds and not by pupils or their parents … does not intend to become involved in activities for remuneration, but carries out its task towards its population in the social, cultural and educational areas’ [43].27.
„[riigil] ei olnud üldreeglina riigieelarvest ja mitte õppijate või nende vanemate poolt rahastatava riikliku haridussüsteemi loomisel ja ülalpidamisel kavatsust arendada tasulist tegevust, vaid ta täitis oma sotsiaalseid, kultuurilisi ja haridusalaseid ülesandeid oma elanike suhtes” [43].27.
According to the same case-law, the non-economic nature of public education is in principle not affected by the fact that pupils or their parents sometimes have to pay tuition or enrolment fees which contribute to the operating expenses of the system.
Sama kohtupraktika kohaselt ei mõjuta riikliku hariduse mittemajanduslikku iseloomu põhimõtteliselt asjaolu, et õpilastel või nende vanematel tuleb mõnikord tasuda õppemaksu või sisseastumismakse, mis aitavad kanda süsteemi toimimiskulusid.
Such financial contributions often only cover a fraction of the true costs of the service and can thus not be considered as remuneration for the service provided.
Sellised rahalised panused katavad sageli vaid murdosa teenuse tegelikest kuludest ja neid ei saa lugeda tasuks osutatud teenuse eest.
They therefore do not alter the non-economic nature of a general education service predominantly funded by the public purse [44].
Seega ei muuda need peamiselt riigi vahenditest rahastatava üldise haridusteenuse mittemajanduslikku olemust [44].
These principles can cover public educational services such as vocational training [45], private and public primary schools [46] and kindergartens [47], secondary teaching activities in universities [48] and the provision of education in universities [49].
Need põhimõtted võivad hõlmata selliseid riiklikke haridusteenuseid nagu kutseõpe [45], era- ja riiklikud algkoolid [46] ning lasteaiad [47], kõrvaltegevus ülikooli õppejõuna [48] ja hariduse andmine ülikoolides [49].
Such public provision of educational services must be distinguished from services financed predominantly by parents or pupils or commercial revenues.
Sellist haridusteenuste riiklikku pakkumist tuleb eristada nendest teenustest, mida rahastatakse peamiselt lapsevanemate või õpilaste poolt või ärituludest.
For example, commercial enterprises offering higher education financed entirely by students clearly fall within the latter category.
Näiteks jäävad täielikult üliõpilaste poolt rahastatavad kõrgharidust pakkuvad äriettevõtjad ilmselgelt sellest kategooriast välja.
In certain systems, public institutions can also offer educational services which, due to their nature, financing structure and the existence of competing private organisations, are to be regarded as economic.
Teatavates süsteemides saavad haridusteenuseid pakkuda ka riiklikud asutused, mida tuleks nende olemuse, rahastamisstruktuuri ja konkureerivate eraõiguslike organisatsioonide olemasolu tõttu majandustegevusega tegelevateks lugeda.
In the State Aid Guidelines on aid for research and development and innovation [50], the Authority has clarified that certain activities of universities and research organisations fall outside the ambit of the state aid rules.
Järelevalveamet selgitas riigiabi suunistes teadus- ja arendustegevuseks ning innovatsiooniks antava riigiabi kohta [50], et ülikoolide ja teadusasutuste teatav tegevus jääb riigiabi eeskirjade reguleerimisalast välja.
This concerns the primary activities of research organisations, namely:
See käib peamiselt teadusasutuste esmase tegevuse kohta:
the conduct of independent research and development for more knowledge and better understanding, including collaborative research and development;
sõltumatu teadus- ja arendustegevus teadmiste suurendamise ja arusaamise parandamise nimel, sealhulgas teadus- ja arenduskoostöö ning
and the dissemination of research results.
uuringutulemuste levitamine.
The Authority has also clarified that technology transfer activities (licensing, spin-off creation or other forms of management of knowledge created by the research organisation) are non-economic where those activities are of an internal nature [51] and all income is reinvested in the primary activities of the research organisations concerned [52].
Lisaks sellele on järelevalveamet selgitanud, et tehnoloogiasiirdega seotud tegevus (litsentsid, järelteadmiste loomine või teadusasutuse loodud teadmiste muu kasutamisviis) on mittemajanduslik juhul, kui kõnealune tegevus toimub asutuse sees [51] ja kogu sissetulek sellest investeeritakse uuesti asjaomaste teadusasutuse esmastesse tegevustesse [52].
State resources
2.2 Riigi vahendid
Only advantages granted directly or indirectly through state resources can constitute state aid within the meaning of Article 61 of the EEA Agreement [53].
Riigiabina EMP lepingu artikli 61 tähenduses saab käsitada üksnes otseselt või kaudselt riigi vahenditest antavaid eeliseid [53].
Advantages financed from private resources may have the effect of strengthening the position of certain undertakings but do not fall within the scope of Article 61 of the EEA Agreement.
Eravahenditest rahastatavad eelised võivad tugevdada teatavate ettevõtjate positsiooni, kuid ei kuulu EMP lepingu artikli 61 reguleerimisalasse.
This transfer of state resources may take many forms such as direct grants, tax credits and benefits in kind.
Selline riigi vahendite ümberpaigutamine võib toimuda mitmes vormis, näiteks otsetoetused, maksusoodustused ja mitterahalised hüvitised.
In particular, the fact that the State does not charge market prices for certain services constitutes a waiver of state resources.
Eelkõige on riigi vahenditest loobumine see, kui riik ei nõua teatavate teenuste eest turuhinda.
In its judgment in Case C-482/99 France v Commission [54], the Court of Justice also confirmed that the resources of a public undertaking constitute state resources within the meaning of Article 107 of the Treaty, corresponding to Article 61 of the EEA Agreement, because the public authorities are capable of controlling these resources.
Ka Euroopa Kohus kinnitas oma otsuses, mille ta tegi kohtuasjas C-482/99 Prantsusmaa vs. komisjon [54], et riikliku ettevõtja vahendid on riigi vahendid aluslepingu artikli 107 (mis vastab EMP lepingu artiklike 61) tähenduses, sest riiklikud ametiasutused saavad neid vahendeid kontrollida.
In cases where an undertaking entrusted with the operation of an SGEI is financed by resources provided by a public undertaking and this financing is imputable to the State, such financing is thus capable of constituting state aid.
Juhul kui ettevõtjat, kellele on tehtud ülesandeks üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamine, rahastatakse riikliku ettevõtja käest saadavate vahenditega ja see rahastamine on seostatav riigiga, võib tegemist olla riigiabiga.
The granting, without tendering, of licences to occupy or use public domain, or of other special or exclusive rights having an economic value, may imply a waiver of state resources and create an advantage for the beneficiaries [55].
Riigi tegevusalal toimuv tegevus või kasutuslitsentside või muude majanduslikku väärtust omavate eri- või ainuõiguste andmine ilma pakkumismenetluseta võib tähendada riigi vahenditest loobumist ja luua nende saajatele eelise [55].
EFTA States may, in some instances, finance an SGEI from charges or contributions paid by certain undertakings or users, the revenue from which is transferred to the undertakings entrusted with the operation of that SGEI.
EFTA riigid võivad mõnel juhul rahastada üldist majandushuvi pakkuvat teenust teatavate ettevõtjate või kasutajate makstavatest tasudest või osamaksudest, mis antakse üle ettevõtjale, kellele on tehtud ülesandeks kõnealuse üldist majandushuvi pakkuva teenuse osutamine.
This type of financing arrangement has been examined by the Court of Justice, in particular in its judgment in Case 173/73 Italy v Commission [56], in which it held that:
Euroopa Kohus on uurinud sellist rahastamiskorda, eelkõige oma otsuses kohtuasjas 173/73: Itaalia vs. komisjon [56], milles on öeldud:
‘As the funds in question are financed through compulsory contributions imposed by State legislation and as, as this case shows, they are managed and apportioned in accordance with the provisions of that legislation, they must be regarded as State resources within the meaning of Article [107 of the Treaty], even if they are administered by institutions distinct from the public authorities.’
„Kuna kõnealuseid vahendeid rahastatakse riigi õigusega sätestatud kohustuslike osamaksude kaudu ja neid, nagu käesoleva juhtumi puhul, hallatakse ja jagatakse kooskõlas osutatud õigussätetega, tuleb neid lugeda riigi vahenditeks [aluslepingu] artikli [107] tähenduses ning seda isegi juhul, kui neid haldavad asutused, mis ei ole riiklikud ametiasutused.”
Similarly, in its judgment in Joined Cases C-78/90 to C-83/90 Compagnie Commerciale de l’Ouest [57], the Court of Justice confirmed that measures financed through parafiscal charges constitute measures financed through state resources.
Samuti kinnitas Euroopa Kohus oma otsuses liidetud kohtuasjades C-78/90 kuni C-83/90: Compagnie Commerciale de l’Ouest [57], et maksutaolistest lõivudest rahastatavad meetmed on riigi vahenditest rahastatavad meetmed.
Accordingly, compensatory payments for the operation of SGEIs which are financed through parafiscal charges or compulsory contributions imposed by the State and managed and apportioned in accordance with the provisions of the legislation are compensatory payments made through state resources.
Seega on üldist majandushuvi pakkuvate teenuste käitamiseks mõeldud hüvitusmaksed, mida rahastatakse maksutaolistest lõivudest või riigi poolt kehtestatud kohustuslikest osamaksudest ning mida hallatakse ja jagatakse kooskõlas õigussätetega, riigi vahenditest tehtavad hüvitusmaksed.
Effect on trade
2.3 Mõju kaubandusele
In order to be caught by Article 61 of the EEA Agreement, public service compensation must affect or threaten to affect trade between Contracting Parties.
Et olla hõlmatud EMP lepingu artikliga 61, peab avaliku teenuse osutamise eest makstav hüvitis mõjutama või ähvardama mõjutada lepinguosaliste vahelist kaubandust.
Such an effect generally presupposes the existence of a market open to competition.
Sellise mõju eeltingimuseks on üldjuhul konkurentsile avatud turu olemasolu.
Therefore, where markets have been opened up to competition either by the EEA Agreement or by national legislation or de facto by economic development, state aid rules apply.
Seega kohaldatakse juhul, kui EMP lepingu või riiklike õigusaktidega või de facto majandusarengu kaudu avatakse turud konkurentsile, riigiabi eeskirju.
In such situations EFTA States retain their discretion as to how to define, organise and finance SGEIs, subject to state aid control where compensation is granted to the SGEI provider, be it private or public (including in-house).
Sellises olukorras on EFTA riikidel õigus otsustada, kuidas määratleda, korraldada ja rahastada üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid, mille suhtes kohaldatakse riigiabi kontrolli, kui teenuste pakkujale, olgu siis riiklikele või eraettevõtjatele (sealhulgas ametiasutusesisestele teenuste pakkujatele) makstakse hüvitist.
Where the market has been reserved for a single undertaking (including an in-house provider), the compensation granted to that undertaking is equally subject to state aid control.
Juhul kui turg on reserveeritud ühele konkreetsele ettevõtjale (sealhulgas ametiasutusesisesele teenuste pakkujale), kohaldatakse kõnealusele ettevõtjale makstava hüvitise suhtes samuti riigiabi kontrolli.
In fact, where economic activity has been opened up to competition, the decision to provide the SGEI by methods other than through a public procurement procedure that ensures the least cost to the community may lead to distortions in the form of preventing entry by competitors or making easier the expansion of the beneficiary in other markets.
Kui majandustegevus on konkurentsile avatud, võib otsus tagada üldist majandushuvi pakkuvad teenused mõne muu meetodi kui avaliku hankemenetlusega (millega kindlustatakse ühendusele väikseimad võimalikud kulud) konkurentsi moonutada, takistades konkurentidel turule siseneda või hõlbustades abisaajal laiendada oma tegevust muudel turgudel.
Distortions may also occur in the input markets.
Konkurentsimoonutused võivad tekkida ka sisenditurgudel.
Aid granted to an undertaking operating on a non-liberalised market may affect trade if the recipient undertaking is also active on liberalised markets [58].
Liberaliseerimata turul tegutsevale ettevõtjale antav abi võib mõjutada kaubandust, kui abi saav ettevõtja tegutseb ka liberaliseeritud turgudel [58].
Aid measures can also have an effect on trade where the recipient undertaking does not itself participate in cross-border activities.
Abimeetmed võivad mõjutada kaubandust ka siis, kui abi saav ettevõtja ise piiriüleses tegevuses ei osale.
In such cases, domestic supply may be maintained or increased, with the consequence that the opportunities for undertakings established in other Contracting Parties to offer their services in that EFTA State are reduced [59].
Sellistel juhtudel võib sisemine pakkumine püsida või suureneda, vähendades seega muude lepinguosaliste juures asutatud ettevõtete võimalusi pakkuda oma teenuseid asjaomases EFTA riigis [59].
According to the case-law of the Court of Justice, there is no threshold or percentage below which trade between Contracting Parties can be regarded as not having been affected [60].
Euroopa Kohtu praktika kohaselt ei ole olemas läve ega protsendimäära, millest allpool võib lepinguosaliste vahelist kaubandust lugeda mittemõjutatuks [60].
The relatively small amount of aid or the relatively small size of the recipient undertaking does not a priori mean that trade between Contracting Parties may not be affected.
Abisumma või abi saava ettevõtja suhteline väiksus ei tähenda a priori, et lepinguosaliste vaheline kaubandus jääb mõjutamata.
On the other hand, the Commission has in several cases concluded that activities had a purely local character and did not affect trade between Contracting Parties.
Teisest küljest on komisjon mitme juhtumi puhul otsustanud, et tegevus oli täielikult kohaliku iseloomuga ega mõjutanud lepinguosaliste vahelist kaubandust.