natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In cases where the licensor has market power on the market for the tied product rather than on the market for the tying product, the restraint is analysed as non-compete or quantity forcing, reflecting the fact that any competition problem has its origin on the market for the “tied” product and not on the market for the “tying” product [66].
Juhtudel, kui litsentsiandjal on turuvõim pigem seotud kui siduva toote turul, analüüsitakse piirangut kui konkurentsi- või kogusepiirangut, mis peegeldab asjaolu, et iga konkurentsiprobleemi allikas on seotud, mitte siduva toote turul [66].
Tying can also give rise to efficiency gains.
Seosmüük võib põhjustada ka tõhususe kasvu.
This is for instance the case where the tied product is necessary for a technically satisfactory exploitation of the licensed technology or for ensuring that production under the licence conforms to quality standards respected by the licensor and other licensees.
See on nii näiteks juhul, kui seotud toode on vajalik litsentsitava tehnoloogia tehniliselt rahuldava kasutamise jaoks või selle tagamiseks, et litsentsitav toodang vastaks litsentsiandja ja muude litsentsisaajate poolt järgitavatele kvaliteedinõuetele.
In such cases tying is normally either not restrictive of competition or covered by Article 53(3) of the EEA Agreement.
Sellisel juhul ei ole seosmüük tavaliselt konkurentsi piirav ega kuulu EMP lepingu artikli 53 lõike 3 kohaldamisalasse.
Where the licensees use the licensor’s trademark or brand name or where it is otherwise obvious to consumers that there is a link between the product incorporating the licensed technology and the licensor, the licensor has a legitimate interest in ensuring that the quality of the products are such that it does not undermine the value of his technology or his reputation as an economic operator.
Kui litsentsisaajad kasutavad litsentsiandja kaubamärki või tootemargi nime või kui tarbijatele on litsentsitavat tehnoloogiat sisaldava toote ja litsentsiandja seos muul moel selge, on litsentsiandja õiguspärastes huvides tagada, et toodete kvaliteet on selline, et see ei õõnestaks tema tehnoloogia väärtust ega tema mainet ettevõtjana.
Moreover, where it is known to consumers that the licensees (and the licensor) produce on the basis of the same technology it is unlikely that licensees would be willing to take a licence unless the technology is exploited by all in a technically satisfactory way.
Kui tarbijale on pealegi teada, et litsentsisaajad (ja litsentsiandja) toodavad sama tehnoloogia alusel, on ebatõenäoline, et litsentsisaajad sooviksid litsentsi osta, kui kõik ei kasutaks tehnoloogiat tehniliselt rahuldaval viisil.
Tying is also likely to be pro-competitive where the tied product allows the licensee to exploit the licensed technology significantly more efficiently.
Seosmüük on tõenäoliselt konkurentsi soodustav, kui seotud toode võimaldab litsentsisaajal kasutada litsentsitavat tehnoloogiat palju tõhusamalt.
For instance, where the licensor licenses a particular process technology the parties can also agree that the licensee buys a catalyst from the licensor which is developed for use with the licensed technology and which allows the technology to be exploited more efficiently than in the case of other catalysts.
Kui litsentsiandja näiteks litsentsib konkreetse tootmisprotsessi tehnoloogiat, võivad osapooled leppida ka kokku, et litsentsisaaja ostab litsentsiandjalt litsentsitava tehnoloogia jaoks välja töötatud katalüsaatori, mis võimaldab kasutada tehnoloogiat tõhusamalt kui muud katalüsaatorid.
Where in such cases the restriction is caught by Article 53(1), the conditions of Article 53(3) are likely to be fulfilled even above the market share thresholds.
Kui piirang kuulub sellistel juhtudel artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse, on artikli 53 lõike 3 tingimused tõenäoliselt täidetud ka turuosa künnistest kõrgemal.
Non-compete obligations
Konkurentsikeelud
Non-compete obligations in the context of technology licensing take the form of an obligation on the licensee not to use third party technologies which compete with the licensed technology.
Konkurentsikeelud tehnoloogia litsentsimise kontekstis on litsentsisaajale pandavad kohustused mitte kasutada litsentsitava tehnoloogiaga konkureerivaid kolmandate osapoolte tehnoloogiaid.
To the extent that a non-compete obligation covers a product or additional technology supplied by the licensor the obligation is dealt with in the preceding section on tying.
Sel määral, mil konkurentsikeeld hõlmab litsentsiandja tarnitavat toodet või täiendavat tehnoloogiat, on seda juba kajastatud eelmises, seosmüüki käsitlevas jaos.
The TTBER exempts non-compete obligations both in the case of agreements between competitors and in the case of agreements between non-competitors up to the market share thresholds of 20 % and 30 % respectively.
TTBERi kohaselt kuuluvad konkurentsikeelud grupierandi kohaldamisalasse nii konkurentide kui ka mittekonkurentide vaheliste lepingute puhul vastavalt 20 % ja 30 % turuosa künnise saavutamiseni.
The main competitive risk presented by non-compete obligations is foreclosure of third party technologies.
Peamine oht konkurentsile, mida põhjustavad konkurentsikeelud, on kolmandate osapoolte tehnoloogiate väljatõrjumine.
Non-compete obligations may also facilitate collusion between licensors in the case of cumulative use.
Konkurentsikeelud võivad kumulatiivse kasutuse korral võimaldada litsentsiandjate kokkumängu.
Foreclosure of competing technologies reduces competitive pressure on royalties charged by the licensor and reduces competition between the incumbent technologies by limiting the possibilities for licensees to substitute between competing technologies.
Konkureerivate tehnoloogiate väljatõrjumine vähendab konkurentsisurvet litsentsiandja nõutavatele litsentsitasudele ning juba turul olevate tehnoloogiate vahelist konkurentsi, piirates litsentsisaajate võimalusi konkureerivaid tehnoloogiaid omavahel asendada.
As in both cases the main problem is foreclosure, the analysis can in general be the same in the case of agreements between competitors and agreements between non-competitors.
Et mõlemal juhul on põhiliseks probleemiks väljatõrjumine, võib analüüs nii konkurentide kui mittekonkurentide vahelise lepingu puhul olla üldjoontes sama.
However, in the case of cross licensing between competitors where both agree not to use third party technologies the agreement may facilitate collusion between them on the product market, thereby justifying the lower market share threshold of 20 %.
Kuid vastastikuse konkurentide vahelise litsentsimise puhul, kui osapooled lepivad kokku mitte kasutada kolmandate osapoolte tehnoloogiaid, võib leping soodustada nendevahelist kokkumängu turul, mis õigustab madalamat, 20 % turuosa künnist.
Foreclosure may arise where a substantial part of potential licensees are already tied to one or, in the case of cumulative effects, more sources of technology and are prevented from exploiting competing technologies.
Väljatõrjumine võib tekkida, kui oluline osa potentsiaalseid litsentsisaajaid on juba seotud ühe või, kumulatiivsete mõjude korral, mitme tehnoloogiaallikaga ega saa seetõttu konkureerivaid tehnoloogiaid kasutada.
Foreclosure effects may result from agreements concluded by a single licensor with a significant degree of market power or by a cumulative effect of agreements concluded by several licensors, even where each individual agreement or network of agreements is covered by the TTBER.
Väljatõrjumismõjud võivad tuleneda ühe olulise turuvõimuga litsentsiandja sõlmitud lepingutest või mitme litsentsiandja sõlmitud lepingute kumulatiivsest mõjust, isegi kui iga üksik leping või lepingute võrk kuulub TTBERi kohaldamisalasse.
In the latter case, however, a serious cumulative effect is unlikely to arise as long as less than 50 % of the market is tied.
Viimati nimetatud juhul ei teki aga tõenäoliselt tõsiseid kumulatiivseid mõjusid enne, kui ei ole seotud vähemalt 50 % turust.
Above this threshold significant foreclosure is likely to occur when there are relatively high barriers to entry for new licensees.
Künnise ületamisel tekib oluline väljatõrjumine tõenäoliselt juhul, kui turuletuleku tõkked uute litsentsisaajate jaoks on kõrged.
If barriers to entry are low, new licensees are able to enter the market and exploit commercially attractive technologies held by third parties and thus represent a real alternative to incumbent licensees.
Kui turuletuleku tõkked on madalad, saavad uued litsentsisaajad tulla turule ning kasutada kolmandatele osapooltele kuuluvaid äriliselt ahvatlevaid tehnoloogiaid ning olla seega turul juba tegutsevatele litsentsisaajatele tõeliseks alternatiiviks.
In order to determine the real possibility for entry and expansion by third parties it is also necessary to take account of the extent to which distributors are tied to licensees by non-compete obligations.
Et määrata kindlaks tegelik kolmandate osapoolte võimalus turuletulekuks ning laienemiseks, on vaja arvesse võtta, mil määral on turustajad konkurentsikeeldudega litsentsisaajate külge seotud.
Third party technologies only have a real possibility of entry if they have access to the necessary production and distribution assets.
Kolmandate osapoolte tehnoloogiatel on tegelik võimalus turule tulla vaid juhul, kui neil on olemas vajalikud tootmis- ja turustusvahendid.
In other words, the ease of entry depends not only on the availability of licensees but also the extent to which they have access to distribution.
Teisisõnu sõltub turuletuleku lihtsus mitte ainult litsentsisaajate olemasolust, vaid ka sellest, mil määral neil on juurdepääs turustusele.
In assessing foreclosure effects at the distribution level the EFTA Surveillance Authority will apply the analytical framework set out in section IV.2.1 of the Guidelines on Vertical Restraints [67].
Väljatõrjuva mõju hindamisel turustamise tasandil kohaldab EFTA järelevalveamet vertikaalsete kokkulepete kohta antud suuniste jaos IV.2.1 sätestatud analüütilist raamistikku [67].
When the licensor has a significant degree of market power, obligations on licensees to obtain the technology only from the licensor can lead to significant foreclosure effects.
Kui litsentsiandjal on oluline turuvõim, võib litsentsisaaja kohustamine hankida tehnoloogiat vaid litsentsiandjalt viia oluliste väljatõrjuvate mõjude tekkimiseni.
The stronger the market position of the licensor the higher the risk of foreclosing competing technologies.
Mida tugevam on litsentsiandja turupositsioon, seda suurem on konkureerivate tehnoloogiate välistamise oht.
For appreciable foreclosure effects to occur the non-compete obligations do not necessarily have to cover a substantial part of the market.
Arvestatavate väljatõrjuvate mõjude tekkimiseks ei pea konkurentsikeelud hõlmama olulist osa turust.
Even in the absence thereof, appreciable foreclosure effects may occur where non-compete obligations are targeted at undertakings that are the most likely to license competing technologies.
Piisab sellest, kui konkurentsikeelud on sihitud ettevõtjatele, kes kõige tõenäolisemalt konkureerivaid tehnoloogiaid litsentsivad.
The risk of foreclosure is particularly high where there is only a limited number of potential licensees and the licence agreement concerns a technology which is used by the licensees to make an input for their own use.
Väljatõrjumise oht on eriti suur juhul, kui potentsiaalsete litsentsisaajate arv on piiratud ning litsentsileping on seotud tehnoloogiaga, mida litsentsisaajad kasutavad sisendina oma tarbeks kasutamisel.
In such cases the entry barriers for a new licensor are likely to be high.
Sellistel juhtudel on tõkked uue litsentsiandja turuletulekuks tõenäoliselt kõrged.
Foreclosure may be less likely in cases where the technology is used to make a product that is sold to third parties; although in this case the restriction also ties production capacity for the input in question, it does not tie demand for the product incorporating the input produced with the licensed technology.
Väljatõrjumine võib olla vähem tõenäoline juhtudel, kui tehnoloogiat kasutatakse kolmandatele osapooltele müüdava toote valmistamiseks; ehkki sellisel juhul seob piirang samuti kõnealuse sisendi jaoks kasutatavat tootmisvõimsust, ei seo see litsentsitava tehnoloogia alusel toodetud sisendit sisaldava toote nõudlust.
To enter the market in the latter case licensors only need access to one or more licensee(s) that have suitable production capacity and unless only few undertakings possess or are able to obtain the assets required to take a licence, it is unlikely that by imposing non-compete obligations on its licensees the licensor is able to deny competitors access to efficient licensees.
Viimati nimetatud juhul vajab litsentsiandja turuletulekuks vaid juurdepääsu ühele või mitmele sobiva tootmisvõimsusega litsentsisaajale, ning välja arvatud juhul, kui vaid mõnel ettevõtjal on olemas või ta suudab hankida litsentsi omandamiseks vajalikud tootmisvahendid, on ebatõenäoline, et litsentsiandja suudaks litsentsisaajatele konkurentsikeelde pannes takistada konkurentide juurdepääsu tõsiselt võetavatele litsentsisaajatele.
Non-compete obligations may also produce pro-competitive effects.
Konkurentsikeeldudel võib olla ka konkurentsi soodustavaid mõjusid.
First, such obligations may promote dissemination of technology by reducing the risk of misappropriation of the licensed technology, in particular know-how.
Esiteks võivad sellised keelud edendada tehnoloogia levikut, vähendades litsentsitava tehnoloogia, eriti oskusteabe seadusevastase omastamise ohtu.
If a licensee is entitled to license competing technologies from third parties, there is a risk that particularly licensed know-how would be used in the exploitation of competing technologies and thus benefit competitors.
Kui litsentsisaajal on õigus võtta kolmandatelt osapooltelt konkureerivate tehnoloogiate litsentse, on oht, et eelkõige litsentsitud oskusteavet kasutataks ära konkureerivate tehnoloogiate kasutamisel ning konkurendid lõikavad sellest kasu.
When a licensee also exploits competing technologies, it normally also makes monitoring of royalty payments more difficult, which may act as a disincentive to licensing.
Kui litsentsisaaja kasutab ka konkureerivaid tehnoloogiaid, raskendab see tavaliselt litsentsitasude maksmise jälgimist, mis võib mõjuda litsentsimismotivatsioonile pärssivalt.
Second, non-compete obligations possibly in combination with an exclusive territory may be necessary to ensure that the licensee has an incentive to invest in and exploit the licensed technology effectively.
Teiseks võivad konkurentsikeelud, võimalik, et koos ainuõigusliku territooriumiga seotud tingimustega, olla vajalikud, et tagada litsentsisaaja motivatsioon investeerida litsentsitavasse tehnoloogiasse ja seda tõhusalt kasutada.
In cases where the agreement is caught by Article 53(1) of the EEA Agreement because of an appreciable foreclosure effect, it may be necessary in order to benefit from Article 53(3) to choose a less restrictive alternative, for instance to impose minimum output or royalty obligations, which normally have less potential to foreclose competing technologies.
Juhtudel, kui leping kuulub märkimisväärse väljatõrjuva mõju tõttu EMP lepingu artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse, võib artikli 53 lõike 3 eeliste ärakasutamiseks olla vajalik, et valida vähem piirav alternatiiv, näiteks kehtestada minimaalse tootmismahu või litsentsitasu kohustused, millel on tavaliselt vähem potentsiaali konkureerivate tehnoloogiate välja tõrjumiseks.
Third, in cases where the licensor undertakes to make significant client-specific investments for instance in training and tailoring of the licensed technology to the licensee’s needs, non-compete obligations or alternatively minimum output or minimum royalty obligations may be necessary to induce the licensor to make the investment and to avoid hold-up problems.
Kolmandaks juhtudel, kui litsentsiandja kohustub tegema olulisi kliendikohaseid investeeringuid, näiteks väljaõppeks ja litsentsitava tehnoloogia kohandamiseks litsentsisaaja vajadustele, võib konkurentsikeelde või nende asemel minimaalse tootmismahu või minimaalse litsentsitasuga seotud tingimusi vaja olla litsentsiandja investeerima motiveerimiseks ja viivitusprobleemide vältimiseks.
However, normally the licensor will be able to charge directly for such investments by way of a lump sum payment, implying that less restrictive alternatives are available.
Tavaliselt saab litsentsiandja siiski selliste investeeringute eest kindlat summat nõudes otse tasu võtta, mis näitab, et on olemas vähem piiravaid alternatiive.
Settlement and non-assertion agreements
Vahendus- ja nõudmisest loobumise kokkulepped
Licensing may serve as a means of settling disputes or avoiding that one party exercises his intellectual property rights to prevent the other party from exploiting his own technology.
Litsentsimine võib olla viis lahendada vaidlusi või vältida olukorda, kus üks osapool kasutab oma intellektuaalomandiõigusi, et takistada teisel osapoolel oma tehnoloogiat kasutada.
Licensing including cross licensing in the context of settlement agreements and non-assertion agreements is not as such restrictive of competition since it allows the parties to exploit their technologies post agreement.
Litsentsimine, sealhulgas vastastikune litsentsimine, vahendus- ja nõudmistest loobumise kokkulepete raames ei ole nii konkurentsi piirav, sest see võimaldab osapooltel nende tehnoloogiaid pärast kokkuleppe sõlmimist kasutada.
However, the individual terms and conditions of such agreements may be caught by Article 53(1) of the EEA Agreement.
Kuid selliste kokkulepete üksikud tingimused võivad kuuluda EMP lepingu artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse.
Licensing in the context of settlement agreements is treated like other licence agreements.
Litsentsimist vahenduskokkuleppe raames käsitletakse samamoodi kui muidki litsentsilepinguid.
In the case of technologies that from a technical point of view are substitutes, it is therefore necessary to assess to what extent it is likely that the technologies in question are in a one-way or two-way blocking position (cf. paragraph 32 above).
Tehnilisest vaatepunktist vastastikku asendatavate tehnoloogiate puhul on seetõttu vaja hinnata, mil määral on tõenäoline, et kõnealused tehnoloogiad on ühe- või kahepoolses blokeeritud seisundis (vrd punkt 32).
If so, the parties are not deemed to be competitors.
Sellise seisundi puhul ei loeta osapooli konkurentideks.
The block exemption applies provided that the agreement does not contain any hardcore restrictions of competition as set out in Article 4 of the TTBER.
Grupierand kehtib tingimusel, et leping ei sisalda TTBERi artiklis 4 sätestatud raskekujulisi konkurentsipiiranguid.
The hardcore list of Article 4(1) may in particular apply where it was clear to the parties that no blocking position exists and that consequently they are competitors.
Artikli 4 lõikes 1 sisalduv raskekujuliste piirangute nimekiri võib eriti kehtida juhul, kui osapooltele oli selge, et blokeeritud seisundit ei ole ning nad on konkurendid.
In such cases the settlement is merely a means to restrict competition that existed in the absence of the agreement.
Sellistel juhtudel on vahendusleping vaid enne lepingu sõlmimist eksisteerinud konkurentsi piiramise vahend.
In cases where it is likely that in the absence of the licence the licensee could be excluded from the market, the agreement is generally pro-competitive.
Juhtudel, kui on tõenäoline, et litsentsisaaja võidakse litsentsi puudumisel turult välja tõrjuda, on leping üldjuhul konkurentsi soodustav.
Restrictions that limit intra-technology competition between the licensor and the licensee are often compatible with Article 53, see section 2 above.
Litsentsisaaja ja -andja vahelist tehnoloogiasisest konkurentsi piiravad piirangud on artikliga 53 sageli kooskõlas, vt osa 2.
Agreements whereby the parties cross license each other and impose restrictions on the use of their technologies, including restrictions on the licensing to third parties, may be caught by Article 53(1).
Lepingud, millega osapooled litsentsivad teineteist ning kehtestavad piiranguid oma tehnoloogiate kasutamisele, sealhulgas kolmandatele osapooltele litsentsimise piiramine, võivad kuuluda artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse.
Where the parties have a significant degree of market power and the agreement imposes restrictions that clearly go beyond what is required in order to unblock, the agreement is likely to be caught by Article 53(1) even if it is likely that a mutual blocking position exists.
Kui osapooltel on oluline turuvõim ning lepinguga pannakse piirangud, mis on ilmselgelt suuremad, kui on vajalik tehnoloogia kasutamist takistava olukorra kõrvaldamiseks, kuulub leping tõenäoliselt artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse ka juhul, kui on tõenäoline vastastikuse blokeeritud seisundi olemasolu.
Article 53(1) is particularly likely to apply where the parties share markets or fix reciprocal running royalties that have a significant impact on market prices.
Artikli 53 lõige 1 kehtib eriti tõenäoliselt juhul, kui osapooled jagavad turgu või lepivad kokku vastastikustes läbimüügil põhinevates litsentsitasudes, millel on turuhindadele oluline mõju.
Where under the agreement the parties are entitled to use each other’s technology and the agreement extends to future developments, it is necessary to assess what is the impact of the agreement on the parties’ incentive to innovate.
Kui osapooltel on lepingu kohaselt õigus kasutada teineteise tehnoloogiat ning leping laieneb tulevastele edasiarendustele, on vaja hinnata, kuidas mõjutab leping osapoolte uuendusmotivatsiooni.
In cases where the parties have a significant degree of market power the agreement is likely to be caught by Article 53(1) where the agreement prevents the parties from gaining a competitive lead over each other.
Juhul kui osapooltel on oluline turuvõim, kuulub leping tõenäoliselt artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse, kui see ei lase osapooltel teineteise ees konkurentsieeliseid saavutada.
Agreements that eliminate or substantially reduce the possibilities of one party to gain a competitive lead over the other reduce the incentive to innovate and thus adversely affect an essential part of the competitive process.
Lepingud, mis kõrvaldavad või vähendavad oluliselt ühe osapoole võimalusi saavutada teise ees konkurentsieeliseid, vähendavad uuendusmotivatsiooni ning mõjutavad seega negatiivselt konkurentsiprotsessi olulist osa.
Such agreements are also unlikely to satisfy the conditions of Article 53(3).
Sellised lepingud ei täida tõenäoliselt ka artikli 53 lõike 3 tingimusi.
It is particularly unlikely that the restriction can be considered indispensable within the meaning of the third condition of Article 53(3).
Eriti ebatõenäoline on, et sellist piirangut saab pidada vältimatuks artikli 53 lõike 3 kolmanda tingimuse tähenduses.
The achievement of the objective of the agreement, namely to ensure that the parties can continue to exploit their own technology without being blocked by the other party, does not require that the parties agree to share future innovations.
Lepingu eesmärk on tagada, et osapooled saaksid jätkata oma tehnoloogia kasutamist ilma, et teine osapool seda blokeeriks, ning see ei nõua, et osapooled lepiksid kokku tulevaste uuenduste jagamises.
However, the parties are unlikely to be prevented from gaining a competitive lead over each other where the purpose of the licence is to allow the parties to develop their respective technologies and where the licence does not lead them to use the same technological solutions.
Kuid kui litsentsi eesmärk on lubada osapooltel arendada nende oma tehnoloogiaid ning see ei nõua neilt samade tehnoloogiliste lahenduste kasutamist, siis tõenäoliselt ei takista see osapooli üksteise ees konkurentsieeliseid saavutamast.
Such agreements merely create design freedom by preventing future infringement claims by the other party.
Sellised lepingud loovad vaid tööstusdisainivabaduse, välistades tulevikus teise osapoole rikkumissüüdistused.