natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In particular, the notice sets out the principles for the assessment of technology transfer agreements under Article 53 of the EEA Agreement and provides guidance on their application.
Konkreetselt sätestatakse teatises tehnosiirde kokkulepete hindamise EMP lepingu artikli 53 kohased põhimõtted ning pakutakse suuniseid nende kohaldamiseks.
The present notice applies to cases where the Authority is the competent surveillance authority under Article 56 of the EEA Agreement.
Käesolevat teatist kohaldatakse juhtumite suhtes, kus EFTA järelevalveamet on EMP lepingu artikli 56 kohaselt pädev järelevalveasutus.
These guidelines set out the principles for the assessment of technology transfer agreements under Article 53 of the EEA Agreement.
Käesolevate suunistega sätestatakse tehnosiirde kokkulepete hindamise EMP lepingu artikli 53 kohased põhimõtted.
Technology transfer agreements concern the licensing of technology where the licensor permits the licensee to exploit the licensed technology for the production of goods or services, as defined in Article 1(1)(b) of the act referred to in point 5 of Annex XIV to the EEA Agreement (Commission Regulation (EC) No 772/2004 [3] on the application of Article 53(3) of the EEA Agreement to categories of technology transfer agreements (hereafter “the TTBER”) [4].
Tehnosiirde kokkulepped on seotud tehnoloogia litsentsimisega, mille puhul litsentsiandja lubab litsentsisaajal kasutada litsentsitavat tehnoloogiat kaupade või teenuste tootmiseks, nagu on määratletud EMP lepingu XIV lisa punktis 5 viidatud õigusakti (komisjoni määrus (EÜ) nr 772/2004 EMP lepingu artikli 53 lõike 3 kohaldamise kohta tehnosiirde kokkulepete liikide suhtes [3]) (edaspidi „TTBER”) artikli 1 lõike 1 punktis b [4].
The purpose of the guidelines is to provide guidance on the application of the TTBER as well as on the application of Article 53 of the EEA Agreement to technology transfer agreements that fall outside the scope of the TTBER.
Suuniste eesmärk on juhendada TTBERi kohaldamist ning EMP lepingu artikli 53 kohaldamist TTBERi kohaldamisalast väljajäävate tehnosiirde kokkulepete suhtes.
The TTBER and the guidelines are without prejudice to the possible parallel application of Article 54 of the EEA Agreement to licensing agreements [5].
TTBER ja suunised ei piira EMP lepingu artikli 54 võimalikku paralleelset kohaldamist litsentsilepingute suhtes [5].
The standards set forth in these guidelines must be applied in light of the circumstances specific to each case.
Suunistes sätestatud standardeid tuleb kohaldada vastavalt konkreetse juhtumi asjaoludele.
This excludes a mechanical application.
Suuniseid ei tohi kohaldada mehaaniliselt.
Each case must be assessed on its own facts and the guidelines must be applied reasonably and flexibly.
Iga juhtumit tuleb hinnata selle asjaolude kohaselt ning kohaldada suuniseid mõistusepäraselt ja paindlikult.
Examples given serve as illustrations only and are not intended to be exhaustive.
Toodud näited on ainult illustreerivad ega ole ammendavad.
The EFTA Surveillance Authority will keep under review the functioning of the TTBER and the guidelines in the new enforcement system created by Chapter II of Protocol 4 to the Surveillance and Court Agreement [6] to consider whether changes need to be made.
EFTA järelevalveamet jälgib TTBERi ja suuniste kohaldamist järelevalve- ja kohtulepingu protokolli nr 4 II peatükiga [6] loodud uues jõustamissüsteemis, et otsustada võimalike muudatuste vajalikkuse üle.
The present guidelines are without prejudice to the interpretation of Article 53 of the EEA Agreement and the TTBER that may be given by the EFTA Court, the Court of Justice and the Court of First Instance of the European Communities.
Käesolevad suunised ei piira EMP lepingu artikli 53 ja TTBERi tõlgendamist EFTA kohtu, Euroopa Kohtu ning Euroopa esimese astme kohtu poolt.
Article 53 of the EEA Agreement and intellectual property rights
EMP lepingu artikkel 53 ja intellektuaalomandi õigus
The aim of Article 53 of the EEA Agreement as a whole is to protect competition on the market with a view to promoting consumer welfare and an efficient allocation of resources.
EMP lepingu artikli 53 üldsiht on konkurentsi kaitsmine turul, et edendada tarbijate heaolu ja ressursside tõhusat jaotamist.
Article 53(1) prohibits all agreements and concerted practices between undertakings and decisions by associations of undertakings [7] which may affect trade between Contracting Parties to the EEA Agreement (hereafter “EEA States”) [8] and which have as their object or effect the prevention, restriction or distortion of competition [9].
Artikli 53 lõikega 1 on keelatud kõik ettevõtjate vahelised lepingud ja kooskõlastatud tegevus ning ettevõtjate ühenduste otsused, [7] mis võivad mõjutada EMP lepingu osapoolte (edaspidi „EMP riigid”) [8] vahelist kaubandust ja mille eesmärk või tagajärg on konkurentsi takistamine, piiramine või moonutamine [9].
As an exception to this rule, Article 53(3) provides that the prohibition contained in Article 53(1) may be declared inapplicable in the case of agreements between undertakings which contribute to improving the production or distribution of products or to promoting technical or economic progress, while allowing consumers a fair share of the resulting benefits and which do not impose restrictions which are not indispensable to the attainment of these objectives and do not afford such undertakings the possibility of eliminating competition in respect of a substantial part of the products concerned.
Erandina sellest reeglist on artikli 53 lõikes 3 sätestatud, et sama artikli lõikes 1 sisalduv keeld võidakse kuulutada mittekohaldatavaks ettevõtjate vaheliste lepingute suhtes, mis aitavad parandada kaupade tootmist või turustamist või edendada tehnilist või majanduslikku progressi, võimaldades samal ajal tarbijail tekkivatest hüvedest osa saada, ja mis ei sea nende sihtide saavutamiseks ebavajalikke piiranguid ega võimalda kõnealustel ettevõtjatel kõrvaldada konkurentsi olulise osa asjaomaste toodete suhtes.
Intellectual property laws confer exclusive rights on holders of patents, copyright, design rights, trademarks and other legally protected rights.
Intellektuaalomandi seadused annavad patentide, autoriõiguste, tööstusdisainilahenduste õiguste, kaubamärkide ja muude seadusega kaitstud õiguste omanikele ainuõigusi.
The owner of intellectual property is entitled under intellectual property laws to prevent unauthorised use of his intellectual property and to exploit it, inter alia, by licensing it to third parties.
Intellektuaalomandi omanikul on intellektuaalomandi seaduste kohaselt õigus takistada talle kuuluva intellektuaalomandi volitamata kasutamist ja sellest kasu saamist, muu hulgas litsentsides seda kolmandatele pooltele.
Once a product incorporating an intellectual property right has been put on the market inside the EEA by the holder or with his consent, the intellectual property right is exhausted in the whole territory of the EEA including the EFTA States in the sense that the holder can no longer use it to control the sale of the product (principle of EEA exhaustion) [10].
Kui intellektuaalomandi õiguse omanik on toonud EMP turule intellektuaalomandi õigust kätkeva toote või seda on tehtud tema nõusolekul, on intellektuaalomandi õigus ammendatud kogu EMP territooriumil, kaasa arvatud EFTA riigid, selles mõttes, et omanik ei saa seda enam kasutada toote müügi kontrollimiseks (õiguste EMP territooriumil ammendumise põhimõte) [10].
The right holder has no right under intellectual property laws to prevent sales by licensees or buyers of such products incorporating the licensed technology [11].
Õiguste omanikul ei ole intellektuaalomandi seaduste kohaselt õigust takistada litsentsitavat tehnoloogiat sisaldavate kaupade müüki litsentsisaajate või ostjate poolt [11].
The principle of EEA exhaustion is in line with the essential function of intellectual property rights, which is to grant the holder the right to exclude others from exploiting his intellectual property without his consent.
EMP ammendumise põhimõte on kooskõlas intellektuaalomandi õiguste olemusliku ülesandega, milleks on anda omanikule õigus välistada kasu saamine tema intellektuaalomandi arvel ilma tema nõusolekuta.
The fact that intellectual property laws grant exclusive rights of exploitation does not imply that intellectual property rights are immune from competition law intervention.
Asjaolu, et intellektuaalomandi seadused annavad kasutamise ainuõiguse, ei tähenda, et intellektuaalomandi õigusaktid oleksid immuunsed konkurentsiõiguse alusel toimuvate sekkumiste suhtes.
Articles 53 and 54 are in particular applicable to agreements whereby the holder licenses another undertaking to exploit his intellectual property rights [12].
Artiklid 53 ja 54 on eriti kohaldatavad lepingute suhtes, millega omanik annab teisele ettevõtjale litsentsi oma intellektuaalomandi õiguste kasutamiseks [12].
Nor does it imply that there is an inherent conflict between intellectual property rights and the EEA competition rules.
Samuti ei tähenda see intellektuaalomandi õiguste ja EMP konkurentsieeskirjade vahelist olemuslikku vastuolu.
Indeed, both bodies of law share the same basic objective of promoting consumer welfare and an efficient allocation of resources.
Mõlema õigusnormistiku põhieesmärk on sama – tarbijate heaolu ja ressursside tõhusa jaotamise edendamine.
Innovation constitutes an essential and dynamic component of an open and competitive market economy.
Uuenduslikkus on avatud ja konkurentsil põhineva turumajanduse oluline ja dünaamiline komponent.
Intellectual property rights promote dynamic competition by encouraging undertakings to invest in developing new or improved products and processes.
Intellektuaalomandi õigused edendavad dünaamilist konkurentsi, kannustades ettevõtjaid investeerima uute või täiustatud kaupade ja tootmisprotsesside väljatöötamisse.
So does competition by putting pressure on undertakings to innovate.
Sama mõju on konkurentsil, mis sunnib ettevõtjaid uuendusi tegema.
Therefore, both intellectual property rights and competition are necessary to promote innovation and ensure a competitive exploitation thereof.
Seetõttu on nii intellektuaalomandi õigusi kui konkurentsi vaja uuenduste soodustamiseks ja nende ärakasutamiseks konkurentsivõime suurendamise eesmärgil.
In the assessment of licence agreements under Article 53 it must be kept in mind that the creation of intellectual property rights often entails substantial investment and that it is often a risky endeavour.
Litsentsilepingute artikli 53 kohasel hindamisel tuleb meeles pidada, et intellektuaalomandi õiguste loomisega kaasnevad sageli kaalukad investeeringud ning et see on sageli riskantne ettevõtmine.
In order not to reduce dynamic competition and to maintain the incentive to innovate, the innovator must not be unduly restricted in the exploitation of intellectual property rights that turn out to be valuable.
Et mitte vähendada dünaamilist konkurentsi ja selleks, et säilitada stiimul uuendusteks, ei tohi uuendajat väärtuslike intellektuaalomandi õiguste kasutamisel ülemäära piirata.
For these reasons the innovator should normally be free to seek compensation for successful projects that is sufficient to maintain investment incentives, taking failed projects into account.
Neil põhjustel peaks uuendajal olema vabadus saada edukate projektide eest investeerimisstiimuli säilitamiseks piisavat tasu, arvestades sealjuures ka vajadust katta ebaõnnestunud projektide kahjumid.
Technology licensing may also require the licensee to make significant sunk investments in the licensed technology and production assets necessary to exploit it.
Tehnoloogia litsentsimine võib litsentsisaajalt samuti nõuda märkimisväärseid pöördumatuid investeeringuid litsentsitavasse tehnoloogiasse ja selle ärakasutamiseks vajalikesse tootmisvahenditesse.
Article 53 cannot be applied without considering such ex ante investments made by the parties and the risks relating thereto.
Artiklit 53 ei saa kohaldada, võtmata arvesse osapoolte selliseid eelnevaid investeeringuid ning nendega seotud riske.
The risk facing the parties and the sunk investment that must be committed may thus lead to the agreement falling outside Article 53(1) or fulfilling the conditions of Article 53(3), as the case may be, for the period of time required to recoup the investment.
Osapoolte risk ning vajalikud pöördumatud investeeringud võivad seega viia lepingu artikli 53 lõike 1 raamest välja või muuta selle hoopis investeeringute tagasisaamiseks vajalikuks perioodiks artikli 53 lõike 3 tingimustele vastavaks.
In assessing licensing agreements under Article 53, the existing analytical framework is sufficiently flexible to take due account of the dynamic aspects of technology licensing.
Litsentsilepingute artikli 53 kohasel hindamisel on olemasolev analüütiline raamistik piisavalt paindlik, et võtta vajalikul määral arvesse tehnoloogia litsentsimise dünaamilisi aspekte.
There is no presumption that intellectual property rights and licence agreements as such give rise to competition concerns.
Puudub eeldus, et intellektuaalomandi õigused ja litsentsilepingud kui niisugused põhjustaksid konkurentsiprobleeme.
Most licence agreements do not restrict competition and create pro-competitive efficiencies.
Enamik litsentsilepinguid ei piira konkurentsi, vaid tõhustavad seda.
Indeed, licensing as such is pro-competitive as it leads to dissemination of technology and promotes innovation.
Litsentsimine iseenesest on konkurentsi soodustav, sest see aitab tehnoloogiat levitada ning edendab uuenduslikkust.
In addition, even licence agreements that do restrict competition may often give rise to pro-competitive efficiencies, which must be considered under Article 53(3) and balanced against the negative effects on competition [13].
Lisaks tuleks öelda, et konkurentsi võivad tõhustada isegi konkurentsi piiravad litsentsilepingud, millist asjaolu tuleb arvesse võtta vastavalt artikli 53 lõikele 3 ning kaaluda seda konkurentsile avaldatava negatiivse mõju suhtes [13].
The great majority of licence agreements are therefore compatible with Article 53.
Seetõttu on suur enamik litsentsilepingutest artikliga 53 kooskõlas.
The general framework for applying Article 53 of the EEA Agreement
Üldine raamistik EMP lepingu artikli 53 kohaldamiseks
Article 53(1) of the EEA Agreement prohibits agreements which have as their object or effect the restriction of competition.
EMP lepingu artikli 53 lõikes 1 on keelatud lepingud, mille eesmärk või tagajärg on konkurentsi piiramine.
Article 53(1) applies both to restrictions of competition between the parties to an agreement and to restrictions of competition between any of the parties and third parties.
Artikli 53 lõige 1 kehtib nii lepingu osapoolte vaheliste kui ka mõne osapoole ja kolmandate poolte vaheliste konkurentsipiirangute kohta.
The assessment of whether a licence agreement restricts competition must be made within the actual context in which competition would occur in the absence of the agreement with its alleged restrictions [14].
Seda, kas litsentsileping piirab konkurentsi, tuleb hinnata tegelikus kontekstis, kus konkurents toimuks, kui ei oleks väidetavaid piiranguid sisaldavat lepingut [14].
In making this assessment it is necessary to take account of the likely impact of the agreement on inter-technology competition (i.e. competition between undertakings using competing technologies) and on intra-technology competition (i.e. competition between undertakings using the same technology) [15].
Hindamisel on vaja võtta arvesse lepingu tõenäolist mõju tehnoloogiate vahelisele võistlusele (st võistlusele võistlevaid tehnoloogiaid kasutavate ettevõtjate vahel) ning tehnoloogiasisesele võistlusele (st võistlusele sama tehnoloogiat kasutavate ettevõtjate vahel) [15].
Article 53(1) prohibits restrictions of both inter-technology competition and intra-technology competition.
Artikli 53 lõikega 1 on keelatud nii tehnoloogiate vahelise kui ka tehnoloogiasisese konkurentsi piiramine.
It is therefore necessary to assess to what extent the agreement affects or is likely to affect these two aspects of competition on the market.
Seetõttu on vajalik hinnata, mil määral leping mõjutab või mõjutaks konkurentsi kahte nimetatud aspekti turul.
The following two questions provide a useful framework for making this assessment.
Kaks järgnevat küsimust moodustavad selle hindamise jaoks vajaliku raamistiku.
The first question relates to the impact of the agreement on inter-technology competition while the second question relates to the impact of the agreement on intra-technology competition.
Esimene küsimus on seotud lepingu mõjuga tehnoloogiate vahelisele konkurentsile ning teine selle mõjuga tehnoloogiasisesele konkurentsile.
As restraints may be capable of affecting both inter-technology competition and intra-technology competition at the same time, it may be necessary to analyse a restraint in the light of both questions before it can be concluded whether or not competition within the meaning of Article 53(1) is restricted:
Et piirangud võivad mõjutada samaaegselt nii tehnoloogiate vahelist kui ka tehnoloogiasisest konkurentsi, võib piirangut vaja olla analüüsida mõlema küsimuse kontekstis, et otsustada, kas konkurentsi on artikli 53 lõike 1 tähenduses piiratud:
Does the licence agreement restrict actual or potential competition that would have existed without the contemplated agreement?
Kas litsentsileping piirab tegelikku või potentsiaalset konkurentsi, mis eksisteeriks, kui kõnealust lepingut ei oleks?
If so, the agreement may be caught by Article 53(1).
Kui piirab, siis võib leping kuuluda artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse.
In making this assessment it is necessary to take into account competition between the parties and competition from third parties.
Selle hindamise läbiviimiseks on vaja võtta arvesse konkurentsi osapoolte vahel ning kolmandate pooltega.
For instance, where two undertakings established in different EEA States cross licence competing technologies and undertake not to sell products in each other's home markets, (potential) competition that existed prior to the agreement is restricted.
Kui näiteks kaks erinevates EMP riikides tegutsevat ettevõtjat litsentsivad vastastikku konkureerivad tehnoloogiad ja kohustuvad mitte müüma kaupu teineteise koduturgudel, on enne lepingut eksisteerinud (potentsiaalset) konkurentsi piiratud.
Similarly, where a licensor imposes obligations on his licensees not to use competing technologies and these obligations foreclose third party technologies, actual or potential competition that would have existed in the absence of the agreement is restricted.
Samuti kui litsentsiandja paneb litsentsisaajaile kohustusi mitte kasutada konkureerivaid tehnoloogiaid ning need kohustused tõrjuvad kolmandate poolte tehnoloogiad välja, on piiratud tegelikku või potentsiaalset konkurentsi, mis oleks eksisteerinud lepingu puudumisel.
Does the agreement restrict actual or potential competition that would have existed in the absence of the contractual restraint(s)?
Kas leping piirab tegelikku või potentsiaalset konkurentsi, mis eksisteeriks lepingulis(t)e piirangu(te) puudumisel?
For instance, where a licensor restricts its licensees from competing with each other, (potential) competition that could have existed between the licensees absent the restraints is restricted.
Kui näiteks litsentsiandja piirab litsentsisaajate omavahelist konkureerimist, on piiratud (potentsiaalset) konkurentsi, mis võinuks litsentsisaajate vahel piirangute puudumisel eksisteerida.
Such restrictions include vertical price fixing and territorial or customer sales restrictions between licensees.
Selliste piirangute hulka kuuluvad hinna vertikaalne fikseerimine või müügi piiramine litsentsisaajate hulgas territooriumide või klientide kaupa.
However, certain restraints may in certain cases not be caught by Article 53(1) when the restraint is objectively necessary for the existence of an agreement of that type or that nature [16].
Siiski võivad teatavad piirangud teatud juhtudel mitte kuuluda artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse, kui piirang on objektiivselt vajalik konkreetset tüüpi või konkreetse iseloomuga lepingu olemasoluks [16].
Such exclusion of the application of Article 53(1) can only be made on the basis of objective factors external to the parties themselves and not the subjective views and characteristics of the parties.
Sellise erandi artikli 53 lõike 1 kohaldamisest võib teha vaid osapoolte väliste objektiivsete tegurite, mitte aga subjektiivsete seisukohtade ja osapoolte omaduste alusel.
The question is not whether the parties in their particular situation would not have accepted to conclude a less restrictive agreement, but whether, given the nature of the agreement and the characteristics of the market, a less restrictive agreement would not have been concluded by undertakings in a similar setting.
Küsimus ei ole selles, kas osapooled oma konkreetses olukorras ei oleks nõustunud vähem piirava lepingu sõlmimisega, vaid kas samalaadses olukorras olevad ettevõtjad ei oleks sõlminud vähem piirava lepingu, arvestades lepingu olemust ja turutingimusi.
For instance, territorial restraints in an agreement between non-competitors may fall outside Article 53(1) for a certain duration if the restraints are objectively necessary for a licensee to penetrate a new market.
Näiteks võivad territoriaalsed piirangud mittekonkurentide vahelises lepingus jääda teatud ajaks artikli 53 lõike 1 kohaldamisalast välja, kui litsentsisaajal on neid piiranguid uuele turule pääsemiseks objektiivselt vaja.
Similarly, a prohibition imposed on all licensees to sell to certain categories of end users may not be restrictive of competition if such a restraint is objectively necessary for reasons of safety or health related to the dangerous nature of the product in question.
Samuti ei pruugi kõigile litsentsisaajatele kehtestatud teatavatele lõpptarbijate kategooriatele müümise keeld olla konkurentsi piirav, kui sellist piirangut on objektiivselt vaja ohutuse või tervishoiuga seotud põhjustel kõnealuse toote ohtliku olemuse tõttu.
Claims that in the absence of a restraint the supplier would have resorted to vertical integration are not sufficient.
Väited, et tarnija kasutaks piirangu puudumisel vertikaalset integratsiooni, ei ole piisavad.
Decisions on whether or not to vertically integrate depend on a broad range of complex economic factors, a number of which are internal to the undertaking concerned.
Otsused, kas kasutada vertikaalset integratsiooni või mitte, sõltuvad suurest hulgast keerukatest majanduslikest teguritest, millest paljud on asjaomase ettevõtja sisesed.
In the application of the analytical framework set out in the previous paragraph it must be taken into account that Article 53(1) distinguishes between those agreements that have a restriction of competition as their object and those agreements that have a restriction of competition as their effect.
Eelmises punktis sätestatud analüütilise raamistiku kohaldamisel peab arvestama, et artikli 53 lõikes 1 tehakse vahet lepingutel, mille eesmärk on konkurentsi piiramine, ning lepingutel, mille puhul konkurentsi piiramine on tagajärg.
An agreement or contractual restraint is only prohibited by Article 53(1) if its object or effect is to restrict inter-technology competition and/or intra-technology competition.
Artikli 53 lõikega 1 on leping või lepinguline piirang keelatud vaid juhul, kui selle eesmärk või tagajärg on tehnoloogiate vahelise või tehnoloogiasisese konkurentsi piiramine.
Restrictions of competition by object are those that by their very nature restrict competition.
Konkurentsipiirangud eesmärgina on sellised piirangud, mis piiravad konkurentsi juba olemuslikult.
These are restrictions which in light of the objectives pursued by the EEA competition rules have such a high potential for negative effects on competition that it is not necessary for the purposes of applying Article 53(1) to demonstrate any actual effects on the market [17].
Need on piirangud, millel võib EMP konkurentsieeskirjade eesmärke arvestades olla konkurentsile nii suur negatiivne mõju, et artikli 53 lõike 1 kohaldamiseks ei ole tegelikke turumõjusid vaja tõendadagi [17].