natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On the principle of legal certainty, see T-115/94 Opel Austria GmbH v Council [1997] ECR II-39 and Case C-372/97 Italy v Commission [2004] ECR I-3679, paragraphs 116 to 118, and Joined cases C-74/00 P and C-75/00 P Falck and Acciaierie di Bolzano v Commission [2002] ECR I-7869, paragraph 140, and Joined cases E-5/04, E-6/04 and E-7/04, Fesil and Finnfjord a.o. v EFTA Surveillance Authority, cited above in footnote 20, paragraph 172.
Õiguskindluse põhimõtte kohta vt T-115/94, Opel Austria GmbH vs. nõukogu, EKL 1997, lk II-00039 ja kohtuasi C-372/97, Itaalia vs. komisjon, EKL 2004, lk I-3679, punktid 116–118, ja liidetud kohtuasjad C-74/00 P ja C-75/00 P, Falck ja Acciaierie di Bolzano vs. komisjon, EKL 2002, lk I-7869, punkt 140 ning liidetud kohtuasjad E-5/04, E-6/04 ja E-7/04, Fesil and Finnfjord ja teised vs. EFTA Järelevalveamet, viidatud joonealuses märkuses 20, punkt 172.
See also Case T-308/00 Saltzgitter v Commission [2004] ECR II-1933 paragraph 166.
Vt ka kohtuasi T-308/00, Saltzgitter vs. komisjon, EKL 2004, lk II-01933, punkt 166.
For an interpretation of ‘any Commission action’, see Case T-369/00 Département du Loiret v Commission [2003] ECR II-1789.
„Komisjoni mis tahes meetmete” tõlgendus vt kohtuasi T-369/00, Département du Loiret vs. komisjon, EKL 2003, lk II-01789.
Case 94/87 Commission v Germany [1989] ECR 175.
Kohtuasi 94/87, komisjon vs. Saksamaa, EKL 1989,175.
Case C-404/00 Commission v Spain [2003] ECR I-6695.
Kohtuasi C-404/00, komisjon vs. Hispaania, EKL 2003, lk I-6695.
Case C-280/95 Commission v Italy [1998] ECR I-259.
Kohtuasi C-280/95, komisjon vs. Itaalia, EKL 1998, lk I-259.
Case C-24/95 Alcan, cited above footnote 20, paragraphs 34 to 37.
Kohtuasi C-24/95, Alcan, viidatud joonealuses märkuses 20, punktid 34–37.
Case C-303/88 Italy v Commission [1991] ECR I-1433.
Kohtuasi C-303/88, Itaalia vs. komisjon, EKL 1991, lk I-1433.
Case C-52/84 Commission v Belgium [1986] ECR p. 89, paragraph 9.
Kohtuasi C-52/84, komisjon vs. Belgia, EKL 1986, lk 89, punkt 9.
Case C-52/84 Commission v Belgium cited above footnote 28, paragraph 14.
Kohtuasi C-52/84, komisjon vs. Belgia, vt joonealune märkus 28, punkt 14.
Case C-499/99 Commission v Spain [2002] ECR I-6031.
Kohtuasi C-499/99, komisjon vs. Hispaania, EKL 2002, lk I-06301.
Case C-280/95 Commission v Italy, cited above footnote 25.
Kohtuasi C-280/95, komisjon vs. Itaalia, vt joonealune märkus 25.
Case C-6/97 Italy v Commission [1999] ECR I-2981, paragraph 34.
Kohtuasi C-6/97, Itaalia vs. komisjon, EKL 1999, lk I-2981, punkt 34.
Case C-415/03 Commission v Greece cited above footnote 11.
Kohtuasi C-415/03, komisjon vs. Kreeka, vt joonealune märkus 11.
Case C-232/05 Commission v France cited above footnote 11.
Kohtuasi C-232/05, komisjon vs. Prantsusmaa, vt joonealune märkus 11.
Article 80(2) of the EFTA Court's Rules of Procedure.
EFTA Kohtu kodukorra artikkel 80 lõige 2.
Case C-404/00 Commission v Spain, cited above footnote 24.
Kohtuasi C-404/00, komisjon vs. Hispaania, vt joonealune märkus 24.
Case C-94/87 Commission v Germany, cited above footnote 23, paragraph 9, and Case C-348/93 Commission v Italy, cited above footnote 16, paragraph 17.
Kohtuasi C-94/87, komisjon vs. Saksamaa, vt joonealune märkus 23, punkt 9 ja kohtuasi C-348/93 komisjon vs. Itaalia, vt joonealune märkus 16, punkt 17.
For an illustration of proposals for implementation see Case C-209/00 Commission v Germany [2002] ECR I-11695.
Näitena rakendamise ettepanekute kohta vt kohtuasi C-209/00, komisjon vs. Saksamaa, EKL 2002, lk I-11695.
Case 94/87 Commission v Germany, cited above footnote 23, paragraph 10.
Kohtuasi 94/87, komisjon vs. Saksamaa, vt joonealune märkus 23, punkt 10.
Case C-303/88 Italy v Commission, cited above footnote 27, paragraph 57, and Case C-277/00 Germany v Commission (‘SMI’) [2004] ECR I-3925, paragraph 75.
Kohtuasi C-303/88, Itaalia vs. komisjon, vt joonealune märkus 27, punkt 57 ja kohtuasi C-277/00 Saksamaa vs. komisjon („SMI”), EKL 2004, lk I-3925, punkt 75.
Case C-277/00 Germany v Commission, cited above footnote 40.
Kohtuasi C-277/00, Saksamaa vs. komisjon, vt joonealune märkus 40.
Case C-328/99 and C-399/00, Italy and SIM 2 Multimedia Spa v Commission [2003] ECR I-4035.
Kohtuasi C-328/99 ja C-399/00, Itaalia ja SIM 2 Multimedia Spa vs. komisjon, EKL 2003, lk I-4035.
For another example of circumvention, see case C-415/03, Commission v Greece, cited above footnote 11.
Teise sekkumise näitena vt kohtuasi C-415/03, komisjon vs. Kreeka, vt eespool joonealune märkus 11.
Case C-328/99 and C-399/00 Italy and SIM 2 Multimedia v Commission, cited above footnote 42, paragraph 83.
Kohtuasi C-328/99 ja C-399/00, Itaalia ja SIM 2 Multimedia vs. komisjon, vt joonealune märkus 42, punkt 83.
In the event of a privatisation of a company that received state aid declared compatible by the Authority, the EFTA State can introduce a liability clause in the privatisation agreement to protect the buyer of the company against the risk that the initial Authority's decision approving the aid would be overturned by the EFTA Court and replaced by an Authority's decision ordering the recovery of that aid from the beneficiary.
Juhul kui erastatakse ettevõtja, kes on saanud riigiabi, mille järelevalveamet on kuulutanud lepingule vastavaks, võib EFTA riik erastamislepingusse lisada vastutussätte, et kaitsta ettevõtja ostjat riski vastu, mille puhul EFTA kohus lükkab järelevalveameti esialgse heakskiitva otsuse ümber ja asendab selle järelevalveameti otsusega, millega nõutakse abisaajalt kõnealuse abi tagasimaksmist.
Such a clause could provide for an adjustment of the price paid by the buyer for the privatised company to take due account of the new recovery liability.
Selline säte võib kajastuda ostja poolt erastatava ettevõtja eest makstavas hinnas, et võtta arvesse uut tagasinõudekohustust.
Case C-277/00 Germany v Commission, cited above footnote 40, paragraph 80.
Kohtuasi C-277/00, Saksamaa vs. komisjon, vt joonealune märkus 40, punkt 80.
Case C-310/99 Italy v Commission [2002] ECR I-2289, paragraph 91.
Kohtuasi C-310/99, Itaalia vs. komisjon, EKL 2002, lk I-2289, punkt 91.
Case C-277/00 Germany v Commission, cited above footnote 40, paragraphs 74-76.
Kohtuasi C-277/00, Saksamaa vs. komisjon, vt joonealune märkus 40, punktid 74–76.
Case C-480/98 Spain v Commission [2000] ECR I-8717, paragraph 25, and Joined cases C-67/85, C-68/85, and C-70/85 Kwekerij van der Kooy BV and others v Commission [1988] ECR p. 219.
Kohtuasi C-480/98, Hispaania vs. komisjon, EKL 2000, lk I-8717, punkt 25 ja liidetud kohtuasjad C-67/85, C-68/85 ja C-70/85, Kwekerij van der Kooy BV ja teised vs. komisjon, EKL 1988, lk 219.
See, in that context, the exception of Case C-480/98 Spain v Commission, cited above footnote 48, paragraphs 36 and following.
Selles küsimuses vt erandit kohtuasjas C-480/98, Hispaania vs. komisjon, vt joonealune märkus 48, punkt 36 jj.
Further guidance as to calculation of interests is contained in Decision No 195/04/COL.
Intressi arvutamise kohta vt täpsemalt otsus 195/04/COL.
See Case C-207/05 Commission v Italy [2006] ECR I-70, paragraphs 31 to 36, Case C-378/98 Commission v Belgium [2001] ECR I-5107, paragraph 28, and Case C-232/05 Commission v France, cited above footnote 11.
Vt kohtuasi C-207/05 komisjon vs. Itaalia ECR 2006, lk I-70, punktid 31–36, kohtuasi C-378/98 komisjon vs. Belgia, ECR 2001, lk I-5107, punkt 28 ja kohtasi C-232/05 komisjon vs. Prantsusmaa, vt joonealune märkus 11.
Case C-5/86 Commission / Belgium [1987] ECR p. 1773.
Kohtuasi C-5/86, komisjon/Belgia, EKL 1987, lk 1773.
Case C-207/05 Commission v Italy, cited above footnote 51.
Kohtuasi C-207/05, komisjon vs. Itaalia, vt joonealune märkus 51.
Case 249/85 Albako Margarinefabrik Maria von der Linde GmbH & Co. KG v Bundesanstalt für landwirtschaftliche Marktordnung [1987] ECR p. 2345.
Kohtuasi 249/85, Albako Margarinefabrik Maria von der Linde GmbH & Co. KG vs. Bundesanstalt für landwirtschaftliche Marktordnung, EKL 1987, lk 2345.
Case T-459/93 Siemens v Commission, cited above footnote 17, paragraph 83.
Kohtuasi T-459/93 Siemens vs. komisjon, vt joonealune märkus 17, punkt 83.
See also Case C-148/04 Unicredito Spa v Agenzia delle Entrate, Ufficio Genova I [2005] ECR I-11137, paragraphs 117 to 120.
Vt ka kohtuasi C-148/04, Unicredito Spa vs. Agenzia delle Entrate, Ufficio Genova I, EKL 2005, lk I-11137, punktid 117–120.
Case C-13/01 Safalero [2003] ECR I-8679, paragraphs 49-50.
Kohtuasi C-13/01, Safalero, EKL 2003, lk I-8679, punktid 49–50.
Case C-48/71 Commission v Italy [1972] ECR p. 529.
Kohtuasi C-48/71, komisjon vs. Itaalia, EKL 1972, lk 529.
Case C-232/05 Commission v France, cited above footnote 11.
Kohtuasi C-232/05, komisjon vs. Prantsusmaa, vt joonealune märkus 11.
Case C-188/92 TWD Textilwerke Deggendorf GmbH v Germany, cited above footnote 12.
Kohtuasi C-188/92, TWD Textilwerke Deggendorf GmbH vs. Saksamaa, vt joonealune märkus 12.
Case C-465/93 Atlanta Fruchthandelsgesellschaft mbH a.o., cited above footnote 63, paragraph 51.
Kohtuasi C-465/93, Atlanta Fruchthandelsgesellschaft mbH ja teised, vt joonealune märkus 63, punkt 51.
Case C-42/93 Spain v Commission (‘Merco’) [1994] ECR I-4175.
Kohtuasi C-42/93, Hispaania vs. komisjon („Merco”) EKL 1994, lk I-4175.
Case C-52/84 Commission v Belgium, cited above footnote 28.
Kohtuasi C-52/84, komisjon vs. Itaalia, vt joonealune märkus 28.
Case C-142/87 Commission v Belgium [1990] ECR I-959, paragraph 62.
Kohtuasi C-142/87 komisjon vs. Belgia, EKL 1990, lk I-959, punkt 62.
Case C-142/87 Commission v Belgium, cited above footnote 67, and Case C-499/99 Commission v Spain, cited above footnote 30, paragraphs 28-44.
Kohtuasi C-142/87 komisjon vs. Belgia, vt joonealune märkus 67 ja kohtuasi C-499/99 komisjon vs. Hispaania, vt joonealune märkus 30, punktid 28–44.
See, in that context, the judgment of the Commercial Chamber of the Amberg Court of 23 July 2001 in relation to the aid granted by Germany to ‘Neue Maxhütte- Stahlwerke GmbH’ (Commission Decision of 18 October 1995, OJ L 53, 2.3.1996, p. 41).
Sellega seoses vt Ambergi kohtu kommertskoja 23. juuli 2001. aasta otsust seoses Saksamaa antud abiga ettevõtjale Neue Maxhütte-Stahlwerke GmbH (komisjoni 18. oktoobri 1995. aasta otsus, EÜT L 53, 2.3.1996, lk 41).
In that case, the German court over-ruled the refusal of the insolvency administrator to register a recovery claim resulting from an illegal and incompatible aid granted in the form of a capital injection, as this would render the execution of the recovery decision impossible.
Kõnealuse juhtumi puhul kuulutas Saksa kohus pankrotihalduri tagasinõude registreerimisest keeldumise (kapitalisüsti vormis antud abi ebaseaduslikkuse ja ühisturuga kokkusobimatuse tõttu) õigustühiseks, kuna see muudaks tagasinõude otsuse täitmise võimatuks.
In practical terms, the payment of the total amount of aid and the interests on a blocked account may be ruled by a specific contract, signed by the bank and the beneficiary, and by which the parties agree that the sum will be released in favour of one or the other party once the litigation has come to an end.
Praktikas tähendab see, et abi kogusumma ja intresside maksmine kinnisele kontole võib toimuda erilepingu alusel, millele kirjutavad alla pank ja abisaaja, ja milles osapooled lepivad kokku, et summa vabastatakse ühe või teise osapoole kasuks pärast seda, kui vaidlus on lõpule viidud.
Contrary to the constitution of a blocked account, the use of bank guarantees may not be considered as an adequate provisional measure since the total amount of the aid is still at the recipient's disposal.
Vastupidiselt kinnise pangakonto loomisele ei saa pangagarantiid käsitleda asjakohase ajutise meetmena, kuna abi kogusumma jääb abisaaja käsutusse.
Case C-224/01, Köbler, [2003], ECR I-10239, paragraphs 31-33; Case C-173/03, Traghetti del Mediterraneo, [2003], page I-05177, paragraphs 30-33.
Kohtuasi C-224/01, Köbler, EKL 2003, lk I-10239, punktid 31–33; kohtuasi C-173/03, Traghetti del Mediterraneo, EKL 2003, lk I-05177, punktid 30–33.
Case T-244/93 and T-486/93 TWD Deggendorf v Commission [1995] ECR II-2265, paragraph 56.
Kohtuasi T-244/93 ja T-486/93, TWD Deggendorf vs. komisjon, EKL 1995, lk II-2265, punkt 56.
For instance in the case of illegal and incompatible schemes where the amount and the beneficiaries are not known to the Authority.
Nt ebaseaduslike ja EMP lepinguga kokkusobimatute abikavade puhul, kui abisaajate hulk ei ole järelevalveametile teada.
Chapter on aid for rescuing and restructuring firms in difficulty was adopted on 1 December 2004.
Raskustes olevate äriühingute päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antavat riigiabi käsitlev peatükk võeti vastu 1. detsembril 2004.
Commission Regulation (EC) No 1628/2006 of 24 October 2006 on the application of Articles 87 and 88 of the Treaty to national regional investment aid, OJ L 302, of 1 November 2006, p. 29, as referred to at point 1i of Annex XV to the EEA Agreement, OJ L 89 of 29 March 2007, p. 33 and EEA Supplement No 15 of 29 March 2007, p. 26, entry into force on 9 December 2006 and Commission Regulation (EC) No 800/2008 of 6 August 2008 declaring certain categories of aid compatible with the common market in application of Articles 87 and 88 of the Treaty (General block exemption Regulation), OJ L 214, 9.8.2008, p. 3, as referred to at point 1j of Annex XV to the EEA Agreement, entry into force on 8 November 2008.
Komisjoni 24. oktoobri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1628/2006, mis käsitleb asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist investeeringuteks ette nähtud regionaalabi suhtes (ELT L 302, 1. november 2006, lk 29, millele viidatakse kui EMP lepingu XV lisa punktile 1i, ELT L 89, 29. märts 2007, lk 33 ja EMP kaasanne nr 15, 29. märts 2007, lk 26), jõustunud 9. detsembril 2006 ja komisjoni 6. augusti 2008. aasta määrus (EÜ) nr 800/2008 EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamise kohta, millega teatavat liiki abi tunnistatakse ühisturuga kokkusobivaks (üldine grupierandi määrus) (ELT L 214, 9.8.2008, lk 3, millele viidatakse kui EMP lepingu XV lisa punktile 1j), jõustunud 8. novembril 2008.
STATE AID TO CINEMATOGRAPHIC AND OTHER AUDIOVISUAL WORKS
RIIGIABI ANDMINE KINEMATOGRAAFIA- JA MUUDELE AUDIOVISUAALTEOSTELE
Audiovisual works, and cinema in particular, play an important role in shaping European identities, both in common aspects shared across Europe and in the cultural diversity that characterises our different traditions and histories.
Audiovisuaalteosed, eriti kino, aitavad kujundada Euroopat - nii Euroopa ühisjooni kui ka kultuurilist mitmekesisust, mida kannavad meie erinevad traditsioonid ja ajalugu.
They are an essential element for the good functioning of our democracies because of their widespread influence on society.
Need teosed on väga olulised meie demokraatia toimimise seisukohalt, sest nad avaldavad ühiskonnale suurt mõju.
They are also at the heart of the transformations resulting from the development of the information society: new technological developments offer new opportunities for promoting culture and heritage conservation, and to increase mutual understanding across Europe.
Neid mõjutab tugevalt ka infoühiskonna areng, kuna uued tehnoloogiad avavad uusi võimalusi kultuuri kättesaadavaks tegemiseks ja kultuuripärandi säilitamiseks ning parandavad üksteisemõistmist Euroopas.
Audiovisual works have unique characteristics because of their double nature: they are economic goods, offering important opportunities for the creation of wealth and employment.
Audiovisuaalteosed on erilised oma kahetise laadi tõttu: nad on majanduslikud hüved, mis aitavad luua nii rikkust kui ka töökohti.
They are also cultural goods which at the same time mirror and shape our societies.
Kuid nad on ka kultuurihüved, mis kajastavad ja kujundavad meie ühiskondi.
This is the reason why the development of this sector has never been left solely to market forces.
Seetõttu ei ole audiovisuaalvaldkonda kunagi jäetud pelgalt turujõudude meelevalda.
Amongst audiovisual works, cinematographic works have a particular prominence, because of their cost of production and cultural importance: budgets for the productions of cinema films are substantially higher than for other audiovisual content, they are more frequently the subject of international co-productions, and the duration of their exploitation life is longer, with the potential to use all distribution channels, cinemas, DVDs and videocassettes (both selling and rental), Internet downloading, and television (pay-per-view, pay-per-channel, free-to-air).
Kõikide audiovisuaalteoste seas on filmid kõige tähtsamad, arvestades nende suuri tootmiskulusid ja suurt kultuurilist tähtsust. Kinofilmide tootmise eelarve on palju suurem kui muude audiovisuaalteoste tootmise eelarve, neid toodetakse laialdasemalt mitme riigi koostöös ning neil on pikem kasutusaeg. Filme saab levitada nii kinodes näitamise kui ka DVDde ja videokassettide müügi ja laenutuse, internetist allalaadimise ja televisioonis näitamise teel (tasulise näitamise, tasuliste kanalite ja tasuta kanalite kaudu).
Cinematographic works face strong competition from outside Europe [1].
Filmikunst põrkub tugeva Euroopa-välise konkurentsiga [1].
These Guidelines set out the principles to be applied for the application of State aid rules to the cinema sector and for TV production.
Käesolevates suunistes esitatakse põhimõtted, millest tuleb lähtuda riigiabi eeskirjade kohaldamisel kinovaldkonnas ja telesaadete tootmise puhul.
They are based on Chapter 2 of the European Commission’s Communication on certain legal aspects relating to cinematographic and other audiovisual works [2].
Põhimõtted tuginevad Euroopa Komisjoni teatisel kinematograafiateoste ja muude audiovisuaalteostega seotud teatavate õiguslike aspektide kohta [2].
Chapter 2 sets out the general orientation of the European Commission with regard to state aid in the cinema sector.
peatükis esitatakse Euroopa Komisjoni üldjuhised riigiabi andmiseks kinovaldkonnale.
GENERAL ORIENTATION WITH REGARD TO STATE AID TO THE CINEMA SECTOR
KINOVALDKONNALE RIIGIABI ANDMISE ÜLDJUHISED
Cinema and TV programmes are two of the most universal media of entertainment, with a powerful impact on a great number of people internationally.
Filmid ja teleprogrammid on kõige laiemalt levinud meelelahutusvahendid, mis avaldavad tugevat mõju suurele hulgale inimestele terves maailmas.
The current stage of development and the special characteristics of audiovisual production within the European Economic Area, mean that it is difficult for producers to obtain a sufficient level of upfront commercial backing to put together a financial package so that production projects can proceed.
Euroopa Majanduspiirkonna audiovisuaalsete teoste tootmise praeguse arengutaseme ja omapära tõttu on tootjatel keeruline saada äriringkondadelt tootmisprojektide elluviimiseks vajalikul määral raha.
In these circumstances, the fostering of audiovisual production by the EEA States plays a key role to ensure that their indigenous culture and creative capacity can be expressed, thereby reflecting the diversity and richness of European culture.
Seega on vajalik EMP riikide abi, et omamaine kultuur ja loominguline potentsiaal saaks avalduda ning Euroopa kultuuri mitmekesisus ja rikkus ilmneda.
In the Community pillar, the Maastricht Treaty gave Community-level recognition to the utmost importance of promoting culture for the European Union and its Member States by incorporating culture amongst the Community’s policies specifically referred to in the EC Treaty (see Article 151 EC).
Ühenduse samba raames tunnistati kultuuri edendamine Maastrichti lepinguga Euroopa Liidus ja liikmesriikides ühenduse tähtsusega ülesandeks, kuna kultuur lisati EÜ asutamislepingus nimetatud poliitikavaldkondadele (vt asutamislepingu artikkel 151).
At the same time, it included in Article 87(3)(d) EC a new specific possibility of exception to the general incompatibility principle of Article 87(1) EC for aid granted by the Member States to promote culture.
Asutamisepingu artikli 87 lõike 3 punktis d aga nähti ette võimalus teha asutamislepingu artikli 87 lõikes 1 sätestatud üldisest kokkusobimatuse põhimõttest erandeid selle abi puhul, mida liikmesriigid annavad kultuuri edendamiseks.
The EEA Agreement also recognises the need for strengthening cultural cooperation in Article 13 of Protocol 31.
EMP lepingu protokolli nr 31 artiklis 13 tunnistatakse ka vajadust tugevdada kultuurikoostööd.
The EEA Agreement does not contain a ‘cultural exemption’ similar to Article 87(3)(d) EC.
EMP lepinguga ei ole tehtud EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punkti d sarnast „kultuurierandit”.
Nevertheless, the Authority considers that, in line with its constant practice [3], film and TV production support measures may be approved on cultural grounds on the basis of Article 61(3)(c) of the EEA Agreement.
Kuid järelevalveamet on seisukohal, et käibiva tava kohaselt [3] võib filmide ja telesaadete toetusmeetmeid vastavalt EMP lepingu artikli 61 lõike 3 punktile c heaks kiita kultuurilistel põhjustel.
In its assessment, the Authority will apply the same criteria as those applied by the European Commission for the purposes of Article 87(3)(d) EC.
Järelevalveamet lähtub hindamisel samadest kriteeriumidest nagu Euroopa Komisjon asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punkti d täitmisel.
The EEA States implement a wide range of support measures for the audiovisual production of films and TV programmes.
EMP riikidel on filmide ja telesaadete tootmise toetamiseks palju erinevaid meetmeid.
This support focuses on the creation and production phases of film-making and generally takes the form of subsidies or repayable advances.
Toetatakse eeskätt filmide loomist ja tootmist ning selleks kasutatakse peamiselt toetusi või tagastatavaid ettemakseid.
The rationale behind these measures is based on both cultural and industrial considerations.
Nende meetmete võtmisel lähtutakse nii kultuurikaalutlustest kui ka tegevusala vajadustest.
They have the primary cultural aim of ensuring that the national and regional cultures and creative potential are expressed in the audiovisual media of film and television.
Meetmetel on peamiselt kultuurikesksed eesmärgid - nimelt tagada, et riigi ja piirkondade kultuur ning loomingulisus leiaksid väljundi filmide ja telesaadetena.
On the other hand, they aim to generate the critical mass of activity that is required to create the dynamic for the development and consolidation of the industry through the creation of soundly-based production undertakings and the development of a permanent pool of human skills and experience.
Kuid nende teine eesmärk on saavutada „kriitiline mass”, et tegevusvaldkond püsiks dünaamilise ja arenguvõimelisena ning tugevneks tänu sellele, et valdkonna tootjad on tugevad ning oskused ja kogemused valdkonnas areneksid pidevalt.
These Guidelines do not cover the application of Articles 53 and 54 of the EEA Agreement (anti-competitive practices by companies) to the audiovisual sector [4].
Suunistes ei käsitleta EMP lepingu artiklite 53 ja 54 (milles käsitletakse konkurentsieeskirju rikkuvaid ettevõtteid) kohaldamist audiovisuaalsektoris [4].
Compatibility with the EEA Agreement of schemes of aid to cinema and TV production
Filmi- ja telesaadete tootmise abikavade kokkusobivus EMP lepinguga
The basic rules on State aid under the EEA Agreement are as follows: Article 1(3) in Part I of Protocol 3, to the Surveillance and Court Agreement provides that the EFTA States [5] are obliged to inform the Authority of any plans to grant or alter aid before putting it into effect.
EMP lepingus on sätestatud järgmised peamised riigiabi eeskirjad: järelevalve- ja kohtulepingu protokolli nr 3 I osa artikli 1 lõikes 3 on sätestatud, et EFTA riigid [5] peavad teavitama järelevalveametit kõikidest abiandmise kavadest enne nende jõustumist.
Article 61(1) of the EEA Agreement prohibits aid granted by the State or through State resources, which distorts or threatens to distort competition and trade between the EEA States.
EMP lepingu artikli 61 lõikega 1 keelatakse abi anda riigil ja riigi vahenditest abi andmine, kuna see moonutab või võib moonutada konkurentsi ja EMP riikide vahelist kaubandust.
However, the Authority may exempt certain State aid from this prohibition.
Kuid järelevalveamet võib teatava riigiabi puhul teha nimetatud keeldudest erandeid.