natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In these guidelines, as regards state aid for transport coordination the criterion is 30 % of the total cost of rail transport.
Käesolevates suunistes on transpordi koordineerimiseks antava riigiabi puhul määraks 30 % raudteetranspordi kogukuludest.
See, by way of illustration, European Commission Decision of 22 December 2006, N 552/06 – Denmark – Prolongation of environmental aid scheme for the transport of goods by rail (OJ C 133, 15.6.2007, p. 5) and European Commission Decision of 12 October 2006, N 427/2006 – United Kingdom – Rail Environmental Benefit Procurement Scheme (REPS), op. cit.
Vt näiteks Euroopa Komisjoni 22. detsembri 2006. aasta otsus N 552/06, Taani, Keskkonnaabiskeemi pikendamine kaubaveoks raudteel (ELT C 133, 15.6.2007, lk 5) ja näiteks Euroopa Komisjoni 12. oktoobri 2006. aasta otsus N 427/2006 – Ühendkuningriik – Rail Environmental Benefit Procurement Scheme (REPS) (eelmine viide).
This could be the case with interoperability measures on the trans-European transport network as last defined by Decision No 884/2004/EC of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 amending Decision No 1692/96/EC on Community guidelines for the development of the trans-European transport network (OJ L 167, 30.4.2004, p. 1) incorporated into the EEA Agreement by Decision of the EEA Joint Committee No 62/06 of 2 June 2006 (OJ L 245, 7.9.2006, p. 9 and EEA Supplement No 44, 7.9.2006, p. 8).
See võib olla meetmete puhul, millega edendatakse üleeuroopalise transpordivõrgu koostalitlusvõimet, nagu on viimati määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta otsusega nr 884/2004/EÜ (millega muudetakse otsust nr 1692/96/EÜ üleeuroopalise transpordivõrgu arendamist käsitlevate ühenduse suuniste kohta) (ELT L 167, 30.4.2004, lk 1), inkorporeeritud EMP lepingusse EMP Ühiskomitee 2. juuni 2006. aasta otsusega nr 62/06 (ELT L 245, 7.9.2006, lk 9 ja EMP kaasanne nr 44, 7.9.2006, lk 8).
With regard to measures falling under Article 15(1)(e) of Directive 2003/96/EC, an impact on the price of transport may be taken for granted, unless there is proof to the contrary.
Direktiivi 2003/96/EÜ artikli 15 lõike 1 punkti e kohaste meetmete puhul võib võtta arvesse veohindadele avalduvat mõju, kui ei ole tõendatud vastupidist.
See in particular the European Commission decision of 2 April 2008, NN 46/B/2006 - Slovakia - Excise duty exemptions and reductions provided for by Council Directive 2003/96/EC (transport sector), not yet published.
Vt eelkõige Euroopa Komisjoni 2. aprilli 2008. aasta otsus NN 46/B/2006 – Slovakkia – nõukogu direktiiviga 2003/96/EÜ ettenähtud aktsiisivabastused ja -vähendused (transpordisektor), seni avaldamata.
European Commission Decision of 30 May 2007, N 780/06 – The Netherlands – Onderzoek en ontwikkeling composiet scheepsconstructie en multi-purpose laadruim; het ‘CompoCaNord’-project ( OJ C 227, 27.9.2007, p. 5); European Commission Decision of 19 July 2006, N 556/2005 – The Netherlands – Environmental protection and innovation in public transport in the province of Gelderland (OJ C 207, 30.8.2006); European Commission Decision of 20 July 2005, N 63/2005 – Czech Republic – Programme for energy economics and use of alternative fuels in the transport sector (OJ C 83, 6.4.2006).
Euroopa Komisjoni 30. mai 2007. aasta otsus N 780/06 – Madalmaad – Komposiitkonstruktsioon/mitmeotstarbeline lastiruum siseveeteede alustele; projekt „CompoCaNord” ( ELT C 227, 27.9.2007, lk 5); Euroopa Komisjoni 19. juuli 2006. aasta otsus N 556/2005 – Madalmaad – Keskkonnakaitse ja innovatsioon Gelderlandi provintsi ühistranspordis (ELT C 207, 30.8.2006); Euroopa Komisjoni 20. juuli 2005. aasta otsus N 63/2005 – Tšehhi Vabariik – Energiasäästu ja alternatiivkütuste transpordisektoris kasutamise programm (ELT C 83, 6.4.2006).
The EFTA Surveillance Authority adopted Guidelines for state aid for research and development and innovation by Decision 14/07/COL of 7 February 2007 (OJ L 305, 19.11.2009, p. 1 and EEA Supplement No. 60, 19.11.2009, p. 1.
Järelevalveamet võttis teadus- ja arendustegevuseks ning innovatsiooniks antava riigiabi suunised vastu oma 7. veebruari 2007. aasta otsusega 14/07/COL (ELT L 305, 19.11.2009, lk 1 ja EMP kaasanne nr 60, 19.11.2009, lk 1).
Updated Guidelines are available on the EFTA Surveillance Authority web page at: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/).
Ajakohastatud suunised on kättesaavad järelevalveameti veebilehel aadressil http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/).
See corresponding Community guidelines (OJ C 323, 30.12.2006, p. 1).
Vt vastavad ühenduse suunised (ELT C 323, 30.12.2006, lk 1).
Ibidem, point 2.1.
Samas, punkt 2.1.
European Commission Decision 2005/145/EC of 16 December 2003 on the state aid granted by France to EDF and the electricity and gas industries (OJ L 49, 22.2.2005, p. 9); European Commission Decision of 24 April 2007, E 12/2005 – Poland – Unlimited guarantee for the Polish post office (Poczta Polska) (OJ C 284, 27.11.2007, p. 2); European Commission Decision of 27 March 2002, E 10/2000 – Germany – State guarantees for public credit institutions in Germany (OJ C 150, 22.6.2002, p. 7); EFTA Surveillance Authority Decision of 15 July 2005, 177/05/COL State guarantee in favour of Liechtensteinische Landesbank (OJ C 310, 8.12.2005, p. 17 and EEA Supplement No 62, 8.12.2005, p. 1).
Euroopa Komisjoni 16. detsembri 2003. aasta otsus 2005/145/EÜ, mis käsitleb Prantsusmaa antud riigiabi EDFile ja elektri- ning gaasitööstuse sektorile (ELT L 49, 22.2.2005, lk 9); Euroopa Komisjoni 24. aprilli 2007. aasta otsus, E12/2005 — Poola — Piiramatu garantii ettevõttele Poczta Polska (ELT C 284, 27.11.2007, lk 2); Euroopa Komisjoni 27. märtsi 2002. aasta otsus E10/2000 — Saksamaa — Avalik-õiguslike krediidiasutuste riigigarantii (EÜT C 150, 22.6.2002, lk 7); Järelevalveameti 15. juuli 2005. aasta otsus 177/05/COL Liechtensteinische Landesbankile antud riikliku tagatise kohta (ELT C 310, 8.12.2005, lk 17 ja EMP kaasanne nr 62, 8.12.2005, lk 1).
RECOVERY OF UNLAWFUL AND INCOMPATIBLE STATE AID [1]1.
EBASEADUSLIKU JA EMP LEPINGUGA KOKKUSOBIMATU RIIGIABI TAGASINÕUDMINE [1]1.
The EFTA Surveillance Authority (hereinafter referred to as ‘the Authority’) is prepared to take a strong stance against unlawful aid.
EFTA järelevalveamet (edaspidi „järelevalveamet” kavatseb ebaseadusliku abi suhtes võtta range seisukoha.
Under Protocol 3 to the Agreement between the EFTA States on the Establishment of a Surveillance Authority and a Court of Justice (hereinafter referred to as ‘Protocol 3’) [2] the Authority has systematically ordered the EFTA States to recover any unlawful aid found to be incompatible with the functioning of the Agreement on the European Economic Area (hereinafter referred to as ‘the EEA Agreement’), unless it has considered that this would be contrary to a general principle of EEA law.
Vastavalt EFTA riikide vahelise järelevalveameti ja kohtu asutamist käsitleva lepingu protokollile nr 3 (edaspidi „protokoll nr 3”) [2] on järelevalveamet korrapäraselt nõudnud EFTA riikidelt Euroopa Majanduspiirkonna lepinguga (edaspidi „EMP leping”) kokkusobimatu abi tagasimaksmist, välja arvatud juhul, kui ta on jõudnud järeldusele, et tagasinõudmine on vastuolus EMP õiguse üldpõhimõtetega.
The Authority has adopted 6 such recovery decisions.
Järelevalveamet on vastu võtnud 6 sellist tagasinõude otsust.
It is essential for the integrity of the State aid regime that these decisions ordering EFTA States to recover unlawful state aid (hereinafter referred to as ‘recovery decisions’) are enforced in an effective and immediate manner.
Riigiabisüsteemi terviklikkuse seisukohalt on oluline, et kõnealuseid otsuseid, millega nõutakse EFTA riikidelt ebaseaduslikult antud abi tagasimaksmist (edaspidi „tagasinõude otsused”), kohaldatakse tõhusalt ja viivitamatult.
The experience of the Authority in recent years indicates that there is cause for real concern in this respect.
Järelevalveameti viimaste aastate kogemus näitab, et kõnealuses küsimuses on küllaldaselt põhjust muretsemiseks.
The State Aid Scoreboard for the EFTA States presented in autumn 2008 [3] also shows that out of 6 recovery decisions adopted by the Authority, only one has been fully implemented by the EFTA State concerned [4].
aasta sügisel avaldatud EFTA riikide riigiabi tulemustabelitest [3] ilmneb seegi, et asjaomased EFTA riigid on täielikult täitnud vaid ühe kuuest järelevalveameti tagasinõude otsusest [4].
In 2004, the European Commission (hereinafter referred to as ‘the Commission’) ordered a comparative study on the enforcement of EU State aid policy in different Member States (hereinafter referred to as the ‘Enforcement Study’) [5].
aastal tellis Euroopa Komisjon (edaspidi „komisjon”) võrdleva uuringu ELi riigiabipoliitika rakendamise kohta erinevates liikmesriikides (edaspidi „rakendamisuuring”) [5].
One of the objectives of the study was to assess the effectiveness of recovery procedures and practices in a number of Member States.
Üheks uuringu eesmärkidest oli hinnata tagasinõudemenetluste tõhusust ja nende toimimist erinevates liikmesriikides.
The authors of the Study found that the excessive length of recovery proceedings is a recurring theme in all country reports.
Uuringu autorid leidsid, et tagasinõudemenetluste liiga pikk kestus kordub läbiva teemana kõikide riikide aruannetes.
Based on its own experience, the Authority has noticed that the recovery of unlawful and incompatible aid also faces a number of obstacles in the EFTA States.
Oma kogemustest lähtudes on järelevalveamet märganud, et ebaseadusliku ja EMP lepinguga kokkusobimatu abi tagasinõudmisel esineb EFTA riikides hulgaliselt takistusi.
Recovery proceedings, to which national law provisions are applicable, are particularly lengthy, and, in practice, recovery has not been completed within the deadline set out in any of the recovery decisions of the Authority.
Riigi õigusaktide kohane tagasinõudemenetlus on pikaldane ega jõua tegelikkuses lõpule järelevalveameti tagasinõude otsuses ettenähtud tähtajaks.
Therefore, the Authority wishes to stress the need for an effective enforcement of recovery decisions.
Seetõttu rõhutab järelevalveamet, et tagasinõude otsused tuleb ka tegelikult ellu viia.
It is clear that the implementation of such decisions is a shared responsibility between the Authority and the EFTA States, and will require considerable efforts by both in order to be successful.
On selge, et selliste otsuste elluviimise eest vastutavad järelevalveamet ja EFTA riigid ühiselt ja edu saavutamiseks peavad mõlemad tegema märkimisväärseid pingutusi.
The purpose of the present Chapter is to explain the Authority’s policy towards the implementation of recovery decisions.
Käesoleva peatüki eesmärgiks on selgitada järelevalveameti tagasinõude otsuste rakendamise poliitikat.
It shall not examine the consequences that national courts may draw from the non respect of the notification and standstill obligation of Article 1(3) in Part I of Protocol 3.
Selles ei käsitleta järeldusi, mille riiklikud kohtud võivad teha seoses protokolli nr 3 I osa artikli 1 lõikes 3 sätestatud teavitamiskohustuse ja rakendamiskeelu eiramisega.
The Authority considers that there is a need to clarify the measures it intends to take to facilitate the execution of recovery decisions and to set out actions EFTA States could take to ensure that they reach full compliance with the rules and principles as established by the body of EEA law, and, in particular, the case law of the Courts of the European Communities and of the EFTA Court.
Järelevalveamet leiab, et on vaja selgitada meetmeid, mille abil üritatakse hõlbustada tagasinõude otsuste täideviimist ja sätestada meetmed, mida EFTA riigid saaksid võtta, et tagada oma tegevuse täielik vastavus EMP õigusega sätestatud eeskirjadele ja põhimõtetele ning eelkõige Euroopa ühenduste kohtute ja EFTA Kohtu praktikale.
To this end, the present Chapter will first recall the purpose of recovery and the basic principles underlying the implementation of recovery decisions.
Seetõttu tuletatakse käesolevas peatükis meelde eelkõige tagasinõude eesmärk ja aluspõhimõtted, millel tagasinõude otsuste rakendamine põhineb.
It will then present the practical implications of these basic principles for each of the actors involved in the recovery process.
Seejärel esitatakse kõnealuste aluspõhimõtete praktiline mõju iga tagasinõudemenetluses osaleja suhtes.
THE PRINCIPLES OF RECOVERY POLICY
TAGASINÕUDEPOLIITIKA PÕHIMÕTTED
A short history of recovery policy
Lühike ülevaade seni rakendatud tagasinõudepoliitikast
Article 1(3) in Part I of Protocol 3 states that ‘[t]he EFTA Surveillance Authority shall be informed, in sufficient time to enable it to submit its comments, of any plans to grant or alter aid.
Protokolli nr 3 I osa artikli 1 lõikes 3 sätestatakse, et „EFTA järelevalveametile teatatakse piisavalt aegsasti kõigist abi andmise või muutmise kavadest, et komisjon saaks esitada oma märkused.
[…] The State concerned shall not put its proposed measures into effect until this procedure has resulted in a final decision.’
[…] Asjaomane riik ei vii oma kavandatavaid meetmeid ellu enne, kui selle menetluse tulemusena on tehtud lõplik otsus.”
In cases where an EFTA State does not notify the Authority of its plans to grant or alter aid prior to such aid being put into effect, the aid is unlawful in relation to EEA law from the time that it is granted.
Juhul, kui EFTA riigid ei teavita järelevalveametit abi andmise või muutmise kavadest enne nende rakendamist, on abi EMP õiguse seisukohalt ebaseaduslik alates selle andmise hetkest.
In its Kohlegesetz judgment [6] of 1973, the European Court of Justice (hereinafter referred to as the ECJ) confirmed for the first time that the Commission had the power to order the recovery of unlawful and incompatible State aid.
Euroopa Kohus on 1973. aasta Kohlegesetz’i otsuses [6] esmakordselt kinnitanud, et komisjonil on õigus nõuda ebaseadusliku ja kokkusobimatu riigiabi tagasinõudmist.
The Court held that the Commission was competent to decide that a Member State must alter or abolish a state aid that was incompatible with the common market.
Kohus leidis, et komisjon on pädev otsustama, et liikmesriik peab ühisturuga kokkusobimatu riigiabi kas muutma või tühistama.
It should therefore also be entitled to require repayment of this aid [7].
Sellest tulenevalt on komisjonil ka õigus nõuda kõnealuse abi tagasimaksmist [7].
In 2001, Protocol 3 was amended by inter alia inserting Part II which amongst others included basic rules on recovery [8].
aastal muudeti protokolli nr 3, lisades sellele muu hulgas II osa, milles muu seas esitatakse põhilised ebaseadusliku abi tagasinõudmise eeskirjad [8].
Further implementing provisions on recovery were included in Decision No 195/04/COL of 14 July 2004, as amended [9].
Järgnevad tagasinõude rakendamissätted on kehtestatud 14. juuli 2004. aasta otsusega 195/2004/COL ja selle muudatustega [9].
Article 14(1) in Part II of Protocol 3 confirms the constant case law of the ECJ [10] and establishes an obligation on the Authority to order recovery of unlawful and incompatible aid unless this would be contrary to a general principle of law.
Protokolli nr 3 II osa artikli 14 lõikega 1 kinnitatakse Euroopa Kohtu järjepidevat pretsedendiõigust [10] ja sellega kehtestatakse järelevalveametile ebaseadusliku ja EMP lepinguga kokkusobimatu abi tagasinõudmise kohustus, välja arvatud juhul, kui see oleks vastuolus õiguse üldpõhimõtetega.
This article also provides that the EFTA State concerned shall take all necessary measures to recover unlawful aid that is found to be incompatible.
Kõnealuse artikliga nähakse ka ette, et asjaomane EFTA riik võtab kõik vajalikud meetmed ebaseadusliku ja EMP lepinguga kokkusobimatu abi tagasinõudmiseks.
Article 14(2) establishes that the aid is to be recovered, including interest from the date on which the unlawful aid was at the disposal of the beneficiary until the date of its effective recovery.
Artikli 14 lõikega 2 nähakse ka ette, et abi tuleb koos intressidega tagasi nõuda alates kuupäevast, millest alates abisaaja sai ebaseaduslikku abi kasutada kuni abi tegeliku tagastamise kuupäevani.
Decision No 195/04/COL elaborates on the methods to be used for the calculation of recovery interest.
Otsusega nr 195/04/COL kehtestatakse meetodid tagasinõutava abi intressi arvutamiseks.
Finally, Article 14(3) states that ‘[…] recovery shall be effected without delay and in accordance with the procedures under the national law of the EFTA State concerned, provided that they allow the immediate and effective execution of the EFTA Surveillance Authority’s decision.
Artikli 14 lõikes 3 on sätestatud, et „tagasimakse tehakse viivitamata ja vastavalt asjaomase EFTA riigi õigusaktidele eeldusel, et need võimaldavad EFTA järelevalveameti otsuste kohest ja tõhusat elluviimist.
In a number of recent judgments, the ECJ further clarified the scope and interpretation of Article 14(3) of Council Regulation No 659/1999 (which corresponds to Article 14(3) in Part II of Protocol 3) thereby emphasising the need for an immediate and effective execution of recovery decisions [11].
Paljudes hiljutistes otsustes on Euroopa Kohus täiendavalt selgitanud nõukogu määruse nr 659/1999 artikli 14 lõike 3 (mis vastab protokolli nr 3 II osa artikli 14 lõikele 3) kohaldamisala ja tõlgendamist, rõhutades seejuures vajadust tagasinõude otsused koheselt ja tõhusalt ellu viia [11].
In addition, the Authority has also started to apply the Deggendorf case law [12] in a systematic manner.
Lisaks on järelevalveamet hakanud süstemaatiliselt kohaldama Deggendorfi juhtumi kohtupraktikat [12].
This case law enables the Authority, if certain conditions have been satisfied, to order EFTA States to suspend the payment of a new compatible aid to a company until that company has reimbursed old unlawful and incompatible aid that is subject to a recovery decision.
Kõnealune kohtupraktika võimaldab järelevalveametil teatavate tingimuste täitmisel nõuda EFTA riikidelt ettevõtjale EMP lepinguga kokkusobiva uue abi maksmise peatamist, kuni viimane on tagasi maksnud varasema ebaseadusliku ja EMP lepinguga kokkusobimatu abi, mille suhtes kohaldati tagasinõude otsust.
Purpose and principles of recovery policy
Tagasinõudepoliitika eesmärk ja põhimõtted
Purpose of recovery
Tagasinõude eesmärk
The ECJ has held on several occasions that the purpose of recovery is to re-establish the situation that existed on the market prior to the granting of the aid.
Euroopa Kohus on mitmel korral võtnud seisukoha, et tagasinõude eesmärk on taastada enne abi andmist turul valitsenud olukord.
This is necessary to ensure that the level-playing field in the internal market is maintained.
Seda on vaja võrdsete tingimuste tagamiseks siseturul.
In this context, the ECJ underlined that the recovery of unlawful and incompatible aid is not a penalty [13], but the logical consequence of the finding that it is unlawful [14].
Selle raames on Euroopa Kohus rõhutanud, et ebaseadusliku ja ühisturuga kokkusobimatu abi tagasinõudmine ei ole karistus, [13] vaid tuleneb loogiliselt järeldusest, et abi on ebaseaduslik [14].
It can therefore not be regarded as disproportionate to the objectives of the EC Treaty as regards state aid [15].
Seetõttu ei saa seda käsitleda ebaproportsionaalsena seoses EÜ asutamislepingu riigiabi eesmärkidega [15].
According to the ECJ, the ‘re-establishment of the previously existing situation is obtained once the unlawful and incompatible aid is repaid by the recipient who thereby forfeits the advantage which he enjoyed over his competitors in the market, and the situation as it existed prior to the granting of the aid is restored’ [16].
Euroopa Kohus on seisukohal, et „eelnevalt kehtinud olukord on taastatud, kui abisaaja on ebaseadusliku ja ühisturuga kokkusobimatu abi tagasi maksnud, kaotades seega turueelise, mis kõnealusel abisaajal oli võrreldes oma konkurentidega ning kui enne abi andmist valitsenud olukord on taastatud.” [16].
In order to eliminate any financial advantages incidental to unlawful aid, interest is to be recovered on the sums unlawfully granted.
Selleks et kaotada ebaseadusliku abiga saadud rahalised eelised, tuleb ebaseaduslikult antud abisummadelt maksta tagasi ka intress.
Such interest must be equivalent to the financial advantage arising from the availability of the funds in question, free of charge, over a given period [17].
Kõnealune intress peab võrduma rahalise eelisega, mis saadi kõnealuste vahendite intressideta kasutamisest konkreetse ajavahemiku jooksul [17].
Furthermore, the ECJ has insisted that in order for a recovery decision to be fully executed, the actions undertaken by a Member State must produce concrete effects as regards recovery [18] and that recovery must be immediate [19].
Lisaks on Euroopa Kohus rõhutanud, et komisjoni tagasinõude otsuste täielikuks elluviimiseks peavad liikmesriikide meetmed tagama tagasinõude kiire täitmise [18] ning et tagasinõue tuleb esitada kohe [19].
For recovery to reach its objective, it is indeed essential that the repayment of the aid takes place without delay.
Selleks et tagasinõue saavutaks oma eesmärgi, on oluline, et abi tagasimaksmine toimuks viivitamata.
The obligation to recover unlawful and incompatible state aid and its exceptions
Ebaseadusliku ja EMP lepinguga kokkusobimatu abi tagasinõudmise kohustus ning erandid
Article 14(1) in Part II of Protocol 3 specifies that ‘[w]here negative decisions are taken in cases of unlawful aid, the EFTA Surveillance Authority shall decide that the EFTA State concerned shall take all necessary measures to recover the aid from the beneficiary’.
Protokolli nr 3 II osa artikli 14 lõikes 1 on sätestatud, et „juhul kui ebaseadusliku abi juhtumite suhtes võetakse vastu negatiivne otsus, otsustab EFTA järelevalveamet, et asjaomane EFTA riik peab võtma vajalikud meetmed selleks, et abisaajalt abi tagasi nõuda”.
The provisions in Protocol 3 impose two limits on the Authority’s power to order recovery of unlawful and incompatible aid.
Protokollis nr 3 kehtestatakse kaks piirangut järelevalveameti volitustele nõuda ebaseadusliku ja kokkusobimatu abi tagasimaksmist.
Article 14(1) in Part II of Protocol 3 provides that the Authority shall not require recovery of the aid if this would be contrary to a general principle of law.
Protokolli nr 3 II osa artikli 14 lõikes 1 nähakse ette, et järelevalveamet ei nõua abi tagasimaksmist, kui see on vastuolus õiguse üldpõhimõttega.
The general principles of law most often invoked in this context are the principles of the protection of legitimate expectation [20] and of legal certainty [21].
Õiguse üldpõhimõtted on kõnealuses kontekstis enamasti õiguspärase ootuse [20] ja õiguskindluse [21] kaitsmisega seotud põhimõtted.
It is important to note that the ECJ has given a very restrictive interpretation to these principles in the context of recovery.
On oluline märkida, et Euroopa Kohus on tagasinõude kontekstis kõnealuseid põhimõtteid väga kitsalt tõlgendanud.
Article 15 in Part II of Protocol 3 states that the powers of the Authority to recover aid shall be subject to a limitation period of 10 years (the so-called ‘prescription period’).
Protokolli nr 3 II osa artiklis 15 sätestatakse, et järelevalveameti abi tagasinõudmise volituste suhtes kohaldatakse 10-aastast aegumistähtaega (nn igamistähtaeg).
The limitation period shall begin on the day on which the unlawful aid is awarded to the beneficiary either as individual aid or as aid under an aid scheme.
Aegumistähtaja kulg algab päevast, mil abisaajale antakse ebaseaduslikku abi kas individuaalse abina või abikava raames.
Any action taken by the Authority or the Commission [22] or by an EFTA State, acting at the request of the Authority, with regard to the unlawful aid, shall interrupt the limitation period.
Aegumistähtaja arvestamine katkeb, kui järelevalveamet või komisjon [22] või järelevalveameti nõudmisel EFTA riik võtab ebaseadusliku abiga seotud mis tahes meetmeid.
The EFTA State to which a recovery decision is addressed is obliged to execute this decision [23].
Seega on tagasinõude otsuse saanud EFTA riik kohustatud kõnealuse otsuse ellu viima [23]. Euroopa Kohus on tunnistanud ainult ühte erandit liikmesriigi kohustusest talle suunatud tagasinõude otsus ellu viia.