natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The EFTA States shall be informed by means of a letter, including a copy of this Decision and including the Annex thereto.
EFTA riikidele teatakse sellest otsuse ärakirja ja otsuse juurde kuuluvat lisa sisaldava kirjaga.
The European Commission shall be informed, in accordance with point (d) of Protocol 27 of the EEA Agreement, by means of a copy of this Decision, including the Annex.
Euroopa Komisjonile teatakse sellest otsuse ärakirja ja kõnealust lisa sisaldava kirjaga kooskõlas EMP lepingu protokolli nr 27 punktiga d.
The Decision, including Annex I, shall be published in the EEA Section of and in the EEA Supplement to the Official Journal of the European Union.
Käesolev otsus, sealhulgas lisa, avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP osas ja EMP kaasandes.
Done at Brussels, 23 April 2004.
Brüssel, 23. aprill 2004
President
esimees
Initially published in OJ L 231, 3.9.1994, and in the EEA Supplement thereto No 32 on the same date, last amended by Decision No 62/04/COL of 31 March 2004 (not yet published).
Algselt avaldatud ELTs L 231, 3.9.1994 ja sama kuupäeva EMP kaasandes nr 32, viimati muudetud 31. märtsi 2004. aasta otsusega nr 62/04/COL (seni avaldamata).
Communication from the Commission on the application of State aid rules to public service broadcasting, OJ C 320, 15.11.2001, p. 5.
Komisjoni teatis riigiabi eeskirjade kohaldamise kohta avalik-õigusliku ringhäälingu suhtes, EÜT C 320, 15.11.2001, lk 5.
THE APPLICATION OF THE STATE AID RULES TO PUBLIC SERVICE BROADCASTING [1]
RIIGIABI EESKIRJADE KOHALDAMINE AVALIK-ÕIGUSLIKU RINGHÄÄLINGU SUHTES [1]
Over the last two decades, broadcasting has undergone important changes.
Ringhäälingus on viimase kahe aastakümne jooksul toimunud olulised muutused.
The abolition of monopolies, the emergence of new players and rapid technological developments have fundamentally altered the competitive environment.
Monopolide kaotamine, uute ettevõtete turuletulek ja kiire tehnoloogiline areng on konkurentsikeskkonda põhjalikult muutnud.
Television broadcasting was traditionally a reserved activity.
Teleringhääling on traditsiooniliselt olnud monopoliseeritud tegevus.
Since its inception, it has mostly been provided by public undertakings under a monopoly regime, mainly as a consequence of the limited availability of broadcasting frequencies and the high barriers to entry.
Teleringhäälingu teenuseid on selle tekkimisest alates pakkunud monopoolsed avalik-õiguslikud äriühingud, kusjuures selline olukord oli peamiselt tingitud ringhäälingusageduste piiratud kättesaadavusest ja märkimisväärsetest takistustest turule pääsemisel.
In the 1970s, however, economic and technological developments made it increasingly possible for the EFTA States to allow other operators to broadcast.
aastatel toimunud tehnoloogiline ja majanduslik areng võimaldas EFTA riikidel anda saadete edastamise loa ka teistele ettevõtjatele.
EFTA States have therefore decided to introduce competition in the market.
Seepärast on EFTA riigid otsustanud tekitada kõnealusel turul konkurentsi.
This has led to a wider choice for consumers, as many additional channels and new services have become available; it has also favoured the emergence and growth of strong European operators, the development of new technologies, and a larger degree of pluralism in the sector.
See on andnud tarbijatele uute kanalite ja teenuste näol suurema valikuvõimaluse; peale selle on see toetanud kõnealuses sektoris tugevate Euroopa ettevõtjate tekkimist ja kasvu, uute tehnoloogiate arengut ning mitmekesisust.
Whilst opening the market to competition, EFTA States considered that public service broadcasting ought to be maintained, as a way to ensure the coverage of a number of areas and the satisfaction of needs that private operators would not necessarily fulfil to the optimal extent.
Pärast turu avamist konkurentsile leidsid EFTA riigid, et avalik-õiguslik ringhääling tuleb säilitada, et tagada käsitletavate valdkondade mitmekesisus ning rahuldada vajadused, mida erasektori ettevõtjad ei pruugi suuta optimaalselt täita.
The increased competition, together with the presence of State-funded operators, has also led to growing concerns for a level playing field, which have been brought to the Authority's attention by private operators.
Erasektori ettevõtjad on juhtinud ameti tähelepanu asjaolule, et kasvav konkurents ja riigi rahastatavate ettevõtjate tegevus tekitavad üha suurenevat muret võrdsete võimaluste pärast.
The complaints allege infringements of Article 61 of the EEA Agreement in relation to the public funding schemes established in favour of public service broadcasters.
Kaebused käsitlevad EMP lepingu artikli 61 väidetavat rikkumist seoses riiklike rahastamiskavadega, mis on koostatud avalik-õiguslike ringhäälinguorganisatsioonide tegevuse toetuseks.
These guidelines set out the principles to be followed by the Authority in the application of Articles 61 and 59(2) of the EEA Agreement to State funding of public service broadcasting.
Kõnealustes suunistes sätestatakse põhimõtted, mida amet järgib EMP lepingu artikli 61 ja artikli 59 lõike 2 kohaldamisel avalik-õiguslikule ringhäälingule antava riikliku rahastamise suhtes.
This will make the Authority’s policy in this area as transparent as possible.
See muudab ameti poliitika selles valdkonnas võimalikult selgeks ja asusaadavaks.
The Role of Public Service Broadcasting
Avalik-õigusliku ringhäälingu roll
As stated by the Resolution of the EC Council and of Representatives of the Governments of the EC Member States of 1 January 1999 concerning public service broadcasting (hereinafter referred to as ‘Resolution on public service broadcasting’) [2], ‘public service broadcasting in view of its cultural, social and democratic functions which it discharges for the common good has a vital significance for ensuring democracy, pluralism social cohesion, cultural and linguistic diversity’.
Nagu on nimetatud EÜ nõukogu ja EÜ liikmesriikide valitsuste esindajate resolutsioonis 1. jaanuarist 1999, mis käsitleb avalik-õiguslikku ringhäälingut (edaspidi „Resolutsioon avalik-õigusliku ringhäälingu kohta”), [2]„avalik-õiguslik ringhääling, pidades silmas selle kultuurilise, sotsiaalse ja demokraatliku iseloomuga ülesandeid, mida ta täidab üldiseks hüvanguks, on elulise tähtsusega demokraatia, pluralismi sotsiaalse ühtekuuluvuse, kultuurilise ja keelelise mitmekülgsuse tagamisel”.
Public service broadcasting, although having a clear economic relevance, is not comparable to a public service in any other economic sector.
Ehkki avalik-õiguslikul ringhäälingul on kindel majanduslik tähtsus, ei ole see võrreldav avaliku teenusega üheski teises majandussektoris.
There is no other service that at the same time has access to such a wide sector of the population, provides it with so much information and content, and by doing so conveys and influences both individual and public opinion.
Ükski teine teenus ei suuda samaaegselt hõlmata sedavõrd suurt hulka elanikkonnast, pakkuda palju teavet ja sisu ning edastada ja mõjutada nii individuaalset kui ka avalikku arvamust.
Public service broadcasting has an important role to play in promoting cultural diversity in each country, in providing educational programming, in objectively informing the public, in guaranteeing pluralism and in supplying quality entertainment, democratically and free-of-charge [3].
Avalik-õiguslikul ringhäälingul on oluline osa iga riigi kultuurilise mitmekesisuse edendamisel, haridusprogrammide pakkumisel, avaliku arvamuse objektiivsel edastamisel, pluralismi tagamisel ning kvaliteetse meelelahutuse pakkumisel demokraatlikult ja tasuta. [3]
Furthermore, broadcasting is generally perceived as a very reliable source of information and represents, for a not inconsiderable proportion of the population, the main source of information.
Peale selle peetakse ringhäälingut üldiselt väga usaldusväärseks teabeallikaks ning see on märkimisväärse osa elanikkonna jaoks põhiline teabeallikas.
It thus enriches public debate and ultimately ensures that all citizens participate to a fair degree in public life.
See rikastab avalikku mõttevahetust ja tagab kõigile kodanikele piisava võimaluse osaleda ühiskondlikus elus.
The role of public service [4] in general is recognised by the EEA Agreement.
Avalike teenuste üldist rolli [4] tunnustatakse ka EMP lepingus.
The key provision in this respect is Article 59(2) of the EEA Agreement, which reads as follows: ‘Undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest or having the character of a revenue-producing monopoly shall be subject to the rules contained in this Agreement, in particular to the rules on competition, in so far as the application of such rules does not obstruct the performance, in law or in fact, of the particular tasks assigned to them.
Selles osas on oluliseks sätteks EMP lepingu artikli 59 lõige 2, mis sätestab: „Ettevõtjad, kellele on usaldatud üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamine või kes on fiskaalmonopolid, alluvad käesoleva lepingu eeskirjadele, eelkõige konkurentsieeskirjadele niivõrd, kuivõrd nimetatud eeskirjade kohaldamine ei takista juriidiliselt ega faktiliselt nendele määratud eriülesannete täitmist.
The development of trade must not be affected to such an extent as would be contrary to the interests of the Contracting Parties’.
Kaubanduse arengut ei tohi mõjutada määral, mis oleks vastuolus lepinguosaliste huvidega.”
The Court of Justice of the European Communities has acknowledged in two cases that the broadcast of television services can be regarded as ‘services of general economic interest’ under Article 86(2) of the EC Treaty [5].
Euroopa Ühenduste Kohus on tunnistanud kahes kohtuasjas, et televisiooniteenuste edastamist võib pidada „üldist majandushuvi pakkuvateks teenusteks” vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 86 lõikele 2. [5] Euroopa Ühenduste kohus on rõhutanud, et kõnealustele teenustele kohaldatakse konkurentsisätteid niivõrd, kuivõrd nende eeskirjade rakendamine ei osutu vastuolus olevaks neile pandud ülesannete täitmisega.
The Resolution on public service broadcasting, taking the particular nature of the broadcasting sector into account, stated the principles and conditions according to which the provisions of the Treaty establishing the European Communities should be applied to this sector:
Võttes arvesse ringhäälingusektori eripära, sätestas resolutsioon avalik-õigusliku ringhäälingu kohta põhimõtted ja tingimused, mille kohaselt rakendatakse kõnealuses sektoris EÜ asutamislepingu sätteid:
‘The provisions of the Treaty establishing the European Community shall be without prejudice to the competence of Member States to provide for the funding of public service broadcasting insofar as such funding is granted to broadcasting organisations for the fulfillment of the public service remit as conferred, defined and organised by each Member State, and insofar as such funding does not affect trading conditions and competition in the Community to an extent which would be contrary to the common interest, while the realisation of the remit of that public service shall be taken into account’.
„Euroopa Ühenduse asutamislepingu sätted ei piira liikmesriikide pädevust rahastada avalik-õiguslikku ringhäälingut niivõrd, kuivõrd need summad määratakse ringhäälinguorganisatsioonidele avaliku teenuse osutamise täitmiseks, nagu selle teeb ülesandeks, määratleb ja korraldab iga liikmesriik, ja niivõrd, kuivõrd selline rahastamine ei mõjuta kaubandustingimusi ega konkurentsi ühenduses määral, mis oleks vastuolus üldiste huvidega, kusjuures arvesse võetakse avaliku teenuse osutamise täitmist.”
As the Resolution is incorporated into the EEA Agreement as an act which the Contracting Parties shall take note of [7], similar principles as those quoted would be applicable in the EEA.
Et resolutsioon on lülitatud EMP lepingusse aktina, mida lepinguosalised arvesse võtavad, [7] kuuluvad EMPs kohaldamisele eespool osutatud sarnased põhimõtted.
The Resolution on public service broadcasting further reaffirmed the importance of public service broadcasting for social, democratic and cultural life.
Avalik-õigusliku ringhäälingu tähtsus ühiskondlikus, demokraatlikus ja kultuurielus leidis veel kord kinnitust resolutsioonis avalik-õigusliku ringhäälingu kohta.
Finally, ‘public service broadcasting must be able to continue to provide a wide range of programming in accordance with its remit as defined by the Member States in order to address society as a whole; in this context it is legitimate for public service broadcasting to seek to reach wide audiences’.
Lõpuks märgitakse, et „ühiskonna kui terviku huvide rahuldamiseks peab avalik-õiguslik ringhääling jätkuvalt pakkuma laia programmivalikut kooskõlas liikmesriikide poolt talle määratud ülesandega; selles kontekstis on seaduspärane, et avalik-õiguslik ringhääling püüab jõuda laia vaatajaskonnani”.
Given these characteristics, which are peculiar to the broadcasting sector, a public service mandate encompassing ‘a wide range of programming in accordance with its remit’, as stated by the Resolution on public service broadcasting, can in principle be considered as legitimate, as aiming at a balanced and varied programming, capable of preserving a certain level of audience for public broadcasters and, thus, of ensuring the accomplishment of the mandate, i.e. the fulfilment of the democratic, social and cultural needs of the society and the guaranteeing of pluralism.
Ringhäälingusektori eripära arvestades võib avaliku teenuse ülesannet, mis resolutsiooni kohaselt hõlmab kohustust pakkuda „laia programmivalikut”, pidada põhimõtteliselt seaduspäraseks, sest selle eesmärk on pakkuda tasakaalustatud ja mitmekesist programmivalikut, mis tagab ringhäälinguorganisatsioonidele teatava vaatajaskonna taseme ning aitab täita püstitatud ülesande, st rahuldada ühiskonna demokraatlikud, sotsiaalsed ja kultuurilised vajadused ning tagada mitmekesisus.
It should be noted that commercial broadcasters, of whom a number are subject to public service requirements, also play a role in achieving the objectives of the Resolution on public service broadcasting to the extent that they contribute to pluralism, enrich cultural and political debate and widen the choice of programmes.
Tuleks märkida, et kommerts-ringhäälinguorganisatsioonidel, kellest paljude suhtes kehtivad avaliku teenistuse nõuded, on samuti oma osa protokollis sätestatud eesmärkide saavutamisel, sest need aitavad kaasa mitmekesisuse edendamisele, rikastavad kultuurilist ja poliitilist mõttevahetust ja laiendavad programmivalikut.
The legal context
Õiguslik raamistik
The application of the State aid rules to public service broadcasting has to take into account a wide number of different elements.
Riigiabi eeskirjade kohaldamisel avalik-õigusliku ringhäälingu suhtes tuleb silmas pidada mitmeid eri tegureid.
The EEA Agreement includes Article 61 on State aid as well as Article 59(2) on the application of the rules of the EEA Agreement and the competition rules, in particular, to services of general economic interest.
EMP leping hõlmab riigiabi käsitlevat artiklit 61 ning artikli 59 lõiget 2, mis käsitleb EMP lepingu eeskirjade ja konkurentsieeskirjade kohaldamist eelkõige üldist majandushuvi pakkuvate teenuste suhtes.
Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement establishes the rules of procedure in State aid cases.
Järelevalve- ja kohtulepingu protokoll nr 3 sätestab menetluskorra riigiabiga seotud juhtumiteks.
For the European Communities, the Treaty of Amsterdam introduced a specific provision (Article 16 of the EC treaty) on services of general economic interest and an interpretative protocol on the system of public service broadcasting.
Euroopa ühendustele kehtestati Amsterdami lepinguga üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid käsitlev erisäte (EÜ asutamislepingu artikkel 16) ja avalik-õiguslikku ringhäälingut käsitlev tõlgendusprotokoll.
The Treaty of Maastricht had already introduced an Article which defines the role of the Community in the field of culture (Article 151 of the EC Treaty) and a possible compatibility clause for State aid aimed at promoting culture (Article 87(3)(d) of the EC Treaty).
Maastrichti lepinguga oli juba kehtestatud artikkel, mis määratleb ühenduse rolli kultuuri valdkonnas (EÜ asutamislepingu artikkel 151), ning klausel kultuuri edendamiseks antava riigiabi kokkusobivuse kohta ühisturuga (EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punkt d).
As accepted by the authority in previous cases, such support measures might be approved on cultural grounds on the basis of article 61(3)(c) of the EEA Agreement [8].
Nagu ka eelnevatel juhtudel, võib amet selliseid toetusega seotud meetmeid heaks kiita juhul, kui need on põhjendatud kultuuriliste vajadustega EMP lepingu artikli 61 lõike 3 punkti c alusel. [8]
Directive 89/552/EEC of 3 October 1989 on the coordination of certain provisions laid down by law, regulation or administrative action in Member States concerning the pursuit of television broadcasting activities [9] as amended by Directive 97/36/EC [10], has been incorporated into Annex X of the EEA Agreement [11].
Direktiiv 89/552/EMÜ, 3. oktoober 1989, teatavate sätete kooskõlastamiseks liikmesriikide õigusnormides, mis käsitlevad teleringhäälingutegevust, [9] mida on muudetud direktiiviga 97/36/EÜ, [10] on lülitatud EMP lepingu X lisasse.
Directive 80/723/EEC of 25 June 1980 on the transparency of financial relations between Member States and public undertakings as well as on financial transparency within certain undertakings [12], as amended by Directive 2000/52/EC [13] of 26 July 2000, was incorporated into the legal framework of the EEA Agreement by EEA Joint Committee Decision No 6/2001 [14].
Direktiiv 80/723/EMÜ, 25. juuni 1980, liikmesriikide ja riigi osalusega äriühingute vaheliste finantssuhete läbipaistvuse ning teatavate ettevõtjate finantsläbipaistvuse kohta, [12] mida on muudetud komisjoni direktiiviga 2000/52/EÜ, [13]26. juuli 2000, lülitati EMP lepingu õiguslikku raamistikku EMP ühiskomitee otsuse nr 6/2001 [14] alusel.
These rules are subject to interpretation by the EFTA Court within the ‘EFTA pillar’ and by the European Court of Justice and the European Court of First Instance within the ‘Community pillar’.
Neid eeskirju tõlgendavad EFTA kohus „EFTA samba” raames ning Euroopa Ühenduste Kohus ja Euroopa Ühenduste Kohtu Esimese Astme Kohus „ühenduse samba” raames.
The Authority has also adopted several guidelines on the application of the State aid rules which correspond to similar communications issued by the EC Commission.
Amet on samuti vastu võtnud mitmeid suuniseid riigiabi käsitlevate eeskirjade rakendamise kohta, mis vastavad komisjoni avaldatud sarnase sisuga teatistele.
Applicability of Article 61(1) of the EEA Agreement
EMP lepingu artikli 61 lõike 1 kohaldatavus
The State aid character of State financing of public service broadcasters
Riigiabile omased tunnused avalik-õiguslikele ringhäälinguorganisatsioonidele antava riikliku rahastamise puhul
Article 61(1) of the EEA Agreement states: ‘Save as otherwise provided in this Agreement, any aid granted by EC Member States, EFTA States or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, insofar as it affects trade between the Contracting Parties, be incompatible with the functioning of this Agreement’.
EMP lepingu artikli 61 lõige 1 on sõnastatud järgmiselt: „Kui käesolevas lepingus ei ole sätestatud teisiti, on igasugune EÜ liikmesriikide või EFTA riikide poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, käesoleva lepinguga kokkusobimatu niivõrd, kui see mõjutab lepinguosaliste vahelist kaubandust.”
The effect of State intervention, not its purpose, is the decisive element in any assessment of its State aid content under Article 61(1) of the EEA Agreement.
Riigi sekkumises sisalduva riigiabi hindamisel kooskõlas EMP lepingu artikli 61 lõikega 1 on otsustava tähtsusega teguriks selle mõju, mitte eesmärk.
State financing of public service broadcasters is normally to be regarded as State aid, inasmuch as it meets the above criteria.
Avalik-õiguslike ringhäälinguorganisatsioonide riiklikku rahastamist käsitletakse tavaliselt riigiabina, kui see vastab eespool nimetatud kriteeriumidele.
Public service broadcasters are normally financed out of the State budget or through a levy on TV-set holders.
Avalik-õiguslikke ringhäälinguorganisatsioone rahastatakse tavaliselt riigieelarvest või teleriomanikele kehtestatud loamaksust.
In certain specific circumstances, the State makes capital injections or debt cancellations in favour of public service broadcasters.
Teatud erilistel asjaoludel teeb riik avalik-õiguslikele ringhäälinguorganisatsioonidele kapitalisüste või kustutab nende võlad.
These financial measures are normally attributable to the public authorities and involve the transfer of State resources.
Sellised finantsmeetmed kuuluvad tavaliselt ametiasutuste pädevusse ja hõlmavad riigi ressursse.
Moreover, and to the extent that such measures fail to satisfy the market economy investor test, in accordance with Chapter 19 of the Authority’s State Aid Guidelines on public authorities’ holdings and Chapter 20 concerning the application of State aid provisions to public enterprises in the manufacturing sector [15], they favour in most cases only certain broadcasters and may thereby distort competition.
Kui sellised meetmed ei vasta turumajandusliku investori kriteeriumidele kooskõlas järelevalveameti riigiabisuuniste 19. peatüki kohaldamisega ametiasutuste osaluse suhtes ning 20. peatükiga, mis käsitleb riigiabi sätete kohaldamist riigi osalusega äriühingute suhtes tootmissektoris, [15] toovad nad enamikul juhtudel kasu üksnes teatud ringhäälinguorganisatsioonidele ja võivad moonutada konkurentsi. Riigiabi olemasolu tuleb hinnata iga üksikjuhtumi puhul eraldi, võttes ühtlasi arvesse rahastamise laadi.
This is clearly the position as regards the acquisition and sale of programme rights, which often takes place at an international level.
See puudutab kindlasti programmiõiguste omandamist ja müüki, mis sageli toimub rahvusvahelisel tasandil.
Advertising, too, in the case of public broadcasters who are allowed to sell advertising space, has a cross-border effect, especially for homogeneous linguistic areas across national boundaries.
Reklaamiaja müügiõigust omavate avalik-õiguslike ringhäälinguorganisatsioonide puhul on ka reklaamil piiriülene mõju, eelkõige üle riigipiiride ulatuvatele ühesugustele keelealadele.
Moreover, the ownership structure of commercial broadcasters may extend to more than one EEA State.
Peale selle võib ka kommerts-ringhäälinguorganisatsioonide omandistruktuur hõlmata mitut liikmesriiki.
According to the case-law of the European Court of Justice and the Court of First Instance [18], in general any transfer of State resources to a certain undertaking has to be regarded as State aid (provided that all the conditions for the application of Article 87(1) of the EC Treaty are fulfilled).
Euroopa Ühenduste Kohtu ja Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu [18] praktika kohaselt käsitletakse riigiabina igasugust riigi ressursside ülekandmist teatud ettevõtjale (eeldusel, et kõik artikli 87 lõike 1 kohaldamise tingimused on täidetud).