natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The ECJ has recognised only one exception to the obligation for a Member State to implement a recovery decision addressed to it, namely the existence of exceptional circumstances that would make it absolutely impossible for the Member State to execute the decision properly [24].
Selleks on erandlikud asjaolud, mis muudavad otsuse nõuetekohase elluviimise liikmesriigile täiesti võimatuks [24].
According to the ECJ, absolute impossibility can however not be merely supposed.
Euroopa Kohtu arvates ei saa täielikku võimatust ainsa põhjusena tuua.
The Member State concerned must demonstrate that it attempted, in good faith, to recover unlawful aid and it must cooperate with the Commission in accordance with Article 10 of the EC Treaty, with a view to overcoming the difficulties encountered [25].
Liikmesriik peab tõendama, et ta püüdis heas usus ebaseaduslikku abi tagasi nõuda ning ta peab komisjoniga vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 10 koostööd tegema selleks, et ilmnenud raskused ületada [25].
A review of the jurisprudence shows that the ECJ has interpreted the concept of ‘absolute impossibility’ in a very restrictive manner.
Kohtupraktika ülevaade näitab, et Euroopa Kohus on tõlgendanud mõistet „täiesti võimatu” väga kitsalt.
The Court has confirmed on several occasions that a Member State may not plead requirements of its national law, such as national prescription rules [26] or the absence of a recovery title under national law [27], in order to justify its failure to comply with a recovery decision [28].
Ta on kinnitanud mitmel korral, et liikmesriik ei või toetuda oma riiklikele õigusaktidele, näiteks igamiseeskirjadele [26] või tagasinõude sätete puudumisele riiklikes õigusaktides, [27] et õigustada oma ebaõnnestumist tagasinõude otsuse täitmisel [28].
In the same way, the ECJ held that the obligation to recover is not affected by circumstances linked to the economic situation of the beneficiary.
Euroopa Kohus on samuti seisukohal, et tagasinõudekohustust ei mõjuta abisaaja majandusliku olukorraga seotud asjaolud.
It clarified that a company in financial difficulties does not constitute proof that recovery was impossible [29].
Kohus selgitas, et finantsraskustes ettevõtja ei ole käsitletav tõendina tagasinõude võimatuse kohta [29].
In such circumstances, the Court pointed out that the absence of any recoverable assets is the only way for a Member State to show the absolute impossibility of recovering the aid [30].
Kohus osutas, et sellisel juhul on kõikide tagasinõutavate varade täielik puudumine ainsaks võimaluseks, mil liikmesriik saab näidata, et abi tagasi maksmine on täiesti võimatu [30].
In a number of cases, the Member State argued that they had not been able to execute the recovery decision because of the administrative or technical difficulties involved (e.g. the very high number of beneficiaries involved).
Paljudel juhtudel on liikmesriigid väitnud, et neil ei olnud võimalik tagasinõude otsust kas administratiivsete või tehniliste raskuste tõttu (nt väga suur arv abisaajaid) ellu viia.
The Court consistently refused to accept that such difficulties constitute an absolute impossibility to recover [31].
Kohus on järjepidevalt keeldunud tunnistamast, et sellised raskused on käsitletavad tagasinõude võimatusena [31].
Finally, the apprehension of even insurmountable internal difficulties cannot justify a failure by a Member State to fulfil its obligations under Community law [32].
Isegi ületamatute sisemiste raskuste väide ei saa õigustada liikmesriigi ebaõnnestumist ühenduse õigusest tulenevate kohustuste täitmisel [32].
The use of national procedures and the necessity of an immediate and effective execution
Riiklike menetluste kasutamine ning otsuse kohese ja tegeliku elluviimise vajadus
Article 14(3) in Part II of Protocol 3 specifies that ‘recovery shall be effected without delay and in accordance with the procedures under the national law of the EFTA State concerned, provided that they allow the immediate and effective execution of the EFTA Surveillance Authority’s decision’.
Protokolli nr 3 II osa artikli 14 lõikes 3 on sätestatud, et „tagasimakse tehakse viivitamata ja vastavalt asjaomase EFTA riigi õigusaktidele eeldusel, et need võimaldavad EFTA järelevalveameti otsuste kohest ja tõhusat elluviimist.”
If EFTA States are free to choose, according to their national law, the means by which they implement recovery decisions, the measures chosen should give full effect to the recovery decision.
Kui EFTA riikidel on õigus valida vastavalt oma riiklikele õigusaktidele meetmed tagasinõude otsuste rakendamiseks, peaksid valitud meetmed aitama tagasinõude otsust täielikult jõustada.
It is therefore necessary that the national measures taken by EFTA States lead to an effective and immediate execution of the Authority’s decision.
Seega on vajalik, et EFTA riikide võetud riiklikud meetmed viiksid komisjoni otsuse tegeliku ja kohese täitmiseni.
In its Olympic Airways judgment [33], the ECJ underlined that the implementation measures taken by the Member State must be effective and produce a concrete outcome in terms of recovery.
Euroopa Kohus rõhutas kohtuasjas Olympic Airways tehtud otsuses, [33] et liikmesriikide tagasinõudmiseks võetavad rakendamismeetmed peavad andma konkreetseid tulemusi.
The actions undertaken by the State must result in the actual recovery of the sums owed by the beneficiary.
Liikmesriikide meetmed peavad olema niisugused, et abisaajad maksavad võlgnetava summa tegelikult tagasi.
In its Scott judgment [34], the ECJ confirmed that line and emphasised that national procedures which do not fulfil the conditions laid down in Article 14(3) of the Procedural Regulation (which corresponds to Article 14(3) in Part II of Protocol 3) should be left unapplied.
Euroopa Kohus kinnitas kõnealust praktikat Scotti kohtuasjas tehtud otsuses, [34] kus rõhutas ka, et riiklikud menetlused, mis ei vasta menetlusmääruse artikli 14 lõikes 3 (mis vastab protokolli nr 3 II osa artikli 14 lõikele 3) sätestatud tingimustele, tuleks jätta kohaldamata.
It refuted, in particular, the Member State’s argument that it had taken all steps available in its national system and insisted that these steps should also lead to a concrete outcome in terms of recovery, and this within the deadline set by the Commission.
Kinnitust ei leidnud eelkõige liikmesriigi väide, et ta oli kasutusele võtnud kõik riikliku süsteemi olemasolevad vahendid ja kohus nõudis, et kõnealused vahendid viiksid ka tagasinõude osas konkreetse tulemuseni; ja seda komisjoni määratud tähtaja jooksul.
Article 14(3) in Part II of Protocol 3 requires that recovery decisions are implemented in a way that is both effective and immediate.
Protokolli nr 3 II osa artikli 14 lõikes 3 on sätestatud, et tagasinõude otsuseid rakendatakse selliselt, et see oleks nii tulemuslik kui ka kohene.
In the Scott case, the ECJ stressed the importance of the time-dimension in the recovery process.
Scotti juhtumi puhul rõhutas Euroopa Kohus ajamõõtme tähtsust tagasinõudeprotsessi puhul.
The Court specified that the application of national procedures should not impede the restoration of effective competition by preventing the immediate and effective execution of the Commission’s decision.
Kohus täpsustas, et riiklike menetluste kohaldamine ei tohiks takistada komisjoni otsuste kohest ja tõhusat elluviimist ega pidurdada seega tõhusa konkurentsi taastamist.
National procedures, which prevent the immediate restoration of the previously existing situation and prolong the unfair competitive advantage resulting from unlawful and incompatible aid, do not fulfil the conditions laid down in Article 14(3) in Part II of Protocol 3.
Riiklikud menetlused, mis takistavad eelnevalt turul valitsenud olukorra kohest taastamist ja pikendavad ebaausat konkurentsieelist, mis on saadud ebaseadusliku ja turuga kokkusobimatu abi tulemusel, ei vasta protokolli nr 3 II osa artikli 14 lõikes 3 sätestatud tingimustele.
In this context it is important to recall that an action for annulment of a recovery decision brought under Article 36 of the Agreement between the EFTA States on the Establishment of a Surveillance Authority and a Court of Justice (hereinafter referred to as the Surveillance and Court Agreement) does not have a suspensive effect.
Sellega seoses on tähtis meeles pidada, et tagasinõude otsuse tühistamine EFTA riikide vahelise järelevalveameti ja kohtu asutamist käsitleva lepingu (edaspidi „järelevalve- ja kohtuleping”) artiklis 36 osutatud korras ei peata otsuse täitmist.
In the context of such an action, the beneficiary of the aid may however apply for the suspension of the execution of the recovery decision pursuant to Article 40 of the Surveillance and Court Agreement.
Seoses kõnealuse tühistamisega võib abisaaja siiski taotleda tagasinõude otsuse täitmise peatamist vastavalt järelevalve- ja kohtulepingu artiklile 40.
Applications for suspension must state the circumstances giving rise to urgency and must contain the pleas of fact and law establishing a prima facie case for the interim measures being applied for [35].
Peatamise taotlused peavad sisaldama asjaolusid, mis näitavad selle kiireloomulisust, ning neis tuleb tõendada taotletavate ajutiste meetmete hädavajalikkust nii praktilisest kui ka õiguslikust seisukohast [35].
The EFTA Court may then, if it considers that the circumstances so require, order that application of the contested decision be suspended.
Seejärel võib EFTA kohus vastavalt konkreetsetele ajaoludele nõuda asjaomase otsuse kohaldamise peatamist.
The principle of loyal cooperation
Lojaalse koostöö põhimõte
Article 3 EEA obliges EFTA States to facilitate the achievement of the EEA tasks and imposes mutual duties of cooperation on the EEA institutions and the EFTA States, with a view to attaining the objectives of the EEA Agreement.
EMP lepingu artikliga 3 kohustatakse EFTA riike hõlbustama EMP eesmärkide saavutamist ning kehtestatakse EMP institutsioonide ja EFTA riikide vastastikuse koostöö kohustused, et saavutada EMP lepingu eesmärgid.
In the context of the implementation of recovery decisions, the Authority and the EFTA States’ authorities must therefore cooperate to attain the objective of the restoration of competitive conditions in the internal market.
Seega peavad järelevalveamet ja EFTA riikide ametiasutused seoses tagasinõude otsuste täitmisega tegema koostööd, et jõuda konkurentsitingimuste taastamiseni siseturul.
If an EFTA State encounters unforeseen or unforeseeable difficulties in executing the recovery decision within the required time-limit or perceives consequences overlooked by the Authority, it should submit those problems for consideration to the Authority, together with proposals for suitable amendments [36].
Kui EFTA riigil tekib ettenägematuid takistusi tagasinõude otsuse täideviimisel ettenähtud aja jooksul või kui liikmesriik näeb ette tagajärgi, mida järelevalveamet ei märganud, peab ta kõnealused küsimused koos sobilike muudatustega esitama järelevalveametile kaalumiseks [36].
In such a case, the Authority and the EFTA State concerned must work together in good faith to overcome the difficulties, whilst fully observing the EEA Agreement [37].
Sellisel juhul peavad järelevalveamet ja asjaomane EFTA riik tegema heas usus koostööd, et raskused ületada, järgides seejuures täielikult EMP lepingut [37].
Likewise the principle of loyal cooperation requires that the EFTA States provide the Authority with all the information enabling it to establish that the means chosen constitute an adapted implementation of the decision [38].
Samamoodi nõuab lojaalse koostöö põhimõte, et EFTA riik esitaks järelevalveametile kogu vajaliku teabe, mis võimaldab komisjonil veenduda, et valitud vahend viib otsuse kohandatud rakendamiseni [38].
Informing the Authority of the technical and legal difficulties involved in implementing a recovery decision does however not relieve EFTA States from the duty to take all necessary steps possible to recover the aid from the undertaking in question and to propose to the Authority any suitable arrangements for implementing the decision [39].
Järelevalveameti teavitamine tagasinõude otsuse rakendamisega seotud tehnilistest ja õiguslikest probleemidest ei vabasta EFTA riiki siiski kohustusest võtta kõiki võimalikke vajalikke meetmeid, et abi asjaomaselt ettevõtjalt tagasi saada; ning esitada järelevalveametile ettepanekuid, kuidas otsus kõige paremini täita [39].
IMPLEMENTING RECOVERY POLICY
TAGASINÕUDEPOLIITIKA RAKENDAMINE
Both the Authority and the EFTA States have an essential role to play in the implementation of recovery decisions and may contribute to an effective enforcement of recovery policy.
Nii järelevalveametil kui ka EFTA riigil on oluline osa tagasinõude otsuste rakendamisel ning nad saavad tagasinõudepoliitika tõhusale rakendamisele kaasa aidata.
The role of the Authority
Järelevalveameti roll
The Authority’s recovery decision imposes a recovery obligation upon the EFTA State concerned.
Tagasinõudekohustus asjaomasele EFTA riigile kehtestatakse järelevalveameti tagasinõude otsusega.
It requires the EFTA State concerned to recover a certain amount of aid from a beneficiary or a number of beneficiaries within a given time frame.
Kõnealuse otsuse alusel peab asjaomane EFTA riik ettenähtud aja jooksul konkreetse abisumma ühelt või mitmelt abisaajalt tagasi nõudma.
Experience shows that the speed with which a recovery decision is executed is affected by the degree of precision or the completeness of that decision.
Kogemused näitavad, et aega, mille jooksul tagasinõude otsus ellu viiakse, mõjutab kõnealuse otsuse täpsusaste või terviklikkus.
The Authority will therefore continue its efforts to ensure that recovery decisions provide a clear indication of the amount(s) of aid to be recovered, the undertaking(s) liable to recovery and the deadline within which the recovery should be completed.
Järelevalveamet jätkab seega oma püüdlusi eesmärgiga tagada, et tagasinõude otsused sisaldaksid tagasinõutava abi täpset summat (täpseid summasid), tagasimaksmise eest vastutava(te) ettevõtja(te) nime/nimesid ning tähtaega, mille jooksul tagasinõue peab olema lõpule viidud.
Identification of the undertakings from whom the aid must be recovered
Nende ettevõtjate kindlakstegemine, kellelt tuleb abi tagasi nõuda
The unlawful and incompatible aid must be recovered from the undertakings that actually benefited from it [40].
Ebaseaduslik ja EMP lepinguga kokkusobimatu abi tuleb tagasi nõuda ettevõtjatelt, kes sellest tegelikult kasu said [40].
The Authority will continue its present practice of identifying in its recovery decisions, where possible, the identity of the undertaking(s) from whom the aid must be recovered.
Järelevalveamet jätkab praktikat nimetada tagasinõude otsust es ettevõtja(d), kellelt tuleb abi tagasi nõuda.
If, at the stage of the implementation, it appears that the aid was transferred to other entities, the EFTA State may have to extend recovery to encompass all effective beneficiaries to ensure that the recovery obligation is not circumvented.
Kui rakendamise etapis selgub, et abi kanti üle muudele üksustele, võivad EFTA riigid tagasinõuet laiendada, et hõlmata kõiki abisaajaid ning tagada, et tagasimakse kohustusest kõrvale ei hiilitaks.
The ECJ has given some guidance on the conditions under which the recovery obligation must be extended to companies other than the original beneficiary of the unlawful and incompatible aid.
Euroopa Kohus on andnud mõningaid juhiseid tingimuste kohta, mille puhul tagasinõudekohustust peab lisaks esialgsele ebaseadusliku ja kokkusobimatu abi saajale laiendama ka muudele ettevõtjatele. Euroopa Kohtu arvates võib põhjendamatu eelise ülekandmine toimuda juhul, kui esialgse abisaaja vara kantakse kolmandale osapoolele üle hinnaga, mis on selle turuväärtusest madalam.
According to the ECJ, a transfer of the undue advantage may occur when the assets of the original aid beneficiary are transferred to a third party at a price that is lower than their market value, sometimes to a successor company set up in order to circumvent the recovery order [41].
Mõnikord kantakse kõnealune eelis üle õigusjärgsele ettevõtjale, kes on loodud selleks, et tagasinõudekohustusest kõrvale hiilida [41].
In line with that case law, it will be for the Authority to prove that assets have been sold at a price that is lower than their market value, especially to a successor company set up to circumvent the recovery order, in which case the recovery order can be extended to that third party.
Kohtupraktika kohaselt tuleb järelevalveametil tõendada, et vara müüdi turuväärtusest madalama hinnaga eelkõige õigusjärgsele ettevõtjale, kes on loodud tagasinõudekohustusest kõrvale hiilimiseks; sel juhul saab tagasinõudekohustust laiendada kõnealusele kolmandale osapoolele.
Typical cases of circumvention are cases where the transfer does not reflect any economic logic other than the invalidation of the recovery order [42].
Tavapärasteks kõrvalehiilimise juhtumiteks on need juhud, mil ülekandel ei ole muud majanduslikku põhjendust kui tagasinõudekohustuse kehtetuks tunnistamine [42].
As regards transfer of shares of a company that has to reimburse an illegal and incompatible aid (share deals), the ECJ held [43] that the sale of shares in such a company to a third party does not affect the obligation of the beneficiary to reimburse such aid [44].
Sellise ettevõtja aktsiate ülekandmise puhul, kes peab tagasi maksma ebaseadusliku ja kokkusobimatu abi (aktsiatehingud), on Euroopa Kohus seisukohal, [43] et ettevõtja aktsiate müük kolmandale osapoolele ei mõjuta abisaaja kohustust abi tagasi maksta [44].
When it can be established that the buyer of the shares paid the prevailing market price for the shares of that company, it cannot be regarded as having benefited from an advantage that could constitute a state aid [45].
Kui leiab kinnitust, et aktsiate ostja maksis kõnealuse ettevõtja aktsiate eest turuhinnast madalamat hinda, ei saa seda vaadelda kui kasu saamist eelisest, mida võiks käsitleda riigiabina [45].
When it adopts a recovery decision regarding aid schemes, the Authority is normally not in a position to identify, in the decision itself, all the undertakings that have received unlawful and incompatible aid.
Kui järelevalveamet võtab abikavade suhtes vastu tagasinõude otsuse, ei ole tal tavaliselt õigust otsuses eneses kindlaks määrata kõiki ebaseaduslikku ja EMP lepinguga kokkusobimatut abi saanud ettevõtjaid.
This will have to be done at the start of the implementation process by the EFTA State concerned, which will have to look at the individual situation of each undertaking concerned [46].
Seda peaks otsuse rakendamisprotsessi alguses tegema asjaomane EFTA riik, kes peab kaaluma iga asjaomase ettevõtja konkreetset olukorda [46].
Determination of the amount to be recovered
Tagasinõutava summa kindlaksmääramine
The purpose of recovery is achieved ‘once the aid in question, together where appropriate with default interest, has been repaid by the recipient or, in other words, by the undertakings which actually benefited from it.
Tagasinõude eesmärk on saavutatud, kui „abisaaja, ehk teisisõnu ettevõtjad, kes on tegelikult abist kasu saanud, on kõnealuse abi vajaduse korral koos viivisega tagasi maksnud.
By repaying the aid, the recipient forfeits the advantage which it had enjoyed over its competitors on the market, and the situation prior to payment of the aid is restored’ [47].
Abi tagastamisega minetatakse abisaaja turueelis teiste konkurentide ees ning taastatakse konkurentsitingimused, mis kehtisid enne abi andmist” [47].
As it has done in the past, the Authority will clearly identify the unlawful and incompatible aid measures that are subject to recovery in its recovery decisions.
Järelevalveamet võib, nagu ta on seda varemgi teinud, oma tagasinõude otsustes selgelt määratleda ebaseaduslikud ja lepinguga kokkusobimatud abimeetmed, mille suhtes rakendatakse tagasinõuet.
When it has the necessary data at its disposal, the Authority will also endeavour to quantify the precise amount of aid to be recovered.
Kui järelevalveametil on tema käsutuses vajalik teave, püüab ta ka kindlaks määrata täpse tagasinõutava abisumma.
It is clear, though, that the Authority cannot and is legally not required to fix the exact amount to be recovered.
On siiski selge, et järelevalveamet ei saa ning tal ei ole juriidilist kohustust määrata kindlaks täpset tagasinõutavat abisummat.
It is sufficient for the Authority’s decision to include information enabling the EFTA State to determine the amount, without too much difficulty [48].
Piisab sellest, et järelevalveameti otsus sisaldab teavet, mis võimaldab EFTA riigil ilma suuremate raskusteta tagasinõutav abisumma kindlaks määrata [48].
In the case of an unlawful and incompatible aid scheme, the Authority is not able to quantify the amount of incompatible aid to be recovered from each beneficiary.
Ebaseadusliku ja EMP lepinguga kokkusobimatu abikava puhul ei saa komisjon kindlaks määrata igalt abisaajalt tagasinõutavat lepinguga kokkusobimatu abi summat.
This would require a detailed analysis by the EFTA State of the aid granted in each individual case on the basis of the scheme in question.
See eeldaks EFTA riigi üksikasjalikku analüüsi iga kõnealuse abikava alusel antud abi üksikjuhu kohta.
The Authority therefore indicates in its decision that EFTA States will have to recover all aid, unless it has been granted to a specific project, which, at the time of granting, fulfilled all conditions of the block exemption regulations or in an aid scheme approved by the Authority.
Seega märgib järelevalveamet oma otsuses, et EFTA riigid peavad kogu abi tagasi nõudma, välja arvatud juhul, kui abi anti konkreetsele projektile, mis abi andmise ajal vastas kõigile grupierandi määrustes või järelevalveameti heakskiidetud abikavas sätestatud tingimustele.
According to Article 14(2) in Part II of Protocol 3, the aid to be recovered pursuant to a recovery decision shall include interest at an appropriate level to be fixed by the Authority.
Vastavalt protokolli nr 3 II osa artikli 14 lõikele 2 sisaldab tagasinõude otsuse alusel tagasinõutav abisumma järelevalveameti asjakohasel tasemel määratud intressi.
Interest shall be payable from the time the unlawful aid was at the disposal of the beneficiary until the date of its recovery [49].
Intressi makstakse ajavahemiku eest, mil ebaseaduslik abi oli abisaaja käsutuses, kuni selle tagastamise kuupäevani [49].
Decision No 195/04/COL establishes that the interest rate shall be applied on a compound basis until the date of the recovery of the aid [50].
Otsuses 195/04/COL on sätestatud, et intressimäära kohaldatakse liitintressina kuni abi tagasisaamise kuupäevani [50].
Timetable for the implementation of the decision
Otsuse rakendamise ajakava
In the past, the Commission’s recovery decisions specified a single time-limit of two months, within which the Member State concerned was required to communicate to the Commission the measures it had taken to comply with a given decision.
Komisjoni tagasinõude otsustes on varem kindlaks määratud kahekuuline tähtaeg, mille jooksul asjaomane liikmesriik peab komisjoni teavitama otsuse täitmiseks võetud meetmetest.
The ECJ acknowledged that this deadline is to be regarded as the deadline for the execution of the decision itself [51].
Euroopa Kohus leidis, et kõnealust tähtaega tuleb käsitleda ka otsuse elluviimise tähtajana [51].
The ECJ further concluded that contacts and negotiations between the Commission and the Member State, in the context of the execution of the Commission’s decision, could not relieve the Member State from the duty to take all necessary measures to execute the decision within the prescribed time-limit [52].
Euroopa Kohus leidis samuti, et komisjoni otsuse elluviimisega seotud komisjoni ja liikmesriigi vahelised kontaktid ja läbirääkimised ei vabasta liikmesriiki kohustusest võtta kõiki vajalikke meetmeid kõnealuse otsuse täideviimiseks ettenähtud tähtaja jooksul [52].
The Authority recognises that the two month deadline for the execution of its decisions is too short in the majority of cases.
Järelevalveamet tunnistab, et kahekuuline tähtaeg otsuse täitmiseks on enamikul juhtudel liiga lühike.