natgillin/translations-raw huggingface dataset:
With regard to the first condition mentioned above, it is established case law [38] that this condition is fulfilled when a measure directly or indirectly entails some form of financial burden on public funds.In its decision to open the formal investigation procedure, the Authority made the preliminary conclusion that the provision in paragraph 3 in the contested Act entailed that an excise duty otherwise payable was not paid.
Esimene eespool nimetatud tingimus on kohtupraktika [38] kohaselt täidetud, kui meede toob otseselt või kaudselt kaasa riiklikke vahendeid mõjutava finantskohustuse.Oma ametliku uurimismenetluse alustamise otsuses tegi järelevalveamet esialgse järelduse, et vaidlustatud seaduse § 3 tõi kaasa tavaliselt makstavast aktsiisimaksust vabastamise.
This exemption from paying excise duty entailed a direct loss of tax revenue for the Norwegian State which was equivalent to the consumption of State resources.
Selline aktsiisimaksust vabastamine tähendas Norra riigi jaoks saamata jäänud maksutulu, mis võrdub riigi vahendite kasutamisega.
Therefore, the Authority drew the preliminary conclusion that the first condition was fulfilled.
Seepärast tegi järelevalveamet esialgse järelduse, et esimene tingimus on täidetud.
In their comments to the opening decision, the Norwegian authorities, however, argued [37] Letter dated 16 September 2004 from the Ministry of Trade and Industry.
Uurimismenetluse alustamise otsuse kohta tehtud märkustes väitsid [37] Kaubandus- ja tööstusministeeriumi 16. septembri 2004. aasta kiri.
that as the obligation on Entra to pay the document duty was never released (because ‘the transfer of title in the case at hand was done as a name change and not by transfer of title’), there had been no loss of tax revenue and hence, no consumption of State resources.
Norra ametivõimud aga, et kuna Entra ei olnud kohustatud dokumendivormistuslõivu maksma (sest „selles asjas vormistati omandiõiguse üleminek nimemuutuse ja mitte omandiõiguse üleminekuna”), ei olnud tegemist saamata jäänud maksutuluga ning seega ei kulutatud riigi vahendeid. Järelevalveamet ei saa selle väitega nõustuda.
The Authority cannot agree with that argument.
Artikli 61 lõikes 1 käsitletud maksuvabastuse kujul saadud abist annab tavaliselt tunnistust sõnaselge maksudest vabastamine.
In both situations, and with reference to the case at hand, the effect is that a registration in the real estate register could take place without triggering excise duties only because of the particular legislative provision.
Mõlema olukorra puhul ning käepärastele juhtumitele viidates sai registreerimine kinnistusraamatus ilma aktsiisimaksu maksmise kohustuseta toimuda vaid teatavate seadusesätete tõttu.
No such tax-free registration could have taken place had it not been for the special provision.
Ilma nende säteteta ei oleks selline maksuvaba registreerimine võimalik olnud.
In the proposal to the Parliament [39], the Norwegian Government stated that it was highly uncertain if the transfer of the properties from Statsbygg to Entra would trigger the excise duty.
Parlamendile esitatud ettepanekus [39] väitis Norra valitsus, et oli väga ebatõenäoline, et varade üleminek Statsbyggilt Entrale võiks kaasa tuua aktsiisimaksu maksmise kohustuse.
However, as demonstrated below under point 1.2, the Norwegian Government has not convincingly shown that the registration of the transfer of properties from the State to Entra could have been exempted from excise duty in the absence of the particular provision in paragraph 3 of the Act of 18 February 2000.
Kuid nagu on öeldud punktis 1.2 allpool, ei ole Norra valitsus veenvalt näidanud, et riigilt Entrale üle antud varade registreerimise oleks saanud aktsiisimaksust vabastada ilma teatava sätteta 18. veebruari 2000. aasta seaduse §-s 3.
No other provision in Norwegian law explicitly prescribed that such a transaction was exempted from the general rule that registration of change of ownership triggers excise duty.
Ühegi teise Norra õigusakti sättega ei ole sõnaselgelt ette nähtud, et selline tehing on erand üldreeglist, mille kohaselt omandi muutmise registreerimine toob kaasa aktsiisimaksu maksmise kohustuse.
Moreover, the Authority cannot see how the reorganisation of Statsbygg — in the absence of Paragraph 3 in the Act of 18 February 2000 — could have been exempted under the Registration Act as it was then interpreted.
Lisaks sellele ei saa järelevalveamet aru, kuidas oleks Statsbyggi ümberkorraldamist saanud 18. veebruari 2000. aasta seaduse § 3 puudumise korral vabastada maksudest kinnistamisseaduse alusel, nagu seda sel ajal seletati.
The Authority therefore maintains that the first condition is fulfilled.
Seepärast jääb järelevalveamet seisukohale, et esimene tingimus on täidetud.
The measure must be specific or selective in that it favours ‘certain undertakings or the production of certain goods’
Meede peab olema konkreetne või valikuline selle poolest, et soosib „teatavaid äriühinguid või teatavate toodete valmistamist”
Material selectivity
Materiaalõiguse valikulisus
In its decision to open formal investigations, the Authority made the preliminary conclusion that the adoption of a special law exempting it from paying excise duty, (for one company only (Entra)), should be classified as a selective measure.
Oma otsuses alustada ametlikku uurimismenetlust tegi järelevalveamet esialgse järelduse, et (ainult üht ettevõtet – Entrat) aktsiisimaksust vabastava eriseaduse vastuvõtmine tuleks liigitada valikuliseks meetmeks.
In contrast, with reference to its above presented arguments concerning the continuity principle, the Norwegian authorities have argued that the practice with name changes as a procedure for transferring property title did not constitute a de facto derogation from the common tax system.
Viidates eespool järjepidevuse põhimõttega seoses esitatud väidetele, on Norra ametivõimud vastupidi väitnud, et kinnisvara omandiõiguse üleminek nime muutmise kaudu ei kujuta endast de facto tavalise maksusüsteemiga võrreldes erandit.
It was, therefore, a general measure.
Seepärast oli see üldine meede.
The Authority makes reference to Chapter 17B.3.1 of the Authority’s State Aid Guidelines on direct business taxation concerning the specificity or selectivity of tax measures, which reads:
Järelevalveamet viitab järelevalveameti riigiabi suuniste sättele 17B.3.1 äriühingute otsese maksustamise kohta seoses konkreetsete ja valikuliste maksumeetmetega; see säte ütleb järgmist:
‘Tax measures, which are open to all economic agents operating within the EFTA State, are in principle general measures.
„maksumeetmed, mis on kättesaadavad kõikidele EFTA riigis tegutsevatele majandussubjektidele, on põhimõtteliselt üldised meetmed.
They must be effectively open to all firms on an equal access basis, and they may not de facto be reduced in scope through, for example, the discretional power of the State to grant them or through other factors that restrict their practical effect.’
Need peavad olema tegelikult kättesaadavad kõikidele ettevõtetele võrdväärse juurdepääsu põhimõtte alusel ja nende kohaldamisala ei tohi de facto piirata näiteks liikmesriigi diskretsiooni kaudu nende andmisel või teiste tegurite kaudu, mis piiravad nende tegelikku mõju”.
The contested Act applies only to a particular transaction between Statsbygg and Entra.
Vaidlustatud seadus kehtib ainult konkreetse, Statsbyggi ja Entra vahelise tehingu kohta.
It is true that similar acts have been adopted when other state owned limited liability companies have been established (see Part I above).
On tõsi, et samasuguseid seadusi on vastu võetud ka muude riigi osalusega piiratud vastutusega äriühingute asutamise korral (vt I osa eespool).
However, the fact that similar rules have been introduced in relation to a range of other state privatisations does not entail that the lex specialis at hand becomes non-selective.
Kuid asjaolu, et muude riigiettevõtete erastamisega seoses on kasutatud samasuguseid reegleid, ei tähenda, et käesolev lex specialis ei oleks valikuline.
Firstly, it should not be overlooked, that in other state reorganisations, similar provisions to the contested Act were not adopted.
Esiteks ei tohi jätta tähelepanuta seda, et muude riigi osalusega ettevõtete ümberkorraldamisel ei võetud vastu vaidlustatud seadusega sarnaseid sätteid.
For example, when BaneTele AS [40] was established, the new limited liability company was not exempted from paying excise duties.
BaneTele ASi [40] asutamisel näiteks uut piiratud vastutusega äriühingut aktsiismaksu maksmisest ei vabastatud.
The same applies when Secora AS [41] was established.
Sama kehtib ka Secora ASi [41] asutamise kohta. Statkrafti ümberkorraldamisel väitis Norra valitsus, et äriühing peaks aktsiisimaksu maksma üldiste eeskirjade kohaselt.
In the case of the reorganisation of Statkraft, the Norwegian Government stated that the company should pay excise duties in accordance with the normal rules [42].Secondly, it would in any event be the case that tax legislation that treats reorganisations of state undertakings more favourably than those concerning restructurings of private undertakings would be selective within the meaning of Article 61(1).
[42]Teiseks tuleb maksuõigust, mis soodustab riigiettevõtete ümberkorraldamist võrreldes eraettevõtete ümberkorraldamisega, pidada igal juhul artikli 61 lõike 1 tähenduses valikuliseks.
However, under the Act on Document Duty the starting point was that all transfer of titles between different entities release excise duty regardless of whether or not the new owner continues the same activity as the previous one.
Dokumendivormistuslõivu seadusest lähtudes tuleb omandiõiguse üleminekul ühelt üksuselt teisele maksta aktsiisimaksu sellest hoolimata, kas uus omanik jätkab eelmise omaniku tegevust või mitte.
As shown above, until July 2005, both the 1990-circular from the Ministry of Justice and a range of consecutive circulars from the Customs and Excise Directorate only contained one relevant exception to this rule.
Nagu eespool näidatud, oli kuni 2005. aasta juulini nii justiitsministeeriumi 1990. aasta ringkirjas kui ka tolliameti ringkirjades toodud vaid üks asjakohane erand sellest reeglist.
Both sets of circulars unequivocally stated that it was only where ownership was transferred in the context of mergers between limited liability companies that continuity considerations implied that a registration with the new title holder could be done by a name change and not a change of title triggering excise duty.
Nendes ringkirjades väideti üksmeelselt, et uue omaniku registreerimise võib vormistada nimemuutusena – mitte omandiõiguse üleminekuna, millega kaasneb aktsiisimaksu maksmise kohustus – järjepidevuse põhimõtte kohaselt ainult siis, kui omand läheb üle piiratud vastutusega ettevõtete ühinemisel.
In contrast, excise duty was triggered as a result of the registration or the transfer or ownership of title in the Real Estate Registry for demergers, conversions from one corporate form to another, transfers of ownership from joint ownership to a form of partnership and transfer of ownership from a municipality to a separate legal entity wholly owned by the municipality [43].
Erinevalt sellest kaasneb aktsiisimaksu maksmise kohustus jagunemisega seotud omandiõiguse ülemineku registreerimisel kinnistusraamatus, ühelt ettevõtluse vormilt teisele üleminekul, omandi üleminekul ühisomandist ühingule ning omavalitsuse omandi üleminekul eraldi juriidilisele isikule, mis kuulub täielikult omavalitsusele.
This was also made clear in the judgment from Frostating lagmannsrett, cited above, which held that excise duties should be paid where an unlimited liability type of company (‘kommandittselskap’) was converted to a limited liability company even if the same owners continued in the new company and the only real change was the form under which the company operated.
See tehti selgeks ka apellatsioonikohtu eespool nimetatud otsuses, mille kohaselt tuleb aktsiisimaksu maksta piiramatu vastutusega äriühingu tüüpi ettevõtte (kommandittselskap) muutmisel piiratud vastutusega äriühinguks isegi juhul, kui uuel äriühingul on sama omanik ning tegelikult muutub ainult äriühingu tegutsemise vorm.
The Authority finds that the establishment of Entra cannot be said to be analogous with a merger.
Järelevalveamet leiab, et Entra asutamine ei ole ühinemise analoog.
It is much more similar to either a demerger, a conversion of one legal entity to another, or to a municipality’s separation of a given activity into a separate legal subject.
See sarnaneb palju enam jagunemise, ühe juriidilise isiku teiseks muutumise või sellise juriidilise isiku loomisega, mis võtab üle osa omavalitsuse tegevusest.
Thus, exemptions from excise duties similar to the one found in paragraph 3 of the contested Act were not, at the time of the establishment of Entra, open to the most comparable transactions.
Seega Entra asutamise ajal suurema osa võrreldavate tehingute puhul vaidlustatud seaduse §-ga 3 sarnane aktsiisimaksust vabastamine võimalik ei olnud.
Therefore, paragraph 3 in the contested Act cannot be said to be an expansion of an already general (non-selective) rule regarding non-payment in relation to certain types of transfer of title in the Real Estate Registry.
Seepärast ei saa vaidlustatud seaduse § 3 pidada sellise üldise (mittevalikulise) reegli laienduseks, milles käsitletakse maksudest vabastamist omandiõiguse teatava ülemineku kinnistusraamatus registreerimise korral.
Consequently, the measure was materially selective.
Järelikult oli meede materiaalõiguslikult valikuline.
Is the exemption from paying excise duty justified by the nature or general scheme of the tax system?
Kas aktsiisimaksust vabastamist õigustab maksusüsteemi olemus või üldine skeem?
According to the case law of the ECJ [44], it is possible to draw a distinction between:differentiated treatment that results from the application, to specific situations, of the same principles as those underlying the ordinary rules (no aid);
Euroopa Kohtu praktika kohaselt [44] on võimalik eristada:erinevat kohtlemist, mis tuleneb tavaliste eeskirjade aluseks olevate põhimõtete rakendamisest konkreetses olukorras (ei ole abi); erinevat kohtlemist, mis teatavaid ettevõtteid soodsamasse olukorda seades lahkneb tavaliste reeglite sisemisest loogikast (on abi).
differentiated treatment, which, favouring certain undertakings, departs from the internal logic of the ordinary rules (aid) [45].This distinction is also described in Chapter 17B.3.4(1) of the Authority’s State Aid Guidelines on direct business taxation concerning the justification of a derogation by ‘the nature or general scheme of the system’: ‘The differential nature of some measures does not necessarily mean that they must be considered to be State aid.
[45]Selline eristus on toodud ka äriühingute otsest maksustamist käsitlevate järelevalveameti riigiabi suuniste 17B peatüki artikli 3 lõike 4 punktis 1, mis käsitleb süsteemi olemuse või üldskeemiga põhjendatud erandit: „Mõnede meetmete eristav olemus ei tähenda tingimata seda, et neid tuleb käsitleda riigiabina.
This latter rule of proof has been confirmed by the ECJ [46].The Norwegian authorities have argued that ‘even if the Authority deems the practice (with name changes as a procedure for transferring property title without releasing the obligation to pay the excise duty) to constitute an exemption from the main rule, it is justified by the nature or general scheme of the tax system’.
[46]Norra ametivõimud on väitnud, et „isegi kui järelevalveamet leiab, et tegevus omandiõiguse üleminek nimemuutusena ilma aktsiisimaksu maksmise kohustuseta kujutab endast erandi tegemist põhireeglist, on see põhjendatud maksusüsteemi olemuse või üldise skeemiga”.
In support of this position, the Norwegian authorities claimed that the continuity principle and the considerations for applying this principle with effect, inter alia, for excise duty purposes in the case at issue entailed that the exemption from the excise duty fell within the logic and nature of the relevant Norwegian legislation.
Selle seisukoha toetuseks väitsid Norra ametivõimud, et järjepidevuse põhimõte ja selle põhimõtte kõnealuses asjas muuhulgas aktsiisimaksu suhtes rakendamise põhjendused tõid kaasa selle, et aktsiisimaksust vabastamine vastas Norra asjakohaste õigusaktide loogikale ja olemusele.
In their view, the contested Act reflected the continuity principle and was in line with the general rules governing restructurings.
Nende arvates arvestas vaidlustatud seadus järjepidevuse põhimõtet ning oli kooskõlas üldiste ümberkorraldamist reguleerivate eeskirjadega.
To this argument the Authority notes that, in the case at hand, the question is the scope of the continuity principle in relation to the obligation to pay document duties and not the scope of the continuity principle as such, hereunder its application in company law.
Vastuseks sellele väitele märkis järelevalveamet, et käesolevas asjas on probleemiks järjepidevuse põhimõtte rakendamise ulatus kohustuse suhtes maksta dokumendivormistuslõivu ja mitte järjepidevuse põhimõtte rakendamise ulatus kui selline, kaasa arvatud selle rakendamine äriõiguses.
Based on the analysis of the rules pertaining to excise duties given above under point I.4, the Authority takes the view that while the continuity principle might have had a fundamental place in Norwegian law at the time of the establishment of Entra, it was not, at that time, an inherent and general part of the rules and practice on excise duties in connection with other types of reorganisations of companies.
Eespool I peatüki punktis 4 esitatud aktsiisimaksu eeskirjade analüüsi põhjal asub järelevalveamet seisukohale, et kuigi järjepidevuse põhimõttel võis Norra õiguses Entra asutamise ajal olla oluline koht, ei olnud see sel ajal äriühingute teistsuguste ümberkorraldamiste puhul aktsiisimaksu eeskirjadele ja tavadele omane ega moodustanud nende üldist osa.
As already stated, until July 2005, it was only where ownership was transferred, in the context of mergers between limited liability companies, that continuity considerations implied that a registration with the new title holder could be done as a change of name and not a change of title, triggering excise duty.
Nagu juba öeldud, kaasnes kuni 2005. aasta juulini ainult piiratud vastutusega äriühingute ühinemisel omandiõiguse üleminekuga see, et järjepidevuse põhimõtte tõttu võis omandiõiguse ülemineku registreerida nimemuutusena ja mitte omandiõiguse muutusena, millega kaasnenuks aktsiisimaksu maksmise kohustus. Vastupidi tuli aga aktsiisimaksu maksta omandiõiguse üleminekul või selle registreerimisel kinnistusraamatus, kui tegemist oli jagunemisega, ühelt ettevõtluse vormilt teisele üleminekuga, omandi üleminekuga ühisomandist mõnele ühingule või omavalitsuse omandi üleminekuga eraldi juriidilisele isikule, mis kuulub täielikult omavalitsusele.
The Norwegian authorities have explained that the logic behind the exemptions to the general rule on excise duty can be found in the continuity principle.
Norra ametivõimud on selgitanud, et üldistest aktsiisimaksu eeskirjadest erandi tegemisel lähtuti järjepidevuse põhimõttest.
However, the authorities have not explained the logic behind the different treatment of the above listed types of transfers.
Ametivõimud ei ole aga selgitanud loogikat, millest lähtutakse eespool loetletud eri liiki üleminekute erineval kohtlemisel.
On the contrary, the Norwegian Government has merely stated that it would in fact be more logical to treat mergers and certain other reorganisations alike.
Vastupidi, Norra valitsus on üksnes väitnud, et tegelikult oleks loogilisem, kui ühinemisi ja mõningaid muid ümberkorraldamisi koheldaks samamoodi.
Yet, only with effect from July 2005, approximately five years after the establishment of Entra, has the interpretation of the Act on Document Duty been changed so that the treatment of certain different situations has been aligned.
Kuid alles 2005. aasta juulis, ligikaudu viis aastat pärast Entra asutamist, muudeti dokumendivormistuslõivu seaduse tõlgendust ja teistsuguste olukordade käsitlemine võrdsustati.
On this basis, the Authority finds it difficult to establish any other logic behind the interpretation of the Act on Document Duty that prevailed at the time of the establishment of Entra than what follows from the quoted Circulars, namely that only mergers between limited liability companies would escape excise duties otherwise payable.
Selle kõige põhjal arvab järelevalveamet, et on raske leida muud loogikat, millest Entra asutamise ajal kehtinud dokumendivormistuslõivu seaduse tõlgendamisel on lähtutud, kui see, mis tuleneb eespool nimetatud ringkirjadest, nimelt et kohustuslikult makstavast aktsiisimaksust vabastatakse ainult piiratud vastutusega äriühingute ühinemise korral.
The application of the continuity principle in relation to the Act on Document Duty was limited to such cases and not to other cases as mentioned above.
Järjepidevuse põhimõtte rakendamine dokumentide vormistamise seadusega seoses oli piiratud ainult niisuguste juhtumitega ning see polnud võimalik muude eespool nimetatud juhtumite korral.
As stated above under point 1.2.1, the Authority, in any event, finds the establishment of Entra much more similar to these situations where a registration in the Real Estate Register at the relevant time would have entailed excise duties than those in which it did not.
Nagu juba punktis 1.2.1 öeldud, leiab järelevalveamet, et Entra asutamine sarnaneb pigem olukordadega, mis oleksid tollel ajal kinnistusraamatus registreerimisel toonud kaasa aktsiisimaksu maksmise kohustuse, kui olukordadega, kus see kohustus kaasnenud ei oleks.
On that basis, the Authority cannot see that the exemption in the contested Act can be justified by the nature and logic of the Norwegian rules pertaining to excise duty at the time the exemption was applied.
Seda arvestades ei näe järelevalveamet, et maksust vabastamist vaidlustatud seaduses õigustaks vabastamise ajal kehtinud aktsiisimakse käsitlevate Norra õigusnormide olemus ja loogika.
It does not change the assessment that similar reorganisations of public commercial activities also have been exempted from excise duty.
Hinnangut ei muuda see, et samalaadseid riigi tulundustegevuse ümberkorraldamisi on aktsiisimaksust vabastatud.
The pursuance of the underlying objectives of the continuity principle cannot justify that an exemption to the general rule on excise duties should be applicable to specific reorganisations if the most comparable private reorganisations are not subject to similar exemptions.
Järjepidevuse põhimõttest tulenevate eesmärkide järgimisega ei saa põhjendada seda, et üldistest aktsiisimaksu eeskirjadest tuleks erand teha teatavate ümberkorraldamiste puhul, kui sellest võimalusest jäävad ilma eraettevõtete neile kõige enam sarnanevad ümberkorraldamised.
The ‘Italian case’
Itaalia juhtum
The Norwegian Authorities have referred to a decision from the European Commission and argued that the factual situation of this case is the same as in the Entra case.
Norra ametivõimud on viidanud Euroopa Komisjoni otsusele ja väitnud, et selle juhtumi asjaolud on samad, mis Entra puhul.
In the Commission Decision of 5 June 2002 [48], the Commission examined the Italian law which provided for a special tax regime for joint stock companies with a majority public shareholding set up under a specific law.
Komisjoni 5. juuni 2002. aasta otsuses [48] uuris komisjon Itaalia õigusakte, millega nähti ette eriline maksurežiim riigi enamusosalusega kapitaliühingute jaoks, mis asutati eriseaduse alusel. Sellega seoses oli Itaalia õigusaktides spetsiaalselt ette nähtud eri- ja munitsipaalettevõtete kapitaliühinguks ülemineku vabastamine kõigist üleminekuga seotud maksudest („üleminekuga seotud maksudest vabastamine”).
In this regard the Italian law specifically provided for an exemption from all transfer taxes related to the conversion of special and municipal undertakings into joint stock companies (‘the transfer tax exemption’).
Itaalia õigussüsteemis kohaldati üleminekuga seotud makse tavaliselt uute majandusüksuste loomisel või varade üleminekul ühelt majandusüksuselt teisele.