natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Measures that would apply to electronic communications operators only could constitute a sectoral aid and thus fall within the prohibition of Article 61(1) of the EEA Agreement.
Meetmed, mida kohaldatakse üksnes elektroonilise side operaatorite suhtes, võivad endast kujutada valdkondlikku toetust ja kuuluvad seega EMP lepingu artikli 61 lõike 1 kohaldamisalasse.
See for instance, Commission Decision N 157/06 — United Kingdom, ‘South Yorkshire Digital Region Broadband Project’, Commission Decision N 201/06 — Greece, ‘Broadband access development in underserved territories’, and Commission Decision N 131/05 — United Kingdom, ‘FibreSpeed Broadband Project Wales’, Commission Decision N 284/05 — Ireland, 'Regional Broadband Programme: Metropolitan Area Networks (“MANs”), phases II and III ’, Commission Decision N 381/04 — France, Projet de réseau de télécommunications haut débit des Pyrénées-Atlantiques, Commission Decision N 382/05 — France, Mise en place d'une infrastructure haut débit sur le territoire de la région Limousin (DORSAL), Commission Decision N 57/05 — United Kingdom, ‘Regional Innovative Broadband Support in Wales’, and Commission Decision N 14/08 — United Kingdom, ‘Broadband in Scotland — Extending Broadband Reach’.
Vt näiteks komisjoni otsus N 157/06 – Ühendkuningriik, „Lairibaprojekt „South Yorkshire Digital Region””, komisjoni otsus N 201/06 – Kreeka, „Lairibaühenduse edendamine hõlmamata piirkondades”, komisjoni otsus N 131/05 – Ühendkuningriik, „FibreSpeedi lairibaprojekt Walesis”, komisjoni otsus N 284/05 – Iirimaa, „Piirkondlik lairibaprogramm: linnapiirkonna võrgud, 2. ja 3. etapp”, komisjoni otsus N 381/04 – Prantsusmaa, „Pyrénées-Atlantiques’i kiirvõrgustiku projekt”, komisjoni otsus N 382/05 – Prantsusmaa, „Kiire võrguühenduse rajamine Limousini piirkonnas”, komisjoni otsus N 57/05 – Ühendkuningriik, „Toetus piirkondlikule innovatiivsele lairibakasutusele Walesis”, ja komisjoni otsus N 14/08 – Ühendkuningriik, „Lairibaühendus Šotimaal – lairibaulatuse suurendamine”.
This is without prejudice to the possible application of the Chapter on national regional aid, as referred to above in paragraph 31.
See ei piira eespool punktis 31 osutatud regionaalabi käsitleva peatüki võimalikku kohaldamist.
If today the differences between an area where only narrowband Internet is available (dial-up) and an area where broadband exists means that the former is a white area, likewise an area that lacks a next generation broadband infrastructure, but may still have one basic broadband infrastructure in place should also be considered a white area.
Kui eristus piirkonna vahel, kus on saadaval ainult kitsaribaline (sissehelistamisega) Internet, ja piirkonna vahel, kus on lairibaühendus, tähendab täna, et kitsaribalise Internetiga piirkond on „valge” piirkond, siis võib „valgeks” pidada ka piirkonda, kus puudub järgmise põlvkonna lairibainfrastruktuur, kuid kus võib olla olemas lairibaühenduse põhiinfrastruktuur.
ADSL 2+ extends the capability of basic ADSL network up to a maximum bandwidth of 24 Mbps.
ADSL 2+ võrgu puhul laieneb tavalise ADSL võrgu ribalaius kuni 24 Mbit/s.
A white NGA area may consist in an area where there is no basic broadband infrastructure in place (traditional white areas), as well as in an area where only one basic broadband provider is present (i.e. a traditional grey area) or there are several basic broadband providers (i.e. a traditional black area).
Järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrkude „valge” piirkond võib tähendada nii piirkonda, kus lairibaühenduse põhiinfrastruktuur puudub (tavapärased „valged” piirkonnad), kui ka piirkonda, kus on vaid üks lairibaühenduse põhiteenuse pakkuja (s.o tavapärane „hall” piirkond) või kus on olemas mitu lairibaühenduse põhiteenuse pakkujat (s.o tavapärane „must” piirkond).
As indicated in Section 3.4, different conditions are required for the compatibility of state aid for broadband development in these different circumstances.
Nagu jaos 3.4 osutatud, on selleks, et lairibaühenduse kasutuselevõtuks antav riigiabi oleks nendes erinevates olukordades eeskirjadele vastav, nõutavad erinevad tingimused.
This period appears to correspond to an average period needed for the deployment of a next generation access network covering a town or a city.
Nimetatud ajavahemik vastab arvatavasti keskmisele ajale, mis on vajalik järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrkude kasutuselevõtuks linnades.
In this regard, an operator should be able to demonstrate that within a coming period of 3 years it would have carried out the necessary infrastructure investments in order to have covered by then a substantial part of the territory and of the population concerned thereby.
Sellega seoses peaks operaator olema võimeline tõendama, et järgneva kolme aasta jooksul on teeb ta vajalikud infrastruktuuriinvesteeringud, et katta selleks ajaks suur osa asjaomasest territooriumist ja elanikkonnast.
A grey NGA area may consist in an area where (a) there is no other basic broadband infrastructure beside the NGA; (b) as well as in an area where one or more basic broadband providers are also present (which can be considered as a traditional grey or black area).
Järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrkude „hall” piirkond võib tähendada a) piirkonda, kus puudub muu lairibaühenduse põhivõrk peale järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrgu, ning b) piirkonda, kus on esindatud üks või mitu lairibateenuse pakkujat (mida võib pidada tavapäraseks „halliks” või „mustaks” piirkonnaks).
A black NGA area may also consist of an area with one broadband provider (traditional grey area) or more (traditional black area) present.
Järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrkude „must” piirkond võib tähendada piirkonda, kus lairibateenuse pakkujaid on üks (tavapärane „hall” piirkond) või mitu (tavapärane „must” piirkond).
As indicated below, different conditions are required for the compatibility of state aid for broadband development in these different circumstances.
Nagu järgnevas osutatud, on selleks, et lairibaühenduse kasutuselevõtuks antav riigiabi oleks nendes erinevates olukordades eeskirjadele vastav, nõutavad erinevad tingimused.
In this regard, the possible persistence of the specific market conditions that justified in the first place the granting of an aid for the infrastructure in question should be taken into consideration.
Sel juhul tuleks arvesse võtta võimalust, et konkreetsed tingimused, mille tõttu abi andmist asjaomase infrastruktuuri operaatorile peeti kunagi põhjendatuks, ei pruugi olla veel kadunud.
According to paragraph 22 of the Commission Communication on services of general interest in Europe, ‘Member States’ freedom to define [services of general economic interest] means that Member States are primarily responsible for defining what they regard as [such] services (…) on the basis of the specific features of the activities.
Komisjoni teatise „Üldhuviteenused Euroopas” punktis 22 on sätestatud: „Liikmesriikidepoolne määratlemisvabadus tähendab, et liikmesriigid peavad määratlema, mida nad tegevuse eripära alusel loevad üldise majandushuvi teenusteks.
This definition can only be subject to control for manifest error’.
Seda määratlust võib kontrollida ainult ilmsete vigade vältimiseks”.
See C-280/00, Altmark Trans GmbH and Regierungspräsidium Magdeburg v Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH [2003] ECR I-7747. Hereinafter referred to as ‘the Altmark judgment’.
Vt kohtuasi C-280/00, Altmark Trans GmbH ja Regierungspräsidium Magdeburg vs. Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH, EKL 2003, lk I-7747 (edaspidi „Altmarki otsus”).
Is the aid measure aimed at a well-defined objective of common interest, i.e. does the proposed aid address a market failure or other objective? [41]
Kas abimeetme eesmärk on täpselt määratletud ühist huvi pakkuv eesmärk (st kas pakutav abi on suunatud turutõrke korrigeerimisele või on sellel muu eesmärk) [41]?
No 35/10/COL
nr 35/10/COL,
amending, for the 80th time, the procedural and substantive rules in the field of State aid by introducing a new chapter on the application of State aid rules to public service broadcasting
millega muudetakse kaheksakümnendat korda riigiabi käsitlevaid menetlus- ja sisulisi eeskirju, lisades uue peatüki riigiabi eeskirjade kohaldamise kohta avalik-õigusliku ringhäälingu suhtes
THE EFTA SURVEILLANCE AUTHORITY [1], HAVING REGARD to the Agreement on the European Economic Area [2], in particular to Articles 61 to 63 and Protocol 26 thereof,
EFTA JÄRELEVALVEAMET, [1]VÕTTES ARVESSE Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, [2] eriti selle artikleid 61–63 ja selle protokolli nr 26,
HAVING REGARD to the Agreement between the EFTA States on the establishment of a Surveillance Authority and a Court of Justice [3], in particular to Article 24 and Article 5(2)(b) thereof,
VÕTTES ARVESSE EFTA riikide vahelist järelevalveameti ja kohtu asutamist käsitlevat lepingut, [3] eriti selle artiklit 24 ja artikli 5 lõike 2 punkti b,
Under Article 24 of the Surveillance and Court Agreement, the Authority shall give effect to the provisions of the EEA Agreement concerning State aid,
järelevalve- ja kohtulepingu artikli 24 kohaselt jõustab EFTA järelevalveamet EMP lepingu riigiabi käsitlevad sätted;
Under Article 5(2)(b) of the Surveillance and Court Agreement, the Authority shall issue notices or guidelines on matters dealt with in the EEA Agreement, if that Agreement or the Surveillance and Court Agreement expressly so provides or if the Authority considers it necessary,
järelevalve- ja kohtulepingu artikli 5 lõike 2 punkti b kohaselt väljastab EFTA järelevalveamet teateid või suuniseid EMP lepingus käsitletud küsimuste kohta, kui kõnealuse lepingu või järelevalve- ja kohtulepinguga nähakse nii ette või kui järelevalveamet peab seda vajalikuks;
The Procedural and Substantive Rules in the Field of State Aid were adopted on 19 January 1994 by the Authority [4],On 27 October 2009, the European Commission (hereinafter referred to as the Commission) published a Communication from the Commission on the application of State aid rules to public service broadcasting [5],The Commission’s Communication is also of relevance for the European Economic Area,
järelevalveamet võttis riigiabi käsitlevad menetlus- ja sisulised eeskirjad vastu 19. jaanuaril 1994 [4];Euroopa Komisjon (edaspidi „komisjon”) võttis 27. oktoobril 2009 vastu teatise, milles nähakse ette riigiabi eeskirjade kohaldamise põhimõtted avalik-õigusliku ringhäälingu suhtes [5];komisjoni teatis on oluline ka Euroopa Majanduspiirkonna jaoks;
Uniform application of the EEA State aid rules is to be ensured throughout the European Economic Area,
EMP riigiabi eeskirjade ühtne kohaldamine tuleb tagada kogu Euroopa Majanduspiirkonnas;
According to point II under the heading ‘GENERAL’ at the end of Annex XV to the EEA Agreement, the Authority, after consultation with the Commission, is to adopt acts corresponding to those adopted by the Commission,
EMP lepingu XV lisa lõpus oleva peatüki „Üldist” punkti II kohaselt peab EFTA järelevalveamet pärast komisjoniga konsulteerimist vastu võtma õigusakte, mis on kooskõlas Euroopa Komisjonis vastu võetud õigusaktidega;
The Authority consulted the Commission, and the EFTA States by letters on the subject dated 26 January 2010 (Events Nos 543973, 543974 and 543997),
järelevalveamet on pidanud kõnealuses küsimuses 26. jaanuari 2010. aasta kirjaga nõu Euroopa Komisjoni ja EFTA riikidega (toimingud nr 543973, 543974 ja 543997),
The State Aid Guidelines shall be amended by introducing a new chapter on the application of State aid rules to public service broadcasting.
Riigiabi suuniseid muudetakse, lisades uue peatüki riigiabi eeskirjade kohaldamise kohta avalik-õigusliku ringhäälingu suhtes.
The updated version of the State Aid Guidelines is published on the Authority’s website: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines
Riigiabi suuniste ajakohastatud versioon on avaldatud järelevalveameti veebilehel: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/
APPLICATION OF STATE AID RULES TO PUBLIC SERVICE BROADCASTING [1]1.
RIIGIABI EESKIRJADE KOHALDAMINE AVALIK-ÕIGUSLIKU RINGHÄÄLINGU SUHTES [1]1.
Introduction and scope
Sissejuhatus ja reguleerimisala
Over the last three decades, broadcasting has undergone important changes.
Ringhäälingus on viimase kolme aastakümne jooksul toimunud olulised muutused.
This has led to a wider choice for consumers, as many additional channels and new services became available; it has also favoured the emergence and growth of strong European operators, the development of new technologies, and a larger degree of pluralism in the sector, which means more than a simple availability of additional channels and services.
See on andnud tarbijatele uute kanalite ja teenuste näol suurema valikuvõimaluse; peale selle on see toetanud kõnealuses sektoris tugevate Euroopa ettevõtjate tekkimist ja kasvu, uute tehnoloogiate arengut ning mitmekesisust, mis tähendab enamat kui vaid lisakanaleid ja -teenuseid.
Whilst opening the market to competition, EFTA States considered that public service broadcasting ought to be maintained, as a way to ensure the coverage of a number of areas and the satisfaction of needs and public policy objectives that would otherwise not necessarily be fulfilled to the optimal extent.
Pärast turu avamist konkurentsile leidsid EFTA riigid, et avalik-õiguslik ringhääling tuleb säilitada valdkondade mitmekesisuse tagamiseks, vajaduste rahuldamiseks ning poliitiliste eesmärkide täitmiseks, mida muidu võib-olla ei suudetaks optimaalselt saavutada.
At the same time, the increased competition, together with the presence of State-funded operators, has also led to growing concerns for a level playing field, which have been brought to the Authority’s attention by private operators.
Erasektori ettevõtjad on samal ajal juhtinud järelevalveameti tähelepanu asjaolule, et kasvav konkurents ja riigi rahastatavate ettevõtjate tegevus tekitavad üha suurenevat muret võrdsete võimaluste pärast.
The complaints allege infringements of Articles 59 and 61 of the EEA Agreement in relation to public funding of public service broadcasters.
Kaebused hõlmavad EMP lepingu artiklite 59 ja 61 väidetavat rikkumist seoses avalik-õiguslike ringhäälinguorganisatsioonide tegevuse riikliku rahastamisega.
The previous Chapter on the application of State aid rules to public service broadcasting of the State Aid Guidelines [2] has first set out the framework governing State funding of public service broadcasting.
Eelmises riigiabi suuniste peatükis riigiabi eeskirjade kohaldamise kohta avalik-õigusliku ringhäälingu suhtes sätestati esimest korda avalik-õigusliku ringhäälingu riiklikku rahastamist käsitlev raamistik [2].
It has served as a good basis for the Authority to handle cases in the field of financing of public service broadcasters.
See on olnud järelevalveametile heaks aluseks ringhäälinguorganisatsioonide rahastamise juhtumitega tegelemisel.
In the meantime, technological changes have fundamentally altered the broadcasting and audiovisual markets.
Samal ajal on ringhäälingu- ja audiovisuaalturg tänu tehnoloogia arengule põhjalikult muutunud.
There has been a multiplication of distribution platforms and technologies, such as digital television, IPTV, mobile TV and video on demand.
Mitmekordistunud on edastamisplatvormide ja -tehnoloogiate arv, näiteks digitaaltelevisioon, IP-televisioon, mobiiltelevisioon ja tellitav videoteenus.
This has led to an increase in competition with new players, such as network operators and internet companies, entering the market.
See on kaasa toonud konkurentsi kasvu ning turule on sisenenud uued osalejad – võrguettevõtjad ja internetiteenust pakkuvad ettevõtjad.
Technological developments have also allowed the emergence of new media services such as online information services and non-linear or on-demand services.
Tehnoloogiline areng on võimaldanud ka selliste uute meediateenuste tekkimist nagu sidusteabeteenused ning mittelineaarsed või tellitavad teenused.
The provision of audiovisual services is converging, with consumers being increasingly able to obtain multiple services on a single platform or device or to obtain any given service on multiple platforms or devices.
Audiovisuaalteenuste osutamine koondub ning tarbijatel on üha rohkem võimalusi saada eri teenuseid ühe platvormi või seadme kaudu või saada mis tahes teenuseid eri platvormide või seadmete kaudu.
The increasing variety of options for consumers to access media content has led to the multiplication of audiovisual services offered and the fragmentation of audiences.
Tarbijate valikute kasv meediasisule ligipääsul on kaasa toonud pakutavate audiovisuaalteenuste mitmekordistumise ning kasutajaskonna killustumise.
New technologies have enabled improved consumer participation.
Uued tehnoloogiad on võimaldanud parandada tarbijate osalust.
The traditional passive consumption model has been gradually turning into active participation and control over content by consumers.
Traditsiooniline passiivne tarbimine on muutunud järk-järgult aktiivseks osaluseks ja sisu kontrolliks tarbijate poolt.
In order to keep up with the new challenges, both public and private broadcasters have been diversifying their activities, moving to new distribution platforms and expanding the range of their services.
Uute väljakutsetega sammu pidamiseks on nii avalik-õiguslikud kui ka eraringhäälinguorganisatsioonid mitmekesistanud oma tegevusi, võttes kasutusele uusi edastusplatvorme ja laiendades oma teenuste valikut.
Most recently, this diversification of the publicly funded activities of public service broadcasters (such as online content, special interest channels) prompted a number of complaints by other market players also including publishers.
Hiljuti oli selline avalik-õiguslike ringhäälinguorganisatsioonide riiklikult rahastatavate tegevuste mitmekesistamine (näiteks Interneti-põhine infosisu, erihuvitelekanalid) aluseks mitmele kaebusele muudelt turuosalistelt, sh kirjastajatelt.
In the 2003 Altmark judgment [3], the Court of Justice of the European Union (hereinafter referred to as the Court of Justice) defined the conditions under which public service compensation does not constitute State aid.
aasta Altmarki otsuses [3] määras Euroopa Liidu Kohus (edaspidi „Euroopa kohus”) kindlaks tingimused, mille korral avaliku teenuse eest makstav hüvitis ei kujuta endast riigiabi.
In 2005, the Authority adopted a new Chapter on State aid in the form of public service compensation [4] and included it into its State Aid Guidelines.
Järelevalveamet võttis 2005. aastal vastu uue peatüki riigiabi kohta, mida antakse avaliku teenuse eest makstava hüvitisena [4] ja lisas selle riigiabisuunistesse.
Moreover, in 2006, the Commission Decision 2005/842/EC of 28 November 2005 on the application of Article 86(2) of the EC Treaty to State aid in the form of public service compensation granted to certain undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest [5] was incorporated into the EEA Agreement as Act referred to at point 1h of Annex XV to the EEA Agreement, as adapted by Protocol 1 thereto (hereinafter referred to as Decision 2005/842/EC) [6].
Lisaks inkorporeeriti 2006. aastal EMP lepingusse komisjoni 28. novembri 2005. aasta otsus 2005/842/EÜ (EÜ asutamislepingu artikli 86 lõike 2 kohaldamise kohta üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid osutavatele ettevõtjatele avalike teenuste eest makstava hüvitisena antava riigiabi suhtes) [5] õigusliku vahendina, millele osutatakse protokolliga nr 1 kohandatud EMP lepingu XV lisa punktis 1h (edaspidi „otsus 2005/842/EÜ”) [6].
The EFTA States are currently in the process of incorporation of Directive 2007/65/EC (Audiovisual Media Services Directive) [7], extending the scope of the EEA-wide audiovisual regulation to emerging media services.
EFTA riigid inkorporeerivad praegu direktiivi 2007/65/EÜ (audiovisuaalmeedia teenuste direktiiv), [7] laiendades EMP audiovisuaalvaldkonna õigusaktide reguleerimisala tekkivatele meediateenustele.
These changes in the market and in the legal environment have called for an update to the Chapter on the application of State aid rules to public service broadcasting.
Kõnealused muutused turul ja õiguskeskkonnas nõuavad avalik-õigusliku ringhäälingu suhtes kohaldatavaid riigiabi eeskirju käsitleva peatüki ajakohastamist.
The 2005 State Aid Action Plan [8] announced that the European Commission (hereinafter referred to as the Commission) would ‘revisit its Communication on the application of State aid rules to public service broadcasting. Notably with the development of new digital technologies and of internet-based services, new issues have arisen regarding the scope of public service activities’.
aasta riigiabi tegevuskavas [8] teatati, et Euroopa Komisjon (edaspidi „komisjon”) „vaatab läbi ka oma teatise riigiabi eeskirjade kohaldamise kohta avaliku ringhäälingu suhtes. Eelkõige koos uute digitaaltehnoloogiate ja internetipõhiste teenuste arenguga on esile kerkinud uued avaliku ringhäälingu tegevuse ulatusega seonduvad asjaolud”.
It clarifies the principles followed by the Authority in the application of Articles 61 and 59(2) of the EEA Agreement to the public funding of audiovisual services in the broadcasting sector [10], taking into account recent market and legal developments.
Selles selgitatakse järelevalveameti põhimõtteid EMP lepingu artikli 61 ja artikli 59 lõike 2 kohaldamisel ringhäälingusektori audiovisuaalteenuste riikliku rahastamise suhtes, [10] võttes arvesse hiljutisi muutusi turul ja õigusaktides.
The present Chapter is without prejudice to the application of the internal market rules and fundamental freedoms in the field of broadcasting.
Käesolev peatükk ei mõjuta siseturueeskirjade ja põhivabaduste rakendamist ringhäälingu valdkonnas.
The role of public service broadcasting
Avalik-õigusliku ringhäälingu roll
There is no other service that at the same time has access to such a wide sector of the population, provides it with so much information and content, and by doing so conveys and influences both individual and public opinion.
Ükski teine teenus ei suuda samaaegselt hõlmata sedavõrd suurt hulka elanikkonnast, pakkuda palju teavet ja sisu ning edastada ja mõjutada nii üksikisiku kui ka avalikku arvamust.
Furthermore, broadcasting is generally perceived as a very reliable source of information and represents, for a not inconsiderable proportion of the population, the main source of information.
Samuti peetakse ringhäälingut üldiselt väga usaldusväärseks teabeallikaks, kusjuures märkimisväärse osa elanikkonna jaoks ongi see peamine teabeallikas.
It thus enriches public debate and ultimately can ensure that all citizens participate to a fair degree in public life.
Ringhääling rikastab avalikku mõttevahetust ja tagab kõikidele kodanikele piisava võimaluse osaleda ühiskondlikus elus.
In this connection, safeguards for the independence of broadcasting are of key importance, in line with the general principle of freedom of expression as embodied in Article 10 of the European Convention on Human Rights, a general principle of law the respect of which is ensured by the Court of Justice [11].
Sellega seoses on ringhäälingu sõltumatuse kaitse väga oluline vastavalt Euroopa inimõiguste konventsiooni artiklis 10 sisalduvale sõnavabaduse põhimõttele, mis on üldine õiguspõhimõte, mille järgimise tagab Euroopa Kohus [11].
The role of the public service [12] in general is recognised by the EEA Agreement, in particular in Article 59(2), which reads as follows:
Avaliku teenuse rolli [12] üldiselt tunnustatakse EMP lepingus, eriti artikli 59 lõikes 2, milles sätestatakse järgmist: