natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In order to take all potential routes of exposure into account the focus of this Test Method is on long-term exposure.
Kõigi võimalike kokkupuuteteede arvessevõtmiseks on käesolevas katsemeetodis keskendutud pikaajalisele kokkupuutele.
The test duration is in the range of 20-28 days for C. riparius and C. yoshimatsui, and 28-65 days for C. tentans.
C. riparius’e ja C. yoshimatsui puhul kestab katse 20–28 päeva ning C. tentans’i puhul 28–65 päeva.
If short-term data are required for a specific purpose, for example to investigate the effects of an unstable chemical, additional replicates may be removed after a 10-day period.
Kui konkreetsel põhjusel vajatakse andmeid lühema aja kohta, näiteks ebastabiilse kemikaali mõju uurimiseks, võib kümnepäevase ajavahemiku järel võtta täiendavad paralleelproovid.
The measured endpoints are the total number of adults emerged and the time to emergence.
Mõõdetavad näitajad on vastsetest arenenud valmikute koguarv ja nende arenemiseks vajalik aeg.
It is recommended that measurements of larval survival and growth should only be made after a 10-day period if additional short-term data are required, using additional replicates as appropriate.
Vastsete elulemust ja kasvu soovitatakse mõõta alles pärast kümnepäevase ajavahemiku möödumist; kui lisaks vajatakse andmeid lühema aja kohta, kasutatakse vajaduse korral täiendavaid paralleelkatseid.
The use of formulated sediment is recommended.
Soovitatakse kasutada spetsiaalselt koostatud setet.
Formulated sediment has several advantages over natural sediments:
Spetsiaalselt koostatud settel on loodusliku sette ees mitmeid eeliseid:
the experimental variability is reduced because it forms a reproducible “standardised matrix” and the need to find uncontaminated and clean sediment sources is eliminated;
väheneb katsete hajuvus, kuna nii saadakse reprodutseeritav standardiseeritud maatriks ja kõrvaldatakse vajadus saastumata ja puhaste setteallikate leidmiseks;
the tests can be initiated at any time without encountering seasonal variability in the test sediment and there is no need to pre-treat the sediment to remove indigenous fauna; the use of formulated sediment also reduces the cost associated with the field collection of sufficient amounts of sediment for routine testing;
katseid võib alustada ükskõik millal, ei tule arvestada katse setete hooajalist muutlikkust ja setet ei ole vaja eeltöödelda kohaliku fauna kõrvaldamiseks; spetsiaalselt koostatud sette kasutamine vähendab samuti korrapäraseks katsetamiseks kohapeal piisavas koguses sette kogumisega seotud kulusid;
the use of formulated sediment allows for comparisons of toxicity and ranking substances accordingly.
spetsiaalselt koostatud sette kasutamine võimaldab mürgisust võrrelda ja selle põhjal aineid järjestada.
First instar chironomid larvae are exposed to a concentration range of the test chemical in sediment — water systems.
Kõigepealt puutuvad surusääsklaste esimese kasvujärgu vastsed kokku sette-vee süsteemis teatavas kontsentratsioonivahemikus oleva uuritava kemikaaliga.
The test substance is spiked into the sediment and first instar larvae are subsequently introduced into test beakers in which the sediment and water concentrations have been stabilised.
Uuritavat ainet lisatakse settesse ja esimese kasvujärgu vastsed lisatakse seejärel katsenõudesse, milles kontsentratsioonid settes ja vees on tasakaalustunud. Katse lõpus mõõdetakse surusääsklaste väljaarenemise määra ja arengu kiirust.
Chironomid emergence and development rate is measured at the end of the test.
Katse lõpus mõõdetakse surusääsklaste väljaarenemise määra ja arengu kiirust.
Larval survival and weight may also be measured after 10 days if required (using additional replicates as appropriate).
Vastsete elulemust ja massi võib vajaduse korral mõõta ka kümne päeva möödumisel (kasutades vajaduse korral täiendavaid paralleelkatseid).
The latter requires comparison of effect values with control values using statistical tests.
Viimati nimetatud juhul tuleb täheldatud mõju väärtusi võrrelda statistiliste testide abil kontrollkatses määratud väärtustega.
The water solubility of the test substance, its vapour pressure, measured or calculated partitioning into sediment and stability in water and sediment should be known.
Teada peaks olema uuritava aine lahustuvus vees, aururõhk, mõõdetud või arvutatud jaotumine settesse ning stabiilsus vees ja settes.
A reliable analytical method for the quantification of the test substance in overlying water, pore water and sediment with known and reported accuracy and limit of detection should be available.
Kättesaadav peaks olema usaldusväärne analüüsimeetod uuritava aine kvantitatiivseks määramiseks katvas veekihis, poorivees ja settes; meetodi täpsus ja määramispiir peaksid olema teada.
Useful information includes the structural formula and purity of the test substance.
Kasulik on teada uuritava aine struktuurivalemit ja puhtust.
Chemical fate of the test substance (e.g. dissipation, abiotic and biotic degradation, etc.) also is useful information.
Samuti on kasulik teada uuritava aine keemilist käitumist (näiteks hajumine, abiootiline ja biootiline lagunemine jne).
Further guidance for testing substances with physical-chemical properties that make them difficult to perform the test is provided in (12)
Täiendavad juhised selliste ainete mõju uurimiseks, mille füüsikalis-keemilised omadused raskendavad selle katse tegemist, on esitatud väljaandes (12).
Reference chemicals may be tested periodically as a means of assuring that the test protocol and test conditions are reliable.
Võrdluskemikaale võib katsetada regulaarselt, et tagada katse-eeskirjade ja katsetingimuste täitmise usaldusväärsus.
Examples of reference toxicants used successfully in ring-tests and validation studies are: lindane, trifluralin, pentachlorophenol, cadmium chloride and potassium chloride (1)(2)(5)(6)(13).
Laboritevahelistes võrdlustes ja valideerimisuuringutes edukalt kasutatud võrdlustoksikandid on näiteks lindaan, trifluraliin, pentaklorofenool, kaadmiumkloriid ja kaaliumkloriid (1, 2, 5, 6, 13).
VALIDITY OF THE TEST
KATSE KEHTIVUS
For the test to be valid the following conditions apply:
Katse kehtivuse tõendamisel arvestatakse järgmist:
the emergence in the controls must be at least 70 % at the end of the test. (1)(6);
kontrollnõus peab katse lõpuks välja arenema vähemalt 70 % putukaid (1, 6);
C. riparius and C. yoshimatsui emergence to adults from control vessels should occur between 12 and 23 days after their insertion into the vessels; for C. tentans, a period of 20 to 65 days is necessary.
C. riparius’e ja C. yoshimatsui valmikute väljaarenemine kontrollnõudes peaks toimuma 12–23 päeva jooksul pärast nende viimist nõudesse; C. tentans’i puhul on vajalik ajavahemik 20–65 päeva;
at the end of the test, pH and the dissolved oxygen concentration should be measured in each vessel.
katse lõpus tuleks igas nõus mõõta pH ja lahustunud hapniku kontsentratsioon.
The oxygen concentration should be at least 60 per cent of the air saturation value (ASV) at the temperature used, and the pH of overlying water should be in the 6-9 range in all test vessels;
Hapnikukontsentratsioon peaks olema vähemalt 60 % õhuga küllastamisel saadud väärtusest kasutataval temperatuuril ja katva veekihi pH peaks kõigis katsenõudes olema vahemikus 6–9;
Test vessels
Katsenõud
The study is conducted in glass 600 ml beakers measuring 8 cm in diameter.
Uuring tehakse 600 ml klaasist katsenõudega, mille läbimõõt on 8 cm.
Other vessels are suitable, but they should guarantee a suitable depth of overlying water and sediment.
Muud nõud on sobivad, kuid need peaksid tagama katva veekihi ja sette vajaliku paksuse.
The sediment surface should be sufficient to provide 2 to 3 cm2 per larvae.
Sette pind peaks olema piisav, et tagada vastse kohta 2–3 cm2.
The ratio of the depth of the sediment layer to the depth of the overlying water should be 1:4.
Settekihi paksuse ja katva veekihi paksuse suhe peaks olema 1 : 4.
Test vessels and other apparatus that will come into contact with the test system should be made entirely of glass or other chemically inert material (e.g. Teflon).
Katsenõud ja muud seadmed, mis katsesüsteemiga kokku puutuvad, peaksid olema valmistatud täies ulatuses klaasist või muust keemiliselt inertsest materjalist (näiteks teflonist).
The species to be used in the test is preferably Chironomus riparius.
Katses kasutatav liik on eelistatavalt Chironomus riparius.
Chironomus tentans is also suitable but more difficult to handle and requires a longer test period.
Chironomus tentans on samuti sobiv, aga selle käsitlemine on keerukam ja see nõuab pikemat katseperioodi.
Chironomus yohimatsui may also be used.
Chironomus yohimatsui kasutamine on samuti võimalik.
Details of culture methods are given in Appendix 2 for Chironomus riparius.
liites on esitatud andmed Chironomus riparius’e kultuuri kasvatamise meetodite kohta.
Information on culture conditions is also available for other species, i.e. Chironomus tentans (4) and Chironomus yoshimatsui (11).
Ka muude liikide, nagu Chironomus tentans’i (4) ja Chironomus yoshimatsui (11) kultuuri kasvatamise tingimused on avaldatud.
Identification of species must be confirmed before testing but is not required prior to every test if organisms come from an in-house culture.
Enne katset tuleb kinnitada liigi määramist, aga seda ei nõuta enne iga katset, kui organismid pärinevad asutusesisesest kultuurist.
Sediment
Sete
Formulated sediment (also called reconstituted, artificial or synthetic sediment) should preferably be used.
Eelistatavalt tuleks kasutada spetsiaalselt koostatud setet (mida nimetatakse ka taastatud, tehislikuks või sünteetiliseks setteks).
However, if natural sediment is used, it should be characterised (at least pH, organic carbon content, determination of other parameters such as C/N ratio and granulometry are also recommended), and it should be free from any contamination and other organisms that might compete with, or consume the chironomids.
Loodusliku sette kasutamise korral tuleks seda iseloomustada (vähemalt pH, orgaanilise süsiniku sisaldus, samuti on soovitatav määrata muud parameetrid, nagu süsiniku-lämmastiku suhe ja granulomeetria) ning selles ei tohiks olla mingeid saasteaineid ega muid organisme, kes võiksid surusääsklastega konkureerida või neid süüa.
It is also recommended that, before it is used in a chironomid toxicity test, the natural sediment be conditioned for seven days under the same conditions which prevail in the subsequent test.
Enne loodusliku sette kasutamist surusääsklastel avalduva mürgisuse katses on soovitatav seda seitsme päeva jooksul konditsioneerida samades tingimustes, mis valdavalt esinevad edasise katse käigus.
The following formulated sediment, based on the artificial soil used in Test Method C.8 (14), is recommended for use in this test (1)(15)(16):
Käesolevas katses soovitatakse kasutada järgmist spetsiaalselt koostatud setet, mis põhineb katsemeetodis C.8 (14) kasutataval tehismullal (1, 15, 16):
4-5 % (dry weight) peat: as close to pH 5,5 to 6,0 as possible; it is important to use peat in powder form, finely ground (particle size ≤ 1 mm) and only air dried.
4–5 % (kuivmass) turvast: pH väärtus võimalikult lähedal vahemikule 5,5–6,0; tähtis on kasutada peeneks jahvatatud (osakese suurus ≤ 1 mm) pulbrilist turvast, mida on kuivatatud ainult õhu käes;
20 % (dry weight) kaolin clay (kaolinite content preferably above 30 %).
20 % (kuivmass) kaoliinsavi (kaoliniidisisaldus eelistatavalt üle 30 %);
75-76 % (dry weight) quartz sand (fine sand should predominate with more than 50 per cent of the particles between 50 and 200 μm).
75–76 % (kuivmass) kvartsliiva (see peaks peamiselt koosnema peenest liivast ja rohkem kui 50 % osakestest peaksid olema vahemikus 50–200 μm);
Deionised water is added to obtain moisture content of the final mixture in a range of 30-50 %.
lõplikus segus niiskusesisalduse 30–50 % saamiseks lisatakse deioniseeritud vett;
Calcium carbonate of chemically pure quality (CaCO3) is added to adjust the pH of the final mixture of the sediment to 7,0 ± 0,5.
sette lõpliku segu reguleerimiseks pH vahemikku 7,0 ± 0,5 lisatakse keemiliselt puhast kaltsiumkarbonaati (CaCO3).
Organic carbon content of the final mixture should be 2 % (± 0,5 %) and is to be adjusted by the use of appropriate amounts of peat and sand, according to (a) and (c).
Lõpliku segu orgaanilise süsiniku sisaldus peaks olema 2 % (±0,5 %) ja see tuleks õigeks seada sobivas koguses turba ja liiva kasutamisega kooskõlas alapunktidega a ja c.
The source of peat, kaolin clay and sand should be known.
Turba, kaoliinsavi ja liiva päritolu peaks olema teada.
The sediment components should be checked for the absence of chemical contamination (e.g. heavy metals, organochlorine compounds, organophosphorous compounds, etc.).
Sette koostisosi tuleks kontrollida, et tõendada keemilise saaste puudumine (näiteks raskmetallid, kloororgaanilised ühendid, fosfororgaanilised ühendid jne).
An example for the preparation of the formulated sediment is described in Appendix 3.
Spetsiaalselt koostatud sette valmistamise näidis on esitatud 3. liites.
Mixing of dry constituents is also acceptable if it is demonstrated that after addition of overlying water a separation of sediment constituents (e.g. floating of peat particles) does not occur, and that the peat or the sediment is sufficiently conditioned.
Kuivade koostisosade segamine on samuti lubatav, kui tõendatakse, et pärast katva veekihi lisamist ei toimu sette koostisosade eraldumist (näiteks turbaosakeste hõljumist) ja et turvas või sete on piisavalt konditsioneerunud.
Any water which conforms to the chemical characteristics of acceptable dilution water as listed in Appendices 2 and 4 is suitable as test water.
Katseveeks sobib vesi, mis vastab 2. ja 4. liites esitatud lahjendamiseks kasutatava vee nõutavatele keemilistele omadustele.
Any suitable water, natural water (surface or ground water), reconstituted water (see Appendix 2) or dechlorinated tap water are acceptable as culturing water and test water if chironomids will survive in it for the duration of the culturing and testing without showing signs of stress.
Kasvuveena ja katseveena lubatakse kasutada iga sobivat vett, looduslikku vett (pinna- või põhjavesi), taastatud vett (vt 2. liide) või deklooritud kraanivett, kui surusääsklased jäävad selles kasvatamise ja katsetamise ajal ellu ega ilmuta stressi tunnuseid.
At the start of the test, the pH of the test water should be between 6 and 9 and the total hardness not higher than 400 mg/l as CaCO3.
Katse alguses peaks katsevee pH olema vahemikus 6–9 ja vee summaarne karedus ei tohiks olla suurem kui 400 mg/l CaCO3-na.
However, if there is an interaction suspected between hardness ions and the test substance, lower hardness water should be used (and thus, Elendt Medium M4 must not be used in this situation).
Kui oletatakse karedust tekitavate ioonide ja uuritava aine omavahelist mõju, tuleks kasutada siiski väiksema karedusega vett (ja seega ei tohiks sel juhul kasutada Elendti kasvukeskkonda M4).
The same type of water should be used throughout the whole study.
Kogu uuringu vältel tuleks kasutada sama tüüpi vett.
The water quality characteristics listed in Appendix 4 should be measured at least twice a year or when it is suspected that these characteristics may have changed significantly.
liites loetletud vee kvaliteedi omadusi tuleks mõõta vähemalt kaks korda aastas või siis, kui kahtlustatakse, et kõnealused omadused võivad olla oluliselt muutunud.
Stock solutions — Spiked sediments
Põhilahused – rikastatud setted
Spiked sediments of the chosen concentration are usually prepared by addition of a solution of the test substance directly to the sediment.
Tavaliselt valmistatakse valitud kontsentratsiooniga rikastatud setted uuritava aine lahuse otse settesse lisamise teel.
A stock solution of the test substance dissolved in deionised water is mixed with the formulated sediment by rolling mill, feed mixer or hand mixing.
Deioniseeritud vees lahustatud uuritava aine põhilahus segatakse spetsiaalselt koostatud settega rullimisseadme või söödasegaja abil või käsitsi.
If poorly soluble in water, the test substance can be dissolved in as small a volume as possible of a suitable organic solvent (e.g. hexane, acetone or chloroform).
Vees halvasti lahustuva uuritava aine võib lahustada võimalikult väikses sobiva orgaanilise lahusti (näiteks heksaan, atsetoon või kloroform) koguses.
This solution is then mixed with 10 g of fine quartz sand for one test vessel.
See lahus segatakse ühes katsenõus seejärel 10 g peene kvartsliivaga.
The solvent is allowed to evaporate and it has to be totally removed from sand; the sand is then mixed with the suitable amount of sediment per test beaker.
Lahustil lastakse auruda ja see tuleb liivast täielikult kõrvaldada; seejärel segatakse liiv katsenõu jaoks sobivas koguses settega.
Only agents which volatilise readily can be used to solubilise, disperse or emulsify the test substance.
Uuritava aine solubiliseerimiseks, dispergeerimiseks või emulgeerimiseks võib kasutada ainult kergesti lenduvaid aineid.
It should be born in mind that the sand provided by the test substance and sand mixture, has to be taken into account when preparing the sediment (i.e. the sediment should thus be prepared with less sand).
Tuleks meeles pidada, et sette valmistamisel tuleb arvesse võtta uuritava aine ja liiva segust pärit liiva (s.o sete tuleks siis valmistada väiksema liivakogusega).
Care should be taken to ensure that the test substance added to sediment is thoroughly and evenly distributed within the sediment.
Tuleks hoolitseda, et settele lisatud uuritav aine oleks settes põhjalikult ja ühtlaselt jaotatud.
If necessary, subsamples can be analysed to determine degree of homogeneity.
Vajaduse korral võib homogeensuse taseme määramiseks analüüsida alamproove.
The test design relates to the selection of the number and spacing of the test concentrations, the number of vessels at each concentration and the number of larvae per vessel.
Katse kavandamine hõlmab katse kontsentratsioonide arvu ja vahemike valimist, iga kontsentratsioonitaseme jaoks nõude arvu ning igas nõus olevate vastsete arvu valimist.
Designs for EC point estimation, for estimation of NOEC, and for conducting a limit test are described.
Kirjeldatud on, kuidas hinnata EC-punktide väärtusi ja täheldatava toimeta kontsentratsiooni ning teha piirsisalduskatset.
The effect concentration (e.g. EC15, EC50) and the concentration range, over which the effect of the test substance is of interest, should be spanned by the concentrations included in the test.
Katses kasutatavad kontsentratsioonid peaksid hõlmama toimet avaldavat kontsentratsiooni (nt EC15, EC50) ja uuritava aine puhul huvi pakkuvat kontsentratsioonivahemikku.
Generally, the accuracy and especially validity, with which estimates of effect concentrations (ECx) can be made, is improved when the effect concentration is within the range of concentrations tested.
Tavaliselt paraneb toimet avaldavate kontsentratsioonide (ECx) hinnangute täpsus ja eelkõige kehtivus, kui toimet avaldav kontsentratsioon on uuritud kontsentratsioonide vahemikus.
Extrapolating much below the lowest positive concentration or above the highest concentration should be avoided.
Tuleks vältida suurt ekstrapoleerimist allapoole väikseimat positiivset kontsentratsiooni või ülespoole suuremat kontsentratsiooni.
A preliminary range-finding test is helpful for selecting the range of concentrations to be used (see paragraph 27).
Eelnev annusevahemiku leidmise katse aitab valida kasutatavat kontsentratsioonivahemikku (vt punkt 27).
If the ECx is to be estimated, at least five concentrations and three replicates for each concentration should be tested.
Kui tuleb hinnata ECx, tuleks katse teha vähemalt viie kontsentratsiooniga ja iga kontsentratsiooni kohta tuleks kasutada kolme paralleelkatset.
In any case, it is advisable that sufficient test concentrations are used to allow good model estimation.
Igal juhul on mudeli korraliku hindamise jaoks soovitatav kasutada piisavaid uuritavaid kontsentratsioone.
The factor between concentrations should not be greater than two (an exception could be made in cases when the dose response curve has a shallow slope).
Kontsentratsioonidevaheline kordaja ei tohiks olla suurem kui 2 (erandi võib teha juhul, kui doosi mõju graafiku tõus on madal).
The number of replicates at each treatment can be reduced if the number of test concentrations with different responses is increased.
Iga doosi paralleelkatsete arvu võib vähendada, kui suurendatakse eri mõjuga uuritavate kontsentratsioonide arvu.
Increasing the number of replicates or reducing the size of the test concentration intervals tends to lead to narrower confidence intervals for the test.
Paralleelkatsete arvu suurendamine või uuritavate kontsentratsioonide vahemiku vähendamine enamasti vähendab usaldusvahemikku. Kui on vaja hinnata vastsete elulemust ja kasvu kümne päeva järel, on vaja võtta täiendavaid paralleelproove.
If the LOEC or NOEC are to be estimated, five test concentrations with at least four replicates should be used and the factor between concentrations should not be greater than two.
Kui hinnatakse täheldatava toimeta kontsentratsiooni või vähimat täheldatava toimega kontsentratsiooni, tuleks kasutada viit uuritavat kontsentratsiooni vähemalt nelja paralleelkatsega ja kõnealuseid kontsentratsioone eraldav kordaja ei tohiks olla suurem kui 2.
The number of replicates should be sufficient to ensure adequate statistical power to detect a 20 % difference from the control at the 5 % level of significance (p = 0,05).
Paralleelkatsete arv peaks olema piisav, et tagada piisav statistiline võimsus, et tuvastada katse- ja kontrollnõu tulemuste 20 % erinevus 5 % statistilise olulisusega (p = 0,05).
With the development rate, an Analysis of Variance (ANOVA) is usually appropriate, such as Dunnett-test and Williams-test (17)(18)(19)(20).
Arengu kiiruse puhul on üldiselt asjakohane variatsioonanalüüs (ANOVA), näiteks Dunnetti test ja Williamsi test (17, 18, 19, 20).
In the emergence ratio the Cochran-Armitage, Fisher’s exact (with Bonferroni correction), or Mantel-Haenszel tests may be used.
Väljaarenemise suhte puhul võib kasutada Cochrani-Armitage’i testi, Fisheri täpset testi (Bonferroni parandusega) või Manteli-Haenszeli testi.
A limit test may be performed (one test concentration and control) if no effects were seen in the preliminary range-finding test.
Kui esialgsetes annusevahemiku leidmise katsetes tulemusi ei saadud, võib teha piirsisalduskatse (üks katsekontsentratsioon ja kontroll).
The purpose of the limit test is to perform a test at a concentration sufficiently high to enable decision makers to exclude possible toxic effects of the test substance, and the limit is set at a concentration which is not expected to appear in any situation.
Piirsisalduskatse eesmärk on teha katse kontsentratsioonil, mis on piisavalt suur, et otsustajad võiksid uuritava aine mürgisuse välistada, ning piirsisalduseks võetakse kontsentratsioon, mida eeldatavasti üheski olukorras ei teki.
1000 mg/kg (dry weight) is recommended.
Soovitatakse kasutada 1000 mg/kg (kuivmass).
Usually, at least six replicates for both the treatment and control are necessary.
Enamasti tuleb nii töötlus- kui ka kontrollseadmetega teha vähemalt kuus paralleelkatset.
Adequate statistical power to detect a 20 % difference from the control at the 5 % level of significance (p = 0,05) should be demonstrated.
Tuleks tõendada piisava statistilise võimsuse olemasolu, et tuvastada katse- ja kontrollnõu tulemuste 20 % erinevus 5 % statistilise olulisusega (p = 0,05).
With metric response (development rate and weight), the t-test is a suitable statistical method if data meet the requirements of this test (normality, homogeneous variances).
Mõõdetavate suuruste (arengu kiirus ja kaal) puhul, kui andmed vastavad käesoleva katse nõuetele (normaalsus, ühtlane hajumine), on asjakohane statistiline meetod t-kriteerium.
The unequal-variance t-test or a non parametric test, such as the Wilcoxon-Mann-Whithey test may be used, if these requirements are not fulfilled.
Kui need nõuded ei ole täidetud, võib kasutada mittevõrdse hajumise t-kriteeriumi või mitteparameetrilist testi, näiteks Wilcoxoni-Manni-Whithey testi.