natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is necessary to consider whether the measure may be considered compatible with the 1994 Guidelines laid down by the Commission in respect of State aid for environmental protection [10] (hereinafter ‘the Guidelines’) which were applicable at the time of the measure [11].
Tuleb kaaluda, kas meedet võib pidada kokkusobivaks 1994. aasta suunistega, mille komisjon kehtestas keskkonnakaitseks antava riigiabi kohta [10] (edaspidi „suunised”), mida meetme võtmise ajal kohaldati [11].
In this context it is necessary to note that the aid measures for the compensation of reduced yield on grassland or of maize, the aids for the disposal of manure surpluses and the compensation for additional costs of artificial fertiliser use constitute operating aids.
Sellega seoses tuleb märkida, et rohumaade või maisi saagikuse vähenemise hüvitamiseks võetud abimeetmed, sõnniku ülejäägi kõrvaldamise abi ning kunstväetiste kasutamisega kaasnevate lisakulude hüvitamine kujutab endast tegevusabi.
In reply to a question from the services of the Commission, the Belgian authorities have explained that the manure storage costs, while comparable to the costs of investing in additional manure storage, are in fact not directly linked to actual investments.
Komisjoni talituste küsimusele vastates selgitasid Belgia ametiasutused, et sõnniku ladustamise kulud on küll võrreldavad täiendavatesse sõnniku ladustamise rajatistesse investeerimise kuludega, ent ei ole otseselt seotud tegelike investeeringutega.
In the light of these explanations, the Commission considers that this measure should also be considered as an operating aid.
Nimetatud selgitusi arvesse võttes leiab komisjon, et asjaomast meedet tuleks käsitada tegevusabina.
In general, the Commission considers that the payment of operating aids to the agricultural sector is unlikely to provide a lasting contribution to the development of the sector, and may entail a distortion of the conditions of competition which disadvantages farmers who are not in receipt of such aids.
Üldiselt on komisjon seisukohal, et tegevusabi maksmine põllumajandussektoris ei anna tõenäoliselt püsivat panust kõnealuse sektori arendamisse ning sellega võib kaasneda konkurentsitingimuste moonutamine, mis seab halvemasse olukorda need põllumajandustootjad, kes asjaomast abi ei saa.
The Commission therefore takes a strict approach to the assessment of such aids.
Seepärast hindab komisjon selliseid meetmeid rangelt.
The payment of operating aid for environmental protection measures is dealt with in point 3.4 of the Guidelines.
Keskkonnakaitsemeetmetega seotud tegevusabi maksmist on käsitletud suuniste punktis 3.4.
This reads:
Seal on sätestatud nii:
‘In accordance with long-standing policy, the Commission does not normally approve operating aid which relieves firms of costs resulting from the pollution or nuisance they cause.
„Kooskõlas oma pikaajaliste tegevuspõhimõtetega ei kiida komisjon tavaliselt heaks tegevusabi, millega ettevõtjad vabastatakse nende põhjustatud saaste ja häiringute kulude kandmisest.
However, the Commission may make an exception to this principle in certain well-defined circumstances.
Teatavates konkreetselt määratletud olukordades võib komisjon aga teha selle põhimõtte suhtes erandi.
It has done so, so far, in the field of waste management and relief from environmental taxes.
Seni on ta seda teinud jäätmekäitluse valdkonnas ja keskkonnamaksudest vabastamisel.
The Commission will continue to assess such cases on their merits and in the light of the strict criteria it has developed in the two fields just mentioned.
Komisjon hindab jätkuvalt selliste juhtumite asjaolusid, võttes arvesse rangeid kriteeriume, mille ta on kahes nimetatud valdkonnas välja töötanud.
These are that the aid must only compensate for extra production costs by comparison with traditional costs, and should be temporary and in principle degressive, so as to provide an incentive for reducing pollution or introducing more efficient use of resources more quickly.
Nende kohaselt tuleb abiga hüvitada üksnes täiendavad tootmiskulud võrreldes tavapäraste kuludega ning abi peab olema ajutine ja põhimõtteliselt vähenev, et luua stiimul vähendada saastet või tagada kiiremini ressursside tõhusam kasutamine.
Furthermore, the aid must not conflict with other provisions of the EC Treaty, and in particular those relating to the free movement of goods and services.
Peale selle ei tohi abi olla vastuolus EÜ asutamislepingu muude sätetega, eelkõige kaupade ja teenuste vaba liikumist käsitlevate sätetega.
In the field of waste management, the public financing of the additional costs of selective collection, recovery and treatment of municipal waste for the benefit of businesses as well as consumers may involve State aid but can in that case be authorised provided that businesses are charged in proportion to their use of the system or the amount of waste they produce in their enterprise.
Jäätmekäitluse valdkonnas võib olmejäätmete valikulise kogumise, taaskasutamise ja käitlemisega seotud lisakulude avalik rahastamine nii ettevõtjate kui ka tarbijate puhul hõlmata riigiabi, kuid seda võib sel juhul lubada tingimusel, et ettevõtjatelt nõutakse tasu proportsionaalselt nendepoolse süsteemi kasutamise või nende ettevõttes toodetava jäätmekogusega.
Aid for the collection, recovery and treatment of industrial and agricultural waste will be considered on a case-by-case basis.
Tööstus- ja põllumajandusjäätmete kogumiseks, taaskasutamiseks ja käitlemiseks antavat abi kaalutakse iga juhtumi puhul eraldi.
Temporary relief from new environmental taxes may be authorised where it is necessary to off-set losses in competitiveness, particularly at international level.
Ajutist vabastamist uutest keskkonnamaksudest võib lubada juhul, kui see on vajalik konkurentsivõime kahjustamise tasakaalustamiseks, eelkõige rahvusvahelisel tasandil.
A further factor to be taken into account is what the firms have to do in return, to reduce their pollution.
Teise tegurina tuleb arvesse võtta seda, mida ettevõtjad peavad omalt poolt saaste vähendamiseks tegema.
This provision also applies to reliefs from taxes introduced pursuant to EC legislation in which Member States have discretion as to the relief or its amount.’
Seda sätet kohaldatakse ka EÜ õigusaktide kohaselt kehtestatud maksudest vabastamise suhtes, mille puhul liikmesriikidel on kaalutlusõigus seoses maksuvabastuste või nende summaga.”
As regards aids for the storage and disposal of excess manure, the Commission considers that excess manure may be considered as a form of agricultural waste.
Seoses sõnniku ülejäägi ladustamise ja kõrvaldamise kuludega leiab komisjon, et sõnniku ülejääki võib käsitada põllumajandusjäätmete liigina.
In accordance with the Guidelines quoted above, aid for the disposal of such waste is to be considered on a case-by-case basis in the light of the criteria of point 3.4 thereof.
Kooskõlas eespool tsiteeritud suunistega tuleb selliste jäätmete kõrvaldamiseks antavat abi kaaluda iga juhtumi puhul eraldi, võttes arvesse suuniste punktis 3.4 esitatud kriteeriume.
Aids for the storage and disposal of excess manure: assessment
Sõnniku ülejäägi ladustamiseks ja kõrvaldamiseks antud abi hindamine
The Commission must also take account of the fact that the aid measures are not degressive, since the same level of aid is provided for each of the two years in question (cf paras. 38-40, 49-51).
Komisjon peab arvesse võtma ka asjaolu, et abimeetmed ei ole vähenevad, sest mõlemal asjaomasel aastal oli antud abi tase ühesugune (vt punktid 38–40, 49–51).
Furthermore, on the basis of the information provided by the Belgian authorities, it appears that the measure is intended to compensate for the full costs of the storage and disposal of excess manure resulting from the restrictions imposed in the sensitive zones.
Peale selle tundub Belgia ametiasutuste esitatud teabe põhjal, et meetme eesmärk on hüvitada kõik tundlikel aladel kehtestatud piirangutest tulenevad sõnniku ülejäägi ladustamise ja kõrvaldamise kulud.
Thus the farmers would be relieved of the charges for waste disposal.
Seega vabastataks põllumajandustootjad jäätmekäitlustasudest.
Also, there appears to be no requirement on farmers in the sensitive zones to take any steps to reduce their manure output.
Samuti paistab, et tundlikel aladel ei ole põllumajandustootjatele kehtestatud mingeid nõudeid võtta meetmeid sõnniku koguse vähendamiseks.
There is thus no counterpart from the farmers for the receipt of the aid, which simply compensates them for meeting the stricter standards on the use of manure laid down in the sensitive zones.
Seega ei anna põllumajandustootjad abi saamise eest mingit omapoolset panust ning abiga üksnes hüvitatakse neile tundlikel aladel sõnniku kasutamise suhtes kehtestatud rangemate normide täitmine.
Consequently, the measure does not create an incentive for reducing the production of manure.
Sellest tulenevalt ei looda meetmega stiimuleid sõnnikutootmise vähendamiseks.
For these reasons, the Commission considers that the measures do not comply with the Guidelines and are not in line with the objectives of Regulation (EEC) No 2078/92.
Samadel põhjustel leiab komisjon, et meetmed ei vasta suunistele ega ole kooskõlas määruse (EMÜ) nr 2078/92 eesmärkidega.
Hence, the Commission considers that they are not compatible with the internal market.
Seepärast on komisjon arvamusel, et need ei ole siseturuga kokkusobivad.
Aids for loss of production
Tootmise vähenemisega seotud abi
As regards the aids to compensate farmers for production losses resulting from the restrictions on the use of animal manure, including the aid to compensate the additional costs of artificial fertilisers, the Commission notes that aids for production losses are not specifically referred to in the Guidelines.
Seoses abiga, mida anti põllumajandustootjatele loomasõnniku kasutamise piirangust tingitud tootmise vähenemise, sealhulgas kunstväetistega seotud lisakulude hüvitamiseks, märgib komisjon, et tootmise vähenemise eest antavale abile ei ole suunistes konkreetselt viidatud.
Nevertheless, to the extent that restrictions on the use of manure result in reduced yields, they are likely to increase the production costs of farmers for the remaining crops.
Sellest hoolimata võivad sõnniku kasutamise piirangud sel määral, mil need toovad kaasa saagikuse vähenemise, tõenäoliselt suurendada põllumajandustootjate tootmiskulusid ülejäänud põllukultuuride puhul.
According to the principles set out in the Guidelines referred to above, it would appear that such aids may only be justified if the following conditions are met [12]:
Eespool nimetatud suunistes kehtestatud põhimõtete kohaselt tundub, et selline abi võib olla põhjendatud üksnes juhul, kui on täidetud järgmised tingimused [12]:
the aid should be temporary and, in principle, degressive so as to provide an incentive for reducing pollution or introducing more efficient uses of resources more quickly;
abi peab olema ajutine ja põhimõtteliselt vähenev, et luua stiimul vähendada saastet või tagada kiiremini ressursside tõhusam kasutamine;
the aid must only compensate for extra production costs compared to traditional methods;
abiga tohib hüvitada üksnes täiendavad tootmiskulud võrreldes tavapäraste kuludega;
the aid must not conflict with other provisions of the EC Treaty.
abi ei tohi olla vastuolus EÜ asutamislepingu muude sätetega.
In addition, it follows from Article 10 of Regulation (EEC) No 2078/92 that aid granted outside the ambit of the Regulation but with the aim to achieve one of the restrictions set out in its Article 2 must comply with the objectives of the Regulation.
Peale selle järeldub määruse (EMÜ) nr 2078/92 artiklist 10, et abi, mida on antud väljaspool määruse kohaldamisala, ent mille eesmärk on ühe määruse artiklis 2 sätestatud piirangu saavutamine, peab olema kooskõlas määruse eesmärkidega.
The aid should be temporary and degressive
Abi peab olema ajutine ja vähenev
Since the aid only applied for a two-year period, it would appear to be temporary.
Kuna abi anti ainult kaheaastasel ajavahemikul, tundub see olevat ajutine.
In the submission of information from 14 January 2013 the Belgian authorities confirmed that the measures were discontinued in 1998.
jaanuaril 2013 esitatud teabe kohaselt kinnitasid Belgia ametiasutused, et meetmed lõpetati 1998. aastal.
However, for the time the measure applied, there was no degressivity of the aid (cf. para. 38-40, 49-51), which therefore did not create an incentive for introducing more efficient uses of resources more quickly.
Meetmete kohaldamise ajal ei olnud abi aga vähenev (vt punktid 38–40, 49–51), mis seega ei loonud stiimulit tagada kiiremini ressursside tõhusam kasutamine.
Absence of over-compensation
Hüvitis ei tohi olla liigne
As noted above, compensation for loss of production on grassland is calculated by reference to the total fertiliser use permitted in the non-sensitive zones, namely 450 kg N/ha for grassland and 325 kg N/ha maize.
Nagu eespool märgitud, arvutatakse rohumaadel tootmise vähendamise eest makstav hüvitis mittetundlikel aladel lubatud kasutatava väetiste koguhulga põhjal, mis on 450 kg N/ha rohumaade puhul ja 325 kg N/ha maisi puhul.
According to the Belgian authorities, these figures have been calculated on a scientific basis in order to ensure that the nitrate concentration of ground water and surface water does not exceed 50 mg NO3-N/l, or 11,3 mg NO3-N/l, taking into account an average permissible loss of 70 kg NO3-N/l per hectare per year.
Belgia ametiasutuste sõnade kohaselt on kõnealused kogused arvutatud teaduslikel alustel eesmärgiga tagada, et nitraatide kontsentratsioon põhjavees ja pinnavees ei ületa 50 mg NO3-N/l või 11,3 mg NO3-N/l, võttes arvesse keskmist lubatud kadu, mis moodustab 70 kg NO3-N/l hektari kohta aastas.
Their objective is to combine optimum production with minimum leaching.
Eesmärk on saavutada optimaalne tootmine koos minimaalse leostumisega.
The limits for the nature zones and the water zones have been calculated in the same way, taking account of the fact that their nitrate status is more sensitive than for the other zones.
Loodusaladel ja veealadel kehtivad piirmäärad on arvestatud samamoodi, võttes arvesse asjaolu, et need on juba nitraatide suhtes muudest aladest tundlikumad.
In their letter of 7 August 1998, the Belgian authorities explained that is has been decided to calculate the compensation for the difference in standard based upon the total amount of nitrogen that can be legally applied, including both nitrogen from artificial fertilisers and nitrogen from animal manure.
Oma 7. augusti 1998. aasta kirjas selgitasid Belgia ametiasutused, et normide erinevuse eest makstava hüvitise arvutamisel on otsustatud lähtuda seaduslikult kasutatava lämmastiku koguhulgast, mis hõlmab nii kunstväetistest kui ka loomasõnnikust pärit lämmastikku.
According to the Belgian authorities, this approach was used because it was considered necessary to ensure equality of treatment of farmers in a single region so that farmers whose land is situated in areas covered by more stringent local standards did not suffer in comparison with farmers whose land was not affected by such standards.
Belgia ametiasutuste sõnade kohaselt kasutati sellist lähenemisviisi põhjusel, et peeti vajalikuks tagada ühe ja sama piirkonna põllumajandustootjate võrdne kohtlemine, nii et põllumajandustootjad, kelle maa asub rangemate kohalike normidega aladel, ei kannaks kahju võrreldes põllumajandustootjatega, kelle maa suhtes sellised normid ei kehti.
If the standards were the same for all farmers in all areas this competitive advantage would be removed and no compensation would need to be paid.
Kui normid oleksid kõikide põllumajandustootjate suhtes kõikidel aladel ühesugused, kaoks selline konkurentsieelis ja hüvitist ei oleks vaja maksta.
In this situation, if farmers make an effort to exceed the basic environmental quality standard, it is possible to calculate a compensation payment on the basis of the difference between what is achieved and the quality standard.
Sel juhul, kui põllumajandustootjad teevad jõupingutusi põhiliste keskkonnakvaliteedi normide ületamiseks, on sellises olukorras võimalik arvutada hüvitismakse tehtud edusammude ja kvaliteedinormi vahelise erinevuse põhjal.
Based on this principle of equality within the same region, the Belgian authorities considered that the applicable rules do not constitute over-compensation for farmers and/or compensation for ceasing agricultural practices which are contrary to EU regulations.
Tuginedes sellisele võrdsuse põhimõttele ühes ja samas piirkonnas, leidsid Belgia ametiasutused, et kohaldatavate eeskirjade näol ei ole tegemist põllumajandustootjatele liigse hüvitise maksmisega ja/või põllumajandustegevuse lõpetamise hüvitamisega, mis oleks vastuolus ELi määrustega.
According to their argument, the competitive disadvantage or advantage within a single agricultural region will be more pronounced within that region than within the EU as a whole.
Nende väite kohaselt on konkurentsihalvemus või -eelis ühes ja samas põllumajanduslikus piirkonnas asjaomases piirkonnas märgatavam kui ELi piires tervikuna.
That is why, within Flanders, the entire loss suffered by farmers whose land is situated in the areas with more stringent local standards was compensated (for the actual loss at yield suffered).
Seepärast hüvitati Flaami piirkonnas kogu kahju, mida kandsid põllumajandustootjad, kelle maa asub rangemate kohalike normidega aladel (tegelikult vähenenud saagikuse eest).
Thus, according to the Belgian authorities, the permitted quantity of animal manure has, since 1996, already been lower than was stipulated under the first action programme under Directive 91/676/EEC, and for certain crops it has been limited to the level stated under the second action programme.
Seega oli loomasõnniku lubatud kogus Belgia ametiasutuste sõnade kohaselt alates 1996. aastast juba väiksem, kui oli ette nähtud direktiivi 91/676/EMÜ kohase esimese tegevusprogrammi alusel, ning teatavate põllukultuuride puhul on seda piiratud teise tegevusprogrammi kohaselt täpsustatud tasemeni.
On 14 January 2013 the Belgian authorities provided detailed information on the method of calculation in order to show that this was in line with agricultural practice and with the EU legal provisions in force at the time of the measure.
jaanuaril 2013 esitasid Belgia ametiasutused üksikasjalikku teavet arvutusmeetodi kohta, et tõendada selle kooskõla põllumajandustavade ja meetme võtmise ajal kehtinud ELi õigusnormidega.
However, based on the available information the provisions in the water zones and the nature zones do not appear to go substantially beyond the obligations set out in Directive 91/676/EEC.
Kättesaadava teabe põhjal ei tundu aga, et veealade ja loodusalade suhtes kehtivad sätted läheksid oluliselt kaugemale direktiivis 91/676/EMÜ sätestatud kohustustest.
In this context, the Commission notes that the Belgian authorities themselves have indicated in their written observations that they had identified the water zones and the nature zones to be particularly sensitive to nitrate pollution, and that they therefore considered lower limits necessary in order to ensure that the target of 50 mg/l nitrates in surface freshwaters, in particular those used for the extraction of drinking water, and in groundwaters was attained.
Sellega seoses märgib komisjon, et Belgia ametiasutused on oma kirjalikes tähelepanekutes ise viidanud, et nad on kindlaks teinud veealade ja loodusalade erilise tundlikkuse nitraadireostusele ning seepärast pidasid nad vajalikuks madalamaid piirmäärasid, et tagada eesmärgi saavutamine, st 50 mg/l nitraate magedas pinnavees, eelkõige joogivee võtmiseks kasutatavas pinnavees, ja põhjavees.
This was the level which was compulsory at the end of 1995 according to Directive 91/676/EEC.
See oli direktiivi 91/676/EMÜ kohaselt 1995. aasta lõpul kohustuslik tase.
Furthermore, as regards the method of calculating the compensation, the Commission requested the Belgian authorities to provide validated studies to demonstrate the accuracy of the assumptions used for the calculation.
Seoses hüvitise arvutamise meetodiga palus komisjon Belgia ametiasutustel peale selle esitada kinnitatud uuringud, mis näitaksid arvutustes kasutatud eelduste paikapidavust.
In particular, the Belgian authorities were requested to provide the results of studies demonstrating that a reduction in total fertiliser use from 450 kg N/ha to 350 kg N/ha does in fact result in a reduction in yield of 15 %, and that a reduction from 450 kg N/ha to 400 kg N/ha results in a reduction in yield of 7 %.
Eelkõige paluti Belgia ametiasutustel esitada uuringute tulemused, mis tõendavad, et kasutatava väetise koguhulga vähendamine 450 kg-lt N/ha 350 kg-ni N/ha toob tõepoolest kaasa saagikuse 15 % vähenemise ning et selle vähendamine 450 kg-lt N/ha 400 kg-ni N/ha toob kaasa saagikuse vähenemise 7 %.
The Belgian authorities demonstrated the accuracy of the underlying assumptions used for the calculation in their answer from 14 January 2013.
Belgia ametiasutused tõendasid arvutuste aluseks olevate eelduste paikapidavust oma 14. jaanuari 2013. aasta vastuses.
Furthermore, the Belgian authorities were also requested to provide additional information on the assumptions used to calculate the effects of this loss of production on the overall profitability of the holding, using a range of hypotheses, including purely arable production and mixed arable/livestock production.
Peale selle paluti Belgia ametiasutustel esitada täiendavat teavet eelduste kohta, mida kasutati sellise tootmise vähenemise mõju arvutamisel põllumajandusettevõtte üldisele kasumlikkusele, kasutades mitmesuguseid hüpoteese, mis hõlmasid üksnes põllukultuuride tootmist ning nii põllukultuuride kui ka kariloomade tootmist.
In particular, the Commission asked the Belgian authorities to provide a detailed explanation as to why a 15 % loss of grass production in a mixed arable/livestock holding is considered to constitute a 40 % loss of profitability of the holding, taking into account the different types of livestock production.
Eelkõige palus komisjon Belgia ametiasutustel üksikasjalikult selgitada, miks leitakse, et rohttaimede tootmise 15 % vähenemine nii põllukultuure kui ka kariloomi tootva põllumajandusettevõtte puhul toob kaasa põllumajandusettevõtte kasumlikkuse 40 % kahanemise, võttes arvesse kariloomade tootmise eri liike.
The Belgian authorities provided this information in their answer from 14 January 2013.
Belgia ametiasutused esitasid kõnealuse teabe oma 14. jaanuari 2013. aasta vastuses.
Furthermore, the Belgian authorities were requested to provide calculations based on alternative methods of providing compensation, for example the cost of buying replacement feed as a substitute for the lost production.
Samuti paluti Belgia ametiasutustel esitada hüvitiste andmise alternatiivsetel meetoditel põhinevad arvutused, näiteks asendussööda ostmise kulud vähenenud toodangu asendamiseks.
In their answer from 14 January 2013 the Belgian authorities maintain that, as such calculations were not carried out at the time of the measure, it is not possible to make such calculations anymore.
Oma 14. jaanuari 2013. aasta vastuses kinnitasid Belgia ametiasutused, et kuna meetme võtmise ajal kõnealuseid arvutusi ei tehtud, ei ole neid ka praegu enam võimalik teha.
Therefore, in the Commission's view the Belgian authorities have not demonstrated that the aid was limited to the extra production costs only.
Seepärast ei ole Belgia ametiasutused komisjoni arvamuse kohaselt tõendanud, et abi piirdus üksnes täiendavate tootmiskuludega.
Furthermore, as shown above (para. 79), the aid was not degressive.
Peale selle, nagu on kirjeldatud eespool (punkt 79), ei olnud abi vähenev.
Hence, the granting of aid for loss of production does not fulfil the conditions of the Guidelines.
Seega ei vasta tootmise vähenemise eest abi andmine suuniste tingimustele.
For these reasons, the Commission considers these aid measures not to be compatible with the Treaty.
Nendel põhjustel leiab komisjon, et kõnealused abimeetmed ei ole aluslepinguga kooskõlas.