natgillin/translations-raw huggingface dataset:
That provision states that "[s]ave as otherwise provided in the Treaties, any aid granted by Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the internal market".
Kõnealuses sättes määratletakse, et „kui aluslepingutes ei ole sätestatud teisiti, on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust.”
These cumulative criteria shall be examined in turn for each of the two notified contracts below.
Neid kumulatiivsuse kriteeriume mõlemas teatatud lepingus uuritakse põhjendustes 64–107 allpool.
Measure 1: Land Contract
Meede 1: maaleping
Use of state resources and State imputability
Riigi vahendite kasutamine ja riigiga seostatavus
One of the criteria for determining whether a given measure involves state aid within the meaning of Article 107(1) of the Treaty is that State resources should be put at use, be it through disbursement of state resources or as revenue forgone by the State.
Üks kriteeriume, mille põhjal määratakse, kas konkreetne meede hõlmab riigiabi aluslepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, on riigi vahendite kasutamine kas riigi vahendite väljamaksmise või riigi saamatajäänud tulu näol.
Furthermore, according to an established jurisprudence [38], the resources of public or private undertakings on which the public authorities can exercise, be it directly or indirectly, a controlling influence, also qualify as State resources, to the extent that these resources remain under public control and therefore available to the competent public authorities.
Lisaks võib kehtiva kohtupraktika kohaselt [38] lugeda riigi vahenditeks ka avaliku ja erasektori ettevõtete vahendeid, mis kuuluvad kas otse või kaudselt avaliku sektori asutuste kontrolli alla, selles mõttes, et need jäävad riigi kontrolli alla ja seega on kättesaadavad pädevatele avaliku sektori asutustele.
On this aspect, the Commission notes the following in recitals (65) and (66).
Sellega seoses märgib komisjon põhjendustes (65) ja (66) järgmist.
First, the Land Contract was concluded by the Diputación and BIZKAILUR together.
Esiteks sõlmisid Diputación ja BIZKAILUR maalepingu ühiselt.
The contract contains several clear indications that, within the framework of this contract, BIZKAILUR was acting as 'the arm' of the Diputación.
Leping sisaldab mitut selget viidet, et lepingu raames tegutses BIZKAILUR Diputacióni käepikendusena.
The Land Contract was signed, on behalf of the Diputación and BIZKAILUR, by the Diputado General (Chairman) of the Diputación.
Diputacióni ja BIZKAILURi nimel kirjutas maalepingule alla Diputacióni esimees (Diputado General).
Point 2 of the Preamble to the Land Contract stipulates that the Diputación, as 100 % owner of BIZKAILUR, pursues, among its public policy objectives, the promotion of new and innovative investment projects, job creation, and the facilitation of access to social housing for the citizens of the province of Bizkaia.
Maalepingu preambuli punktis 2 on sätestatud, et Diputacióni kui BIZKAILURi 100 % omaniku riikliku poliitika eesmärgid hõlmavad uute ja innovatiivsete investeerimisprojektide edendamist, töökohtade loomist ja Biskaia provintsi kodanike juurdepääsu parandamist sotsiaaleluruumidele.
Point 5 of the Preamble to the Land Contract stipulates that the contract is concluded in order to pursue, either directly or through public companies such as BIZKAILUR, the achievement of the economic and social policy objectives mentioned at Point 2 of the Preamble.
Maalepingu preambuli punktis 5 on sätestatud, et leping on mõeldud preambuli punktis 2 osutatud majandus- ja sotsiaalpoliitika eesmärkide saavutamiseks kas otse või riigiettevõtete nagu näiteks BIZKAILUR kaudu.
Second, the resources to be deployed by BIZKAILUR for performing its obligations to purchase and adapt to industrial use the land for the setup of the Habidite factory in Alonsotegi were under the control of the Diputación.
Teiseks olid vahendid, mida BIZKAILUR sai kasutada oma kohustuste täitmiseks (osta Alonsotegis Habidite tehase ehitamiseks maad ja kohandada see tööstuslikuks kasutuseks), Diputacióni kontrolli all.
As of 1999 onwards BIZKAILUR had been 100 % owned and controlled by the Diputación [39].
Alates 1999. aastast oli BIZKAILUR kuulunud 100 % Diputaciónile ja olnud tema kontrolli all [39].
The following “organic” and “structural” indicators established by the Stardust Marine jurisprudence [40] for determining whether BIZKAILUR's actions within the ambit of the Land Contract were imputable to the State are met:
Olemas on järgmised Stardust Marine'i kohtumääruses [40] määratletud „iseloomulikud” ja „struktuurilised” näitajad, mis osutavad, kas BIZKAILURi tegevust maalepingu raames võib seostada riigiga:
the scope of BIZKAILUR's actions within the framework of the Land Contract were defined by the Diputación;
BIZKAILURi tegevuse ulatuse maalepingu raames määras Diputación;
for the purposes of this contract, BIZKAILUR was explicitly acting on behalf of the Diputación;
kõnealuses lepingus tegutses BIZKAILUR selgelt Diputacióni nimel;
the specific nature of BIZKAILUR’s activities, which were targeted exclusively at attaining public policy objectives, show that this undertaking was not a regular market operator competing on market terms.
BIZKAILURi üksnes riikliku poliitika eesmärkide saavutamisele suunatud tegevuse spetsiifiline iseloom näitab, et nimetatud ettevõtja ei olnud tavaline turutingimustel konkureeriv turuosaline.
In the light of the indicators in recitals (65) and (66), the criterion of use of State resources and imputability to the State is found to be met in the case of the Land Contract.
Pidades silmas põhjendustes (65) ja (66) esitatud näitajaid, leitakse, et maalepingu puhul on riigi vahendite ja riigiga seostatavuse kriteerium kinnitust leidnud.
The Commission examined the terms and conditions for the repayment of the land to be facilitated by the Diputación and BIZKAILUR for the Habidite project in Alonsotegi, as established in Part Two, Article 1, recitals (vi) and (vii) of the Land Contract (see also recital (20) above), and on this basis observes the following in recitals (69) to (83).
Komisjon uuris selle maa eest tasumise tingimusi, mille Diputación ja BIZKAILUR pidid Alonsotegis maalepingu teise osa artikli 1 punktide vi ja vii kohaselt Habidite projekti jaoks eraldama (vt ka põhjendus (20) eespool), ning järeldab selle alusel põhjendustes (69)–(83) järgmist.
Under Part Two, Article 1(vi) of the Land Contract, the price to be paid by Habidite for the land purchased and adapted for industrial use by BIZKAILUR was the "effective cost assumed by BIZKAILUR […] for the purchase of the land […]".
Maalepingu teise osa artikli 1 punkti vi kohaselt võrdus hind, mida Habidite pidi maksma BIZKAILURi ostetud ja tööstuslikuks kasutamiseks kohandatud maa eest, „tegelike kuludega, mida BIZKAILUR […] kannab […] maa ostmisel”.
Habidite argued (see recital (46)) that, in its interpretation, this would have also included financing costs.
Habidite väitis (vt põhjendus (46)), et tema arvates peab see hõlmama ka finantseerimiskulusid.
Yet such an interpretation cannot be accepted.
Sellise tõlgendusega ei saa siiski nõustuda.
The reference to the “effective costs incurred for the purchase of the land” is sufficiently clear so as not to require further interpretation: it covers only the price effectively paid by BIZKAILUR for purchasing the land.
Viide „tegelikele kuludele, mida kantakse maa ostmisel” on piisavalt selge ega nõua edasist tõlgendamist: see hõlmab ainult hinda, mille BIZKAILUR maa ostmisel tegelikult tasus.
It must therefore be concluded that, first, this wording clearly excludes the effective costs incurred by BIZKAILUR for adapting the land to industrial use.
Seega tuleb järeldada, et esiteks välistab selline sõnastus selgelt tegelikud kulud, mida BIZKAILUR kandis maa tööstuslikuks kasutamiseks kohandamise eest.
Second, the repayment facilities stipulated in Part Two, Article 1(vii) of the Land Contract, i.e. four years of "grace period", fractioning of the successive four yearly repayment instalments as 25 % of the price effectively paid by BIZKAILUR for the land purchase, are in practice equivalent to an interest-free loan.
Teiseks nähti maalepingu teise osa artikli 1 punktiga vii ette tagasimaksetingimused, st nelja-aastane ajapikendus koos sellele järgneva nelja aastase tagasimaksega, millest igaüks vastab 25 %-le BIZKAILURi poolt tegelikult tasutud maa ostuhinnast, on tegelikult samaväärsed intressivaba laenuga.
The wording of Article 1(vii) of the Land Contract cannot be interpreted to also include the financing costs for an equivalent loan, i.e. the interests that would have been charged to Habidite for a similar loan by a market creditor.
Maalepingu artikli 1 punkti vii sõnastust ei saa tõlgendada nii, nagu see hõlmaks ka samaväärse laenu finantseerimiskulusid, st intressi, mida turul tegutsev võlausaldaja oleks Habidite käest sarnase laenu eest nõudnud.
Indeed, it is doubtful that a private operator in a situation similar to BIZKAILUR would have accepted not to charge to Habidite the costs for the adaptation of the land, and furthermore, that it would have agreed to a “grace period” of 4 years for the repayment of the price paid for the land purchase, and a full repayment within 7 years from the date of transfer of ownership over the land to Habidite, without charging any interest for this financing.
On igati põhjust kahelda, kas BIZKAILURiga sarnases olukorras olev eraettevõtja oleks nõustunud loobuma Habiditelt maa kohandamise kulude väljanõudmisest ning oleks lisaks nõustunud nelja-aastase ajapikendusega maa ostuhinna tasumisel ning täieliku tasumisega seitsme aasta jooksul maa omandiõiguse Habiditele üleandmisest arvates, nõudmata selle finantseeringu eest intressi.
In the light of the findings in recitals (69) to (71) it must be concluded that Habidite would have derived from the Land Contract an advantage that could not have been obtained in normal market conditions.
Võttes arvesse põhjendustes (69)–(71) esitatud teavet, tuleb tõdeda, et Habidite oleks saanud maalepingust eelise, mis ei oleks olnud võimalik tavalistel turutingimustel.
The advantage consists of the following two components:
Eelis hõlmab kahte järgmist komponenti:
the interests forgone for a loan amounting to the total costs incurred by BIZKAILUR for the purchase of the land according to this contract - a loan with a duration of 7 years, a grace period of 4 years and 4 equal annual repayment instalments (of 25 % of the reimbursed sum each); and
saamata jäänud intress laenu eest, mis võrdus BIZKAILURi tasutud maa ostu kogukuludega vastavalt lepingu tingimustele (seitsmeaastane laen nelja-aastase ajapikenduse ja nelja võrdse aastase osamaksega, millest igaüks vastab 25 %-le tasutud summast) ning
the costs that BIZKAILUR would have incurred for the adaptation to industrial use of the parcel of land totalling at least 101403 sqm necessary for this project, as stipulated in Article 1(ii) of the Land Contract (i.e. at least 81600 sqm for the factory, 5300 sqm for offices and annexes, and 14300 sqm for industrial use).
kulusid, mida BIZKAILUR oleks kandnud, kohandades tööstuslikuks kasutamiseks projekti jaoks vajaliku maatüki pindalaga vähemalt 101403 m2, nagu on sätestatud maalepingu artikli 1 punktis ii (st vähemalt 81600 m2 tehase jaoks, 5300 m2 kontoripindade ja juurdeehitiste jaoks ning 14300 m2 tööstuslikuks kasutamiseks).
With respect to the first component, i.e. the interests forgone in respect of the repayment of the price for the land purchase, the Commission estimates that those would have amounted to a net grant equivalent (NGE) of 13,21 % of the price paid for the land purchase by BIZKAILUR.
Esimene komponent, st maa ostuhinna tagasimakselt saamata jäänud intress oleks komisjoni hinnangul ulatunud netoekvivalendini 13,21 % ostuhinnast, mis BIZKAILUR tasus.
This NGE was calculated as indicated in recitals (74) to (77).
Netoekvivalenti arvutati põhjendustes (74)–(77) esitatud viisil.
In a first step, the interest rate applicable to a similar loan was identified on the basis of the reference rate applicable in Spain in December 2006, of 4,36 %, as reported in the Commission’s Reference Rate Communication [41].
Esimeses etapis selgitati Hispaanias 2006. aasta detsembris kehtinud viitemäära alusel välja sarnase laenu suhtes kohaldatav intressimäär, mis oli komisjoni viitemäärade teatise kohaselt 4,36 % [41].
In a second step, based on the Commission notice on the method for setting the reference and discount rates of 1997 [42] (hereinafter "the 1997 Commission Notice" - which was in force at the time when the Land Contract was concluded) no top-up needs to be added to this reference rate so as to reflect the credit risk profile of Habidite.
Teises etapis ei ole komisjoni 1997. aasta teatise viite- ja diskontomäärade kehtestamise meetodi kohta [42] (edaspidi komisjoni 1997. aasta teatis; kehtis maalepingu sõlmimise ajal) kohaselt vaja kõnealusele viitemäärale Habidite krediidiriskiprofiili kajastamiseks midagi lisada.
Under the 1997 Commission Notice, reference rates were considered to reflect the average level of interest rates charged in the various Member States on medium- and long-term loans (five to ten years) backed by normal security.
Vastavalt komisjoni 1997. aasta teatisele kajastasid viitemäärad eri liikmesriikides keskmise ja pika tähtajaga (viie- kuni kümneaastaste) hariliku tagatisega laenude suhtes kohaldatavat keskmist intressimäära.
This general principle was not specifically modified by the Commission Regulation (EC) No 794/2004 [43].
Kõnealust üldpõhimõtet komisjoni määrusega (EÜ) nr 794/2004 oluliselt ei muudetud [43].
In the absence of direct information on the credit risk rating of Habidite or the AFER group at the time, the Commission considers that it can be assumed that Habidite qualified at the time as a normal company with normal collateralisation.
Kuivõrd Habidite ja AFERi kontserni krediidiriskireitingu kohta tollal otsest teavet ei olnud, võib komisjoni arvamuse kohaselt eeldada, et sel ajal oli Habidite harilike tagatistega tavaline ettevõte.
Indeed, both the Diputación and Habidite agreed in considering that Habidite and the AFER group did not qualify as firms in difficulty within the meaning of Points 9, 10 and 11 of the R&R Guidelines at the time (see recital (52) above).
Tõepoolest nõustusid nii Diputación kui ka Habidite, et Habidite ja AFERi kontsern ei olnud sel ajal raskustes ettevõtted raskustes olevate äriühingute päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antava riigiabi suuniste punktide 9, 10 ja 11 tähenduses (vt põhjendus (52) eespool).
In a third step, the gross grant equivalent of the aid involved in this repayment arrangement was adjusted to take into account the corporate tax that should have been paid by the recipient, which at the time in Spain was of 35 %.
Kolmandas etapis kohandati nimetatud tagasimaksega seotud abi brutoekvivalenti, et võtta arvesse ettevõtte tulumaksu, mida saaja oleks pidanud tasuma ja mis oli sel ajal Hispaanias 35 %.
Based on the elements in recitals (74) to (76), the resulting NGE for this subsidised loan is indicated in the Table below:
Põhjendustes (74)–(76) toodud elementide alusel on sooduslaenu netoekvivalent esitatud allpool olevas tabelis:
Loan amount
Laenusumma
Duration of loan
Laenu pikkus
Grace period for repayment
Tagasimakse ajapikendus
Reference rate
Viitemäär
Margin/top-up
Marginaal/lisasumma
interest rate applicable
koguintressimäär
Gross grant equivalent of the aid
Abi brutoekvivalent
Corporate tax
Ettevõtte tulumaks
Net grant equivalent (after tax)
Abi netoekvivalent (pärast maksustamist)
The Commission also notes that the effective cost for the acquisition of the land for this project, which is the basis on which NGE should be applied in order to determine the aid amount, is disputed between the parties.
Samuti märgib komisjon, et lepinguosalised vaidlevad projekti jaoks maa omandamise tegeliku kulu üle, mille põhjal tuleks abi summa määratlemiseks netoekvivalenti kohaldada.
As indicated at recital (30) above, the Diputación claims that until September 2009 BIZKAILUR had paid EUR 4,7 million to purchase 205000 sqm of land, and it estimated that another EUR 2,6 million would have been needed to purchase the remaining 95000 sqm necessary for this project.
Nagu osutatud eespool põhjenduses (30), väidab Diputación, et kuni 2009. aasta septembrini oli BIZKAILUR tasunud 4,7 miljonit eurot, et osta 205000 m2 maad ning tema hinnangul oli ülejäänud projekti jaoks vajaliku 95000 m2 maa ostmiseks vaja veel 2,6 miljonit eurot.
Habidite, on the other hand, claims that BIZKAILUR did not have to purchase such a large surface for this project, as the Land Contract stipulated a total of only 101403 sqm (see recital (47) above).
Habidite seevastu väidab, et BIZKAILURil ei olnud selle projekti jaoks vaja nii suurt maatükki osta, sest maalepingus sätestati kokku ainult 101403 m2 maa ostmine (vt põhjendus (47) eespool).
In relation to this dispute, the Commission notes first that, according to the specific wording of Article 1(ii) of the Land Contract, the surface for the project should have been of “at least”101403 sqm in total.
Vaidlusega seoses märgib komisjon esiteks, et maalepingu artikli 1 punkti ii konkreetse sõnastuse kohaselt oleks projekti jaoks mõeldud maa-ala pidanud olema kokku vähemalt 101403 m2.
Second, the Commission cannot take an informed view on this subject based on the information provided by the parties in the course of the formal investigation procedure.
Teiseks ei saa komisjon osaliste poolt ametliku uurimismenetluse käigus esitatud teabe põhjal selles küsimuses selget seisukohta võtta.
However, as the aid in the Land Contract has not been disbursed, and there is no need to order recovery, the issue of the exact price that should have been reimbursed by Habidite for the land purchase can be left open.
Kuna aga maalepingus sätestatud abi ei ole välja makstud ning puudub vajadus seda tagasi nõuda, võib küsimuse, millise hinna täpselt oleks Habidite pidanud maa ostmise eest tagastama, jätta lahtiseks.
For the purposes of this Decision it is sufficient to define the aid element arising from the repayment terms established in the Land Contract.
Nimetatud otsuse tähenduses piisab sellest, kui tuvastada maalepingus sätestatud tagasimaksetingimustes sisalduv abi tunnus.
This aid component is thereby defined as 13,21 % of the costs to be reimbursed to BIZKAILUR for the purchase of the land necessary for the Habidite project, under the terms of Part Two, Article 1(ii) of the Land Contract.
Abi komponendiks on seega 13,21 % Habidite jaoks vajaliku maa ostuhinnast, mis tuli tasuda BIZKAILURile vastavalt maalepingu teise osa artikli 1 punktile ii.
The amount thus determined corresponds to the interests forgone by BIZKAILUR, and which would have been charged by a market operator, for a loan with a duration of 7 years, a grace period of 4 years, and for 4 equal annual repayment instalments (of 25 % of the reimbursed sum each).
Sel viisil määratletud summa vastab BIZKAILURil saamata jäänud intressile, mida ettevõtja oleks nõudnud seitsmeaastase laenu eest nelja-aastase ajapikenduse ja nelja võrdse aastase osamaksega (igaüks neist 25 % tasutavast summast).
The basis for calculating this aid component is the effective cost that should have been incurred by BIZKAILUR for the purchase of the land stipulated in Part Two, Article 1(ii) of the Land Contract.
See abi komponent arvutatakse tegelike kulude alusel, mida BIZKAILUR oleks pidanud maalepingu teise osa artikli 1 punktis ii sätestatud maa ostmisel kandma.
Similar considerations must be made in respect to the other aid component in the Land Contract, i.e. the costs for adapting the land for industrial use – which, according to the Land Contract did not have to be repaid to BIZKAILUR (see in this sense recitals (69) and (70)).
Sarnaseid kaalutlusi tuleb rakendada maalepingus sätestatud teise abi komponendi, st maa tööstuslikuks kasutamiseks kohandamise kulude suhtes, mida maalepingu kohaselt ei tulnud BIZKAILURile tagasi maksta (selle kohta vt põhjendused (69) ja (70)).
Here again, the parties disagree on the amounts.
Siinkohal lähevad osaliste arvamused summade osas taas kord lahku.
According to the Diputación, in March 2009 these costs were estimated at EUR 28,5 million (see recital (30)).
Diputacióni sõnul ulatusid märtsis 2009 nimetatud kulud hinnanguliselt 28,5 miljoni euroni (vt põhjendus (30)).
Habidite, however, considers that this estimate is inflated (see recital (47)), partly because BIZKAILUR purchased more land than what was required under the Land Contract for this project, and partly because it has used the part of the land already purchased for the project for other purposes, e.g. waste deposits.
Habidite aga leiab, et hinnang on ülepaisutatud (vt põhjendus (47)): osaliselt seetõttu, et BIZKAILUR ostis rohkem maad kui maalepingu kohaselt projekti jaoks vaja, ja osaliselt seetõttu, et ta on kasutanud osa projekti jaoks juba ostetud maast muul otstarbel, nt prügi ladustamiseks.
Once again, considering that the aid has not been disbursed, and there is no need for recovery, it is sufficient for the purposes of this Decision to define this aid component in the Land Contract: it consists of the total costs that would have been incurred by BIZKAILUR for adapting to industrial use the parcel for the project – under the terms of Part Two, Article 1(iii) of the Land Contract-, costs which, according to the wording of Part Two, Article 1(vi) of the Land Contract, did not have to be reimbursed by Habidite to BIZKAILUR.
Taas kord, arvestades et abi ei ole välja makstud ja et seda ei ole vaja tagastada, piisab käesoleva otsuse kontekstis nimetatud abikomponendi määratlemisest maalepingus: see hõlmab kogukulusid, mis BIZKAILUR oleks pidanud tasuma maatüki kohandamise eest tööstuslikuks kasutuseks vastavalt maalepingu teise osa artikli 1 punkti iii tingimustele – kulusid, mida Habidite ei pea lepingu teise osa artikli 1 punkti vi sõnastuse kohaselt BIZKAILURile tasuma.
The Commission also concludes that the advantage identified at recitals (68) to (77), consisting of two components, as identified at recitals (80) and (82), must be considered selective, insofar as it would have been conferred, on the basis of the Land Contract, to one specific beneficiary, namely Habidite and the AFER group to which it belongs.
Samuti teeb komisjon järelduse, et põhjendustes (68)–(77) tuvastatud eelist, mis hõlmab kaht põhjenduses (80) ja (82) kirjeldatud komponenti, tuleb pidada valikuliseks, kuna see oleks maalepingu alusel antud ühele konkreetsele kasusaajale, täpsemalt Habiditele ja AFERi kontsernile, kuhu Habidite kuulub.
As indicated in recital (43), Habidite argues that the notified contracts do not distort competition, because: (a) the relevant market is restricted to “production, sale and rental of prefabricated modules”, and (b) the unique characteristics of the Habidite prefabricated modules imply that the company has no competitors.
Nagu põhjenduses (43) osutatud, väidab Habidite, et teatatud lepingutega ei moonutata konkurentsi järgmistel põhjustel: a) asjaomasel turul tegeldakse ainult „moodulmajade tootmise, müügi ja rentimisega” ning b) Habidite kokkupandavate moodulite ainulaadsete omaduste tõttu ei ole ettevõttel konkurente.
The Commission cannot accept the arguments put forward by Habidite.
Komisjon ei saa Habidite esitatud argumentidega nõustuda.