natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The measure derogates from Article 193 of Directive 2006/112/EC, which governs the liability to pay the VAT, by establishing authorised firms to which the scheme applies as the person liable for the VAT borne on their resellers’ supplies of goods to final consumers.
Meetmega kaldutakse kõrvale direktiivi 2006/112/EÜ artiklist 193, millega reguleeritakse kohustust tasuda käibemaks, sätestades, et erikorraga hõlmatud volitatud ettevõtted vastutavad nende edasimüüja poolt lõpptarbijatele tarnitavate kaupade käibemaksu tasumise eest.
The measure derogates from Article 250 of Directive 2006/112/EC, which governs the obligation to submit a VAT return, by transferring to authorised firms the obligation to submit a VAT return relating to the goods which they have supplied to the reseller and relating to the supply of those goods to the final consumers.
Meetmega kaldutakse kõrvale direktiivi 2006/112/EÜ artiklist 250, millega reguleeritakse kohustust esitada käibedeklaratsioon, kandes volitatud ettevõtetele üle kohustuse esitada käibedeklaratsioon nende kaupade kohta, mis nad on edasimüüjatele tarninud ja mis tarnitakse lõpptarbijatele.
The derogating measure may only be applied to firms whose total turnover is derived from doorstep sales made by resellers acting in their own name and on their own account, provided that all products sold by the firm appear in a pre-established list of the prices applicable at the final consumption stage and the firms sell their products directly to resellers who, in turn, sell them directly to final consumers.
Kõrvalekalduvat meedet võib kohaldada üksnes nende ettevõtete suhtes, kelle käive tekib koduuksemüügil selliste edasimüüjate kaudu, kes tegutsevad oma nimel ja arvel, tingimusel et kõik ettevõtte müüdud tooted on esitatud eelnevalt kehtestatud hinnakirjas, mida kohaldatakse lõpptarbimisjärgus, ning ettevõte müüb oma tooted otse edasimüüjatele, kes müüvad need omakorda otse lõpptarbijale.
The derogating measure has the effect of ensuring that the VAT collected at the retail sale stage on sales of products coming from authorised firms is actually paid to the Treasury, thereby helping to prevent tax fraud.
Kõrvalekalduva meetme eesmärk on tagada, et käibemaks, mis on kogutud volitatud ettevõtetelt saadud toodete müügi jaekaubanduse etapis, kantakse riigikassasse, hoides seega ära maksudest kõrvalehoidmise.
It also facilitaties the tax administration by simplifying the arrangements for collecting VAT and reducing the resellers’ obligations in relation to VAT.
Ühtlasi lihtsustab see maksuhaldurite jaoks käibemaksu kogumise korda ja vähendab edasimüüjate kohustusi seoses käibemaksuga.
According to the information provided by Portugal, the legal and factual situation which justified the application of the derogating measure has not changed and continues to exist.
Õiguslik ja reaalne olukord, mis õigustas kõrvalekalduva meetme kohaldamist, ei ole Portugali esitatud teabe kohaselt muutunud ning on endiselt aktuaalne.
Portugal should therefore be authorised to apply that measure during a further period, but limited in time in order to allow for a review of the necessity and effectiveness of the derogating measure.
Seepärast tuleks Portugalil lubada kõnealuse meetme kohaldamist järgneval piiratud ajavahemikul, et oleks võimalik erandmeetme vajalikkus ja tõhusus läbi vaadata.
Where Portugal considers a further extension beyond 2015 necessary, a report on the application of the derogating measure should be submitted to the Commission together with the extension request by 31 March 2015 in order to reserve sufficient time for the Commission to examine the request and, in case the Commission would come forward with a proposal, for the Council to adopt it.
Kui Portugal peab pärast 2015. aastat edasist pikendamist vajalikuks, tuleks tal koos pikendamistaotlusega esitada komisjonile aruanne kõrvalekalduva meetme kohaldamise kohta hiljemalt 31. märtsiks 2015 selleks, et komisjonil oleks piisavalt aega taotluse kaalumiseks, ning selleks, et kui komisjon teeb ettepaneku, oleks nõukogul aega see vastu võtta.
The derogating measure will have only a negligible effect on the overall amount of the tax revenue of Portugal collected at the stage of final consumption and will have no adverse impact on the Union’s own resources accruing from VAT.
Kõrvalekalduval meetmel ei ole peaaegu mingisugust mõju käibemaksutulude kogusummale, mille Portugal on kogunud lõpptarbimise etapis, ega kahjulikku mõju käibemaksust tulenevatele liidu omavahenditele.
Implementing Decision 2010/39/EU should therefore be amended accordingly,
Seepärast tuleks rakendusotsust 2010/39/EL vastavalt muuta,
Implementing Decision 2010/39/EU is hereby amended as follows:
Rakendusotsust 2010/39/EL muudetakse järgmiselt:
In second paragraph of Article 4, the date ‘31 December 2012’ is replaced by that of ‘31 December 2015’;
artiklis 4 teises lõigus asendatakse kuupäev „31. detsember 2012” kuupäevaga „31. detsember 2015”;
The following article is inserted:
lisatakse järgmine artikkel:
Any request for the extension of the measure provided for in this Decision shall be submitted to the Commission by 31 March 2015 and shall be accompanied by a report on the application of that measure.’.
Käesoleva otsusega ettenähtud meetme pikendamise taotlus esitatakse komisjonile 31. märtsiks 2015 ja sellele lisatakse aruanne kõnealuse meetme kohaldamise kohta.”
OJ L 19, 23.1.2010, p. 5.
ELT L 19, 23.1.2010, lk 5.
A member’s seat on the Committee of the Regions has become vacant following the end of the term of office of Mr Niclas HERBST.
Regioonide Komitees on vabanenud liikmekoht Niclas HERBSTI volituste lõppemise tõttu.
An alternate member’s seat has become vacant following the end of the term of office of Mr Rolf FISCHER,
Vabanenud on ka asendusliikme koht Rolf FISCHERI volituste lõppemise tõttu,
Ms Regina POERSCH, Mitglied des Schleswig-Holsteinischen Landtags
Regina POERSCH, Mitglied des Schleswig-Holsteinischen Landtags,
Mr Peter LEHNERT, Mitglied des Schleswig-Holsteinischen Landtags.
Peter LEHNERT, Mitglied des Schleswig-Holsteinischen Landtags.
appointing two Dutch members of the Committee of the Regions
Regioonide Komitee kahe Madalmaade liikme ametisse nimetamise kohta
The following are hereby appointed to the Committee of the Regions as members for the remainder of the current term of office, which runs until 25 January 2015:
Regioonide Komitee liikmeteks nimetatakse järelejäänud ametiajaks kuni 25. jaanuarini 2015 järgmised isikud:
Ms Annemieke TRAAG, member of the Executive Council of the Province of Gelderland,
Annemieke TRAAG, member of the Executive Council of the Province of Gelderland,
Mr A. GIJSBERTS, member of the Executive Council of the Province of Flevoland.
A. GIJSBERTS, member of the Executive Council of the Province of Flevoland.
Two members’ seats on the Committee of the Regions have become vacant following the end of the terms of office of Mr J.C. (Co) VERDAAS and Ms A.E.
Regioonide Komitees on vabanenud kaks liikmekohta seoses J. C. (Co) VERDAASI ja A. E. (Anne) BLIEK-DE JONGI volituste lõppemisega,
(Anne) BLIEK-DE JONG, HAS ADOPTED THIS DECISION:
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
appointing a Swedish member of the Committee of the Regions
Regioonide Komitee Rootsi liikme ametisse nimetamise kohta
A member’s seat on the Committee of the Regions has become vacant following end of the term of office of Mr Uno ALDEGREN,
Regioonide Komitees on vabanenud üks liikmekoht Uno ALDEGRENI ametiaja lõppemise tõttu,
Ms Helene FRITZON, Ledamot i kommunfullmäktige, Kristianstads kommun.
Helene FRITZON, Ledamot i kommunfullmäktige, Kristianstads kommun.
appointing two Austrian alternate members of the Committee of the Regions
Regioonide Komitee kahe Austria asendusliikme ametisse nimetamise kohta
Having regard to the proposals from the Austrian Government,
võttes arvesse Austria valitsuse ettepanekut
Two alternate members’ seats on the Committee of the Regions have become vacant following the end of the terms of office of Mr Achill RUMPOLD and Ms Bernadette MENNEL,
Regioonide Komitees on vabanenud kaks asendusliikme kohta seoses Achill RUMPOLDI ja Bernadette MENNELI volituste lõppemisega,
The following are hereby appointed to the Committee of the Regions as alternate members for the remainder of the current term of office, which runs until 25 January 2015:
Regioonide Komitee asendusliikmeteks nimetatakse järelejäänud ametiajaks kuni 25. jaanuarini 2015:
Mr Wolfgang WALDNER, Landesrat beim Amt der Kärntner Landesregierung,
Wolfgang WALDNER, Landesrat beim Amt der Kärntner Landesregierung,
An alternate member’s seat on the Committee of the Regions has become vacant following the appointment of Ms Dagmar MÜHLENFELD as member [3],
Seoses Dagmar MÜHLENFELDI nimetamisega Regioonide Komitee liikmeks on vabanenud üks asendusliikme koht [3],
Ms Helma OROSZ, Oberbürgermeisterin der Stadt Dresden.
Helma OROSZ, Oberbürgermeisterin der Stadt Dresden.
OJ L 287, 18.10.2012, p. 11.
ELT L 287, 18.10.2012, lk 11.
appointing a Portuguese member and a Portuguese alternate member of the Committee of the Regions
Regioonide Komitee Portugali liikme ja Portugali asendusliikme ametisse nimetamise kohta
A member’s seat on the Committee of the Regions has become vacant following the end of the term of office of Mr Carlos CESAR.
Regioonide Komitees on vabanenud üks liikmekoht seoses Carlos CESARI volituste lõppemisega.
An alternate member’s seat has become vacant following the end of the term of office of Mr André BRADFORD,
Üks asendusliikme koht on vabanenud seoses André BRADFORDI volituste lõppemisega,
Mr Vasco Ilídio ALVES CORDEIRO, Presidente do Governo Regional dos Açores
Vasco Ilídio ALVES CORDEIRO, Presidente do Governo Regional dos Açores,
Mr Rodrigo VASCONCELOS DE OLIVEIRA, Subsecretário Regional da Presidência para as Relações Externas.
Rodrigo VASCONCELOS DE OLIVEIRA, Subsecretário Regional da Presidência para as Relações Externas.
of 24 January 2013
24. jaanuar 2013,
adopting guidelines for the implementation of specific conditions for health claims laid down in Article 10 of Regulation (EC) No 1924/2006 of the European Parliament and of the Council
millega võetakse vastu suunised Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1924/2006 artiklis 10 sätestatud tervisealaste väidete eritingimuste rakendamiseks
Having regard to Regulation (EC) No 1924/2006 of the European Parliament and of the Council of 20 December 2006 on nutrition and health claims made on foods [1] and in particular Article 10(4) thereof,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta määrust (EÜ) nr 1924/2006 toidu kohta esitatavate toitumis- ja tervisealaste väidete kohta, [1] eelkõige selle artikli 10 lõiget 4,
Article 10(4) of Regulation (EC) No 1924/2006 provides for a possibility to adopt guidelines for the implementation of that Article on specific conditions for health claims.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1924/2006 artikli 10 lõikega 4 on ette nähtud võimalus võtta kõnealuse, tervisealaste väidete eritingimusi käsitleva artikli rakendamiseks vastu suunised.
Both national control authorities and food business operators have raised questions about the implementation of paragraphs 2 and 3 of Article 10 of Regulation (EC) No 1924/2006.
Riiklikud kontrolliasutused ja toidukäitlejad on tõstatanud küsimusi määruse (EÜ) nr 1924/2006 artikli 10 lõigete 2 ja 3 rakendamise kohta.
In order to ensure consistency in the application of those provisions and to facilitate the work of the control authorities and ensure greater clarity and certainty for economic operators, it is appropriate to issue guidelines.
Kõnealuste sätete kohaldamise järjepidevuse tagamiseks ja kontrolliasutuste töö lihtsustamiseks ning ettevõtjatele suurema selguse ja kindluse tagamiseks on asjakohane anda välja suunised.
The guidelines set out in the Annex to this Decision should be taken into account by the national control authorities and food business operators.
Käesoleva otsuse lisas esitatud suuniseid peaksid võtma arvesse riiklikud kontrolliasutused ja toidukäitlejad.
Interested parties, in particular food business operators and consumer groups, have been consulted on 12 October 2012.
Huvitatud isikutega, eelkõige toidukäitlejate ja tarbijarühmadega, konsulteeriti 12. oktoobril 2012.
The measures provided for in this Decision are in accordance with the opinion of the Standing Committee on the Food Chain and Animal Health [2].
Käesoleva otsusega ettenähtud meetmed on kooskõlas alalise toiduahela ja loomatervishoiu komitee arvamusega [2],
HAS ADOPTED THIS DECISION:
ON VASTU VÕTNUD RAKENDUSOTSUSE:
The guidelines for the implementation of Article 10 of Regulation (EC) No 1924/2006 are set out in the Annex to this Decision.
Määruse (EÜ) nr 1924/2006 artikli 10 rakendussuunised on esitatud käesoleva otsuse lisas.
Done at Brussels, 24 January 2013.
Brüssel, 24. jaanuar 2013
Guidelines for the implementation of specific conditions for health claims laid down in Article 10 of Regulation (EC) No 1924/2006
Suunised määruse (EÜ) nr 1924/2006 artiklis 10 sätestatud tervisealaste väidete eritingimuste rakendamiseks
The following guidelines are addressed to the national control authorities and food business operators as regards the implementation of Article 10 of Regulation (EC) No 1924/2006 on nutrition and health claims made on foods (‘the Regulation’).
Järgmised suunised on suunatud riiklikele kontrolliasutustele ja toidukäitlejatele määruse (EÜ) nr 1924/2006 (toidu kohta esitatavate toitumis- ja tervisealaste väidete kohta) (edaspidi „määrus”) artikli 10 rakendamiseks.
A health claim is any voluntary commercial message or representation in any form such as words, statements, pictures, logos, etc. which states, suggests or implies that a relationship exists between the food that is the subject of the claim and health.
Tervisealane väide on vabatahtlik kaubanduslik sõnum või esitus näiteks sõnade, väidete, piltide või logode kujul jne, mis väidab või annab mõista, et väites käsitletud toidu ja tervise vahel on seos.
Article 10 lays down specific conditions for the permitted use of authorised health claims.
Artiklis 10 on sätestatud eritingimused lubatud tervisealaste väidete lubatud kasutamise kohta.
It should be observed together with the general principles and requirements for all claims (e.g. Article 3 of the Regulation and provisions of Directive 2000/13/EC of the European Parliament and of the Council [1] and Council Directive 84/450/EEC [2] that operators using health claims must also respect), with the conditions for the use of nutrition and health claims set in Article 4 and with the general conditions for all claims provided in Article 5 as well as with the specific conditions of use foreseen in the list of permitted health claims.
Seda tuleks vaadelda koos kõikide väidete jaoks esitatud üldpõhimõtete ja nõuetega (nt määruse artikkel 3 ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2000/13/EÜ [1] ja nõukogu direktiivi 84/450/EMÜ [2] sätted, mida tervisealaseid väiteid kasutavad ettevõtjad peavad ka järgima), koos artiklis 4 sätestatud toitumis- ja tervisealaste väidete kasutamise tingimustega ning artiklis 5 kõikide väidete jaoks esitatud üldtingimustega, samuti koos lubatud tervisealaste väidete nimekirjas esitatud kasutamise eritingimustega.
For example, in the case of ‘reduction of disease risk’ health claims referred to in point (a) of Article 14(1), additional information is required in Article 14(2).
Näiteks artikli 14 lõike 1 punktis a osutatud „haigestumise riski vähendamise” väidete puhul on artikli 14 lõikega 2 nõutud lisateave.
It is important to note that even authorised health claims may not be used unless their use fully complies with all the requirements of the Regulation.
On oluline märkida, et isegi lubatud tervisealaseid väiteid ei tohi kasutada, kui nende kasutamine ei vasta täielikult kõikidele määruse nõuetele.
Accordingly, even where a claim is authorised and included in the lists of permitted health claims, national authorities should take action if its use does not comply with all the requirements of the Regulation.
Seega isegi kui väide on lubatud ja lisatud lubatud tervisealaste väidete nimekirja, peaksid riiklikud asutused võtma meetmeid, kui selle kasutamine ei vasta kõikidele määruse nõuetele.
It would be easier to achieve compliance with the provisions of the Regulation and in particular Article 10, if the food business operator is able to demonstrate due diligence and steps taken to comply with each part of the Regulation.
Määruse sätete ja eelkõige selle artikli 10 nõuete täitmise saavutamine on lihtsam, kui toidukäitleja suudab näidata nõuetekohast hoolsust ja meetmete võtmist, et täita määruse iga osa nõudeid.
Prohibition of unauthorised health claims and of health claims the use of which does not comply with the Regulation – Article 10(1)
Selliste tervisealaste väidete keelamine, millel puudub luba ja mille kasutamine ei vasta määrusele – artikli 10 lõige 1
Article 10(1) provides that all health claims are prohibited unless: a) authorised by the Commission and b) their use complies with the provisions of the Regulation.
Artikli 10 lõikes 1 on sätestatud, et kõik tervisealased väited on keelatud, välja arvatud juhul, kui: a) komisjon on need lubanud ja b) nende kasutamine vastab määruse sätetele.
Health claims must have been authorised under the appropriate procedure provided in the Regulation and been inserted in one of the lists of permitted health claims referred to in Article 13(3) and Article 14(1).
Tervisealastele väidetele peab olema antud luba määruses sätestatud asjakohase menetluse kohaselt ja need peavad olema lisatud ühte artikli 13 lõikes 3 ja artikli 14 lõikes 1 viidatud lubatud tervisealaste väidete nimekirja.
Health claims which are not authorised (not inserted in one of the lists of permitted health claims) and health claims which have been authorised (inserted in one of the lists of permitted health claims) but their use does not comply with the rules set out in the Regulation are prohibited.
Tervisealased väited, mis ei ole lubatud (ei ole lisatud ühte lubatud tervisealaste väidete nimekirjadest), ja lubatud tervisealased väited (on lisatud ühte lubatud tervisealaste väidete nimekirjadest), kuid mille kasutamine ei vasta määruses sätestatud eeskirjadele, on keelatud.
Mandatory information accompanying authorised health claims – Article 10(2)
Lubatud tervisealaste väidete juurde kuuluv kohustuslik teave – artikli 10 lõige 2
Distinction of three cases for the implementation of Article 10(2)
Kolme juhtumi eristamine artikli 10 lõike 2 rakendamisel
In order to comply with the Regulation, Article 10(2) requires two, or where appropriate, four pieces of mandatory information to be provided to the consumer when using a health claim.
Määruse nõuete täitmiseks on tervisealase väite kasutamisel artikli 10 lõikega 2 nõutud kaht ning vajaduse korral nelja liiki kohustusliku teabe esitamist tarbijale.
The information laid down in points (a) to (d) of Article 10(2) must be given in the labelling of the food, or in its presentation and advertising if no such labelling exists.
Artikli 10 lõike 2 punktides a–d sätestatud teave tuleb esitada toidu märgistamisel või kui selline märgistamine puudub, selle esitlemisel ja reklaamis.
This provision should be understood in the light of the objective of the legislator to ensure a high level of consumer protection by providing accurate and truthful information to help consumers make an informed choice.
Kõnealust sätet tuleks vaadelda seadusandja eesmärgi taustal, milleks on kõrgetasemelise tarbijakaitse tagamine täpse ja õige teabe esitamise abil, et tarbijad saaksid teha teadliku valiku.
‘Labelling’, is defined in point (a) of Article 1(3) of Directive 2000/13/EC and point (j) of Article 2(2) of Regulation (EU) No 1169/2011 of the European Parliament and of the Council [3].
Direktiivi 2000/13/EÜ artikli 1 lõike 3 punktis a ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1169/2011 [3] artikli 2 lõike 2 punktis j on „märgistamine” määratletud järgmiselt.
That definition states that ‘“labelling” means any words, particulars, trade marks, brand name, pictorial matter or symbol relating to a food and placed on any packaging, document, notice, label, ring or collar accompanying or referring to such food’’.
„„Märgistamine”– mis tahes sõnad, üksikasjalikud andmed, kaubamärgid, margitoodete nimed, kujundlikud elemendid või sümbolid toidu kohta, mis on paigutatud mis tahes pakendile, dokumendile, sedelile, märgistusele või kaelaetiketile ja on kaasas selle toiduga või viitavad sellele toidule”.
In the Union law there is a definition of ‘advertising’ [4], but no definition of ‘presentation’, which should therefore be understood in the light of the explanation provided for in point (a) of Article 2(3) of Directive 2000/13/EC and point (b) of Article 7(4) of Regulation (EU) No 1169/2011.
Liidu õiguses on määratletud „reklaami” [4] mõiste, kuid puudub mõiste „esitlus” määratlus, mida tuleks seepärast mõista direktiivi 2000/13/EÜ artikli 2 lõike 3 punktis a ja määruse (EL) nr 1169/2011 artikli 7 lõike 4 punktis b esitatud selgituste taustal.
A health claim can be made on the ‘labelling’ which can mean more than just the label, since it encompasses all the information to the consumer about the food which it accompanies or refers to.
Tervisealase väite võib esitada märgistamisel, mis ei pruugi pelgalt pakendimärgistust tähendada, sest see hõlmab tarbijale esitatavat koguteavet toidu kohta, millele see on lisatud või viitab.
The distinction between ‘labelling’ and ‘advertising’ is that ‘labelling’ is concerned with the delivery of the food to the final consumer, while ‘advertising’ is about the promotion of the supply of food by the food business operator.
„Märgistamise” ja „reklaami” erinevus seisneb selles, et „märgistamine” on seotud toidu tarnimisega lõpptarbijale, samas kui „reklaam” aitab ettevõtjal toidu tarnimist edendada.
In order to comply with Article 10(2), it is necessary to include the mandatory information in the labelling of the food for which the health claim is made.
Artikli 10 lõike 2 nõuete täitmiseks on vaja anda kohustuslik teave selle toidu märgistamisel mille kohta tervisealane väide esitatakse.
Where no ‘labelling’ exists, the mandatory information shall be given in the ‘advertising’ and ‘presentation’ of the food for which the health claim is made.
„Märgistamise” puudumisel esitatakse kohustuslik teave selle toidu „reklaamis” või „esitluses”, mille kohta tervisealane väide on tehtud.
For example, where a health claim is used in a generic advertising for a food (e.g. olive oil, dairy, meat, etc.) which does not link it to a specific product which would have ‘labelling’, then the mandatory information must also be given in the ‘advertising’ and ‘presentation’ of that food.
Kui tervisealast väidet kasutatakse toidu (nt oliiviõli, piimatooted, liha jne) kohta näiteks üldise iseloomuga reklaamis, mis ei seosta seda konkreetse tootega, mis oleks „märgistatud”, siis tuleb kohustuslik teave esitada ka kõnealuse toidu „reklaamis” või „esitluses”.
Article 12 of Regulation (EU) No 1169/2011 establishes a principle that the consumer should always have the mandatory information when making a decision about a purchase of a food.
Määruse (EL) nr 1169/2011 artiklis 12 on sätestatud põhimõte, et kohustuslik teave peab olema alati tarbijale kättesaadav ostu sooritamise otsuse tegemisel.
Special mention must be made as regards Article 14 of Regulation (EU) No 1169/2011 on distance selling.
Eraldi tuleb märkida määruse (EL) nr 1169/2011 artiklit 14, mis käsitleb kaugmüüki.
Mandatory information shall be available to the consumer before purchase and in the cases of distance selling where access to the ‘labelling’ is restricted, mandatory information must be included in the presentation and advertising of the food, in the material supporting the distance selling whether this is a website, a catalogue, a leaflet, a letter, etc.
Kohustuslik teave peab olema kättesaadav enne ostu sooritamist ning kaugmüügi korral, kui ligipääs „märgistamisel” esitatud infole on piiratud, tuleb kohustuslik teave lisada toidu esitlusele ja reklaamile, kaugmüüki toetavatele materjalidele, näiteks veebisaidile, kataloogile, teabelehele, kirjale jne.