natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On the demand side, the situation is characterised by an increasing world population, by an increasing standard of living (especially in the emerging countries) creating demand for a more varied, high-quality diet requiring additional food production.
Nõudluse poole pealt iseloomustab olukorda maailma rahvastiku kasv ja järjest kõrgem elatustase (eriti tärkava majandusega riikides), mis tekitab nõudluse mitmekesisema ja kvaliteetse toidu järele, mis omakorda eeldab toidutootmise laiendamist.
On the supply side, global climate change will aggravate pressures on food production and food supply.
Pakkumise poole pealt suurendab üleilmne kliimamuutus survet toidutootmisele ja toiduga varustatusele.
In addition, a number of food production systems in the world are unsustainable.
Peale selle ei ole paljud toidutoomise süsteemid maailmas jätkusuutlikud.
Without change, the global food system will continue to degrade the environment and compromise the world's capacity to produce food in the future.
Kui midagi ei muutu, jätkab maailma toidusüsteem keskkonna kahjustamist ning halvendab maailma võimet toota tulevikus toiduaineid.
These problems in particular have to be seen in connection with consumers' attitudes, concerns and behaviours, as production is driven by consumers and markets.
Neid probleeme tuleb käsitleda eeskätt tarbijate hoiakutest, muredest ja käitumisest lähtuvalt, sest tootmist mõjutavad tarbijad ja turg.
During the last two decades the complexity of food consumption has increased dramatically.
Kahe viimase kümnendi jooksul on toidu tarbimine muutunud oluliselt komplekssemaks.
Consumers demand affordable, diversified, high quality and convenient food products responding to their tastes and needs.
Tarbijad nõuavad taskukohaseid, mitmekesiseid, kvaliteetseid ja valmis toiduaineid, mis vastaksid nende maitsele ja vajadustele.
Concerns regarding various issues, ranging from food safety and environmental protection to ethical considerations, such as fair trading practices or animal welfare, are continuously increasing and result in growing demands by consumer groups for political action.
Järjest enam muretsetakse mitmesuguste probleemide pärast alates toiduohutusest ja keskkonnakaitsest kuni eetiliste kaalutlusteni, nagu õiglase kaubanduse tavad või loomade heaolu, mille tulemusel nõuavad tarbijarühmad järjest sagedamini poliitilisi meetmeid.
Finally, food consumption habits (including food wastage) can have strong impacts on consumer health and well-being, as well as on primary production and on the environment.
Toitumisharjumused (sealhulgas toidu raiskamine) võivad avaldada tarbijate tervisele ja heaolule ning esmatootmisele ja keskkonnale suurt mõju.
Horizon 2020 addresses this complexity and defines the challenges relating to this sector:
Seda keerulist probleemi on käsitletud raamprogrammis „Horisont 2020”, milles on kindlaks määratud sektoriga seotud väljakutsed:
"The challenge is to secure supplies of safe and high quality food and bio-based products and to ensure sustainable management of biological resources, contributing to both rural and coastal development and to competitiveness of the European biobased industries, while preserving terrestrial and marine eco-systems, reducing fossil-dependency, mitigating and adapting to climate change and promoting zero-waste and resource efficiency."
tagada ohutu ja kvaliteetse toidu ja biopõhiste toodetega varustamise kindlus ning bioloogiliste ressursside säästev majandamine ning seega aidata kaasa nii maaelu kui ka rannikualade arengule ja Euroopa biopõhiste sektorite konkurentsivõimele, säilitades maismaa- ja mereökosüsteeme, vähendades sõltuvust fossiilkütustest, leevendades kliimamuutuse mõju ja sellega kohanedes ning edendades jäätmevaba eluviisi ja ressursitõhusust.
A KIC on a sustainable supply chain will help meeting Horizon 2020 priorities, namely those defined in the context of the societal challenge "Food security, sustainable agriculture and forestry, marine and maritime and inland water research and the bio-economy".
Säästva tarneahela teadmis- ja innovaatikakogukond aitab saavutada raamprogrammi „Horisont 2020” eesmärke, eriti neid, mis on määratud kindlaks toiduga kindlustatuse, säästva põllumajanduse ja metsanduse, mere-, merendus- ja siseveeuuringute ning biomajanduse alaste ühiskondlike väljakutsete kontekstis.
This thematic field is in addition highly relevant in terms of economic and societal impact.
See teema on väga oluline ka majandusliku ja ühiskondliku mõju poolest.
Questions of food safety and security have a bearing on nearly all sectors of our economy and society, and very often call for regulatory action.
Toiduohutuse ja toiduga kindlustatuse küsimused on tähtsad peaaegu kõigis majandus- ja ühiskonnasektorites ning vajavad sageli reguleerivaid meetmeid.
The food industry is the largest manufacturing sector in Europe and plays an essential role in Europe's wider economic development.
Toidutööstus on Euroopa suurim tootmissektor ning etendab olulist osa Euroopa majanduse üldisemas arengus.
Despite its relevant role, the competitiveness of the European food and drink industry is being challenged.
Vaatamata Euroopa toidu- ja joogitööstuse tähtsale rollile on tema konkurentsivõime väike.
Over the last decade, Europe's share of the global market has declined from 25 % to 21 % in the face of competition from emerging economies, such as China, India and Brazil.
Viimase kümne aasta jooksul on tärkava majandusega riikide, nagu Hiina, India ja Brasiilia konkurentsi tõttu Euroopa osa maailmaturul vähenenud 25 %lt 21 %le.
Increasingly unable to compete on cost alone, the European food industry needs to be able to add value by creating healthier, more sustainable and resource-efficient products if it is to reverse this decline.
Kuna Euroopa toidutööstus suudab hindade poolest järjest vähem konkurentsi pakkuda, peab ta suutma luua lisaväärtust ning valmistama selleks tervislikumaid, säästvamaid ja ressursitõhusamaid tooteid, kui tahab turuosa vähenemise peatada ja seda taas suurendada.
Action is needed to ensure a climate resilient and sustainable global food system while meeting the increasing food demand within the constraints of available land and declining fish stocks, protecting the natural environment and safeguarding human health.
Vaja on midagi ette võtta, et tagada kliimamuutusele vastupanuvõimeline ja jätkusuutlik üleilmne toiduainesüsteem ning rahuldada järjest suuremat nõudlust toidu järele vähese olemasoleva maa ja vähenevate kalavarude kontekstis, kaitsta looduskeskkonda ning hoida inimeste tervist.
A KIC in this area will focus on the food supply chain.
Selle valdkonna teadmis- ja innovaatikakogukond keskendub toiduainete tarneahelale.
This focus lends itself particularly well to the holistic approach of a KIC.
Niisugune keskpunkt sobib eriti hästi teadmis- ja innovaatikakogukonna tervikliku käsitlusviisiga.
The objective is to ensure a more efficient and effective food supply chain system, while improving the sustainability and traceability in all parts of this chain.
Eesmärgiks on tagada tõhusam ja tulemuslikum toiduainete tarneahel ning suurendada selle kõikide osade säästvust ja jälgitavust.
Addressing the food supply chain via a KIC will thus give the possibility to address not only some of the major economic and societal relevant challenges Europe is facing, but also to mobilise investment and long-term commitment from the business sector – namely, in the deployment of new and innovative technologies, processes and knowledge to increase sustainable food production, processing, packaging and distribution, to reduce waste and promote better nutrition.
Toiduainete tarneahela käsitlemine teadmis- ja innovaatikakogukonna abil annab lisaks Euroopa mõningate olulisemate majanduslike ja ühiskondlike väljakutsete lahendamisele ka võimaluse hankida investeeringuid ja saavutada ärisektori pikaajaline osalus – nimelt uute ja innovaatiliste tehnoloogiate, protsesside ja teadmiste kasutuselevõtul, et edendada toiduainete säästvat tootmist, töötlemist, pakendamist ja turustamist, vähendada jäätmeid ja parandada toitumist.
Through its integrative approach, a KIC in this area will be able to influence the industry approach to focus more on consumer-driven innovation, thereby benefiting consumer health and quality of life.
Tervikliku käsitlusviisi kaudu saab teadmis- ja innovaatikakogukond mõjutada tööstusharu, et see keskenduks rohkem tarbijale suunatud innovatsioonile, panustades seejuures tarbijate tervisesse ja elukvaliteeti.
This will go along with the potential of new business models and market strategies that focus on consumers' needs and trends and build upon enhanced awareness of the food chain, which can have potential to get innovations and technological possibilities in line with consumer interests and thus create new business opportunities.
Samal ajal on võimalik luua ka uusi ärimudeleid ja turustrateegiaid, mis keskenduvad tarbijate vajadustele ja trendidele ning rajanevad suuremale teadlikkusele toiduahelast, mis võib luua tarbijate huvidele vastavat innovatsiooni ja tehnoloogilisi võimalusi ning seega ka uusi ärivõimalusi.
A KIC in this area will be very important to overcome the high level of fragmentation of the whole food supply chain.
Selle valdkonna teadmis- ja innovaatikakogukond on väga oluline, et kaotada kogu toiduainete tarneahela väga suur killustatus.
It will blend a critical mass of excellent research, innovation, education and training stakeholders along the whole chain.
Ta ühendab kriitiliseks massiks väärtusahela väljapaistvad teaduse, innovatsiooni, hariduse ja koolituse sidusrühmad.
All elements of the chain (primary sector, food production, food processors, retailers, food service channels and – not least – the consumer) are inextricably linked to each other for the conception of future innovations.
Ahela kõik lülid – esmasektor, toiduainete tootjad ja töötlejad, jaemüüjad, toiduteeninduse kanalid ja eriti tarbijad – on tulevaste innovatsioonide kontseptsioonis üksteisega lahutamatult seotud.
A KIC will provide the necessary systemic and transdiciplinary approach to tackle these issues.
Teadmis- ja innovaatikakogukond tagab vajaliku süsteemse ja erialadevahelise käsitlusviisi nende probleemide lahendamiseks.
The major added value of a KIC in this area will be its role in addressing the current shortage of skills and human resources.
Teadmis- ja innovaatikakogukond loob selles valdkonnas olulist lisaväärtust eelkõige oskuste ja töötajate puuduse probleemi lahendajana.
Currently, probably as many as half of the European food and beverage manufacturing industries are facing a shortage in scientific and skilled personnel.
Praegu tekitab tõenäoliselt pooltele Euroopa toidu- ja joogitööstuse ettevõtetele probleeme teadus- ja oskustöötajate vähesus.
This is a barrier to innovation in this sector.
See takistab asjaomase sektori innovatsiooni.
By integrating education with the other sectors of the knowledge triangle, a KIC will address this issue.
Teadmis- ja innovaatikakogukond lõimib selle probleemi lahendamiseks hariduse teiste teadmiste kolmnurga valdkondadega.
It will at the same time offer the opportunity to stimulate new educated entrepreneurial people, capable of developing new innovative technologies and business.
Samal ajal annab ta võimaluse stimuleerida uusi haritud ettevõtlikke inimesi, kes suudavad töötada välja uusi, innovaatilisi tehnoloogiaid ja ärilahendusi.
This focus on entrepreneurship would be particularly relevant in the food sector, which is characterised by a high number of SMEs.
Ettevõtlusele keskendumine on eriti oluline just toidutööstuses, kus on palju VKEsid.
The major risks associated to the success of a KIC under this theme are mainly related to the necessary accompanying innovation framework conditions, which KICs are not directly addressing.
Asjaomase teadmis- ja innovaatikakogukonna edukust mõjutav suur risk on seotud peamiselt vajalike kaasnevate innovatsiooni reguleerivate raamtingimustega, mida teadmis- ja innovaatikakogukonnad otseselt ei käsitle.
For increasing sustainability throughout the food supply chain, some changes in regulation may be needed in order, for example, to internalise food production costs.
Säästvuse edendamiseks kogu toiduainete tarneahelas on vaja tõenäoliselt muuta õigusakte, et võtta näiteks arvesse toidutootmise väliskulusid.
Therefore, the KICs need to liaise with ongoing Union and national innovation and policy activities on these matters (see next section).
Seepärast tuleb teadmis- ja innovaatikakogukonnal teha nendes küsimustes koostööd liidu ja liikmesriikide käimasoleva innovatsiooni ja muude poliitikavaldkondade tegevuste raames (vt järgmist osa).
The Union is fully engaged in this field.
Liit on selle teemaga täielikult seotud.
A KIC would contribute to address Horizon 2020 societal challenge "Food security, sustainable agriculture and forestry, marine and maritime and inland water research and the bio-economy".
Teadmis- ja innovaatikakogukond aitaks lahendada raamprogrammis „Horisont 2020” kindlaks määratud ühiskondlikku väljakutset „Toiduga kindlustatus, säästev põllumajandus ja metsandus, mere-, merendus- ja siseveeuuringud ning biomajandus”.
It would, in particular, co-operate with the proposed European Innovation Partnership (EIP) "Agricultural Productivity and Sustainability".
Ta teeks eeskätt koostööd põllumajanduse tootlikkust ja jätkusuutlikkust käsitleva Euroopa innovatsioonipartnerluse raames.
Whilst the latter will put emphasis on building bridges between cutting-edge research and practical innovation, a KIC would in particular create complementarity in educating key actors, such as entrepreneurs and consumers.
Viimases on rõhuasetus kõige eesrindlikumate teadusuuringute ja praktilise innovatsiooni ühendamisel, kuid teadmis- ja innovaatikakogukond täiendaks seda peamiste osalejate, st ettevõtjate ja tarbijate harimise kaudu.
Coordination is also needed, with the Joint Programming Initiative "Agriculture, Food Security and Climate Change", which will pool national research efforts to integrate adaptation, mitigation and food security in the agriculture, forestry and land use sectors.
Tegevust on vaja kooskõlastada ka ühise kavandamise algatusega „Põllumajandus, toiduga kindlustatus ja kliimamuutus”, mis koondab liikmesriikide teadusuuringute alast tegevust, et lõimida kohanemise, leevendamise ja toiduga kindlustatuse põhimõtted põllumajandus-, metsandus- ja maakasutussektori tegevusega.
The European Maritime and Fisheries Fund will promote environmental and social sustainability of fisheries and aquaculture, thus highlighting the need for technical developments coupled with new entrepreneurial skills in these fields, in line with the evolution of consumers' behaviour, providing possibilities for synergies.
Euroopa Merendus- ja Kalandusfond edendab kalanduse ja veisviljeluse keskkonnaalast ja sotsiaalset jätkusuutlikkust ning rõhutab seega vajadust uute ettevõtlusoskustega ühendatud tehniliste arenduste järele nendes valdkondades, mis käiksid käsikäes tarbijate käitumise arenguga; siin on võimalusi sünergia loomiseks.
Likewise, coordination will also be possible with the recently launched JPI "Healthy Food for a Healthy Life" and "Connecting Climate Research in Europe", and with European Technology Platforms in relating areas (in particular, the Food for Life Platform) or numerous projects under the Seventh Framework Programme.
Tegevust on võimalik kooskõlastada ka hiljuti alanud ühise kavandamise algatustega „Tervislik toitumisviis täisväärtuslikuks eluks” ja „Kliimaalaste teadmiste ühendamine Euroopa jaoks”, kõnealuse teemaga seotud Euroopa tehnoloogiaplatvormidega (eriti Food for Life platvormiga) ning arvukate seitsmenda raamprogrammi projektidega.
Similarly, it would build on eco-innovation market replication projects, under the CIP (Competitiveness and Innovation Programme), where food and drink has been one of the priority areas.
Samuti tugineks ta konkurentsivõime ja uuendustegevuse programmi ökoinnovatsiooni turustamisprojektidele, mille puhul toidu- ja joogitööstus on olnud üks prioriteetseid valdkondi.
Such experience will continue with Horizon 2020 namely in the context of the Climate action, environment, resource efficiency and raw materials societal challenge.
Neid kogemusi võetakse arvesse raamprogrammis „Horisont 2020” seoses kliimameetmeid, keskkonda, ressursitõhusust ja tooraineid käsitlevate ühiskondlike väljakutsetega.
A KIC in this area would be complementary to these activities since it would focus on transdisciplinary activities within the knowledge triangle with a strong focus on innovative products and services and entrepreneurial education as well as on consumer issues.
Teadmis- ja innovaatikakogukond täiendaks nimetatud tegevust, sest keskenduks teadmiste kolmnurga erialadevahelisele tegevusele ja eriti innovaatilistele toodetele ja teenustele, ettevõtlusalasele haridusele ning tarbijat puudutavatele probleemidele.
A KIC which focuses on the food supply chain is most suited to address the challenges outlined above.
Teadmis- ja innovaatikakogukond, mis keskendub toiduainete tarneahelale, on väga sobiv tegelema eespool nimetatud väljakutsetega.
It also meets the criteria put forward for the selection of KIC themes:
Ta vastab ka teadmis- ja innovaatikakogukonna teema valiku kriteeriumidele:
It addresses a major economic and societal relevant challenge (the need to ensure a resilient and sustainable food system while meeting the increasing food demand within the constraints of available land, protecting the natural environment and safeguarding human health), and contributes to the delivery of the Europe 2020 agenda and its objectives on climate and energy, employment, innovation and education.
ta käsitleb olulist majanduslikku ja ühiskondlikku väljakutset (vajadus tagada muutustele vastupanuvõimeline ja jätkusuutlik üleilmne toiduainesüsteem ning rahuldada järjest suuremat nõudlust toidu järele vähese olemasoleva maa kontekstis, kaitsta looduskeskkonda ning hoida inimeste tervist) ning aitab viia ellu strateegia „Euroopa 2020” tegevuskava ja selle eesmärke kliima, energia, tööhõive, innovatsiooni ja hariduse alal;
This KIC focus is aligned with priorities defined in Horizon 2020 and complementary with other Union activities in the food sector, in particular with the EIP "Agricultural Productivity and Sustainability".
teadmis- ja innovaatikakogukonna siht on raamprogrammi „Horisont 2020” eesmärkidega kooskõlas ja täiendab teisi toidusektorit käsitlevaid liidu programme, eriti põllumajanduse tootlikkust ja jätkusuutlikkust käsitlevat Euroopa innovatsioonipartnerlust;
It is able to mobilise investment and long-term commitment from the businesses sector and offers possibilities for various emerging products and services – namely, in the deployment of new and innovative technologies, processes and knowledge to increase sustainable food production, processing, packaging and distribution, to reduce waste and promote better nutrition and a healthier population.
ta suudab hankida investeeringuid ja saavutada ärisektori pikaajalise osaluse ning pakub võimalusi luua uusi tooteid ja teenuseid – nimelt uute ja innovaatiliste tehnoloogiate, protsesside ja teadmiste kasutuselevõtul, et edendada toiduainete säästvat tootmist, töötlemist, pakendamist ja turustamist, vähendada jäätmeid ja edendada paremat toitumist ning rahvastiku tervist;
It aims at overcoming the high level of fragmentation of the whole food supply chain;
ta soodustab uue tehnoloogia ning tõhusama ja säästvama tootmissüsteemi arendamist;
It thus requires transdisciplinary work involving different areas of knowledge, such as agronomy, ecology, biology, chemistry, nutrition, and socio-economy.
seega on tal vaja teha erialadevahelist tööd, mis hõlmab eri teadusharusid, nagu agronoomia, ökoloogia, bioloogia, keemia, toitumine ja sotsiaalmajandus;
It will address the European paradox, since it will find new innovative approaches to ensure a more sustainable and efficient supply chain and to improve food security.
ta käsitleb Euroopa paradoksi probleemi, sest ta otsib uusi innovaatilisi käsitlusviise, et tagada säästvam ja tõhusam tarneahel ning parandada toiduga kindlustatust.
One of the major challenges defined in the European Innovation Agenda and which also has to be addressed within the framework of Horizon 2020, is the competitiveness of Union Member States on the global market.
Üks peamisi väljakutseid, mis Euroopa innovatsioonikavas esile toodi ja mida tuleb käsitleda ka raamprogrammis „Horisont 2020”, on liidu liikmesriikide konkurentsivõime maailmaturul.
One of the sectors where the problem is particularly urgent is manufacturing.
Probleem on eriti terav tootmissektoris.
Manufacturing in European countries is under considerable strain:
Euroopa riikide tootmissektor on suure surve all:
increased competition from other developed economies, low cost production in developing countries, and scarcity of raw materials are putting pressure on the European manufacturing companies.
Euroopa tootmisettevõtteid mõjutab järjest enam konkurents muude arenenud majandusega riikidega, väikeste kuludega tootmine arenguriikides ja tooraine nappus.
Parallel to this, there are further factors driving change in the manufacturing sector:
Peale selle põhjustavad tootmissektoris muutusi veel mitu tegurit:
new market and societal needs, rapid advances in science and technology, environmental and sustainability requirements.
uued turu ja ühiskondlikud vajadused, teaduse ja tehnoloogia kiire areng ning keskkonna- ja säästva tootmise nõuded.
One possible answer to address these challenges is the development of a "high value (or added-value) manufacturing" industry.
Üks võimalik lahendus nendele väljakutsetele oleks suure väärtusega (või lisaväärtusega) tootmine.
This concept defines an integrated system including the whole cycle of production, distribution and end-of-life treatment of goods and products/services applying a customer/user driven innovation system.
See käsitlusviis kujutab endast terviklikku süsteemi, mis hõlmab kogu kaupade ja toodete/teenuste tootmistsüklit, turustamist ja olelusringi lõpus kõrvaldamist ning loob seega tarbijast/kasutajast lähtuva innovatsioonisüsteemi.
Rather than competing primarily on cost, added value manufacturers deliver value by delivering product/service innovation, establishing process excellence, achieving high brand recognition and/or contributing to a sustainable society.
Selle asemel, et konkureerida hinna alusel, loovad lisaväärtusega tootjad väärtust innovaatiliste toodete ja teenuste kaudu, rakendades protsessi täiustamise põhimõtteid, saavutades kaubamärgi laialdase tuntuse ja/või aidates kaasa säästvale ühiskonnale.
The manufacturing sector is of considerable economic, social and environmental significance.
Tootmissektori majanduslik, sotsiaalne ja keskkonnaalane tähtsus on väga suur.
In 2010 the manufacturing sector accounted for 15,4 % of the Union's GDP and over 33 million jobs.
2010. aastal moodustas tootmissektor liidu SKPst 15,4 % ja seal oli üle 33 miljoni töökoha.
This figure increases to 37 % if power generation, construction, and associated business services are included.
Kui arvestada ka elektritoomist, ehitust ja nendega seotud äriteenuseid, siis on selleks näitajaks 37 %.
At the same time, manufacturing also contributed to about 25 % of the waste, 23 % of greenhouse gases and 26 % of NOx generated in Europe.
Samal ajal moodustas tootmissektori osa Euroopas tekitatud jäätmetest 25 %, kasvuhoonegaasidest 23 % ning lämmastikoksiididest 26 %.
Bearing this in mind, it is quite clear that the overall objectives in the field of manufacturing must be increased competitiveness of Europe within the global market as well as the development of more sustainable and environment-friendly manufacturing processes.
Seda arvestades on täiesti selge, et kogu tootmissektori üldeesmärk peab olema Euroopa konkurentsivõime parandamine maailmaturul ning säästvamate ja keskkonnahoidlikumate tootmisprotsesside arendamine.