natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Member States should be able to refuse or withdraw a credit institution's authorisation in the case of certain group structures considered inappropriate for carrying out banking activities, because such structures cannot be supervised effectively.
Liikmesriikidel võiks olla õigus keelduda krediidiasutusele tegevusloa andmisest või see kehtetuks tunnistada konsolideerimisgrupi teatavate struktuuride puhul, mida peetakse pangandustegevuse jaoks ebasobivateks, kuna selliste struktuuride üle ei saa teostada tõhusat järelevalvet.
In that respect the competent authorities should have the necessary powers to ensure the sound and prudent management of credit institutions.
Seoses sellega peaksid pädevatel asutustel olema vajalikud volitused, et tagada krediidiasutuste kindel ja usaldusväärne juhtimine.
In order to secure a sustainable and diverse Union banking culture which primarily serves the interest of the citizens of the Union, small-scale banking activities, such as those of credit unions and cooperative banks, should be encouraged.
Selleks et kindlustada jätkusuutlik ja mitmekesine liidu panganduskultuur, mis teenib peamiselt liidu kodanike huve, tuleks julgustada väikese mahuga pangandust, nagu krediidikassad ja ühistupangad.
The mandates of competent authorities should take into account, in an appropriate manner, the Union dimension.
Pädevate asutuste volitused peaksid asjakohaselt arvestama liidu huvidega.
Competent authorities should therefore duly consider the effect of their decisions not only on the stability of the financial system in their jurisdiction but also in all other Member States concerned.
Seepärast peaksid pädevad asutused võtma nõuetekohaselt arvesse oma otsuste mõju mitte üksnes finantssüsteemi stabiilsusele oma jurisdiktsioonis, vaid ka kõigis teistes asjaomastes liikmesriikides.
Subject to national law, that principle should serve to promote financial stability across the Union and should not legally bind competent authorities to achieve a specific result.
Kui liikmesriigi õigusaktidest ei tulene teisiti, peaks kõnealune põhimõte aitama tugevdada finantsstabiilsust liidus ning sellega ei tohiks pädevatele asutustele kaasneda õiguslikku kohustust saavutada konkreetne tulemus.
The financial crisis demonstrated links between the banking sector and so-called 'shadow banking'.
Finantskriis näitas seoseid pangandussektori ja nn varipanganduse vahel.
Some shadow banking usefully keeps risks separate from the banking sector and hence avoids potential negative effects on taxpayers and systemic impact.
Osa varipangandusest hoiab endale kasulikult riskid pangandussektorist lahus ja seega väldib võimalikku negatiivset mõju maksumaksjale ja süsteemset mõju.
Nevertheless, a fuller understanding of shadow banking operations and their links to financial sector entities, and tighter regulation to provide transparency, a reduction of systemic risk and the elimination of any improper practices are necessary for the stability of the financial system.
Sellest hoolimata on täielikum arusaamine varipangandusest ja selle seostest finantssektori üksustega ning rangem reguleerimine, et tagada läbipaistvus, süsteemse riski vähendamine ja kõigi sobimatute meetmete kõrvaldamine, vajalik finantssüsteemi stabiilsusele.
Additional reporting from institutions can establish some of this but specific new regulation is also necessary.
Osa sellest saab luua krediidiasutuste ja investeerimisühingute täiendava aruandlusega, kuid vaja on ka konkreetseid uusi nõudeid.
Increased transparency regarding the activities of institutions, and in particular regarding profits made, taxes paid and subsidies received, is essential for regaining the trust of citizens of the Union in the financial sector.
Suurem läbipaistvus krediidiasutuste või investeerimisühingute tegevuse osas, eelkõige seoses teenitud kasumi, makstud maksude ja saadud toetustega, on esmatähtis selleks, et taastada liidu kodanike usaldus finantssektori vastu.
Mandatory reporting in that area can therefore be seen as an important element of the corporate responsibility of institutions towards stakeholders and society.
Kohustuslikku aruandlust selles valdkonnas võib seega käsitleda krediidiasutuse või investeerimisühingu sotsiaalse vastutuse olulise elemendina sidusrühmade ja ühiskonna ees.
Weaknesses in corporate governance in a number of institutions have contributed to excessive and imprudent risk-taking in the banking sector which has led to the failure of individual institutions and systemic problems in Member States and globally.
Mitmete krediidiasutuste ja investeerimisühingute kui äriühingute üldjuhtimise nõrkus on suurendanud ülemäärast ja ettevaatamatut riskivõtmist pangandussektoris, mis on põhjustanud üksikute krediidiasutuste ja investeerimisühingute maksejõuetust ning süsteemseid probleeme liikmesriikides ja kogu maailmas.
The very general provisions on governance of institutions and the non-binding nature of a substantial part of the corporate governance framework, based essentially on voluntary codes of conduct, did not sufficiently facilitate the effective implementation of sound corporate governance practices by institutions.
Krediidiasutuste ja investeerimisühingute juhtimise väga üldised sätted ja äriühingute üldjuhtimise raamistiku olulise osa mittesiduv olemus, põhinedes peamiselt vabatahtlikkusel, ei ole piisavalt lihtsustanud äriühingute üldjuhtimise heade tavade tõhusat rakendamist krediidiasutustes ja investeerimisühingutes.
In some cases, the absence of effective checks and balances within institutions resulted in a lack of effective oversight of management decision-making, which exacerbated short-term and excessively risky management strategies.
Mõnedel juhtudel on tõhusate kontrollimehhanismide puudumise tõttu krediidiasutustes ja investeerimisühingutes järelevalve juhtkonna otsustusprotsessi üle puudulik, mis soosib lühiajalisi ja liiga riskantseid juhtimisstrateegiaid.
The unclear role of the competent authorities in overseeing corporate governance systems in institutions did not allow for sufficient supervision of the effectiveness of the internal governance processes.
Pädevate asutuste ebaselge roll krediidiasutuste ja investeerimisühingute kui äriühingute üldjuhtimise süsteemide järelevalves ei võimaldanud piisavat järelevalvet ettevõttesiseste üldjuhtimisprotsesside tõhususe üle.
In order to address the potentially detrimental effect of poorly designed corporate governance arrangements on the sound management of risk, Member States should introduce principles and standards to ensure effective oversight by the management body, promote a sound risk culture at all levels of credit institutions and investment firms and enable competent authorities to monitor the adequacy of internal governance arrangements.
Selleks et vähendada halvasti kavandatud üldjuhtimiskorra võimalikku negatiivset mõju usaldusväärsele riskijuhtimisele, peaksid liikmesriigid kehtestama põhimõtted ja standardid, et tagada juhtorganipoolne tõhus järelevalve, edendada nõuetekohast riskikäitumist krediidiasutuste ja investeerimisühingute kõigil tasanditel ning võimaldada pädevatel asutustel kontrollida ettevõttesisese juhtimiskorra adekvaatsust.
Those principles and standards should apply taking into account the nature, scale and complexity of institutions' activities.
Kõnealuste põhimõtete ja standardite kohaldamisel tuleks arvesse võtta krediidiasutuste ja investeerimisühingute tegevuse laadi, ulatust ja keerukust.
Member States should be able to impose corporate governance principles and standards additional to those required by this Directive.
Liikmesriikidel peaks olema võimalik kehtestada äriühingu üldjuhtimise põhimõtteid ja standardeid lisaks käesolevas direktiivis nõutavatele põhimõtetele ja standarditele.
The definitions used in this Directive are intended to embrace all existing structures without advocating any particular structure.
Direktiivis kasutatavate mõistete eesmärk on hõlmata kõiki olemasolevaid struktuure, eelistamata ühte teistele.
They are purely functional for the purpose of setting out rules aimed at a particular outcome irrespective of the national company law applicable to an institution in each Member State.
Need on puhtalt funktsionaalsed, eesmärgiga sätestada eeskirjad, mille eesmärk on teatav konkreetne tulemus, sõltumata igas liikmesriigis krediidiasutusele või investeerimisühingule kohaldatavast äriühinguõigusest.
The definitions should therefore not interfere with the general allocation of competences in accordance with national company law.
Seetõttu ei peaks mõisted mõjutama siseriikliku äriühinguõiguse kohast üldist pädevuste jaotumist.
A management body should be understood to have executive and supervisory functions.
Juhtorganit tuleks käsitada sellise organina, millel on nii otsuste elluviimise kui ka järelevalve funktsioon.
The competence and structure of management bodies differ across Member States.
Juhtorganite pädevus ja struktuur on liikmesriigiti erinev.
In Member States where management bodies have a one-tier structure, a single board usually performs management and supervisory tasks.
Liikmesriikides, kus juhtorganitel on ühetasandiline struktuur, on juhtorganil tavaliselt juhtimise ja järelevalve ülesanded.
In Member States with a two-tier system, the supervisory function is performed by a separate supervisory board which has no executive functions and the executive function is performed by a separate management board which is responsible and accountable for the day-to-day management of the undertaking.
Kahetasandilise struktuuriga liikmesriikides täidab juhtorgani järelevalvefunktsiooni eraldi järelevalvenõukogu, millel ei ole otsuste elluviimise funktsiooni, ja otsuste elluviimise funktsiooni täidab eraldi juhatus, mis vastutab ettevõtja igapäevase juhtimise eest.
Accordingly, separate tasks are assigned to the different entities within the management body.
Sellest tulenevalt määratakse juhtorgani eri harudele eri ülesanded.
The role of non-executive members of the management body within an institution should include constructively challenging the strategy of the institution and thereby contributing to its development, scrutinising the performance of management in achieving agreed objectives, satisfying themselves that financial information is accurate and that financial controls and systems of risk management are robust and defensible, scrutinising the design and implementation of the institution's remuneration policy and providing objective views on resources, appointments and standards of conduct.
Juhtorgani tegevjuhtkonda mittekuuluvate liikmete roll krediidiasutuses või investeerimisühingus peaks hõlmama krediidiasutuse või investeerimisühingu strateegia konstruktiivset kriitikat, panustades seeläbi selle arengusse; kokkulepitud eesmärkide juhtkonna poolt saavutamise kontrollimist; finantsteabe täpsuses ning finantskontrollide ja riskijuhtimissüsteemide kindluses ja kaitstuses veendumist; krediidiasutuste ja investeerimisühingute tasustamispoliitika sisu ja rakendamise kontrollimist ning objektiivsete seisukohtade esitamist ressursside, ametissenimetamiste ja käitumisnormide kohta.
In order to monitor management actions and decisions effectively, the management body of an institution should commit sufficient time to allow it to perform its functions and to be able to understand the business of the institution, its main risk exposures and the implications of the business and the risk strategy.
Selleks et tulemuslikult kontrollida juhtkonna tegevust ja otsuseid, peaks krediidiasutuse või investeerimisühingu juhtorgan pühendama piisavalt aega oma funktsioonide täitmisele ning selleks, et mõista krediidiasutuse või investeerimisühingu tegevuse, peamiste riskipositsioonide ning tegevuse ja riskistrateegia mõju.
Combining too high a number of directorships would preclude a member of the management body from spending adequate time on the performance of that oversight role.
Liiga paljude juhtkonnakohtade ühendamine tegevjuhtkonnas takistaks juhtorgani liikmel pühendada piisavalt aega sellise järelevalverolli täitmisele.
Therefore, it is necessary to limit the number of directorships a member of the management body of an institution may hold at the same time in different entities.
Seepärast tuleb piirata juhtkonnakohtade arvu, mis krediidiasutuse või investeerimisühingu juhtorgani liikmel võib samal ajal olla eri üksustes.
However, directorships in organisations which do not pursue predominantly commercial objectives, such as non-profit-making or charitable organisations, should not be taken into account for the purposes of applying such a limit.
Juhtkonnakohti organisatsioonides, mis ei taotle põhiliselt ärilisi eemärke, nagu mittetulundusühingud või heategevusorganisatsioonid, ei tuleks aga sellise piirangu seadmisel arvesse võtta.
When appointing members of the management body, the shareholders or members of an institution should consider whether the candidates have the knowledge, qualifications and skills necessary to safeguard proper and prudent management of the institution.
Juhtorgani liikmete nimetamisel peaksid krediidiasutuse või investeerimisühingu aktsionärid või liikmed kaaluma, kas kandidaatidel on teadmised, kvalifikatsioon ja oskused, mida on vaja krediidiasutuse või investeerimisühingu nõuetekohase ja usaldusväärse juhtimise tagamiseks.
Those principles should be exercised and manifested through transparent and open appointment procedures, with regard to members of the management body.
Neid põhimõtteid tuleks järgida ja need peaksid avalduma juhtorgani liikmete läbipaistvate ja avatud ametisse nimetamise menetluste kaudu.
The lack of monitoring by management bodies of management decisions is partly due to the phenomenon of 'groupthink'.
Juhtorganipoolse kontrolli puudumine juhtkonna otsuste üle on osaliselt tingitud grupimõtlemisest.
This phenomenon is, inter alia, caused by a lack of diversity in the composition of management bodies.
See on muu hulgas tingitud juhtorganite koosseisu vähesest mitmekesisusest.
To facilitate independent opinions and critical challenge, management bodies of institutions should therefore be sufficiently diverse as regards age, gender, geographical provenance and educational and professional background to present a variety of views and experiences.
Selleks et toetada sõltumatute arvamuste ja kriitiliste seisukohtade esitamist, peaksid asutuste juhtorganid olema piisavalt mitmekülgsed nii vanuse, soo, geograafilise päritolu, hariduse ja ametialase tausta poolest, et esindada erinevaid seisukohti ja kogemusi.
Gender balance is of particular importance to ensure adequate representation of population.
Sugudevaheline tasakaal on eriti oluline, et tagada elanikkonna asjakohane esindatus.
In particular, institutions not meeting a threshold for representation of the underrepresented gender should take appropriate action as a matter of priority.
Eelkõige peaksid krediidiasutused ja investeerimisühingud, kes ei täida alaesindatud soo esindatuse piirmäära, võtma esmajärjekorras asjakohaseid meetmeid.
Employee representation in management bodies could also, by adding a key perspective and genuine knowledge of the internal workings of institutions, be seen as a positive way of enhancing diversity.
Töötajate esindatust juhtorganites, mis lisab tähtsa vaatenurga ja annab tegelikud teadmised asutusesisese töö kohta, võib samuti käsitleda kui head mitmekesisuse suurendamise võimalust.
More diverse management bodies should more effectively monitor management and therefore contribute to improved risk oversight and resilience of institutions.
Lisaks peaksid mitmekesisema koosseisuga juhtorganid suutma tulemuslikumalt kontrollida juhtkonda ja seega aitama parandada krediidiasutuste ja investeerimisühingute riskijärelevalvet ja kohanemisvõimet.
Therefore, diversity should be one of the criteria for the composition of management bodies.
Seepärast peaks mitmekesisus olema juhtorganite koosseisu üks kriteeriume.
Diversity should also be addressed in institutions' recruitment policy more generally.
Samuti tuleks mitmekesisust üldisemalt käsitleda krediidiasutuse või investeerimisühingu värbamispoliitikas.
Such a policy should, for instance, encourage institutions to select candidates from shortlists including both genders.
Selline poliitika peaks näiteks julgustama krediidiasutusi ja investeerimisühinguid valima kandidaate nimekirjadest, mis hõlmavad mõlemat sugu.
In order to strengthen legal compliance and corporate governance, Member States should establish effective and reliable mechanisms to encourage reporting to competent authorities of potential or actual breaches of national provisions transposing this Directive and of Regulation (EU) No 575/2013.
Õigusnormide täitmise ja äriühingu üldjuhtimise parandamiseks peaksid liikmesriigid looma tõhusad ja usaldusväärsed mehhanismid, et julgustada pädevate asutuste teavitamist käesolevat direktiivi ülevõtvate siseriiklike sätete ja määruse (EL) nr 575/2013 rikkumisest.
Employees reporting breaches committed within their own institutions should be fully protected.
Töötajaid, kes teatavad omaenda krediidiasutuses või investeerimisühingus toime pandud rikkumistest, tuleks täielikult kaitsta.
Remuneration policies which encourage excessive risk-taking behaviour can undermine sound and effective risk management of credit institutions and investment firms.
Tasustamispoliitika, mis soodustab ülemääraste riskide võtmist, võib kahjustada krediidiasutuste ja investeerimisühingute usaldusväärset ja tõhusat riskijuhtimist.
Members of the G-20 committed themselves to implementing the Financial Stability Board (FSB) Principles for Sound Compensation Practices and Implementing Standards, which address the potentially detrimental effect of poorly designed remuneration structures on the sound management of risk and control of risk-taking behaviour by individuals.
G20 liikmed on võtnud kohustuse rakendada finantsstabiilsuse nõukogu (FSB) põhimõtteid finantssektori usaldusväärsete tasustamistavade kohta ja rakendusstandardeid, mis käsitlevad halvasti kavandatud tasustamissüsteemide võimalikku negatiivset mõju usaldusväärsele riskijuhtimisele ja üksikisikute riskikäitumise kontrollimisele.
This Directive aims to implement international principles and standards at Union level by introducing an express obligation for credit institutions and investment firms to establish and maintain, for categories of staff whose professional activities have a material impact on the risk profile of credit institutions and investment firms, remuneration policies and practices that are consistent with effective risk management.
Käesoleva direktiivi eesmärk on rakendada rahvusvahelisi põhimõtteid ja standardeid liidu tasandil, seades krediidiasutustele ja investeerimisühingutele sõnaselge kohustuse kehtestada selliste töötajate kategooriate suhtes, kelle ametialane tegevus mõjutab oluliselt krediidiasutuse või investeerimisühingu riskiprofiili, tõhusa riskijuhtimisega kooskõlas olev tasustamispoliitika ja -tavad ning need rakendada.
In order to ensure that institutions have in place sound remuneration policies, it is appropriate to specify clear principles on governance and on the structure of remuneration policies.
Selleks et tagada, et krediidiasutuste ja investeerimisühingute tasustamispoliitika on usaldusväärne, on asjakohane täpsustada juhtimise ja tasustamispoliitika selged põhimõtted.
In particular, remuneration policies should be aligned with the risk appetite, values and long-term interests of the credit institution or investment firm.
Tasustamispoliitika peaks eelkõige olema kooskõlas krediidiasutuse või investeerimisühingu riskivalmiduse, väärtuste ja pikaajaliste huvidega.
For that purpose, the assessment of the performance-based component of remuneration should be based on long-term performance and take into account the current and future risks associated with that performance.
Selleks peaks tasustamispoliitika tulemuspõhise elemendi hindamine põhinema pikaajalistel töötulemustel ja võtma arvesse selliste tulemustega seotud olemasolevaid ja tulevasi riske.
When considering the policy on variable remuneration a distinction should be made between fixed remuneration, which includes payments, proportionate regular pension contributions, or benefits (where such benefits are without consideration of any performance criteria), and variable remuneration, which includes additional payments, or benefits depending on performance or, in exceptional circumstances, other contractual elements but not those which form part of routine employment packages (such as healthcare, child care facilities or proportionate regular pension contributions).
Muutuvtasu poliitika kaaludes tuleks eristada põhitöötasu, mis hõlmab makseid, proportsionaalseid regulaarseid pensionimakseid või hüvitisi (kui selliste hüvitiste puhul ei võeta arvesse tulemuskriteeriume) ning muutuvtasu, mis hõlmab lisamakseid või tulemustel või erandjuhtudel muudel lepingulistel elementidel põhinevaid hüvitisi, kuid mitte makseid, mis moodustavad osa tavalistest töölepingupakettidest, nagu ravikindlustus, laste päevahoid või proportsionaalsed regulaarsed pensionimaksed.
Both monetary and non-monetary benefits should be included.
Arvesse tuleks võtta nii rahalisi hüvitisi kui ka erisoodustusi.
In any event, in order to avoid excessive risk taking, a maximum ratio between the fixed and the variable component of the total remuneration should be set.
Igal juhul tuleks liigse riskivõtmise vältimiseks määrata kindlaks kogu töötasu moodustava põhi- ja muutuvtasu komponentide vaheline maksimaalne suhe.
It is appropriate to provide for a certain role for the shareholders, owners or members of institutions in that respect.
On asjakohane näha sellega seoses ette teatav roll krediidiasutuste ja investeerimisühingute aktsionäridele, omanikele või liikmetele.
Member States should be able to set stricter requirements as regards the relationship between the fixed and the variable components of the total remuneration.
Liikmesriikidel peaks olema võimalik kehtestada kogu töötasu moodustava põhi- ja muutuvtasu komponentide vahelise suhte kohta rangemad nõuded.
With a view to encouraging the use of equity or debt instruments which are payable under long-term deferral arrangements as a component of variable remuneration, Member States should be able, within certain limits, to allow institutions to apply a notional discount rate when calculating the value of such instruments for the purposes of applying the maximum ratio.
Selleks et julgustada omakapitali- või võlainstrumentide kasutamist, mida makstakse muutuvtasu komponendina pikaajaliste edasilükkamiskokkulepete alusel, peaks liikmesriikidel olema teatud piires võimalik lubada krediidiasutustel ja investeerimisühingutel kohaldada tinglikku diskontomäära nende instrumentide väärtuse arvutamisel maksimaalse suhte kohaldamiseks.
However, Member States should not be obliged to provide for such a facility and should be able to provide for it to apply to a lower maximum percentage of total variable remuneration than set out in this Directive.
Liikmesriikidel ei tohiks aga olla kohustust seda võimalust määrata, ning neil peaks olema võimalik ette näha, et seda kohaldatakse väiksema protsendimäära suhtes kogu muutuvtasust, kui on sätestatud käesolevas direktiivis.
With a view to ensuring a harmonised and coherent approach which guarantees a level playing field across the internal market, EBA should provide appropriate guidance on the applicable notional discount rate to be used.
Selleks et tagada ühtlustatud ja sidus lähenemisviis, mis tagab kogu siseturul võrdsed võimalused, peaks Euroopa Pangandusjärelevalve andma asjakohaseid juhiseid kohaldatava tingliku diskontomäära kasutamise kohta.
In order to ensure that the design of remuneration policies is integrated in the risk management of the institution, the management body should adopt and periodically review the remuneration policies in place.
Selleks et tagada tasustamispoliitika kujundamise integreerimine krediidiasutuse või investeerimisühingu riskijuhtimisse, peaks juhtorgan võtma vastu tasustamispõhimõtted ning need korrapäraselt läbi vaatama.