natgillin/translations-raw huggingface dataset:
OEFSRs will help focus on the most important parameters, thereby also possibly reducing the time, efforts, and costs involved in completing an OEF study.
Lisaks aitavad sektoripõhised eeskirjad keskenduda kõige olulisematele parameetritele, vähendades seeläbi tõenäoliselt ka organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringu läbiviimisele kuluvat aega, jõupingutusi ja kulusid.
Based on a life cycle approach, the OEF is a method for modelling and quantifying the physical environmental impacts of the flows of material/energy and resulting emissions and waste [8] streams associated with Organisational activities from a supply-chain [9] perspective (from extraction of raw materials, through use, to final waste management).
Kogu olelusringi arvestaval käsitlusviisil põhinev organisatsiooni keskkonnajalajälg on meetod organisatsiooni tegevusega seotud materjali-/energiavoogude, heitkoguste ja jäätmevoogude [8] keskkonnamõjude kvantifitseerimiseks ja modelleerimiseks tarneahela [9] perspektiivist (tooraine hankimisest ja toote kasutamisest kuni jäätmete lõppkäitluseni).
A life cycle approach takes into consideration the spectrum of resource flows and environmental interventions associated with a product or organisation from a supply-chain perspective.
Olelusringipõhises käsitlusviisis käsitletakse toote või organisatsiooniga seotud ressursivoogude ja keskkonnaalaste sekkumiste skaalat tarneahela perspektiivist.
It includes all stages of the product’s life cycle, from raw material acquisition through processing, distribution, use, and end-of-life (EOL) processes, and all relevant related associated environmental impacts, health effects, resource-related threats, burdens to society, and trade-offs.
Hõlmatud on kõik toote olelusringi etapid alates tooraine hankimisest ja töötlemisest kuni toodangu turustamise, kasutamise ja lõppkäitluseni, samuti kõiki nende etappidega seotud keskkonna- ja tervisemõjud, ressurssidega seonduvad ohud, koormus ühiskonnale ning kompromissid.
This contrasts with the approach of focusing on site-level impacts only or on single environmental impacts in order to reduce the possibility of unintended burden shifting.
See lähenemine erineb käsitlusviisidest, milles koormuse tahtmatu nihutamise vältimiseks keskendutakse vaid kohapealsele mõjule või ühele konkreetsele keskkonnamõjule.
Such burden shifting can, for example, involve the shifting of burdens from one life cycle stage in the supply chain to another, from one impact category to another, from one organisation to another, or from one country to another.
Selline koormuse nihutamine võib näiteks tähendada koormuse ülekandmist tarneahelas ühest olelusringi etapist teise, ühest mõjukategooriast teise, ühest organisatsioonist teise või ühest riigist teise.
The OEF is complementary to other assessments and instruments such as site-specific environmental impact assessments or chemical risk assessments.
Organisatsiooni keskkonnajalajäljega saab täiendada muid hindamisviise ja vahendeid, näiteks keskkonnamõju hindamist või keemilise riski hindamist.
The OEF is an environmental accounting model rather than a financial accounting model.
Organisatsiooni keskkonnajalajälg on pigem keskkonnaarvestuse kui raamatupidamisarvestuse mudel.
Efforts have therefore been made to minimise the need for using financial information (for example, in defining Organisational boundaries) which may be poorly representative of the physical relationships pertinent to the systems modelled.
Modelleeritavate süsteemide oluliste füüsiliste suuruste vaheliste seoste paremaks kirjeldamiseks on püütud minimeerida finantsteabe kasutamise vajadust (näiteks organisatsioonipiiride määratlemisega).
Each requirement specified in this OEF Guide has been chosen taking into consideration the recommendations of similar, widely accepted corporate environmental accounting methods and guidance documents.
Iga käesolevas juhendis määratletud organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringutele esitatava nõude valikul on arvesse võetud sarnastes tunnustatud keskkonnaarvestusmeetodites ja juhenddokumentides antud soovitusi.
ISO 14064 (2006): Greenhouse gases – Part 1 and 3;
ISO 14064 (2006): kasvuhoonegaasid – 1. ja 3. osa;
ISO/WD TR 14069 (working draft, 2010): GHG – Quantification and reporting of GHG emissions for organizations;
ISO/WD TR 14069 (esialgne tööversioon, 2010): kasvuhoonegaasid (KHG) – organisatsioonide kasvuhoonegaaside heitkoguste kvantifitseerimine ja aruandlus;
The ILCD (International Reference Life Cycle Data System) Handbook (2011);
olelusringi rahvusvahelise andmesüsteemi (ILCD) käsiraamat (2011);
The Corporate Accounting and Reporting Standard of the Greenhouse Gas Protocol (WRI/ WBCSD) (2011a);
kasvuhoonegaaside protokolli (WRI/ WBCSD) (2011a) ettevõtete aruandluse ja aruandluse standard;
Bilan Carbone® (version 5.0);
Bilan Carbone® (versioon 5.0);
DEFRA - Guidance on how to measure and report our greenhouse gas emissions (2009);
Ühendkuningriigi keskkonna-, toidu- ja maaeluministeeriumi (DEFRA) juhend kasvuhoonegaaside heitkoguste mõõtmise ja aruandluse kohta (2009);
The Carbon Disclosure Project for Water (2010);
süsiniku avalikustamise projekt vee jaoks (2010);
The Global Reporting Initiative (GRI) (version 3.0).
globaalne aruandlusalgatus (GRI) (versioon 3.0).
A more detailed description of the analysed methods and of the outcome of the analysis can be found in “Analysis of Existing Environmental Footprint Methodologies for Products and Organizations: Recommendations, Rationale, and Alignment [10]”.
Analüüsitud meetodite ja analüüsitulemuste täpsema kirjelduse leiab dokumendist „Analysis of Existing Environmental Footprint Methodologies for Products and Organizations: Recommendations, Rationale, and Alignment” [10].
Whereas existing methods may provide several alternatives for a given methodological decision point, this OEF Guide intends to provide additional guidance and to identify (wherever feasible) a single requirement for each decision point to support more consistent, robust and reproducible OEF studies.
Kuna olemasolevad meetodid võivad pakkuda vaatlusaluse otsustuspunkti käsitlemiseks erinevaid metoodilisi variante, püütakse käesolevas organisatsiooni keskkonnajalajälje leidmise juhendis anda täiendavaid juhiseid ning (võimaluse korral) tuletada iga otsustuspunkti käsitlemiseks vaid üks nõue, et suurendada organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringute ühetaolisust, usaldusväärsust ja korratavust.
The key requirements for OEF studies (elaborated in detail throughout this Guide) are slightly different depending on the application (Table 1):
Organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringutele esitatavad põhinõuded (käesolevas juhendis põhjalikult kirjeldatud) võivad teataval määral erineda, sõltuvalt rakendusest (tabel 1):
In-house applications may include support to environmental management, identification of environmental hotspots, and environmental improvement and performance tracking, and may implicitly include cost saving opportunities;
organisatsioonisiseste rakendustega võidakse toetada keskkonnajuhtimist, keskkonnaalaste kitsaskohtade kindlaksmääramist ning keskkonnaalast parendustööd ja tulemuslikkuse jälgimist ning neist võib olla kasu kulude kaudsel vähendamisel;
External applications (e.g. communication to stakeholders or Business-to-Business (B2B) communication, relationships with public authorities or investors) cover a wide range of possibilities, including responding to investors’ information requests, marketing, benchmarking, and responding to requirements posed in environmental policies at European level or at the level of the individual Member States.
organisatsioonivälised rakendused (st teabeedastus sidusrühmadele või ettevõtjate vahel, suhtlemine riiklike asutuste või investoritega) hõlmavad laia võimalusteskaalat, sh investorite teabenõuetele reageerimist, turundust, võrdlusanalüüsi ning Euroopa või konkreetse liikmesriigi tasandi keskkonnapoliitika nõuetega arvestamist.
Key requirements for OEF studies in relation to the intended application
Organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringutele seoses ettenähtud rakendustega esitatavad põhinõuded
mandatory
kohustuslik
recommended (not mandatory)
soovitatav (mittekohustuslik)
optional (not mandatory)
valikuline (mittekohustuslik)
Meeting data quality requirements
Andmete vastavus kvaliteedinõuetele
Multi-functionality hierarchy
Multifunktsionaalsuse hierarhia
Interpretation of OEF results
Organisatsiooni keskkonnajalajälje tulemuste tõlgendamine
Requires OEFSR
Organisatsiooni
Without comparisons/comparative assertions
Ilma võrdluste /võrdlevate väideteta
With comparisons/comparative assertions
Võrdlustega /võrdlevate väidetega
Requirements for OEF studies
Nõuded organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringutele
An Organisation Environmental Footprint (OEF) study shall be based on a life-cycle approach.
Organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringus tuleb kasutada olelusringipõhist lähenemist.
This Guide provides the information necessary to conduct an OEF study.
Käesolevas juhendis esitatakse organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringu läbiviimiseks vajalik teave.
The material in the Guide is presented in a sequential manner, in the order of the methodological phases that must be completed in calculating an OEF.
Juhendi materjal on esitatud metoodiliste etappide reana, mis tuleb organisatsiooni keskkonnajalajälje arvutamisel läbida.
“Requirements” specify the methodological norms that shall/should be satisfied in order to achieve an OEF-compliant study.
„Nõuetes” täpsustatakse metoodikanõudeid, mis peavad/peaksid olema organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringu nõuetekohasuse tagamiseks täidetud.
Strict adherence to a core suite of analytical principles is required in order to achieve the objective of consistent, robust and reproducible OEF studies.
Järjepidevate, usaldusväärsete ja korratavate organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringute saamiseks tuleb rangelt järgida kõige olulisemaid analüütilisi põhimõtteid.
These principles are intended to provide overarching guidance in the application of the OEF method.
Need põhimõtted on organisatsiooni keskkonnajalajälje meetodi rakendamise kõige üldisemad juhised.
They shall be considered with respect to each phase of OEF studies, from the articulation of study goals and definition of the scope of the study, through data collection, environmental impact assessment, reporting, and verification of study outcomes.
Nende järgimine on kohustuslik organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringu kõigis etappides, alates uuringu eesmärkide seadmisest ning uuringu ulatuse määratlemisest kuni andmete kogumise, keskkonnamõju hindamise, aruandluse ja uuringu tulemuste kontrollimiseni.
Users of this Guide shall observe the following principles in OEF studies:
Käesoleva juhendi kasutaja peab juhinduma organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringute puhul järgmistest põhimõtetest:
All methods and data collected and used for the purpose of quantifying the OEF shall be as relevant to the study as possible.
Kõik meetodid ja organisatsiooni keskkonnajalajälje kvantifitseerimiseks kogutud ja kasutatud andmed peavad olema uuringu jaoks võimalikult asjakohased.
Strict conformity with this Guide shall be observed in all steps of the OEF study so as to enhance internal consistency as well as comparability with similar analyses.
Vastavust käesolevale juhendile tuleb rangelt jälgida igas organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringu etapis, et suurendada järjepidevust ja võrreldavust sarnaste analüüsidega.
All reasonable efforts shall be taken to reduce uncertainties both in modelling and reporting of results.
Tuleb võtta piisavad meetmed määramatuse vähendamiseks tulemuste modelleerimisel ja tulemustest teavitamisel.
OEF information shall be disclosed in such a way as to provide intended users with the necessary basis for decision making, and for stakeholders to assess its robustness and reliability.
Organisatsiooni keskkonnajalajälje teave tuleb avalikustada sellisel viisil, et kindlaksmääratud kasutajad saaksid selle aluseks võtta otsuste langetamisel ning et sidusrühmad saaksid hinnata teabe usaldusväärsust.
Principles for OEFSRs
Organisatsiooni keskkonnajalajälje leidmise sektoripõhiste eeskirjade põhimõtted
Relationship with the OEF Guide
Seos organisatsiooni keskkonnajalajälje leidmise juhendiga
The methodological requirements set out for OEFSRs shall apply to OEF studies in addition to the requirements of the OEF Guide.
Organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringutele kehtivad lisaks organisatsiooni keskkonnajalajälje leidmise juhendi nõuetele ka metoodikanõuded, mis on sätestatud organisatsiooni keskkonnajalajälje leidmise sektoripõhistes eeskirjades.
Where the OEFSRs provide more specific requirements than this OEF Guide, the specific requirements of the OEFSR shall be fulfilled.
Kui organisatsiooni keskkonnajalajälje leidmise sektoripõhistes eeskirjades esitatud nõuded on üksikasjalikumad käesolevas juhendis esitatud nõuetest, tuleb täita organisatsiooni keskkonnajalajälje leidmise eeskirja üksikasjalikumaid nõudeid.
The process of developing OEFSRs shall be open and transparent and should include a consultation with selected interested parties.
Organisatsiooni keskkonnajalajälje leidmise sektoripõhiste eeskirjade koostamise protsess peab olema avatud ja läbipaistev ning soovitatav on konsulteerimine selleks valitud huvitatud osapooltega.
The OEFSRs shall be peer reviewed.
Organisatsiooni keskkonnajalajälje leidmise sektoripõhistele eeskirjadele tuleb anda vastastikune eksperdihinnang.
The results of OEFs that have been conducted in line with the OEF Guide and the relevant OEFSR document may be used to support the comparison of the environmental performance of organisations in the same sector on a life cycle basis, as well as to support comparative assertions (intended to be disclosed to the public).
Organisatsiooni keskkonnajalajälje juhendi ning organisatsiooni keskkonnajalajälje leidmise sektoripõhiste eeskirjade kohaselt määratud organisatsiooni keskkonnajalajälge võib kasutada võrdlusalusena nii sama sektori organisatsioonide keskkonnatoime olelusringipõhisel võrdlemisel kui ka (avalikustamiseks ette nähtud) võrdlevate väidete saamiseks.
The information provided for this comparison shall be transparent in order to allow the user to understand the limitations of comparability inherent in the calculated result (adapted from ISO 14025 [12]).
Võrdlemiseks esitatud teave peab olema läbipaistev, et kasutaja mõistaks arvutustulemuste põhjal saadud võrreldavuse piiranguid (ISO 14025 [12] põhjal).
A number of phases shall be completed in carrying out an OEF study in line with this Guide - i.e. Goal Definition, Scope Definition, Resource Use and Emissions Profile, Environmental Footprint Impact Assessment, and Environmental Footprint Interpretation and Reporting – see Figure 1.
Organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringu läbiviimisel kooskõlas käesoleva juhendiga tuleb läbida mitmeid etappe – st eesmärgi määratlemine, ulatuse määratlemine, ressursi- ja heiteprofiil, keskkonnajalajälje mõjuhinnang ning keskkonnajalajälje tulemuste tõlgendamine ja esitamine – vt joonis 1.
Phases of an Organisation Environmental Footprint study
Organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringu etapid
Define goals of Organisation Environmental footprint study
Organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringu eesmärkide määratlemine
Define scope of Organisation Environmental footprint study
Organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringu ulatuse määratlemine
Documenting the Resource Use and Emissions Profile
Ressursi ja heiteprofiili koostamine
In addition to providing general guidance and requirements for OEF studies, this OEF Guide also specifies the requirements for developing OEFSRs.
Lisaks organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringute üldistele juhistele ja nõuetele on käesolevas juhendis esitatud nõuded ka organisatsiooni keskkonnajalajälje leidmise sektoripõhiste eeskirjade väljatöötamise kohta.
OEFSRs will play an important role in increasing the reproducibility, consistency (and therefore comparability between OEF calculations within organisations of the same sector), and relevance of OEF studies.
Sektoripõhistel eeskirjadel on oluline roll organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringute korratavuse, järjepidevuse (ja sellest tulenevalt sama sektori organisatsioonide keskkonnajalajälje leidmise arvutuste võrreldavuse) ning asjakohasuse suurendamisel.
OEFSRs will help focus on the most important parameters, thus also possibly reducing the time, efforts and costs involved in completing an OEF study.
Sektoripõhised eeskirjad aitavad keskenduda kõige olulisematele parameetritele, muutes organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringu läbiviimise tõenäoliselt vähem aega, pingutusi ja kulutusi nõudvaks.
The objective is to ensure that OEFSRs are developed according to the OEF Guide and that they provide the required further specifications to achieve comparability, increased reproducibility, consistency, relevance, focus and efficiency of OEF studies.
Sektoripõhiste eeskirjade väljatöötamisel on eesmärgiks nende kooskõla tagamine organisatsiooni keskkonnajalajälje leidmise juhendiga ning täiendavate nõuete kehtestamine, mis aitavad saavutada organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringute võrreldavust ning suurendavad nende korratavust, järjepidevust, asjakohasust, eesmärgipärasust ja tõhusust.
OEFSRs should aim to focus OEF studies on those aspects and parameters that are most pertinent in determining the environmental performance of the sector.
Sektoripõhised eeskirjad peaksid aitama koondada tähelepanu organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringute aspektidele ja parameetritele, mis on sektori keskkonnatoime määramisel kõige olulisemad.
An OEFSR shall/should/may further specify requirements made in this OEF Guide and add new requirements where the more general OEF Guide gives several options.
Sektoripõhistes eeskirjades tuleb/tuleks/võib täpsustada käesolevas organisatsiooni keskkonnajalajälje leidmise juhendis esitatud nõudmisi ja lisada ka uusi nõudmisi, kui sisult üldisemas juhendis pakutakse erinevaid valikuvõimalusi.
This OEF Guide defines key areas to be covered in OEFSRs.
Käesolevas juhendis on määratletud peamised sektoripõhiste eeskirjadega hõlmatavad tegevusvaldkonnad.
These include, for example:
Need on näiteks:
Choice and description of system boundaries (Organisational boundaries and OEF boundaries);
süsteemipiiride valik ja kirjeldamine (organisatsioonipiirid ja organisatsiooni keskkonnajalajälje piirid);
Defining the reporting interval and the time span of the use stage to be considered;
vaadeldava aruandeperioodi ja kasutusetapi kestuse määramine;
Defining relevant/irrelevant environmental aspects [13];
oluliste/ebaoluliste keskkonnaaspektide [13] määratlemine;
Description of the information to be included in the use and EOL stages, if considered in the analysis;
kasutus- ja kõrvaldamisetappides kaasatava teabe kirjeldus, kui neid aspekte analüüsis käsitletakse;
How to compile the Product [14] Portfolio , including key related reference flow(s) [15];
toote [14] portfelli koostamine, mis sisaldab kõige olulisemat(id) etalonvoogu(sid) [15];
Choice of underlying data, indicating which data are to be directly collected (specific) and which may be generic [16], and providing guidance on possible data sources;Specific rules for solving the multi-functionality [17] issues of key processes/activities for the sector;Review requirements;
alusandmete valik, näidates ära, millised andmed tuleb koguda otse (spetsiifilised andmed) ja millised võivad olla üldised andmed [16], ning juhised võimalike andmeallikate kohta;sektori võtmeprotsesside/-tegevuste multifunktsionaalsusprobleemide [17] lahendamise erieeskirjad; läbivaatamisele esitatavad nõuded;
Reporting requirements.
aruandlusele esitavad nõuded.
If the OEF studies are not to be used for comparative assertions intended to be disclosed to the public, they may be carried out without using OEFSRs.
Kui organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringute eesmärk ei ole avalikustamiseks ette nähtud võrdlevate väidete saamine, võib need läbi viia ilma organisatsiooni keskkonnajalajälje leidmise sektoripõhiseid eeskirju rakendamata.
In the absence of OEFSRs for the reference sector, the key areas which would be covered by OEFSRs (as listed throughout this OEF Guide) shall be specified, justified and explicitly reported in the OEF study.
Kui vaadeldava sektori kohta puudub sektoripõhine eeskiri, siis tuleb need olulised valdkonnad, mis nimetatud eeskirjaga kaetud peaksid olema (on loetletud käesolevas organisatsiooni keskkonnajalajälje leidmise juhendis), organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringus kindlaks määrata, põhjendada ja sõnaselgelt teatada.
Additional requirements for OEFSRs
Täiendavad nõuded sektoripõhistele eeskirjadele
OEFSRs should aim to focus OEF studies on those aspects and parameters which are most pertinent to determining the environmental performance of the sector.
Sektoripõhiste eeskirjade koostamise eesmärgiks peaks olema organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringute keskendamine sektori keskkonnatoime väljaselgitamise seisukohalt kõige olulisematele aspektidele ja parameetritele.
One NACE code is assigned to each unit recorded in statistical business registers, according to its principal economic activity.
Igale ettevõtlusregistrisse kantud üksusele määratakse tema põhilisele majandustegevusele vastav NACE-kood. Põhitegevus on tegevus, mis annab üksusele kõige suurema lisandväärtuse.
The assignment of the NACE code is helped by the explanatory notes of NACE, decisions taken by the NACE management committee, correspondence tables and reference to Classification of Products by Activity (CPA).
Siin määratletud tegevus „võib koosneda ühest lihtprotsessist (näiteks kudumine), kuid võib ka hõlmata mitut alamprotsessi, mis kõik on liigitatud klassifikaatori erinevatesse kategooriatesse (näiteks koosneb auto tootmine sellistest konkreetsetest tegevustest nagu metallivalu, sepistamine, keevitamine, koostamine, värvimine jne).
An activity as defined here “may consist of one simple process (for example weaving), but may also cover a whole range of sub-processes, each mentioned in different categories of the classification (for example, the manufacturing of a car consists of specific activities such as casting, forging, welding, assembling, painting, etc.). If the production process is organised as an integrated series of elementary activities within the same statistical unit, the whole combination is regarded as one activity” [19].
Kui kogu tootmisprotsess on korraldatud integreeritud lihttegevuste seeriana ühe ja sama statistilise üksuse raames, siis käsitatakse seda tegevuste kogumit ühe tegevusena” [19].
NACE consists of a hierarchical structure as follows [20]:
NACE hierarhiline struktuur on järgmine [20]:
ISIC and NACE have the same codes at the highest levels, but NACE is more detailed at the lower levels.
ISIC- ja NACE-koodid kattuvad kõrgematel tasanditel, kuid madalamatel tasanditel on NACE üksikasjalikum.
As the NACE code in the context of this study applies to the sector level, at a minimum a 2-digit code (i.e. division level) shall be assigned [21].
Kui käesolevas juhendis määratletud uuringu kontekstis kasutatakse sektori tasandil NACE-koodi, tuleb määrata vähemalt kahekohaline arvkood (st osade tasand) [21].
This complies with the ISIC coding system.
See vastab ISICi kodeerimissüsteemile.
For multi-sector companies, all identifiable NACE codes related to their Product Portfolio shall be assigned.
Kui ettevõtte tegevus hõlmab mitut sektorit, peavad olema määratud kõik selle ettevõtte tooteportfelliga seotud tuvastatavad NACE-koodid.
A company manufacturing t-shirts and trousers belongs to the sector of manufacturers of wearing apparel.
T-särke ja pükse tootev ettevõte kuulub rõivatootmise sektorisse.
The NACE (and ISIC) code of the sector representing manufacturers of wearing apparel is 14.
Rõivatootmise sektori NACE- (ja ISIC-)kood on 14.
If the company does include processes for finishing of the textiles (e.g. bleaching of jeans), it also belongs to the sector representing manufacturers of textiles.
Kui ettevõte tegeleb ka tekstiilitoodete töötlemisega (näiteks teksade pleegitamine), siis kuulub ettevõte ka tekstiilitootmise sektorisse.
The NACE (and ISIC) code related to the sector representing manufacturers of textile is 13.
Tekstiilitootmise sektori NACE- (ja ISIC-)kood on 13.