natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In light of this, the Commission notes that a hypothetical private creditor, in the same situation as the City of Mikkeli, would not have accepted continued rescheduling of the debts.
Seda arvesse võttes märgib komisjon, et võimalik eraõiguslik võlausaldaja ei oleks nõustunud võlgade jätkuva ümberkorraldamisega.
In this context, Finland states that the City of Mikkeli has acted on equal terms with the other creditors of Karjaportti.
Sellega seoses väidab Soome, et Mikkeli linn tegutses võrdsetel tingimustel Karjaportti teiste võlausaldajatega.
In fact, concerning the notified debt rescheduling, the agreement of the private creditors was, according to Finland, conditional on the agreement by the City of Mikkeli.
Seoses teatatud võlgade ümberkorraldamisega oli Soome sõnade kohaselt Mikkeli linna nõusolek tegelikult eraõiguslike võlausaldajatega sõlmitud kokkuleppe tingimus.
Second, it seems that the intended debt rescheduling did not foresee the same conditions for all of the secured creditors.
Teiseks tundub, et võlgade kavandatava ümberkorraldamisega ei nähtud kõikide tagatud nõudega võlausaldajate jaoks ette ühesuguseid tingimusi.
On the basis of the foregoing, the Commission concludes that the measure does not meet the private creditor test and that it provides an advantage to Karjaportti.
Eespool kirjeldatut arvesse võttes järeldab komisjon, et kõnealune meede ei vasta eraõigusliku võlausaldaja kriteeriumile ja annab Karjaporttile eelise.
As regards the other requirements for the existence of state aid within the meaning of Article 107(1) of the TFEU, the Commission notes that the rescheduling was agreed to by the City of Mikkeli and accordingly consists of state resources and is imputable to the state.
Seoses muude riigiabi olemasolu tingimustega ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses märgib komisjon, et võlgade ümberkorraldamisega nõustus Mikkeli linn ning seetõttu on selle näol tegemist riigi ressurssidega ja see on seostatav riigiga.
In addition, the measure can be considered selective.
Peale selle võib meedet pidada valikuliseks.
Finally, it distorts competition and affects trade among the Member States, as described in more detail in recitals 133, 140 and 141.
Lõpuks moonutab see konkurentsi ja kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust, nagu on üksikasjalikumalt kirjeldatud põhjendustes 133, 140 ja 141.
Finland's main argument was that this measure did not involve state aid; it had, however, also notified measure 12 as rescue aid (see recital 1).
Soome peamine väide on see, et kõnealune meede ei hõlmanud riigiabi; Soome oli aga teatanud 12. meetmest kui päästmisabist (vt põhjendus 1).
In fact, when the City of Mikkeli agreed to the debt rescheduling, Karjaportti was in difficulty within the meaning of point 10(c) of the R&R Guidelines 2004 (see recitals 123-129).
Tegelikult oli Karjaportti ajal, mil Mikkeli linn nõustus võlgade ümberkorraldamisega, raskustes 2004. aasta päästmise ja ümberkorraldamise suuniste punkti 10 alapunkti c tähenduses (vt põhjendused 123–129).
Accordingly, the compatibility of the measure in question has to be considered on the basis of the R&R Guidelines 2004.
Seepärast tuleb asjaomase meetme kokkusobivust hinnata 2004. aasta päästmise ja ümberkorraldamise suuniste alusel.
First, the measure does not consist of liquidity support in the form of loan guarantees or loans (point 25 (a) of the R&R Guidelines 2004, but of deferral of payments.
Esiteks ei moodustu meede likviidsustoetusest laenugarantiide või laenudena (2004. aasta päästmise ja ümberkorraldamise suuniste punkti 25 alapunkt a), vaid maksete edasilükkamisest.
It is noted that no restructuring plan within the meaning of point 35 of the R&R Guidelines 2004 was set up.
Märgitakse, et koostatud ei ole ümberkorralduskava 2004. aasta päästmise ja ümberkorraldamise suuniste punkti 35 tähenduses.
Further, it has to be considered whether measure 12 could be compatible on the basis of any other of the exemptions laid down in Article 107(2) and (3) of the TFEU.
Järgnevalt tuleb kaaluda, kas 12. meede võib olla siseturuga kokkusobiv mõne muu ELi toimimise lepingu artikli 107 lõigetes 2 ja 3 sätestatud erandi põhjal.
The exemptions in Article 107(2) of the TFEU do not apply in the present case because this measure does not have a social character, has not been awarded to individual consumers, is not designed to make good damage caused by natural disasters or exceptional occurrences and has not been awarded to the economy of certain areas of the Federal Republic of Germany affected by the division of that country.
ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 2 sätestatud erandid ei ole käesoleval juhul kohaldatavad, sest kõnealuse meetme näol ei ole tegemist sotsiaalabiga, seda ei võimaldatud üksiktarbijatele ega loodusõnnetuste ja erakorraliste sündmuste tekitatud kahju korvamiseks ning seda ei võimaldatud Saksamaa jagamisest kahjustatud Saksamaa Liitvabariigi teatud piirkondade majandusele.
Further exemptions are set out in Article 107(3) of the TFEU.
Täiendavad erandid on sätestatud ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 3.
Accordingly, the Commission concludes that the aid is not eligible for the derogation provided for in Article 107(3)(a) of the TFEU.
Sellest tulenevalt järeldab komisjon, et kõnealuse abi suhtes ei saa kohaldada ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktis a sätestatud erandit.
Article 107(3)(b) of the TFEU states that “aid to promote the execution of an important project of common European interest or to remedy a serious disturbance in the economy of a Member State” may be declared compatible with the internal market.
ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktis b on sätestatud, et siseturuga võib kokkusobivaks pidada „abi üleeuroopalist huvi pakkuva tähtsa projekti elluviimiseks või mõne liikmesriigi majanduses tõsise häire kõrvaldamiseks”.
In view of the foregoing considerations, the Commission concludes that the aid does not qualify for the derogation enshrined in Article 107(3)(b) of the TFEU.
Eespool kirjeldatud kaalutlusi arvesse võttes järeldab komisjon, et kõnealuse abi suhtes ei saa kohaldada ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktis b sätestatud erandit.
On the basis of the foregoing arguments, the Commission considers that measure 12 involves state aid that is not compatible with the internal market.
Eespool esitatud argumentide põhjal leiab komisjon, et 12. meede hõlmab riigiabi, mis ei ole siseturuga kokkusobiv.
As a preliminary remark, the Commission recalls that Finland has, in the context of state aid decision N 715/2006, given a commitment that the activities of Finnvera will be limited to administering state aid schemes.
Sissejuhatava märkusena tuletab komisjon meelde, et Soome on seoses riigiabi käsitleva otsusega N 715/2006 võtnud kohustuse, mille kohaselt Finnvera tegevus piirdub riigiabikavade haldamisega.
On this basis, the Commission has decided on 25 September 2007 (the date of the Commission decision) that the exemption from income tax for Finnvera does not constitute state aid.
Selle põhjal otsustas komisjon 25. septembril 2007 (komisjoni otsuse kuupäeval), et Finnvera vabastamine tulumaksust ei kujuta endast riigiabi.
Measures 13 to 17 have been granted before the Commission decision in case N 715/2006.
meede võimaldati enne komisjoni otsust juhtumi N 715/2006 kohta.
Measure 18 has been granted after the adoption of the Commission decision in case N 715/2006.
meede võimaldati pärast komisjoni otsust juhtumi N 715/2006 kohta.
The Commission therefore has to take into account the commitment given by the Finnish authorities in this case in its assessment of measure 18.
Seepärast peab komisjon arvestama Soome ametiasutuste võetud kohustust 18. meetme hindamisel.
In order to be considered state aid in the sense of Article 107(1) of the TFEU, a measure must be granted directly or indirectly from state resources and it must be imputable to the State.
Selleks, et meedet käsitataks riigiabina ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, peab see otseselt või kaudselt hõlmama riigi ressursse ja olema seostatav riigiga.
Finland has not disputed that measures taken by Finnvera consist of state resources and are imputable to the State.
Soome ei ole vaidlustanud asjaolu, et Finnvera võimaldatud meetmed koosnevad riigi ressurssidest ja on seostatavad riigiga.
According to case law, resources of an undertaking are to be considered state resources if the State is capable, by exercising its dominant influence over such undertakings, to direct the use of their resources [61].
Kohtupraktika kohaselt tuleb äriühingute vahendeid pidada riigi ressurssideks juhul, kui riigil on oma valitseva mõju rakendamise teel selliste äriühingute suhtes võimalik suunata nende vahendite kasutamist [61].
Measures granted by a special financing institution, which can be considered a public sector body according to its statute, are generally imputable to the State [62].
Sellise spetsialiseerunud finantseerimisettevõtte võimaldatud meetmed, keda võib tema põhikirja kohaselt pidada avalik-õiguslikuks asutuseks, on üldiselt seostatavad riigiga [62].
The Court has further explained the notion of imputability in Stardust Marine [63].
Euroopa Kohus on seostatavuse küsimust täiendavalt selgitanud oma kohtuasjas Stardust Marine tehtud otsuses [63].
It provided the following indicators for establishing imputability: integration of the public undertaking into the structures of the public administration; the nature of its activities and the exercise of the latter on the market in normal conditions of competition with private operators; the legal status of the undertaking (in the sense of its being subject to public law or ordinary company law); the intensity of the supervision exercised by the public authorities over the management of the undertaking.
Kohus täpsustas järgmised näitajad, mille põhjal on võimalik seostatavust kindlaks teha: riigi osalusega äriühingu integreeritus riigiasutuste süsteemi, tema tegevuse laad ja asjaolu, kas äriühing tegutseb turul tavapärastes konkurentsitingimustes kõrvuti eraõiguslike äriühingutega, äriühingu õiguslik seisund (st kas selle suhtes kohaldatakse avalikku õigust või tavapärast äriühinguõigust) ja riigi ametiasutuste järelevalve intensiivsus äriühingu juhtimise üle.
In this context, the Commission notes that Finnvera's actions are subject to administrative law, indicating that it is closely linked to the administration.
Sellega seoses täheldab komisjon, et Finnvera tegevuse suhtes kohaldatakse haldusõigust, mis näitab, et äriühing on tihedalt seotud avaliku haldusega.
Finnvera is a 100 % state owned special financing company, which enjoys a State guarantee and is mainly providing state aid and financing which is not readily available on the market, such as export credits.
Finnvera on 100 % riigile kuuluv spetsialiseerunud äriühing, millele laieneb riigi garantii ning mis pakub peamiselt riigiabi ja selliseid rahalisi vahendeid, mis ei ole turul vabalt kättesaadavad, näiteks ekspordikrediiti.
Therefore, although its activities may overlap on the margins with commercial banks, it does not exercise its activities in normal conditions of competition with private operators.
Seepärast ei tegutse ta tavapärastes konkurentsitingimustes kõrvuti eraõiguslike äriühingutega, kuigi tema tegevus võib piiratud ulatuses kattuda kommertspankade tegevusega.
In light of this, the Commission considers that measures taken by Finnvera consist of state resources and are imputable to Finland.
Seda arvesse võttes leiab komisjon, et Finnvera võetud meetmete näol on tegemist riigi ressurssidega ja need on seostatavad Soome riigiga.
Concerning the question whether measure 13 provides an advantage to the beneficiary, contrary to Finland's view, the measure was not granted together with private creditors at the same conditions.
Seoses küsimusega, kas 13. meetmega antakse abisaajale eelis, ei võimaldatud meedet vastupidiselt Soome väidetele koos eraõiguslike võlausaldajatega ja nendega samadel tingimustel.
First, as explained above, the Commission relies on the Guarantee Notice 2008 when assessing the measure (see recital 134).
Esiteks, nagu on selgitatud eespool, lähtub komisjon meetme hindamisel 2008. aasta garantiisid käsitlevast teatisest (vt põhjendus 134).
According to point 3.2 of the Guarantee Notice 2008, the existence of state aid within an individual state guarantee can be ruled out if the borrower is not in financial difficulty.
aasta garantiisid käsitleva teatise punkti 3.2 kohaselt saab üksikgarantiide puhul riigiabi välistada juhul, kui laenusaaja ei ole finantsraskustes.
As the Commission considers that Karjaportti was already in difficulty, within the meaning of the R&R Guidelines 1999, in March 2004 (see recitals 123-128), the application of the Guarantee Notice can be excluded.
Kuna komisjon leiab, et 1999. aasta päästmise ja ümberkorraldamise suuniste tähenduses oli Karjaportti 2004. aasta märtsis juba raskustes (vt põhjendused 123–128), võib välistada garantiisid käsitleva teatise kohaldamise.
Finland also brings forward that the guarantee was subject to a high fee.
Ühtlasi väidab Soome, et garantiilt nõuti suurt garantiitasu.
In light of Karjaportti's financial difficulties at the time of granting of the guarantee, it is, however considered that the guarantee fee charged by Finnvera is not a market fee.
Garantii andmise aegseid Karjaportti finantsraskusi arvesse võttes leitakse aga, et Finnvera nõutud garantiitasu näol ei olnud tegemist turul kehtiva garantiitasuga.
In fact, the beneficiary had total financing costs of [5-8]% for the loan together with the guarantee, whereas the Reference Rate applicable at that time was 4.43 %, to which at least 400 basis points would have to be added, considering the beneficiary's financial difficulties.
Koos garantiitasuga moodustasid abisaaja laenu rahastamise kulud tegelikult kokku [5–8] %, samas kui asjaomasel ajal kohaldatav viiteintressimäär oli 4,43 %, millele tuleb abisaaja finantsraskusi arvestades lisada vähemalt 400 baaspunkti.
Furthermore, to be considered state aid, a measure must be specific or selective in that it favours only certain undertakings or the production of certain goods.
Lisaks peab meede selleks, et seda käsitataks riigiabina, olema konkreetne või valikuline, soodustades ainult teatavaid äriühinguid või teatavate kaupade tootmist.
Measure 13 was granted to Karjaportti, one specific company.
meede võimaldati Karjaporttile, ühele konkreetsele äriühingule.
Therefore, the Commission considers that it constitutes a selective advantage to the beneficiary.
Seepärast leiab komisjon, et sellega antakse abisaajale valikuline eelis.
In addition, the Commission has to consider whether measure 13 is likely to distort competition and affect trade between the Member States.
Peale selle peab komisjon kaaluma, kas 13. meede tõenäoliselt moonutab konkurentsi ja kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust.
In this context, Finland argues that the aid element of the guarantee was below the de minimis threshold.
Sellega seoses väidab Soome, et garantii abielement jäi alla vähese tähtsusega abi piirmäära.
When measure 13 was granted, Commission Regulation (EC) No 69/2001 of 12 January 2001 on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to de minimis aid [64] ('the de minimis Regulation 2001') was applicable [65].
meetme võimaldamise ajal kohaldati komisjoni 12. jaanuari 2001. aasta määrust (EÜ) nr 69/2001, mis käsitleb EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes [64] (edaspidi „2001. aasta vähese tähtsusega abi käsitlev määrus”) [65].
One of the requirements for applying the de minimis Regulation 2001 is that the total de minimis aid granted to an enterprise must not exceed EUR 100000 over any period of three years.
Üks 2001. aasta vähese tähtsusega abi käsitleva määruse kohaldamise tingimus on see, et ühele äriühingule antava vähese tähtsusega abi kogusumma ei tohi ületada kolme aasta jooksul 100000 eurot.
The guarantee under assessment only amounted to EUR 91000, that is to say it would even respect the ceiling of EUR 100000 if the whole amount had to be taken into account as aid element.
Hinnatava garantii summa oli üksnes 91000 eurot, mis tähendab seda, et see oleks jäänud 100000 euro suuruse ülemmäära piiresse isegi juhul, kui abielemendina oleks arvestatud kogu summat.
It has, however, to be determined whether measure 13 has to be assessed together with measure 4, a guarantee which the City of Mikkeli granted in March 2004, only 9 days prior to measure 13, the guarantee granted by Finnvera.
Tuleb aga kindlaks teha, kas 13. meedet peaks hindama koos 4. meetmega, st garantiiga, mille Mikkeli linn andis 2004. aasta märtsis ainult üheksa päeva enne 13. meedet ehk Finnvera antud garantiid.
In light of this close link between the two measures, the Commission considers that measure 4 and measure 13 have to be seen as one measure for the purpose of applying the ceiling of EUR 100000 ceiling of the de minimis Regulation 2001.
Võttes arvesse sellist tihedat seost kahe meetme vahel, leiab komisjon, et 2001. aasta vähese tähtsusega abi käsitlevas määruses sätestatud 100000 euro suuruse piirmäära kohaldamisel tuleb 4. ja 13. meedet käsitada ühe meetmena.
Finally, Finland argues that measure 13 is the continuation of already existing liabilities and that hence Finnvera's exposure is not increased.
Lõpuks väidab Soome, et 13. meetmega jätkati juba kehtivaid kohustusi ja seetõttu ei suurenenud Finnvera risk.
Finland presented a similar argument in relation to measure 4.
Soome esitas sama argumendi ka seoses 4. meetmega.
By the same token as for measure 4, the Commission does not consider measure 13 as mere continuation of a previously granted measure (see recitals 164-165).
Lähtudes samast arutluskäigust kui 4. meetme puhul, ei pea komisjon 13. meedet üksnes varem võimaldatud meetme jätkamiseks (vt põhjendused 164–165).
On the basis of the foregoing, the Commission concludes that measure 13 constitutes state aid.
Eespool kirjeldatu põhjal järeldab komisjon, et 13. meede kujutab endast riigiabi.
Finland did not bring forward any arguments as regards the compatibility of measure 13.
Soome ei esitanud mingeid argumente 13. meetme siseturuga kokkusobivuse kohta.
As Karjaportti was in difficulty when Finnvera granted the guarantee (see recitals 123-128), the Commission first assesses whether it is compatible as rescue and restructuring aid according to the R&R Guidelines.
Kuna Karjaportti oli Finnvera garantii andmise ajal raskustes (vt põhjendused 123–128), hindab komisjon kõigepealt seda, kas see meede on päästmis- ja ümberkorraldamisabina siseturuga kokkusobiv päästmise ja ümberkorraldamise suuniste alusel.
At the time of time of granting, the R&R Guidelines 1999 were applicable [66].
Garantii andmise ajal olid kohaldatavad 1999. aasta päästmise ja ümberkorraldamise suunised [66].
According to the R&R Guidelines 1999, a rescue aid has to meet certain requirements, which are not all fulfilled by the measure in question.
aasta päästmise ja ümberkorraldamise suuniste kohaselt peab päästmisabi vastama teatavatele tingimustele, mis kõik ei ole uuritavate meetmete puhul täidetud.
First, the guarantee was not linked to a loan that was to be reimbursed over a period of not more than twelve months after disbursement of the last instalment to the firm (point 23(b) of the R&R Guidelines 1999).
Esiteks ei olnud garantii seotud laenuga, mis tuli tagasi maksta hiljemalt kaheteistkümne kuu jooksul pärast viimase osamakse tegemist kõnealusele äriühingule (1999. aasta päästmise ja ümberkorraldamise suuniste punkti 23 alapunkt b).
Second, Finland did not provide any information that the aid was warranted on the grounds of serious social difficulties and had no unduly adverse spillover effects on other Member States (point 23(c) of the R&R Guidelines 1999).
Teiseks ei esitanud Soome mingit teavet selle kohta, et abi oli põhjendatud tõsiste sotsiaalsete raskustega ja sellel ei olnud lubamatut kahjulikku kõrvalmõju teistele liikmesriikidele (1999. aasta päästmise ja ümberkorraldamise suuniste punkti 23 alapunkt c).
Third, the guarantee was neither reimbursed within 6 months nor had a restructuring plan within the meaning of the R&R Guidelines 1999 been set up (point 23(d) of the R&R Guidelines 1999).
Kolmandaks ei olnud garantii kuue kuu jooksul lõppenud ning ei olnud esitatud ümberkorralduskava 1999. aasta päästmise ja ümberkorraldamise suuniste tähenduses (1999. aasta päästmise ja ümberkorraldamise suuniste punkti 23 alapunkt d).
Lastly, there are no indications that the guarantee was restricted to the amount needed to keep the firm in business for the period during which the aid was authorised (point 23(e) of the R&R Guidelines 1999).
Lõpuks ei viita miski sellele, et abi piirdus summaga, mis oli vajalik äriühingu tegevuse jätkamiseks ajavahemikul, milleks abi oli lubatud (1999. aasta päästmise ja ümberkorraldamise suuniste punkti 23 alapunkt e).
Further, it has to be considered whether measure 13 could be compatible on the basis of any other of the exemptions laid down in Article 107(2) and (3) of the TFEU.
Järgnevalt tuleb kaaluda, kas 13. meede võib olla siseturuga kokkusobiv mõne muu ELi toimimise lepingu artikli 107 lõigetes 2 ja 3 sätestatud erandi põhjal.
For the same reasons as set out above for measure 4 and measure 5 (see recitals 179–186), the Commission considers that none of the exemptions is met.
Samadel põhjustel, mida on kirjeldatud eespool 4. ja 5. meetme puhul (vt põhjendused 179–186), leiab komisjon, et ühegi erandi tingimused ei ole täidetud.
Therefore, the Commission concludes that measure 13 involves state aid that is not compatible with the internal market.
Seepärast järeldab komisjon, et 13. meede hõlmab riigiabi, mis ei ole siseturuga kokkusobiv.
Finland argues that the measure was foreseen in the restructuring programme for the court-supervised restructuring proceedings and that Finnvera took the measure together with private creditors.
Soome väidab, et meede oli ette nähtud kohtu järelevalve all toimuva ümberkorraldamise raames koostatud ümberkorraldamiskavaga ning et Finnvera võimaldas asjaomase meetme koos eraõiguslike võlausaldajatega.
It is true that the measure was already foreseen in the restructuring programme for both private and public creditors of Karjaportti.
Vastab tõele, et meede oli ümberkorralduskavaga ette nähtud nii seoses Karjaportti eraõiguslike kui ka avalik-õiguslike võlausaldajatega.
First, following the logic of the BP Chemicals case (see recitals 189-191), it has to be determined whether the market economy investor principle can be applied to measure 14.
Kohtuasjas BP Chemicals kasutatud arutluskäiku (vt põhjendused 189–191) järgides tuleb kõigepealt kindlaks teha, kas 14. meetme suhtes saab kohaldada turumajandusliku investori põhimõtet.
In this context, the Commission notes that measures 4, 5 and 13 were taken before the beginning of the court-supervised restructuring proceedings, whereas measure 14 was taken in the course of such proceedings.
Sellega seoses täheldab komisjon, et 4., 5. ja 13. meede võeti enne kohtu järelevalve all toimuva ümberkorraldamise algust, samas kui 14. meede võeti kõnealuse ümberkorraldamise jooksul.
For the reasons set out above in recitals 189–191, the Commission considers that measure 14 can be severed from measures 4, 5, and 13.
Eespool põhjendustes 189–191 kirjeldatud põhjustel leiab komisjon, et 14. meedet on võimalik eristada 4., 5. ja 13. meetmest.
In addition, measure 14 was even foreseen in the restructuring programme itself, which had the purpose of bringing the company back on track.
Peale selle oli 14. meede ette nähtud juba ümberkorralduskavaga, mille eesmärk oli taastada äriühingu normaalne olukord.
Second, as regards the application of the market economy investor principle to the measure at hand, the Commission considers that the loans granted by the private creditors […] and by […] are comparable to the loan granted by Finnvera.
Teiseks leiab komisjon seoses turumajandusliku investori põhimõtte kohaldamisega asjaomase meetme suhtes, et eraõiguslike võlausaldajate […] ja […] antud laenud olid võrreldavad Finnvera antud laenuga.