natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The exporters concerned and a group of importers argued that the reopening was destined to fail for the reason that the infringement of the rights of defence and the failure to state reasons in case of a definitive anti-dumping regulation cannot be rectified in isolation and retroactively.
Asjaomased eksportijad ja üks importijate rühm väitsid, et taasalustamine on määratud ebaõnnestuma põhjusel, et kaitseõiguste rikkumist ja põhjenduste puudumist lõpliku dumpinguvastase määruse puhul ei ole võimalik heastada eraldiseisvalt ja tagasiulatuvalt.
In particular, it was argued that the rights of defence of the interested parties were to be protected during the ongoing anti-dumping proceeding, i.e. before adoption of the measure, and the proper statement of reasons for the definitive anti-dumping regulation was to be provided no later than at the adoption of the original Regulation.
Täpsemalt väideti, et huvitatud isikute kaitseõigusi on vaja kaitsta käimasoleva dumpinguvastase menetluse käigus, s.o enne meetme vastuvõtmist, ning lõpliku dumpinguvastase määruse nõuetekohased põhjendused on vaja esitada hiljemalt algse määruse vastuvõtmise ajaks.
It was also argued that a legal act based on an inadequate statement of reason is, and remains, ineffective from the start and the intended measure can only become effective by adopting a new legal act with a proper statement of reasons.
Samuti väideti, et ebapiisavatele põhjendustele tuginev õigusakt on juba algusest saadik ebatõhus ja jääb ebatõhusaks ka edaspidi ning kavandatud meedet on võimalik muuta tõhusaks vaid nõuetekohaste põhjendustega uue õigusakti vastuvõtmise teel.
Inadequate disclosure
Ebapiisav teavitamine
The exporters concerned and a group of importers claimed that the disclosure was not sufficient to remedy the legal errors identified by the General Court for the reasons set out below.
Asjaomased eksportijad ja üks importijate rühm väitsid, et teatavakstegemisest ei piisanud Üldkohtu tuvastatud õigusnormide rikkumise heastamiseks allpool osutatud põhjustel.
The exporters concerned together with a group of importers argued that the violation of Union law found by the General Court affected the entirety of the findings and the outcome of the injury margin calculation, which required a new process to be launched taking into account the most recent injury data.
Asjaomased eksportijad koos importijate rühmaga väitsid, et Üldkohtu tuvastatud liidu õiguse rikkumine mõjutas järelduste terviklikkust ja kahjumarginaali arvutamise tulemust, mistõttu oli vaja algatada uus protsess, võttes arvesse uusimaid kahjuandmeid.
Furthermore, the same parties argued that the Commission failed to recognise correctly the scope and consequences of its infringement.
Lisaks väitsid nimetatud isikud, et komisjon ei mõistnud õigesti oma rikkumise ulatust ja tagajärgi.
It was argued that, contrary to the Commission’s interpretation, the legal infringements established by to General Court did not relate exclusively to the calculation of the 2 % uplift of the import costs of the Chinese products (post-importation costs) and the transport costs of the products produced by Union producers.
Väideti, et vastupidiselt komisjoni tõlgendusele ei olnud Üldkohtu tuvastatud õigusrikkumised seotud üksnes Hiina toodete impordikulude (impordijärgsete kulude) ja liidu tootjate toodetud toodete transpordikulude 2 % kasvu arvutamisega.
The importers concerned argued that those infringements related at the very least to the entire determination of the injury margin.
Asjaomased importijad väitsid, et kõnealused rikkumised hõlmasid vähemalt kogu kahjumarginaali kindlaksmääramist.
In this context it was argued that the disclosure sent at the reopening failed to address the question of the comparability of the level of trade and how the method chosen by the Commission for the comparison of the import and Union prices was justified against the background of the market environment concerned, i.e. whether the products produced by Union producers and the imported goods are in fact in competition with each other ‘in the warehouse of the Hamburg importers’.
Selles kontekstis väideti, et taasalustamisel saadetud teatavakstegemist käsitlevas dokumendis ei pööratud tähelepanu kaubandustasandi võrreldavuse küsimusele ega sellele, kas meetod, mille komisjon valis impordi- ja liidu hindade võrdlemiseks, oli asjakohase turukeskkonna tausta arvestades õigustatud, st kas liidu tootjate toodetud tooted ja imporditud kaubad „Hamburgi importijate laos” ka tegelikult omavahel võistlevad.
The exporters concerned and a group of importers argued that the information on the level of trade determination provided at the time of reopening remained far too general to enable the parties to understand why the comparison of the import price and the Union industry price was done at the same level of trade and it largely left unexplained the factors which emerged from the investigation on which that calculation was based.
Asjaomased eksportijad ja üks importijate rühm väitsid, et taasalustamise ajal pakutud teave kaubandustasandi kindlaksmääramise kohta oli suures osas liiga üldine, et võimaldada pooltel mõista, miks impordihinda ja liidu tootmisharu hinda võrreldi samal kaubandustasandil, ega selgitanud enamjaolt tegureid, mis tulenesid uurimisest, millel asjakohane arvutus põhines.
It did not deal with the issue why the 2 % uplift in question, which contained neither the operating and administrative expenses (SG&A) nor a profit margin of the importers, was appropriate to achieve comparability of the selling prices of the Union producers with the import prices of the exporting Chinese producers.
See ei käsitlenud küsimust, miks kõnealune 2 % kulude kasv, mis ei sisaldanud ei toimimis- ja halduskulusid (müügi-, üld- ja halduskulusid) ega importijate kasumimarginaali, oli asjakohane, et saavutada liidu tootjate müügihindade ja Hiina eksportivate tootjate impordihindade võrreldavust.
The same parties argued that no findings of any kind were made regarding the assumption that the Union producers sold the goods exclusively via importers.
Nimetatud isikud väitsid, et ei tehtud ühtegi järeldust eelduse kohta, et liidu tootjad müüsid kaupu üksnes importijate kaudu.
Also, it was argued that the underlying reasoning for the selected level of trade that the Union producers sold exclusively to importers was refuted since according to the disclosed information only 62 % of the sales of Union producers went to the independent importers.
Samuti väideti, et kaubandustasandi valikut õigustav põhjendus, et liidu tootjad müüvad üksnes importijatele, on ümber lükatud, sest avalikustatud teabe kohaselt läks vaid 62 % liidu tootjate müügist sõltumatutele importijatele.
The parties argued that the Commission appeared to ignore the fact that allegedly 38 % of the Union production had not been sold through importers, meaning that in respect of these sales imported products were competing at a different level of trade.
Asjaomased isikud väitsid, et komisjon eiras asjaolu, et väidetavalt 38 % liidu toodangust ei müüdud importijate kaudu, mis tähendab, et kõnealuse müügi tõttu võistlesid imporditud tooted erineval kaubandustasandil.
For this part of sales, it was argued, the method used by the Commission to determine the injury margin was inappropriate as the importers’ prices should have been adjusted by adding post-importation costs, selling, general and administrative expenses and an appropriate profit margin of the independent importer.
Selle müügiosa puhul, nagu väideti, ei olnud meetod, mida komisjon kasutas kahjumarginaali kindlaksmääramiseks, asjakohane, sest importijate hindu oleks tulnud kohandada, lisades neile sõltumatu importija impordijärgsed kulud, müügi-, üld- ja halduskulud ning asjakohase kasumimarginaali.
In the light of these corrections the injury margin would have been reduced for 38 % of the Union goods, which would lead to an overall reduction in the injury margin and a following substantial reduction in the anti-dumping duties.
Kõnealust korrektsiooni silmas pidades oleks kahjumarginaal 38 % puhul liidu kaupadest vähenenud, tuues kaasa kahjumarginaali üldise vähenemise ja sellest lähtuvalt dumpinguvastaste tollimaksude olulise vähenemise.
As a result, the parties argued that the Commission failed to develop an appropriate method to determine the injury margin for all imports which would have taken account of the actual market conditions.
Selle tulemusel väitsid asjaomased isikud, et komisjon ei suutnud kogu impordi kahjumarginaali kindlaksmääramiseks välja töötada asjakohast meetodit, millega võetaks arvesse tegelikke turutingimusi.
It was argued that there was a need for differentiated consideration of the sales of the products of the Union producers for the determination of the injury margin in view of the different distribution channels of the Union producers.
Väideti, et kahjumarginaali kindlaksmääramiseks liidu tootjate erinevaid turustamiskanaleid silmas pidades oleks vaja liidu tootjate toodete müügi eristatud arvestamist.
The parties called for the Commission to provide a detailed description and analysis of the evidence verified in respect of trade flows and related volumes supporting its findings and to disclose that relevant information, which was not confidential.
Asjaomased isikud palusid komisjonilt üksikasjalikku kirjeldust ja analüüsi tema järeldusi toetava tõendusmaterjali kohta, mida on kaubavoogude ja vastavate koguste suhtes kontrollitud, ning mittekonfidentsiaalse asjakohase teabe avalikustamist.
A group of importers also contested the ‘stereotype reference’ to the confidentiality of the data as a result of which the exporting producers and Union importers were barred from access to relevant sources necessary for them to determine whether, in the light of the structure of the market, the adjustment in dispute was appropriate in that it made it possible to compare the export price and the Union industry price at the same level of trade.
Üks importijate rühm vaidlustas ka „stereotüüpse viite” andmete konfidentsiaalsusele, mille tulemusel eksportivatel tootjatel ja liidu importijatel puudus juurdepääs asjakohastele allikatele, mida nad vajasid, et määrata kindlaks, kas vaidlusalune kohandus oli asjakohane, et võimaldada võrrelda ekspordihinda ja liidu tootmisharu hinda samal kaubandustasandil.
The importers concerned argued that this claim was upheld by the General Court in paragraph 86 of the Xinshiji judgment.
Asjaomased importijad väitsid, et seda nõuet kinnitas Üldkohus Xinshiji otsuse punktis 86.
The exporters concerned opposed the increase of the Union industry’s ex-works selling price to include the costs of delivering to the importer’s warehouse on the grounds that it goes against the concept of internal market and that the trade defence measures are not meant to remedy cost disadvantages of the Union industry due to the location of its production facilities.
Asjaomased eksportijad esitasid vastuväite liidu tootmisharu tehasehinna tõstmisele eesmärgiga arvata hinna sisse kulud, mis kaasnevad kauba toimetamisega importija lattu, tuues põhjenduseks, et see läheb vastuollu siseturu kontseptsiooniga ning et kaubanduse kaitsemeetmed ei ole mõeldud liidu tootmisharu tootmisrajatiste asukohast tingitud liidu tootmisharu kuluhalvemuse vähendamiseks.
The exporters concerned and a group of importers argued that the Commission should have taken into account the fact that the importers had higher transhipment costs because the Chinese products were delivered in containers, while the products produced by Union producers were palletised for transportation by truck and therefore could immediately be re-expedited to customers without any further manipulation, which reduced the handling charges by 50 % or 7 EUR/tonne.
Asjaomased eksportijad ja üks importijate rühm väitsid, et komisjon oleks pidanud arvesse võtma asjaolu, et importijatel olid suuremad ümberlaadimiskulud, sest Hiina tooteid transporditi konteinerites, liidus toodetud tooted aga laaditi veoautoga transportimiseks kaubaalustele, mistõttu neid oli võimalik viivitamata ilma täiendava käitlemiseta klientidele kätte toimetada, mis vähendas käitlemiskulusid 50 % võrra ehk seitsme euro võrra tonni kohta.
A group of importers argued that the Commission overlooked, for a percentage of the Union industry products which were in fact distributed via an importer, that the transport costs for the Union industry goods to the importers’ warehouse were incurred only if the preserved mandarins had been ‘physically’ made available in the warehouse of the importer concerned.
Üks importijate rühm väitis, et teatava protsendimäära puhul liidu tootmisharu toodetest, mida turustati tegelikult importija kaudu, ei võtnud komisjon arvesse, et kulud, mis kaasnevad liidu tootmisharu kaupade transportimisega importija lattu, tekkisid vaid juhul, kui mandariinidest valmistatud konservid olid muudetud asjaomase importija laos „füüsiliselt” kättesaadavaks.
In fact, however, the bulk of the products sold by the Union producers via importers were delivered directly by the Union producers to the importers’ customers.
Tegelikult aga toimetasid liidu tootjad enamiku tooteid, mida nad müüsid importijate kaudu, otse importijate klientideni.
This was claimed to procure a considerable cost advantage for the Union producers compared to imported products and, if it had been properly taken into consideration, a smaller injury margin would have resulted than that determined on the basis of the Commission’s calculation method.
See oli suunatud liidu tootjatele märkimisväärse hinnaeelise andmisele võrreldes imporditavate toodetega ning kui seda oleks piisavalt arvesse võetud, oleks kahjumarginaal selle tulemusena väiksem kui komisjoni arvutusmeetodi alusel kindlaks määratud kahjumarginaal.
The association of importers and some importers objected to the figure (EUR 90) used as a basis for the calculation of the transport costs.
Importijate ühendus ja mõned importijad esitasid vastuväite arvväärtusele (90 eurot), mille alusel arvutati transpordikulusid.
The parties claimed that the transport costs chosen were too high, referring probably to transport by truck.
Asjaomased isikud väitsid, et valitud transpordikulud olid liiga suured, lähtudes arvatavasti veoautoga transportimisest.
However, according to the information of the parties, the majority of goods was transported by vessels, which is a much cheaper mode of transport.
Pooltelt saadud teabe kohaselt transporditi enamik kaupu aga laevadega, mis on palju odavam transportimise viis.
The parties asked for an explanation concerning the inclusion of terminal handling charges and the costs for trucking to the importer’s premises in the post-importation costs.
Asjaomased isikud palusid selgitust seoses terminali käitlustasude ja veoautoga importija valdustesse transportimise kulude kaasamisega impordijärgsetesse kuludesse.
In respect of the argument that the investigation should not have been reopened while the validity of the original Regulation had been challenged in Case C-338/10 (recital 64), the Commission explained that it acted under the presumption of legality.
Seoses väitega, et uurimist ei oleks tohtinud taasalustada ajal, mil algse määruse kehtivus oli kohtuasjas C-338/10 vaidlustatud (põhjendus 64), selgitas komisjon, et ta lähtus õiguspärasuse eeldusest.
In respect of claims concerning the premature reopening subject to the pending appeal Case C-195/11 P (recital 65) the Commission considers the argument without object, given that the reopening was based on the findings of the General Court.
Komisjon leiab, et väidetel seoses ennatliku taasalustamisega poolelioleva kohtuasja C-195/11P ajal (põhjendus 65) puudub eesmärk, sest taasalustamine põhines Üldkohtu järeldustel.
Furthermore, the appeal has in the meantime been withdrawn.
Lisaks sellele on kaebus vahepeal tagasi võetud.
In respect of the claims for a new investigation it has to be underlined that the partial reopening has as its objective to remedy only of the violation of the rights of defence identified by the General Court, not to reopen the entire proceeding.
Seoses uut uurimist käsitlevate väidetega tuleb toonitada, et osalise taasalustamise eesmärk on üksnes Üldkohtu tuvastatud kaitseõiguste rikkumise heastamine, mitte kogu menetluse taasalustamine.
However, the Commission will advise the parties concerned that they have the possibility to request the initiation of an interim review, as prescribed in Article 11(3) of the basic Regulation, if they want the Institutions to verify their claim that on the basis of more recent data, there is no more injury.
Komisjon teeb siiski asjaomastele isikutele teatavaks, et neil on võimalus taotleda vahepealse läbivaatamise algatamist, nagu on sätestatud algmääruse artikli 11 lõikes 3, kui nad soovivad, et asjaomased institutsioonid kontrolliksid nende väidet, et hilisemate andmete põhjal kahju puudub.
With regards to the claim that the injury analysis should be based on more recent data (recital 66), it is observed that any more recent data will be influenced by the fact that an antidumping duty has been in place.
Seoses väitega, et kahju analüüs peaks põhinema uuematel andmetel (põhjendus 66), tuleks märkida, et kõiki uuemaid andmeid mõjutab asjaolu, et dumpinguvastane tollimaks on sisse seatud.
Therefore, the appropriate instrument to analyse more recent data is an interim review as prescribed in Article 11(3) of the basic Regulation, and not a new investigation (see also recital 43 above).
Seepärast on uuemate andmete analüüsimisel asjakohaseks vahendiks algmääruse artikli 11 lõikes 3 sätestatud vahepealne läbivaatamine, mitte uus uurimine (vt ka põhjendus 43).
As regards the doubt concerning the impartiality and fairness of the proceeding (recital 67), this is based on a misunderstanding that the Commission rejected the request for an interim review.
Kahtlus seoses menetluse erapooletuse ja õiglusega (põhjendus 67) põhineb arusaamatusel, et komisjon lükkas tagasi vahepealse läbivaatamise taotluse.
The Commission’s Services informed the respective parties by letter of 6 September 2011 that on the basis of the information provided to that date no decision could be taken whether or not a review could be initiated.
Komisjoni talitused teatasid asjaomastele isikutele 6. septembri 2011. aasta kirjaga, et kõnealuseks kuupäevaks laekunud teabe põhjal ei ole võimalik ühtegi otsust langetada, hoolimata läbivaatamise algatamise võimalikkusest.
The points which required further clarification or evidence were outlined.
Osutati ka punktidele, mis vajasid täiendavat selgitamist või tõendamist.
The parties were informed about this at the hearing of 29 February 2012 and were invited to continue the discussion with the relevant Commission service.
Pooli teavitati sellest 29. veebruari 2012. aasta ärakuulamisel ning neid kutsuti üles jätkama arutelu asjaomase komisjoni talitusega.
The Commission services will inform them that they can pursue their request as of the date of entry into force of this Regulation.
Komisjoni talitused teavitavad neid võimalusest jätkata taotlemist alates käesoleva määruse jõustumise kuupäevast.
The one-year period provided for in Article 11(3) of the basic Regulation does not apply in the case at hand, as this would run counter its objective, which is that there should be a minimum amount of time between the initial investigation period and an interim review.
Algmääruse artikli 11 lõikega 3 ette nähtud aastast perioodi kõnealusel juhul ei kohaldata, sest see töötaks vastu oma eesmärgile, milleks on minimaalse ajavahemiku jätmine esialgse uurimisperioodi ja vahepealse läbivaatamise vahele.
In the present case, this minimum amount of time has been observed.
Kõnealusel juhul on nimetatud minimaalsest ajavahemikust kinni peetud.
As regards the argument concerning the retroactive remedy of the breach of rights of defence (recital 68) the Commission considers that as a consequence of the judgement of the General Court, the investigation has been reopened at the point where the illegality occurred.
Seoses väitega kaitseõiguste rikkumise tagasiulatuva heastamise kohta (põhjendus 68) märgib komisjon, et Üldkohtu otsuse tulemusel on uurimist taasalustatud punktist, kus ebaseaduslikkus ilmnes.
The parties have now a possibility to exercise their rights to the extent they were prevented from doing as established by the General Court.
Nüüd on pooltel võimalus kasutada oma õigusi määral, mil nende kasutamist takistati, nagu on ette näinud Üldkohus.
Furthermore, the duties will be imposed only for the future.
Lisaks sellele kehtestatakse tollimaksud vaid edasiulatuvalt.
Against this background the Commission considers that there is no issue of retroactive remedy as claimed by the parties and this argument of the parties has to be therefore dismissed.
Selle taustal leiab komisjon, et tagasiulatuv heastamine, mille kohta pooled esitasid väite, ei ole asjakohane ning seepärast tuleb asjaomaste isikute kõnealune väide tagasi lükata.
As regards the argument concerning the inadequate statement of reasons (recital 69), the very purpose of the reopening is to remedy the lack of reasoning and to base the new legal act on a complete statement of reasons.
Seoses väitega ebapiisava põhjendamise kohta (põhjendus 69) on taasalustamise põhieesmärk põhjenduste puudumise heastamine ja uue õigusakti rajamine täieulatuslikele põhjendustele.
It is therefore considered that this argument of the parties is addressed.
Seepärast ollakse seisukohal, et asjaomaste isikute kõnealune väide on asjakohane.
In respect of the scope of the judgment (recital 72) the purpose of the reopening is to establish the appropriate level of trade, and in particular to clarify why the post-importation cost adjustment of the CIF export price was necessary to ensure that the comparison of the export price and of the Union industry price was done at the same level of trade.
Seoses kohtuotsuse ulatusega (põhjendus 72) on taasalustamise eesmärk määrata kindlaks asjakohane kaubandustasand ning eriti selgitada, miks oli vaja kohandada CIF-ekspordihinna impordijärgset kulu, et tagada ekspordihinna ja liidu tootmisharu hinna võrdlemine samal kaubandustasandil.
The argument of the parties has to be, therefore, dismissed.
Seepärast tuleb asjaomaste isikute asjakohane väide tagasi lükata.
As regards the claims concerning the deficiency of the disclosure document of 5 December 2011 in respect of the explanation of level of trade applied in this case (in particular, recitals 73 to 76), the parties were provided with additional information and explanation at several occasions, namely in points 4 and 5 of the disclosure document of 5 December 2011 as well as during the hearings of 29 February 2012.
Kuivõrd on tegu väidetega 5. detsembri 2011. aasta teatavakstegemist käsitleva dokumendi puuduste kohta seoses kõnealusel juhul kohaldatud kaubandustasandi selgitusega (eelkõige põhjendused 73–76), pakuti asjaomastele isikutele lisateavet ja selgitusi mitmel juhul, täpsemalt 5. detsembri 2011. aasta teatavakstegemist käsitleva dokumendi punktides 4 ja 5, aga ka 29. veebruari 2012. aasta ärakuulamistel.
For the sake of full clarity on this point, the findings concerning the level of trade are summarised as follows:
Täieliku selguse huvides võetakse järeldused kaubandustasandi kohta kokku järgmiselt:
The investigation showed that the canned mandarins are only produced in one Spanish region (Valencia) and are mainly sold in Germany and United Kingdom.
uurimine näitas, et konserveeritud mandariine toodetakse vaid ühes Hispaania piirkonnas (Valencias) ning müüakse peamiselt Saksamaal ja Ühendkuningriigis.
The proportion of Union sales to Germany and United Kingdom was established to represent 62 % of the total Union sales.
Tehti kindlaks, et liidu müük Saksamaale ja Ühendkuningriiki moodustas 62 % liidu kogumüügist;
On the basis of the verified data it was established that during the IP the Union producers and the Chinese exporters sold essentially to the same customers, i.e. to traders or distributors.
kontrollitud andmete põhjal tehti kindlaks, et liidu tootjad ja Hiina eksportijad müüsid uurimisperioodil põhiolemuselt samadele klientidele, s.o kaubandusettevõtjatele ja levitajatele;