natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The most important recommendations advocated in the de Larosière report and later implemented in the Union were the establishment of a singlerulebook and a European framework for macroprudential supervision where both elements in combination were aimed at ensuring financial stability.
Kõige olulisemad de Larosière’i aruandes esitatud ja hiljem liidus rakendatud soovitused olid ühtsete eeskirjade kogumiku arendamine ja makrotasandi usaldatavusjärelevalve Euroopa raamistiku loomine ning mõlemad elemendid suunati kombineeritult finantsstabiilsuse tagamisele.
The single rulebook ensures a robust and uniform regulatory framework facilitating the functioning of the internal market and prevents regulatory arbitrage opportunities.
Ühtne eeskirjade kogumik tagab kindla ja ühtse õigusraamistiku, mis soodustab siseturu toimimist ja kõrvaldab õigusliku arbitraaži tekkimise võimalused.
Within the internal market for financial services, macroprudential risks may however differ in a number of ways with a range of national specificities resulting in variances being observed for example with regard to the structure and size of the banking sector compared to the wider economy and the credit cycle.
Finantsteenuste siseturul võivad makrotasandi usaldatavusriskid erineda mitut moodi tulenevalt riikide eripäradest, mis tähendab, et varieeruvust võib märgata näiteks pangandussektori struktuuris ja suuruses võrrelduna laiema majanduse ja krediiditsükliga.
A number of tools to prevent and mitigate macroprudential and systemic risks have been built into this Regulation and Directive 2013/36/EU ensuring flexibility while at the same time ensuring that the use of those tools are subject to appropriate control in order not to harm the function of the internal market while also ensuring that the use of such tools is transparent and consistent.
Käesolevas määruses ja direktiivis 2013/36/EL on kehtestatud mitmed vahendid makrotasandi usaldatavusriskide ja süsteemsete riskide ennetamiseks ja maandamiseks, tagades samal ajal, et nende vahendite kasutamise üle toimub nõuetele vastav kontroll, et mitte kahjustada siseturu toimimist, tagades seejuures ka, et nende vahendite kasutamine on läbipaistev ja ühtne.
Beyond the systemic risk buffer tool included in Directive 2013/36/EU, where macroprudential or systemic risks concern a Member State, the competent or designated authorities of the relevant Member State should have the possibility to address those risks by certain specific national macroprudential measures, when this is considered more effective to tackle those risks.
Kui makrotasandi usaldatavusriskid või süsteemsed riskid puudutavad liikmesriiki, peaks asjaomase liikmesriigi pädevatel või määratud asutustel olema peale direktiivis 2013/36/EL ette nähtud süsteemse riski puhvri kasutamise võimalik maandada neid riske teatavate spetsiifiliste siseriiklike makrotasandi usaldatavusmeetmete abil, kui seda peetakse nende riskide kõrvaldamiseks tõhusamaks.
The European Systemic Risk Board ("ESRB") established by Regulation (EU) No 1092/2010 of the European Parliament and of the Council of 24 November 2010 [6] and the European Supervisory Authority (European Banking Authority) ("EBA") established by Regulation (EU) No 1093/2010 of the European Parliament and of the Council of 24 November 2010 [7] should have the opportunity to provide their opinions on whether the conditions for such national macroprudential measures are met and there should be a Union mechanism to prevent national measures from proceeding, where there is very strong evidence that the relevant conditions are not satisfied.
Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogul (ESRB), mis on asutatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. novembri 2010. aasta määrusega (EL) nr 1092/2010 [6] ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. novembri 2010. aasta määrusega (EL) nr 1093/2010 [7] asutatud Euroopa Järelevalveasutusel (Euroopa Pangandusjärelevalve) („EBA”) peaks olema võimalus anda oma arvamus selle kohta, kas tingimused selliste siseriiklike makrotasandi usaldatavusmeetmete jaoks on täidetud, samuti peaks olemas olema liidu mehhanism liikmesriikide meetmete täideviimise takistamiseks, kui on väga kindlad tõendid selle kohta, et asjakohased tingimused ei ole täidetud.
Whilst this Regulation establishes uniform microprudential rules for institutions, Member States retain a leading role in macroprudential oversight because of their expertise and their existing responsibilities in relation to financial stability.
Kuigi käesoleva määrusega määratakse kindlaks ühtsed mikrotasandi usaldatavuseeskirjad krediidiasutustele ja investeerimisühingutele, jääb liikmesriikidele juhtroll makrotasandi usaldatavusjärelevalves seoses nende ekspertteadmiste ja olemasolevate kohustustega finantsstabiilsuse alal.
In that specific case, since the decision to adopt any national macroprudential measures includes certain assessments in relation to risks which may ultimately affect the macroeconomic, fiscal and budgetary situation of the relevant Member State, it is necessary that the power to reject the proposed national macroprudential measures is conferred on the Council in accordance with Article 291 TFEU, acting on a proposal by the Commission.
Kuna otsus võtta vastu siseriiklikke makrotasandi usaldatavusmeetmeid hõlmab teatud hinnanguid riskide kohta, mis võivad kokkuvõttes mõjutada asjaomase liikmesriigi makromajanduslikku, fiskaal- ja eelarveseisundit, tuleb sellel konkreetsel juhul anda komisjoni ettepaneku põhjal toimivale nõukogule kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 291 õigus lükata tagasi kavandatavaid siseriiklikke makrotasandi usaldatavusmeetmeid.
Where the Commission has submitted to the Council a proposal to reject national macroprudential measures, the Council should examine that proposal without delay and decide whether or not to reject the national measures. A vote could be taken in accordance with the Rules of Procedure of the Council [8] at the request of a Member State or of the Commission.
Kui komisjon on esitanud nõukogule ettepaneku lükata siseriiklikud makrotasandi usaldatavusmeetmed tagasi, peaks nõukogu analüüsima viivitamatult seda ettepanekut ja otsustama, kas siseriiklikud meetmed lükatakse tagasi või mitte; liikmesriigi või komisjoni taotlusel võib kooskõlas nõukogu kodukorraga [8] korraldada hääletuse.
In accordance with Article 296 TFEU, the Council should state the reasons for its decision with respect to the conditions laid down in this Regulation for its intervention.
Kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 296 peaks nõukogu põhjendama oma otsust seoses käesolevas määruses nõukogu sekkumise kohta sätestatud tingimuste järgimisega.
Considering the importance of the macroprudential and systemic risk for the financial market of the Member State concerned and therefore the need for rapid reaction, it is important that the time limit for such a Council decision is set to one month.
Võttes arvesse makrotasandi usaldatavusnõuetega seotud riskide ja süsteemsete riskide tähtsust asjaomase liikmesriigi finantsturu jaoks ja seega vajadust kiiresti reageerida, on oluline seada nõukogu otsuse tegemise ajapiirang ühele kuule.
If the Council, after having examined the proposal by the Commission to reject the proposed national measures in depth, comes to the conclusion that the conditions laid down in this Regulation for the rejection of the national measures were not fulfilled, it should always provide its reasons in a clear and unambiguous manner.
Kui nõukogu otsustab pärast seda, kui on põhjalikult analüüsinud komisjoni ettepanekut kavandatav siseriiklik meede tagasi lükata, et käesolevas määruses sätestatud tingimused siseriiklike meetmete tagasilükkamiseks ei ole täidetud, peab ta alati esitama oma põhjendused selgel ja üheselt mõistetaval viisil.
Until the harmonisation of liquidity requirements in 2015 and the harmonisation of a leverage ratio in 2018, Member States should be able to apply such measures as they consider appropriate, including measures to mitigate macroprudential or systemic risk in a specific Member State.
Kuni likviidsusnõuete ühtlustamiseni 2015. aastal ja finantsvõimenduse määra ühtlustamiseni 2018. aastal peaks liikmesriikidel olema võimalik neid meetmeid kasutada oma äranägemise kohaselt, sealhulgas makrotasandi usaldatavusnõuetega seotud ja süsteemse riski leevendamisel.
It should be possible to apply systemic risk buffers or individual measures taken by Member States to address systemic risks concerning those Member States, to the banking sector in general or to one or more subsets of the sector, meaning subsets of institutions that exhibit similar risk profiles in their business activities, or to the exposures to one or several domestic economic or geographic sectors across the banking sector.
Peaks olema võimalik kohaldada süsteemse riski puhvreid või liikmesriikide võetavaid üksikmeetmeid neid liikmesriike puudutava süsteemse riski maandamiseks pangandussektori suhtes üldiselt või ühe või enama allsektori suhtes selliste krediidiasutuste ja investeerimisühingute puhul, kelle äritegevuses esineb sarnane riskiprofiil, või pangandussektoris ühest või mitmest siseriiklikust majandus- või piirkondlikust sektorist tulenevate riskipositsioonide suhtes.
If two or more Member States' designated authorities identify the same changes in the intensity of systemic or macroprudential risk posing a risk to financial stability at the national level in each Member State which the designated authorities consider would better be addressed by means of national measures, the Member States may submit a joint notification to the Council, the Commission, the ESRB and EBA.
Kui kahe või enama liikmesriigi määratud asutused tuvastavad sama suure muutuse süsteemse riski või makrotasandi usaldatavusriski intensiivsuses, mis ohustab finantsstabiilsust riiklikul tasandil igas liikmesriigis, võivad need liikmesriigid, kus määratud asutused leidsid, et riski oleks parem maandada riiklike meetmete abil, esitada nõukogule, komisjonile, ESRB-le ja EBA-le ühise teatise.
When notifying the Council, the Commission, the ESRB and EBA Member States should submit relevant evidence, including a justification of the joint notification.
Nõukogu, komisjoni, ESRB ja EBA teavitamisel peaksid liikmesriigid esitama asjaomase teabe, sealhulgas põhjenduse ühise teatise esitamise kohta.
The Commission should furthermore be empowered to adopt a delegated act temporarily increasing the level of own funds requirements, requirements for large exposures and public disclosure requirements.
Lisaks tuleks komisjonile anda volitused delegeeritud aktide vastuvõtmiseks, et ajutiselt suurendada omavahendite nõuete taset, muuta rangemaks suurte riskikontsentratsioonidenõudeid ja avalikustamise nõudeid.
Such provisions should be applicable for a period of one year, unless the European Parliament or the Council has objected to the delegated act within a period of three months.
Sellised sätted peaksid olema kohaldatavad ühe aasta jooksul, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu väljendab kahe kuu jooksul oma vastuseisu delegeeritud õigusaktidele.
The Commission should state the reasons for the use of such a procedure.
Komisjon peaks esitama selle menetluse kasutamise põhjendused.
The Commission should only be empowered to impose stricter prudential requirements for exposures which arise from market developments in the Union or outside the Union affecting all Member States.
Komisjonil peaks olema õigus kehtestada rangemad usaldatavusnõuded üksnes nende riskipositsioonide suhtes, mis tulenevad kõiki liikmesriike mõjutavatest turuarengutest liidus või väljaspool liitu.
A review of the macroprudential rules is justified in order for the Commission to assess, among other things, whether the macroprudential tools in this Regulation or Directive 2013/36/EU are effective, efficient and transparent, whether new instruments should be proposed, whether the coverage and the possible degrees of overlap of the macroprudential tools for targeting similar risks in this Regulation or Directive 2013/36/EU are appropriate and how internationally agreed standards for systemically important institutions interacts with this Regulation or Directive 2013/36/EU.
Makrotasandi usaldatavusnõuete eeskirjade muutmine on õigustatud, et komisjon saaks muu hulgas hinnata, kas käesolevas määruses või direktiivis 2013/36/EL kehtestatud makrotasandi usaldatavusnõuete kasutamine on toimiv, tõhus ja läbipaistev, kas tuleks esitada ettepanekuid uute õigusaktide vastuvõtmiseks, kas käesolevas määruses või direktiivis 2013/36/EL kehtestatud makrotasandi usaldatavusnõuete vahendite ulatus ja võimalik kattumise määr sarnaste riskide käsitlemiseks on asjakohane ja kuidas süsteemselt oluliste krediidiasutuste või investeerimisühingute rahvusvaheliselt kokkulepitud standardid on seotud käesoleva määruse või direktiivi 2013/36/EL sätetega.
Where Member States adopt guidelines of general scope, in particular in areas where the adoption by the Commission of draft technical standards is pending, those guidelines shall neither contradict Union law nor undermine its application.
Kui liikmesriigid võtavad vastu üldised suunised, eelkõige valdkondades, kus komisjon ei ole tehniliste standardite eelnõusid veel vastu võtnud, ei tohi kõnealused suunised olla vastuolus liidu õigusaktidega ega takistada nende kohaldamist.
This Regulation does not prevent Member States from imposing, where appropriate, equivalent requirements on undertakings that do not fall within its scope.
Käesolev määrus ei takista liikmesriikidel kehtestamast vajadusel samaväärseid nõudeid ettevõtjate suhtes, kes ei kuulu määruse reguleerimisalasse.
The general prudential requirements set out in this Regulation are supplemented by individual arrangements that are decided by the competent authorities as a result of their ongoing supervisory review of individual institutions.
Käesolevas määruses sätestatud üldisi usaldatavusnõudeid täiendatakse individuaalsete nõuetega, mille üle otsustavad pädevad asutused üksiku krediidiasutuse ja investeerimisühingu üle teostatava järelevalve tulemusena.
The range of such supervisory arrangements should, inter alia, be set out in Directive 2013/36/EU since the competent authorities should be able to exert their judgment as to which arrangements should be imposed.
Selliste järelevalvenõuete ulatus tuleks kehtestada muu hulgas direktiivis 2013/36/EL, sest pädevad asutused peaksid saama ise otsustada, millised nõuded tuleb kehtestada.
This Regulation should not affect the ability of competent authorities to impose specific requirements under the supervisory review and evaluation process set out in Directive 2013/36/EU that should be tailored to the specific risk profile of institutions.
Käesolev määrus ei tohiks mõjutada pädevate asutuste õigust kehtestada direktiivi 2013/36/EL kohase järelevalve ja hindamise põhjal erinõuded, mis vastavad krediidiasutuse või investeerimisühingu riskiprofiilile.
Regulation (EU) No 1093/2010 aims at upgrading the quality and consistency of national supervision and strengthening oversight of cross-border groups.
Määruse (EL) nr 1093/2010 eesmärk on siseriikliku järelevalve kvaliteedi ja järjepidevuse parandamine ning piiriüleste konsolideerimisgruppide järelevalve tõhustamine.
Given the increase in the number of tasks conferred on EBA by this Regulation and by Directive 2013/36/EU, the European Parliament, the Council and the Commission should ensure that adequate human and financial resources are made available without delay.
Arvestades, et käesoleva määruse ja direktiiviga 2013/36/EL suurendatakse EBA-le antavaid ülesandeid, peaksid Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon tagama piisavate inim- ja finantsressursside kättesaadavaks tegemise
Regulation (EU) No 1093/2010 requires EBA to act within the scope of Directives 2006/48/EC and 2006/49/EC.
Määrusega (EL) nr 1093/2010 on ette nähtud, et EBA tegutseb direktiivide 2006/48/EÜ ja 2006/49/EÜ reguleerimisala piires.
EBA is also required to act in the field of activities of institutions in relation to issues not directly covered in those Directives, provided that such actions are necessary to ensure the effective and consistent application of those Directives.
Samuti on ette nähtud, et EBA tegutseb krediidiasutuste ja investeerimisühingute muudes tegevusvaldkondades seoses küsimustega, mis ei ole otseselt hõlmatud kõnealuste direktiividega, tingimusel et selline tegevus on vajalik kõnealuste õigusaktide tõhusa ja ühtse kohaldamise tagamiseks.
This Regulation should take into account the role and function of EBA and facilitate the exercise of EBA's powers set out in Regulation (EU) No 1093/2010.
Käesolevas määruses tuleks arvesse võtta EBA rolli ja ülesandeid ning sellega tuleks lihtsustada määruse (EL) nr 1093/2010 kohaste EBA volituste rakendamist.
After the observation period and the full implementation of a liquidity coverage requirement in accordance with this Regulation, the Commission should assess whether granting EBA a power of initiative to intervene with binding mediation in relation to the reaching of joint decisions by the competent authorities under Articles 20 and 21 of this Regulation would facilitate the practical formation and operation of single liquidity sub-groups as well as the determination of whether criteria for a specific intragroup treatment for cross-border institutions are met.
Pärast vaatlusperioodi ja käesoleva määruse kohase likviidsuskatte nõude täielikku rakendamist peaks komisjon hindama, kas EBA-le õiguse andmine sekkuda omal algatusel siduva vahendamisega käesoleva määruse artiklite 20 ja 21 kohasesse ühisotsuste tegemisse pädevate asutuste poolt aitaks kaasa ühtsete likviidsusalagruppide praktilisele moodustamisele ja toimimisele, samuti piiriüleste krediidiasutuste ja investeerimisühingute grupisisese erikäsitluse kriteeriumite täidetuse kindlakstegemisele.
Therefore, at that time, as part of one of the regular reports on the operation of EBA under Article 81 of Regulation (EU) No 1093/2010, the Commission should specifically examine the need to grant EBA such powers and include the results of this examination in its report, which should be accompanied by appropriate legislative proposals, where appropriate.
Seetõttu peaks komisjon vaatama sellisel ajal määruse (EL) nr 1093/2010 artikli 81 kohaselt EBA tegevuse kohta tehtavate korrapäraste aruannete osana konkreetselt läbi vajaduse anda EBA-le sellised volitused ning lisama selle läbivaatamise tulemused oma aruandesse, millele lisatakse seadusandliku akti eelnõu, kui see on asjakohane.
The de Larosière report stated that microprudential supervision cannot effectively safeguard financial stability without adequately taking account of developments at macro level, while macroprudential oversight is not meaningful unless it can somehow impact on supervision at the micro level.
Larosière’i aruandes märgiti, et mikrotasandi usaldatavusjärelevalve ei saa finantsstabiilsust tulemuslikult kaitsta ilma makrotasandi arenguid vajalikul määral arvesse võtmata, samal ajal kui makrotasandi usaldatavusjärelevalvel on mõte ainult siis, kui see saab kuidagi mõjutada mikrotasandi järelevalvet.
Close cooperation between EBA and the ESRB is essential to give full effectiveness to the functioning of the ESRB and follow up to its warnings and recommendations.
Tihe koostöö EBA ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu (ESRB) vahel on esmatähtis, et tagada ESRB tõhus toimimine ning kõnealuse nõukogu antud hoiatuste ja soovituste järgimine.
In particular, EBA should be able to transmit to the ESRB all relevant information gathered by competent authorities in accordance with the reporting obligations set out in this Regulation.
EBA peaks eelkõige suutma edastada ESRBle kogu pädevate asutuste kogutud olulise teabe kooskõlas käesolevas määruses kehtestatud aruandekohustustega.
Considering the devastating effects of the latest financial crisis the overall objectives of this Regulation are to encourage economically useful banking activities that serve the general interest and to discourage unsustainable financial speculation without real added value.
Viimase finantskriisi laastavat mõju silmas pidades on käesoleva määruse üldeesmärkideks ergutada majanduslikku kasu toovat ja üldhuve teenivat pangandustegevust ning piirata tegeliku lisandväärtuseta jätkusuutmatuid finantsspekulatsioone.
This implies a comprehensive reform of the ways savings are channelled into productive investments.
See tähendab hoiuste tootlikesse investeeringutesse suunamise viiside kõikehõlmavat reformi.
In order to safeguard a sustainable and diverse banking environment in the Union, competent authorities should be empowered to impose higher capital requirements for systemically important institutions that are able, due to their business activities, to pose a threat to the global economy.
Liidu jätkusuutliku ja mitmekesise panganduskeskkonna kaitsmiseks tuleks anda pädevatele asutustele volitused kõrgemate omavahendite nõuete kehtestamiseks süsteemselt olulistele krediidiasutustele ja investeerimisühingutele, mis võivad oma äritegevuse tõttu kujutada endast ohtu maailmamajandusele.
Equivalent financial requirements for institutions holding money or securities belonging to their clients are necessary to ensure similar safeguards for savers and fair conditions of competition between comparable groups of institutions.
Krediidiasutustele ja investeerimisühingutele, kes hoiavad nende klientidele kuuluvat raha või väärtpabereid, esitatavad samaväärsed finantsnõuded on vajalikud selleks, et tagada hoiustajatele sarnane kaitse ning samalaadsetele krediidiasutuste ja investeerimisühingute konsolideerimisgruppidele õiglased konkurentsitingimused.
Since institutions in the internal market are engaged in direct competition, monitoring requirements should be equivalent throughout the Union taking into account the different risk profiles of the institutions.
Kuna krediidiasutused ja investeerimisühingud siseturul otseselt konkureerivad, peaksid järelevalvenõuded olema liidu kõigis osades ühesugused, võttes arvesse krediidiasutuste ja investeerimisühingute erinevaid riskiprofiile.
Whenever in the course of supervision it is necessary to determine the amount of the consolidated own funds of a group of institutions, the calculation should be effected in accordance with this Regulation.
Kui järelevalve teostamise käigus on vaja kindlaks määrata krediidiasutuste ja investeerimisühingute konsolideerimisgrupi konsolideeritud omavahendite hulk, tuleks arvutused teostada vastavalt käesolevale määrusele.
According to this Regulation own funds requirements apply on an individual and consolidated basis, unless competent authorities do not apply supervision on an individual basis where they deem this appropriate.
Käesoleva määruse kohaselt kohaldatakse omavahendite nõudeid individuaalselt ja konsolideeritud alusel, välja arvatud juhul, kui pädevad asutused peavad vajalikuks mitte teostada individuaalset järelevalvet.
Individual, consolidated and cross-border consolidated supervision are useful tools in overseeing institutions.
Individuaalne, konsolideeritud ja piiriülene konsolideeritud järelevalve on kasulikud krediidiasutuste ja investeerimisühingute järelevalve vahendid.
In order to ensure adequate solvency of institutions within a group it is essential that the capital requirements apply on the basis of the consolidated situation of those institutions within the group.
Et tagada konsolideerimisgruppi kuuluvate krediidiasutuste ja investeerimisühingute piisav maksevõime, on väga oluline, et omavahendite nõudeid kohaldatakse konsolideerimisgruppi kuuluvate krediidiasutuste ja investeerimisühingute konsolideeritud olukorra alusel.
In order to ensure that own funds are appropriately distributed within the group and available to protect savings where needed, the capital requirements should apply to individual institutions within a group, unless this objective can be effectively achieved otherwise.
Tagamaks et omavahendid on konsolideerimisgrupis asjakohaselt jaotatud ja et vajaduse korral on võimalik nendega hoiuseid kaitsta, tuleks omavahendite nõudeid kohaldada kõikide konsolideerimisgruppi kuuluvate krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes individuaalselt, kui seda eesmärki ei ole võimalik muul viisil tõhusalt saavutada.