natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The power to adopt delegated acts is conferred on the Commission subject to the conditions set out in this Article.
Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.
The delegation of power shall be tacitly extended for periods of an identical duration, unless the European Parliament or the Council opposes such extension not later than three months before the end of each period.
Volituste delegeerimist uuendatakse automaatselt samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab pikendamise suhtes vastuväite, tehes seda hiljemalt kolm kuud enne iga ajavahemiku lõppemist.
The delegation of powers referred to in Article 3(2), Article 9(5), Article 10(2) and Article 14(4) may be revoked at any time by the European Parliament or by the Council.
Euroopa Parlament või nõukogu võivad artikli 3 lõikes 2, artikli 9 lõikes 5, artikli 10 lõikes 2 ja artikli 14 lõikes 4 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta.
A delegated act adopted pursuant to Article 3(2), Article 9(5), Article 10(2) or Article 14(4) shall enter into force only if no objection has been expressed either by the European Parliament or the Council within a period of three months of notification of that act to the European Parliament and the Council or if, before the expiry of that period, the European Parliament and the Council have both informed the Commission that they will not object.
Artikli 3 lõike 2, artikli 9 lõike 5, artikli 10 lõike 2 või artikli 14 lõike 4 alusel delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kolme kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväiteid või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväiteid.
the extent to which the designation ‘EuSEF’ has been used by managers of qualifying social entrepreneurship funds in different Member States, whether domestically or on a cross-border basis;
mil määral on kvalifitseeruva sotsiaalettevõtlusfondi valitsejad kasutanud eri liikmesriikides siseriiklikult või piiriüleselt nimetust „EuSEF”;
the geographical and sectoral distribution of investments undertaken by qualifying social entrepreneurship funds;
kvalifitseeruvate sotsiaalettevõtlusfondide tehtud investeeringute geograafiline ja valdkondlik jaotus;
the appropriateness of the information requirements under Article 14, in particular whether they are sufficient to enable investors to take an informed investment decision;
artikli 14 kohaste teabenõuete asjakohasus, eriti see, kas need on piisavad, et võimaldada investoritel teha teadlik investeerimisotsus;
the use of the different qualifying investments by qualifying social entrepreneurship funds and what impact this has had on the development of social undertakings across the Union;
erinevate kvalifitseeruvate investeeringute kasutamine sotsiaalettevõtlusfondides ja viis, kuidas see on mõjutanud sotsiaalettevõtete arengut kogu liidus;
the appropriateness of establishing a European label for ‘social enterprises’;
sotsiaalettevõtte Euroopa märgise kehtestamise asjakohasus;
the possibility of allowing social entrepreneurship funds established in a third country to use the designation ‘EuSEF’, taking into account experience in applying the Commission Recommendation regarding measures intended to encourage third countries to apply minimum standards of good governance in tax matters;
kolmandas riigis moodustatud või asutatud sotsiaalettevõtlusfondide puhul nimetuse „EuSEF” kasutamise lubamise võimalikkus, võttes arvesse kogemusi niisuguse soovituse kohaldamisel, mille komisjon on esitanud meetmete kohta, mille eesmärk on julgustada kolmandaid riike kohaldama hea maksuhaldustava miinimumnõudeid;
the practical application of the criteria for identifying qualifying portfolio undertakings, the impact of this on the development of social undertakings across the Union and their positive social impact;
kvalifitseeruvate portfelliettevõtjate kindlakstegemise kriteeriumide praktiline rakendamine, selle mõju sotsiaalettevõtete arengule kogu liidus ning nende positiivne sotsiaalne mõju;
an analysis of the procedures implemented by managers of qualifying social entrepreneurship funds so as to measure the positive social impact generated by the qualifying portfolio undertakings referred to in Article 10 and an assessment of the feasibility of introducing harmonised standards for measuring the social impact at Union level in a manner consistent with Union social policy;
nende menetluste analüüs, mida kvalifitseeruva sotsiaalettevõtlusfondi valitsejad rakendavad artiklis 10 osutatud kvalifitseeruvate portfelliettevõtjate tekitatud positiivse sotsiaalse mõju hindamiseks, ning hinnang liidu tasandil ühtlustatud standardite kehtestamise teostatavuse kohta sotsiaalse mõju hindamiseks viisil, mis on kooskõlas liidu sotsiaalpoliitikaga;
the possibility of extending the marketing of qualifying social entrepreneurship funds to retail investors;
võimalus laiendada sotsiaalettevõtlusfondide osakute või aktsiate turustamist jaeinvestoritele;
the appropriateness of including qualifying social entrepreneurship funds within eligible assets under Directive 2009/65/EC;
see, kas sotsiaalettevõtlusfondi lisamine direktiivi 2009/65/EÜ kohase kõlbliku vara hulka on asjakohane;
an examination of possible tax obstacles for social entrepreneurship funds and an assessment of possible tax incentives aimed at encouraging social entrepreneurship in the Union;
sotsiaalettevõtlusfondidele seatud võimalike maksutõkete uurimine ja selliste võimalike maksusoodustuste hindamine, mille eesmärk on ergutada sotsiaalettevõtlust liidus;
an evaluation of any barriers that may have impeded investment into funds using the designation ‘EuSEF’, including the impact on institutional investors of other Union law of a prudential nature.
selliste tõkete hindamine, mis võisid takistada investeeringuid nimetust „EuSEF” kasutavatesse fondidesse, sealhulgas muu usaldatavusnõudeid käsitleva liidu õiguse mõju kohta institutsioonilistele investoritele.
The review referred to in paragraph 1 shall be conducted:
Lõikes 1 osutatud läbivaatamine toimub järgmiselt:
by 22 July 2017 as regards points (a) to (e) and (g) to (m); and
punktide a–e ning g–m puhul hiljemalt 22. juuliks 2017 ning
by 22 July 2015 as regards point (f).
punkti f puhul hiljemalt 22. juuliks 2015.
By 22 July 2017, the Commission shall start a review of the interaction between this Regulation and other rules on collective investment undertakings and their managers, in particular those laid down in Directive 2011/61/EU.
Komisjon alustab hiljemalt 22. juulil 2017. aastal käesoleva määruse ning ja nende valitsejate suhtes kehtivate muude eeskirjade, eelkõige direktiivis 2011/61/EL sätestatud eeskirjade vahelise koostoime läbivaatamist.
It shall gather data for assessing whether it is necessary to extend the scope to allow for managers of social entrepreneurship funds with assets under management that in total exceed the threshold provided for in Article 2(1) to become managers of qualifying social entrepreneurship fund in accordance with this Regulation.
Komisjon kogub andmeid, et hinnata, kas kohaldamisala on vaja laiendada, et võimaldada fondivalitsejatel, kes valitsevad sotsiaalettevõtlusfonde, mille vara kogumaht ületab artikli 2 lõikes 1 sätestatud künnise, saada kvalifitseeruvate sotsiaalettevõtlusfondide valitsejaks kooskõlas käesoleva määrusega.
It shall apply from the 22 July 2013, except for Article 3(2), Article 9(5), Article 10(2) and Article 14(4), which shall apply from 15 May 2013.
Seda kohaldatakse alates 22. juulist 2013, välja arvatud artikli 3 lõige 2, artikli 9 lõige 5, artikli 10 lõige 2 ja artikli 14 lõige 4, mida kohaldatakse alates 15. maist 2013.
OJ C 229, 31.7.2012, p. 55.
ELT C 229, 31.7.2012, lk 55.
Where a manager of a qualifying social entrepreneurship fund delegates functions to third parties, the manager’s liability towards the qualifying social entrepreneurship fund or the investors therein shall remain unaffected.
Kui kvalifitseeruva sotsiaalettevõtlusfondi valitseja delegeerib ülesandeid kolmandatele isikutele, ei mõjuta see fondivalitseja vastutust kvalifitseeruva sotsiaalettevõtlusfondi ja selle investorite ees.
The manager shall not delegate functions to the extent that, in essence, it can no longer be considered to be the manager of the qualifying social entrepreneurship fund and to the extent that it becomes a letter-box entity.
Fondivalitseja ei tohi oma ülesandeid delegeerida sellisel määral, et teda ei saa enam tegelikult käsitada kvalifitseeruva sotsiaalettevõtlusfondi valitsejana, ega sellisel määral, et ta ise muutub fiktiivseks äriühinguks.
The delegation of power referred to in Article 3(2), Article 9(5), Article 10(2) and Article 14(4) shall be conferred on the Commission for a period of four years from 15 May 2013.
Artikli 3 lõikes 2, artikli 9 lõikes 5, artikli 10 lõikes 2 ja artikli 14 lõikes 4 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile neljaks aastaks alates 15. maist 2013.
The Commission shall draw up a report in respect of the delegation of powers not later than nine months before the end of the four year period.
Komisjon esitab delegeeritud volituste kohta aruande hiljemalt üheksa kuud enne nelja-aastase tähtaja möödumist.
Regulation (EU) No 347/2013 of the European Parliament and of the Council
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 347/2013,
on guidelines for trans-European energy infrastructure and repealing Decision No 1364/2006/EC and amending Regulations (EC) No 713/2009, (EC) No 714/2009 and (EC) No 715/2009
üleeuroopalise energiataristu suuniste kohta ja millega tunnistatakse kehtetuks otsus nr 1364/2006/EÜ ning muudetakse määrusi (EÜ) nr 713/2009, (EÜ) nr 714/2009 ja (EÜ) nr 715/2009
On 26 March 2010, the European Council agreed to the Commission’s proposal to launch a new strategy ‘Europe 2020’.
Euroopa Ülemkogu nõustus 26. märtsil 2010 komisjoni ettepanekuga käivitada uus strateegia „Euroopa 2020”.
One of the priorities of the Europe 2020 strategy is sustainable growth to be achieved by promoting a more resource-efficient, more sustainable and more competitive economy.
Üks strateegia „Euroopa 2020” prioriteete on jätkusuutliku majanduskasvu saavutamine ressursitõhusama, säästvama ja konkurentsivõimelisema majanduse edendamise teel.
That strategy put energy infrastructures at the forefront as part of the flagship initiative ‘Resource efficient Europe’, by underlining the need to urgently upgrade Europe’s networks, interconnecting them at the continental level, in particular to integrate renewable energy sources.
Strateegias seatakse energiataristud juhtalgatuse „Ressursitõhus Euroopa” osana esiplaanile ja rõhutatakse vajadust Euroopa võrgud kiiresti ajakohastada ning kogu Euroopa ulatuses omavahel ühendada eelkõige selleks, et integreerida taastuvaid energiaallikaid.
The target agreed in the conclusions of the March 2002 Barcelona European Council for Member States to have a level of electricity interconnections equivalent to at least to 10 % of their installed production capacity has not yet been achieved.
Euroopa Ülemkogu kohtumisel 2002. aasta märtsis Barcelonas kokku lepitud eesmärki saavutada liikmesriikide elektrivõrkude vaheliste ühenduste tasemeks vähemalt 10 % installeeritud tootmisvõimsusest ei ole siiani täidetud.
The communication from the Commission entitled ‘Energy infrastructure priorities for 2020 and beyond — A Blueprint for an integrated European energy network’, followed by the Council conclusions of 28 February 2011 and the European Parliament resolution [4], called for a new energy infrastructure policy to optimise network development at European level for the period up to 2020 and beyond, in order to allow the Union to meet its core energy policy objectives of competitiveness, sustainability and security of supply.
Komisjoni teatises „Energiainfrastruktuuri prioriteedid aastaks 2020 ja pärast seda - Euroopa integreeritud energiavõrgu väljaarendamise kava” ning sellele järgnenud nõukogu 28. veebruari 2011. aasta järeldustes ja Euroopa Parlamendi resolutsioonis [4] kutsutakse üles kujundama uut energiataristute poliitikat võrkude arengu optimeerimiseks Euroopa tasandil ajavahemikul kuni 2020. aastani ja pärast seda, et liit täidaks energiapoliitika põhieesmärgid konkurentsivõime, jätkusuutlikkuse ja varustuskindluse alal.
The European Council of 4 February 2011 underlined the need to modernise and expand Europe’s energy infrastructure and to interconnect networks across borders, in order to make solidarity between Member States operational, to provide for alternative supply or transit routes and sources of energy and to develop renewable energy sources in competition with traditional sources.
4. veebruari 2011. aasta Euroopa Ülemkogu rõhutas vajadust moderniseerida ja laiendada Euroopa energiataristut ja ühendada võrke piiriüleselt, selleks et liikmesriikidevaheline solidaarsus saaks toimida, et oleks võimalik kasutada alternatiivseid tarne- või transiiditeid ja energiaallikaid ning et arendataks edasi taastuvaid energiaallikaid, nii et need suudaksid konkureerida traditsiooniliste energiaallikatega.
It insisted that no Member State should remain isolated from the European gas and electricity networks after 2015 or see its energy security jeopardised by lack of the appropriate connections.
Nõuti, et ükski liikmesriik ei tohiks pärast 2015. aastat jääda eraldatuks Euroopa gaasi- ja elektrivõrkudest ega tunda muret selle pärast, et tema energiajulgeolekut ohustab asjakohaste ühenduste puudumine.
Decision No 1364/2006/EC of the European Parliament and of the Council [5] lays down guidelines for trans-European energy networks (TEN-E).
Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega nr 1364/2006/EÜ [5] kehtestati üleeuroopaliste energiavõrkude (TEN-E) suunised.
Those guidelines have as objectives to support the completion of the Union internal energy market while encouraging the rational production, transportation, distribution and use of energy resources, to reduce the isolation of less-favoured and island regions, to secure and diversify the Union’s energy supplies, sources and routes, including through cooperation with third countries, and to contribute to sustainable development and protection of the environment.
Nimetatud suuniste eesmärgiks on toetada liidu energia siseturu väljakujundamist ja soodustada samal ajal energiavarude ratsionaalset tootmist, transporti, jaotamist ja kasutamist, et vähendada vähem soodsate piirkondade ja saarte energiaisolatsiooni, tagada liidu energiatarned, energiaallikad ja tarneteed, sealhulgas koostöö kaudu kolmandate riikidega, muuta energiavarustus kindlaks ja mitmekesiseks ning aidata kaasa säästvale arengule ja keskkonnakaitsele.
Evaluation of the current TEN-E framework has clearly shown that this framework, while making a positive contribution to selected projects by giving them political visibility, lacks vision, focus, and flexibility to fill identified infrastructure gaps.
Praeguse TEN-E raamistiku hindamine on selgesti näidanud, et kuigi raamistik on aidanud väljavalitud projekte ellu viia ja muutnud nad poliitiliselt nähtavaks, puudub sel kindlaksmääratud taristulünkade täitmiseks vajalik visioon, fookus ja paindlikkus.
The Union should therefore increase its efforts to meet future challenges in this field, and due attention should be paid to identifying potential future gaps in energy demand and supply.
Seepärast peaks liit rohkem pingutama, et tulla toime selle valdkonna tulevaste probleemidega, ning vajalikku tähelepanu tuleks pöörata võimalike tulevaste lünkade avastamisele energianõudluses ja -tarnetes.
Accelerating the refurbishment of existing energy infrastructure and the deployment of new energy infrastructure is vital to achieve the Union’s energy and climate policy objectives, consisting of completing the internal market in energy, guaranteeing security of supply, in particular for gas and oil, reducing greenhouse gas emissions by 20 % (30 % if the conditions are right), increasing the share of renewable energy in final energy consumption to 20 % [6] and achieving a 20 % increase in energy efficiency by 2020 whereby energy efficiency gains may contribute to reducing the need for construction of new infrastructures.
Praeguse energiataristu ajakohastamise ja uue energiataristu kasutuselevõtu kiirendamine on ülimalt oluline selleks, et täita liidu energia- ja kliimapoliitika eesmärgid, milleks on kujundada välja energia siseturg, tagada eelkõige gaasi ja nafta varustuskindlus, 2020. aastaks vähendada kasvuhoonegaaside heidet 20 % (30 %, kui tingimused on õiged), suurendada taastuvatest energiaallikatest toodetud energia osa lõpptarbimises 20 %ni [6] ja suurendada energiatõhusust 20 %, kusjuures energiatõhususe suurendamine võib aidata vähendada uute taristute rajamise vajadust.
At the same time, the Union has to prepare its infrastructure for further decarbonisation of its energy system in the longer term towards 2050.
Samal ajal tuleb liidul pikemas perspektiivis oma energiataristu ette valmistada energiasüsteemi CO2-heite veelgi suuremaks edasiseks vähendamiseks 2050. aastaks.
This Regulation should therefore also be able to accommodate possible future Union energy and climate policy objectives.
Seepärast tuleks käesolevas määruses arvesse võtta ka võimalikke edasisi liidu energia- ja kliimapoliitika eesmärke.
Despite the fact that Directive 2009/72/EC of the European Parliament and of the Council of 13 July 2009 concerning common rules for the internal market in electricity [7] and Directive 2009/73/EC of the European Parliament and of the Council of 13 July 2009 concerning common rules for the internal market in natural gas [8] provide for an internal market in energy, the market remains fragmented due to insufficient interconnections between national energy networks and to the suboptimal utilisation of existing energy infrastructure.
Energia siseturg jääb liikmesriikide energiavõrkude vaheliste ebapiisavate ühenduste ja olemasolevate energiataristute optimaalsest väiksema kasutamise tõttu killustatuks hoolimata asjaolust, et energia siseturu rajamine on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta direktiivis 2009/72/EÜ, mis käsitleb elektrienergia siseturu ühiseeskirju, [7] ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta direktiivis 2009/73/EÜ, mis käsitleb maagaasi siseturu ühiseeskirju [8].
However, Union-wide integrated networks and deployment of smart grids are vital for ensuring a competitive and properly functioning integrated market, for achieving an optimal utilisation of energy infrastructure, for increased energy efficiency and integration of distributed renewable energy sources and for promoting growth, employment and sustainable development.
Kogu liidus integreeritud võrgud ja arukate võrkude kasutuselevõtt on aga ülimalt olulised konkurentsivõimelise ja hästitoimiva integreeritud turu tagamiseks, energiataristu optimaalse kasutamise saavutamiseks, energiatõhususe suurendamiseks, hajusalt paiknevate taastuvate energiaallikate ühendamiseks ning majanduskasvu, tööhõive ja säästva arengu edendamiseks.
The Union’s energy infrastructure should be upgraded in order to prevent technical failure and to increase its resilience against such failure, natural or man-made disasters, adverse effects of climate change and threats to its security, in particular as regards European critical infrastructures as set out in Council Directive 2008/114/EC of 8 December 2008 on the identification and designation of European critical infrastructures and the assessment of the need to improve their protection [9].
Liidu energiataristut tuleks nüüdisajastada, et vältida avariisid ja suurendada avariikindlust ning taristu vastupanuvõimet looduslikele või inimtegevusest tingitud õnnetustele, kliimamuutuse kahjulikule mõjule ja julgeolekuohtudele – eelkõige puudutab see Euroopa elutähtsaid taristuid, nagu on sätestatud nõukogu 8. detsembri 2008. aasta direktiivis 2008/114/EÜ Euroopa elutähtsate infrastruktuuride identifitseerimise ja määramise ning nende kaitse parandamise vajaduse hindamise kohta [9].
Transporting oil through land pipelines rather than over water can make an important contribution to lowering the environmental risk associated with the transportation of oil.
Nafta transportimisega seotud keskkonnariske võib aidata oluliselt vähendada maismaal paiknevate torustike kasutamine veetranspordi asemel.
The importance of smart grids in achieving the Union’s energy policy objectives has been acknowledged in the communication from the Commission of 12 April 2011 entitled ‘Smart grids: from innovation to deployment’.
Nutivõrkude olulisust liidu energiapoliitika eesmärkide saavutamisel on tunnistatud komisjoni 12. aprilli 2011. aasta teatises „Arukad võrgud – innovatsioonist kasutuselevõtuni”.
Energy storage facilities and reception, storage and regasification or decompression facilities for liquefied natural gas (LNG) and compressed natural gas (CNG) have an increasingly important role to play in the European energy infrastructure.
Euroopa energiataristus kasvab energia salvestuskohtade ning veeldatud ja surumaagaasi vastuvõtu, hoiustamise ja taasgaasistamise või dekompressiooni rajatiste tähtsus.
The expansion of such energy infrastructure facilities forms an important component of a well-functioning network infrastructure.
Selliste energiataristurajatiste laiendamine on hästitoimiva võrgutaristu oluline osa.
The communication from the Commission of 7 September 2011 entitled ‘The EU Energy Policy: Engaging with Partners beyond Our Borders’ underlined the need for the Union to include the promotion of energy infrastructure development in its external relations with a view to supporting socio-economic development beyond the Union borders.
Komisjoni 7. septembri 2011. aasta teatises „ELi energiapoliitika: koostöö ELi-väliste partneritega” rõhutati, et liit peaks välissuhtluses toetama energiataristute arendamist, et soodustada sotsiaalmajanduslikku arengut väljaspool liidu piire.
The Union should facilitate infrastructure projects linking the Union’s energy networks with third-country networks, in particular with neighbouring countries and with countries with which the Union has established specific energy cooperation.
Liit peaks hõlbustama liidu energiavõrke kolmandate riikide võrkudega ühendavate projektide elluviimist eelkõige naaberriikides ja liiduga konkreetset energiakoostööd tegevates riikides.
To ensure voltage and frequency stability, particular attention should be focused on the stability of the European electricity network under the changing conditions caused by the growing inflow of energy from renewable resources that are variable in nature.
Pinge ja sageduse stabiilsuse tagamiseks tuleks erilist tähelepanu pöörata Euroopa elektrivõrgu stabiilsusele, sest tingimuste muutumisel satub süsteemi üha enam energiat taastuvatest ressurssidest, mis on olemuslikult muutuvad.
The investment needs up to 2020 in electricity and gas transmission infrastructures of European relevance have been estimated at about EUR 200 billion.
Hinnanguliselt tuleb 2020. aastani üleeuroopalistesse elektri ja gaasi ülekandetaristutesse investeerida kuni 200 miljardit eurot.
The significant increase in investment volumes compared to past trends and the urgency of implementing the energy infrastructure priorities requires a new approach in the way energy infrastructures, and in particular those of a cross-border nature, are regulated and financed.
Investeeringute mahu märkimisväärne kasv võrreldes möödaniku suundumustega ja vajadus energiataristute prioriteete kiiresti rakendada nõuavad eelkõige piiriüleste energiataristute õigusliku reguleerimise ja finantseerimise uut käsitlust.