natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On average, only 40 % of solid waste is prepared for re-use or recycled whereas some Member States achieve a rate of 70 %, showing how waste could be used as one of the Union’s key resources.
Keskmiselt valmistatakse ette korduskasutuseks või võetakse ringlusse üksnes 40 % tahkeid jäätmeid, kuid mõnes liikmesriigis on saavutatud määr 70 % ja see näitab, kuidas jäätmeid võib kasutada kui üht liidu peamist ressurssi.
At the same time, many Member States landfill over 75 % of their municipal waste [50].
Samal ajal ladestavad paljud liikmesriigid üle 75 % olmejäätmetest prügilasse [50].
Turning waste into a resource, as called for in the Roadmap to a Resource Efficient Europe, requires the full implementation of Union waste legislation throughout the Union, based on strict application of the waste hierarchy and covering different types of waste [51].
Jäätmete muutmine ressursiks, nagu on üles kutsutud ressursitõhusa Euroopa tegevuskavas, nõuab liidu jäätmealaste õigusaktide täielikku rakendamist kogu liidus, kusjuures aluseks tuleb võtta jäätmehierarhia range kohaldamine ja hõlmata jäätmete eri liike [51].
Additional efforts are needed to reduce per capita waste generation and waste generation in absolute terms.
On vaja veelgi pingutada, et vähendada jäätmeteket isiku kohta ja jäätmete teket absoluutarvudes.
Limiting energy recovery to non-recyclable [52] materials, phasing out landfilling of recyclable or recoverable waste [53], ensuring high quality recycling where the use of recycled material does not lead to overall adverse environmental or human health impacts, and developing markets for secondary raw materials are also necessary to achieve resource efficiency objectives.
Ressursitõhususe eesmärkide saavutamiseks on vaja ka kasutada energia tootmiseks üksnes ringlusse mittevõetavaid materjale, [52] lõpetada järkjärgult ringlussevõetavate ja taaskasutatavate jäätmete [53] prügilasse ladustamine, tagada ringlussevõtu kõrge kvaliteet, kui ringlussevõetava materjali kasutamine ei oma üldist kahjulikku mõju keskkonnale ja inimeste tervisele, ning arendada sekundaarsete toorainete turgu.
Hazardous waste will need to be managed so as to minimise significant adverse effects on human health and the environment, as agreed at Rio + 20.
Ohtlikke jäätmeid tuleb käidelda nii, et väheneks märkimisväärne kahjulik mõju inimtervisele ja keskkonnale, nagu Rio+20 konverentsil kokku lepiti.
To achieve that aim, market-based instruments and other measures that privilege prevention, recycling and re-use should be applied much more systematically throughout the Union, including extended producer responsibility, while the development of non-toxic material cycles should be supported.
Nimetatud eesmärgi saavutamiseks tuleks kogu liidus palju süstemaatilisemalt rakendada turupõhiseid vahendeid ja muid meetmeid, millega eelistatakse jäätmetekke vältimist, ringlussevõttu ja korduskasutust, sh tootja laiendatud vastutust, ning ühtlasi tuleks toetada mittetoksiliste materjalitsüklite väljatöötamist.
Barriers facing recycling activities in the Union internal market should be removed and existing prevention, re-use, recycling, recovery and landfill diversion targets reviewed so as to move towards a lifecycle-driven ‘circular’ economy, with a cascading use of resources and residual waste that is close to zero.
Liidu siseturul ringlussevõttu segavad tõkked tuleks kõrvaldada ja olemasolevad jäätmetekke vältimise, korduskasutuse, ringlussevõtu, taaskasutuse ja vähem prügilas ladestamise eesmärgid läbi vaadata, et liikuda edasi olelusringil põhineva ringmajanduse suunas, kus toimub astmeline ressursside kasutamine ja järelejäävate jäätmete kogused on nullilähedased.
Resource efficiency in the water sector will also be tackled as a priority to help deliver good water status.
Veesektori ressursitõhusust käsitletakse samuti prioriteedina, et saavutada vee hea seisund.
Even though droughts and water scarcity are affecting more and more parts of Europe, an estimated 20-40 % of Europe’s available water is still being wasted, for instance, through leakages in the distribution system or inadequate uptake of water efficiency technologies.
Kuigi põuad ja veenappus mõjutavad üha suuremaid Euroopa alasid, raisatakse Euroopas ikka veel 20–40 % vett näiteks jaotusvõrgu lekete kaudu või tõhusat veekasutust võimaldavate tehnoloogiate ebapiisava kasutuselevõtu tõttu.
According to available modelling, there is still considerable scope for improving water efficiency in the Union.
Modelleerimise põhjal võib otsustada, et liidus on tõhusaks veekasutuse tõhususe parandamiseks veel päris palju võimalusi.
Moreover, rising demand and the impacts of climate change are expected to increase the pressure on Europe’s water resources significantly.
Peale selle on kasvava veenõudluse ja kliimamuutuse mõju tõttu oodata Euroopa veevarudele avalduva surve olulist suurenemist.
Against this background, the Union and its Member States should take action to ensure that citizens have access to clean water and that water abstraction respects available renewable water resource limits, by 2020, with a view to maintaining, achieving or enhancing good water status in accordance with the Water Framework Directive, including by improving water efficiency through the use of market mechanisms such as water pricing that reflects the true value of water, as well as other tools, such as education and awareness raising [54].
Selle taustal peaksid liit ja selle liikmesriigid tegutsema, et 2020. aastaks oleks kodanikel puhas vesi kättesaadav ja toimuks veevõtmine taastuvate veevarude piires, et säilitada, saavutada või parandada vee head seisundit vastavalt vee raamdirektiivile, ning parandama veekasutuse tõhusust selliste turumehhanismide abil nagu vee tegelikku väärtust kajastava veehinna määramine, kuid ka muude vahenditega, näiteks haridus ja teadlikkuse tõstmine [54].
The biggest consuming sectors, such as energy and agriculture, should be encouraged to prioritise the most resource-efficient use of water.
Suurimaid tarbimissektoreid, nagu energeetika ja põllumajandus, tuleks ergutada, et nad kasutaksid kõige ressursitõhusamat vee kasutamise meetodit.
Progress will be facilitated by accelerated demonstration and rolling out of innovative technologies, systems and business models building on the Strategic Implementation Plan of the European Innovation Partnership on Water.
Edasiminekut hõlbustab innovatiivsete tehnoloogiate, süsteemide ja ärimudelite kiirem esitlemine ja kasutuselevõtt, mis rajaneb Euroopa veealase innovatsioonipartnerluse strateegilise rakendamise kaval.
A long-term and predictable policy framework in all those areas will help to stimulate the level of investments and action needed to fully develop markets for greener technologies and promote sustainable business solutions.
Kõigi nimetatud valdkondade pikaajaline ja prognoositav poliitikaraamistik aitab stimuleerida investeeringute ja tegevuse taset, mis on vajalik keskkonnahoidlikumate tehnoloogiate turu täielikuks väljaarendamiseks ja jätkusuutlike ettevõtluslahenduste edendamiseks.
Resource efficiency indicators and targets underpinned by robust data collection would provide the necessary guidance for public and private decision-makers in transforming the economy.
Ressursitõhususe näitajad ja sihid, mis põhinevad laialdasel andmete kogumisel, on vajalikud selleks, et tagada avaliku ja erasektori otsustajatele vajalikud juhised majanduse ümberkujundamiseks.
Once agreed at Union level, such indicators and targets will become an integral part of the 7th EAP.
Sellistest näitajatest ja sihtidest saavad seismenda keskkonnaprogrammi lahutamatud osad, kui neis liidu tasandil kokkuleppele jõutakse.
Methodologies to measure the resource efficiency of water, land, material and carbon should be developed by 2015 to assist this process.
Selle protsessi toetuseks tuleks 2015. aastaks töötada välja meetodid, mis võimaldavad mõõta vee, maa, materjalide ja süsiniku kasutamise ressursitõhusust.
In order to turn the Union into a resource-efficient, green and competitive low-carbon economy, the 7th EAP shall ensure that by 2020:
Selleks et muuta liit ressursitõhusaks, keskkonnahoidlikuks ja konkurentsivõimeliseks vähese CO2-heitega majanduseks, tagatakse seitsmenda keskkonnaprogrammiga 2020. aastaks järgmist:
the Union has met its 2020 climate and energy targets and is working towards reducing by 2050 GHG emissions by 80–95 % compared to 1990 levels, as part of a global effort to limit the average temperature increase below 2 °C compared to pre-industrial levels, with the agreement of a climate and energy framework for 2030 as a key step in this process;
liit on täitnud 2020. aasta kliima- ja energiaeesmärgid ning töötab selle nimel, et 2050. aastaks vähendada kasvuhoonegaaside heidet 80–95 % võrreldes 1990. aasta tasemega, mis on osa ülemaailmsest püüdest hoida keskmise temperatuuri tõusu alla 2 °C võrreldes industrialiseerimiseelse ajajärgu tasemega, ning kliima- ja energiaraamistiku kokkulepe aastani 2030 on selles protsessis peamine samm;
the overall environmental impact of all major sectors of the Union economy is significantly reduced, resource efficiency has increased, and benchmarking and measurement methodologies are in place.
liidu majanduse kõigi peamiste sektorite kogu keskkonnamõju on oluliselt vähendatud, ressursitõhusust on suurendatud ning kehtestatud on võrdlus- ja mõõtmismeetodid.
Market and policy incentives that foster business investments in resource efficiency are in place, while green growth is stimulated through measures to foster innovation;
Kehtestatud on turu- ja poliitikastiimulid, millega edendatakse äriinvesteeringuid ressursitõhususse, ning keskkonnahoidlikku majanduskasvu stimuleeritakse innovatsiooni edendavate meetmete kaudu;
structural changes in production, technology and innovation, as well as consumption patterns and lifestyles have reduced the overall environmental impact of production and consumption, in particular in the food, housing and mobility sectors;
struktuurimuutused tootmise, tehnoloogia ja innovatsiooni vallas, samuti tarbimisharjumustes ja elustiilis on vähendanud tootmise ja tarbimise kogu keskkonnamõju, eriti toidu- ja elamusektoris ning liikuvuse valdkonnas;
waste is safely managed as a resource and to prevent harm to health and the environment, absolute waste generation and waste generated per capita are in decline, landfilling is limited to residual (i.e. non-recyclable and non-recoverable) waste, having regard to the postponements provided for in Article 5(2) of the Landfill Directive [55] and energy recovery is limited to non-recyclable materials, having regard to Article 4(2) of the Waste Framework Directive [56];
jäätmeid käsitletakse turvaliselt ressursina ning selleks, et vältida kahju tervisele ja keskkonnale, on jäätmeteke absoluutarvudes ja jäätmeteke isiku kohta vähenenud ning prügilasse ladestamine on piiratud jäätmejääkidega (st ringlussevõtmiseks ja taaskasutamiseks kõlbmatute jäätmetega), võttes arvesse prügilaid käsitleva direktiivi [55] artikli 5 lõikes 2 sätestatud edasilükkamisi ja energiat lubatakse toota ainult ringlusse mittevõetavatest materjalidest, võttes arvesse jäätmete raamdirektiivi [56] artikli 4 lõiget 2;
water stress in the Union is prevented or significantly reduced.
liidu veevarudele avaldatav surve on ära hoitud või märksa väiksem.
fully implementing the Climate and Energy Package and urgently agreeing on the Union’s 2030 climate and energy policy framework, with due regard for the most recent IPCC assessment report, taking into account the indicative milestones set out in the Low-Carbon Roadmap, as well as developments within the UNFCCC and other relevant processes;
täielikult rakendada kliima- ja energiapaketti ning kiiremas korras kokku leppida liidu kliima- ja energiapoliitika raamistikus ajavahemikuks pärast 2030. aastat, võttes nõuetekohaselt arvesse valitsustevahelise kliimamuutuste rühma kõige hilisemat hindamisaruannet, vähese CO2-heitega majanduse edenemiskavas sätestatud esialgseid vahe-eesmärke ning ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni raames ja muudes asjakohastes protsessides toimunud muutusi;
generalising the application of ‘Best Available Techniques’ in the context of the Industrial Emissions Directive and enhancing efforts to promote the uptake of emerging innovative technologies, processes and services;
üldistada parimate võimalike tehnikate kohaldamist tööstusheidete direktiivi raames ja rohkem pingutada selleks, et võetaks kasutusele tärkavad uuenduslikud tehnoloogiad, protsessid ja teenused;
developing measurement and benchmarking methodologies by 2015 for resource efficiency of land, carbon, water and material use and assessing the appropriateness of the inclusion of a lead indicator and target in the European Semester;
töötada 2015. aastaks välja mõõtmis- ja võrdlusmetoodikad maa, süsiniku, vee ja materjalide ressursitõhusa kasutuse kohta ning hinnata põhinäitaja ja -eesmärgi Euroopa poolaastaprotsessi lisamise asjakohasust;
developing training programmes geared towards green jobs;
töötada välja keskkonnahoidlikele töökohtadele suunatud koolitusprogrammid;
fully implementing Union waste legislation.
rakendada täielikult liidu jäätmealaseid õigusakte.
Such implementation will include applying the waste hierarchy in accordance with the Waste Framework Directive and the effective use of market-based instruments and other measures to ensure that: (1) landfilling is limited to residual (i.e. non-recyclable and non-recoverable) waste, having regard to the postponements provided for in Article 5(2) of the Landfill Directive; (2) energy recovery is limited to non-recyclable materials, having regard to Article 4(2) of the Waste Framework Directive; (3) recycled waste is used as a major, reliable source of raw material for the Union, through the development of non-toxic material cycles; (4) hazardous waste is safely managed and its generation is reduced; (5) illegal waste shipments are eradicated, with the support of stringent monitoring; and (6) food waste is reduced.
Selline rakendamine hõlmab jäätmehierarhia kohaldamist vastavalt jäätmete raamdirektiivile ja turupõhiste instrumentide ja muude meetmete tõhusat kasutamist selle tagamiseks, et: 1) prügilasse ladestamine on piiratud jäätmejääkidega (st ringlussevõtmiseks ja taaskasutamiseks kõlbmatute jäätmetega), võttes arvesse prügilaid käsitleva direktiivi artikli 5 lõikes 2 sätestatud edasilükkamisi; 2) tagada, et jäätmetest energia tootmist lubatakse ainult ringlusse mittevõetavatest materjalidest, võttes arvesse jäätmete raamdirektiivi artikli 4 lõiget 2; 3) ringlussevõetud jäätmeid kasutatakse liidus tooraine peamise ja usaldusväärse allikana, töötades välja mittetoksilised materjalitsüklid; 4) ohtlikke jäätmeid käideldakse turvaliselt ja nende teket vähendatakse; 5) ebaseaduslik jäätmevedu juuritakse tänu rangele kontrollile välja ja 6) toidujäätmeid vähendatakse.
Reviews of existing product and waste legislation are carried out, including a review of the main targets of the relevant waste directives, informed by the Roadmap to a Resource Efficient Europe, so as to move towards a circular economy; and internal market barriers for environmentally-sound recycling activities in the Union are removed.
Kehtivad toote- ja jäätmealased õigusaktid vaadatakse läbi, sh asjakohaste jäätmedirektiivide põhieesmärgid ressursitõhusa Euroopa tegevuskava valguses, et liikuda ringmajanduse poole; ja keskkonnahoidliku ringlussevõtu tõkked liidu turul kõrvaldatakse.
Public information campaigns are required to build awareness and understanding of waste policy and to stimulate a change in behaviour;
Teadlikkuse tõstmiseks ja jäätmepoliitika mõistmiseks ning käitumise muutmiseks on vaja teabekampaaniaid avalikkusele;
improving water efficiency by setting and monitoring targets at river basin level on the basis of a common methodology for water efficiency targets to be developed under the Common Implementation Strategy process, and using market mechanisms, such as water pricing, as provided for in Article 9 of the Water Framework Directive and, where appropriate, other market measures.
parandada veekasutuse tõhusust, seades ja jälgides eesmärke valgala tasandil ühise rakendusstrateegia protsessi raames väljatöötatava veetõhususe eesmärkide ühise metoodika alusel, kasutades selliseid turumehhanisme nagu veehinna määramine, mis on sätestatud vee raamdirektiivi artiklis 9 ja, kui see on asjakohane, muid turumeetmeid.
Developing approaches to manage the use of treated wastewater.
Töötada välja käsitused puhastatud reovee kasutamise kohta.
Priority objective 3:
Esmatähtis eesmärk nr 3:
To safeguard the Union’s citizens from environment-related pressures and risks to health and well-being
kaitsta liidu kodanikke keskkonnaga seotud surve ning nende tervisele ja heaolule avalduvate riskide eest
Union environment legislation has delivered significant benefits for the health and well-being of the public.
Liidu keskkonnaalased õigusaktid on toonud märkimisväärset kasu rahvatervisele ja heaolule.
However, water pollution, air pollution and chemicals remain among the general public’s top environmental concerns in the Union [57].
Veereostus, õhusaaste ja kemikaalid jäävad liidus siiski peamisteks üldisteks keskkonnaprobleemideks [57].
The World Health Organisation (WHO) estimates that environmental stressors are responsible for between 15 % and 20 % of all deaths in 53 European countries [58].
Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO) hinnangul põhjustavad keskkonnastressorid 53 Euroopa riigis 15–20 % kõikidest surmajuhtumitest [58].
According to the OECD, urban air pollution is set to become the primary environmental cause of mortality worldwide by 2050.
OECD sõnul on linnaõhusaaste 2050. aastaks peamine keskkonnast tingitud surmapõhjus maailmas.
A substantial proportion of the Union’s population remains exposed to levels of air pollution, including indoor air pollution, exceeding WHO recommended standards [59].
Suur osa liidu rahvastikust puutub kokku õhusaaste, sh siseruumide õhu saaste tasemetega, mis ületavad WHO soovitatud piirväärtusi [59].
For example, local coal-fuelled heating and combustion engines and installations are a significant source of mutagenic and carcinogenic poly-aromatic hydrocarbons (PAH) and dangerous emissions of particulate matter (PM 10, PM 2,5 and PM 1).
Näiteks on kohalikud kivisöel töötavad küttesüsteemid ning sisepõlemismootorid ja rajatised mutageensete ja kantserogeensete polüaromaatsete süsivesinike ning tahkete osakeste (PM 10, PM2.5 ja PM1) ohtlike heidete oluliseks allikaks.
Action is especially needed in areas, such as in cities, where people, particularly sensitive or vulnerable groups of society, and ecosystems, are exposed to high levels of pollutants.
Meetmeid on vaja eelkõige piirkondades, nt linnades, kus inimesed, eriti tundlikud ja vähekindlustatud ühiskonnarühmad, ning ökosüsteemid puutuvad kokku kõrgete saastetasemetega.
In order to ensure a healthy environment for all, local measures should be complemented with adequate policy at both national and Union level.
Kõigile tervisliku keskkonna tagamiseks tuleks kohalikke meetmeid täiendada asjakohase poliitikaga nii riiklikul kui ka liidu tasandil.
Access to water of satisfactory quality remains problematic in a number of rural areas in the Union.
Rahuldava kvaliteediga vee kättesaadavus on jätkuvalt probleemne mitmes liidu maapiirkonnas.
Yet ensuring the good quality of Europe’s bathing waters benefits both human health and the Union’s tourism industry.
Samas toob Euroopa suplusvee hea kvaliteedi tagamine kasu nii inimeste tervisele kui ka liidu turismitööstusele.
The adverse consequences of floods and drought for human health and economic activity are being experienced more frequently, partly due to changes to the hydrological cycle and land use.
Üha sagedamini esinevate üleujutuste ja põudade kahjulikud tagajärjed inimeste tervisele ja majandustegevusele on osaliselt tingitud muutustest veeringes ja maakasutuses.
The failure to fully implement existing policy is preventing the Union from achieving adequate air and water quality standards.
Kehtiva poliitika täies mahus rakendamise ebaõnnestumine takistab liitu täitmast piisavaid õhu ja vee kvaliteedistandardeid.
The Union will update targets in line with the latest science and seek more actively to ensure synergies with other policy objectives in areas such as climate change, mobility and transport, biodiversity and the marine and terrestrial environment.
Liit ajakohastab eesmärgid kooskõlas viimaste teaduslike saavutustega ning püüab aktiivsemalt tagada sünergiat muude poliitikaeesmärkidega sellistes valdkondades nagu kliimamuutus, liikuvus ja transport, elurikkus ning mere- ja maismaakeskkond.
For example, reducing certain air pollutants, including short-lived climate pollutants, can make an important contribution to climate mitigation.
Näiteks teatavate õhusaasteainete, sealhulgas lühiealiste kliimamõjuga saasteainete vähendamine võib aidata suuresti kaasa kliimamuutuse leevendamisele.
Further work in this direction will be informed by a comprehensive review of Union air quality legislation and by the implementation of the Blueprint to Safeguard Europe’s Water Resources.
Edasisest tööst selles suunas antakse teada liidu õhukvaliteeti käsitlevate õigusaktide ulatusliku läbivaatamise kaudu ja Euroopa veevarude kaitsmise kava rakendamisega.
Tackling pollution at source remains a priority and the implementation of the Industrial Emissions Directive will further reduce emissions from major industrial sectors.
Prioriteediks jääb saasteprobleemiga tegelemine selle tekkekohal ning tööstusheidete direktiivi rakendamine vähendab veelgi peamistest tööstussektoritest tulenevaid heiteid.
Achieving the goals set out in the Roadmap to a Single European Transport Area will also lead to more sustainable mobility in the Union, thereby addressing a major source of noise and local air pollution.
Euroopa ühtse transpordipiirkonna tegevuskavas kehtestatud sihtide saavutamine toob kaasa säästvama liikuvuse liidus, tegeledes seega põhilise müra- ja kohaliku õhusaaste allikaga.
Available data on long-term average exposure show that 65 % of Europeans living in major urban areas are exposed to high noise levels [60], and more than 20 % to night time noise levels at which adverse health effects occur frequently.
Olemasolevatest andmetest pikaajalise keskmise kokkupuute kohta nähtub, et 65 % Euroopa suurlinnapiirkondade elanikest puutub kokku kõrge müratasemega [60] ja enam kui 20 % puutub kokku sellisel tasemel öise müraga, millega seoses ilmneb sageli negatiivne mõju tervisele.
Horizontal chemicals legislation (REACH [61] and the Classification, Labelling and Packaging [62] Regulations), as well as legislation on biocidal products [63] and plant protection products [64], provides baseline protection for human health and the environment, ensures stability and predictability for economic operators, and promotes the uptake of evolving non-animal testing methods.
Kemikaale käsitlevate horisontaalsete õigusaktidega (REACH [61] ning klassifitseerimise, märgistamise ja pakendamise määrused), [62] samuti biotsiide [63] ja taimekaitsevahendeid [64] käsitlevate õigusaktidega on ette nähtud alused inimtervise ja keskkonna kaitseks, nendega tagatakse ettevõtjate jaoks stabiilsus ja prognoositavus ning edendatakse loomkatsetele alternatiivsete katsemeetodite arendamist.
However, there is still uncertainty about the full impacts on human health and the environment of the combined effects of different chemicals (mixtures), nanomaterials, chemicals that interfere with the endocrine (hormone) system (endocrine disruptors) and chemicals in products.
Siiani on siiski ebaselge, millist kogumõju avaldavad inimtervisele ja keskkonnale eri kemikaalide kombinatsioonid (segud), nanomaterjalid, sisesekretsioonisüsteemi ehk hormoonsüsteemi kahjustavad kemikaalid (sisesekretsioonisüsteemi kahjustajad) ning toodetes kasutatavad kemikaalid.