natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Decision No 280/2004/EC should be replaced by a Regulation on account of the broader scope of Union law, the inclusion of additional categories of persons to which obligations are addressed, the more complex and highly technical nature of provisions introduced, the increased need for uniform rules applicable throughout the Union, and in order to facilitate implementation.
Otsus nr 280/2004/EÜ tuleks asendada määrusega, kuna määruse reguleerimisala liidu õiguses on laiem, sellega hõlmatakse täiendavaid kohustatud isikute kategooriaid, kehtestatavad sätted on keerulisemad ja väga tehnilised, kogu liidus kohaldatavate ühtsete eeskirjade järele on vajadus suurenenud ning rakendamist tuleks lihtsustada.
The ultimate objective of the UNFCCC is to stabilise greenhouse gas concentrations in the atmosphere at a level that would prevent dangerous anthropogenic interference with the climate system.
ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni lõppeesmärk on saavutada kasvuhoonegaaside kontsentratsiooni stabiliseerumine atmosfääris tasemel, mis võimaldab ära hoida inimtegevusest tulenevaid ohtlikke häireid kliimasüsteemis.
In order to meet that objective, the overall global annual mean surface temperature increase should not exceed 2 °C above pre-industrial levels.
Selle eesmärgi saavutamiseks ei tohiks maapinna keskmise temperatuuri tõus maailmas võrreldes tööstusajastu eelse temperatuuriga ületada 2 °C.
There is a need for thorough monitoring and reporting, and for regular assessment of Union and Member States’ greenhouse gas emissions and of their efforts to address climate change.
Tuleb põhjalikult jälgida liidu ja liikmesriikide kasvuhoonegaaside heidet ja kliimamuutuste vastu võitlemisel tehtud jõupingutusi; nende kohta on vaja esitada põhjalikke aruandeid ning neid tuleb korrapäraselt hinnata.
Decision 1/CP.15 of the Conference of the Parties to the UNFCCC (Decision 1/CP.15) and Decision 1/CP.16 of the Conference of the Parties to the UNFCCC (Decision 1/CP.16) contributed significantly to progress in addressing the challenges raised by climate change in a balanced manner.
ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni osaliste konverentsil vastuvõetud otsustega 1/CP.15 (otsus 1/CP.15) ja 1/CP.16 (otsus 1/CP.16) astuti märkimisväärne samm edasi kliimaprobleemide lahendamiseks tasakaalustatud viisil.
Those Decisions introduced new monitoring and reporting requirements that apply to the implementation of ambitious emission reductions to which the Union and its Member States have committed themselves, and provided support to developing countries.
Nimetatud otsustega kehtestati uued seire- ja aruandlusnõuded, mida kohaldatakse liidu ja liikmesriikide poolt võetud suurte heite vähendamise kohustuste rakendamise suhtes, ning nendega nähti ette abi andmine arenguriikidele.
Those Decisions also recognised the importance of addressing adaptation with the same priority as mitigation.
Samuti tõdetakse nendes otsustes, et kliimamuutustega kohanemine on sama tähtis kui kliimamuutuste leevendamine.
Decision 1/CP.16 also requires that developed countries develop low-carbon development strategies or plans.
Otsuses 1/CP.16 nõutakse arenenud riikidelt vähem CO2-heidet tekitava arengu strateegiate või -kavade väljatöötamist.
Such strategies or plans are expected to contribute towards building a low-carbon society and ensure continued high growth and sustainable development, as well as moving in a cost-effective manner towards the long-term climate target, giving due consideration to the intermediary stages.
Sellised strateegiad või kavad peaksid aitama üles ehitada vähem CO2-heidet tekitavat ühiskonda ja tagama jätkuvalt suure majanduskasvu ja säästva arengu ning samuti liikuda kulutasuval viisil pikaajaliste kliimaeesmärkide suunas, pöörates seejuures piisavat tähelepanu vaheetappidele.
This Regulation should facilitate the implementation of those monitoring and reporting requirements.
Käesoleva määrusega tuleks hõlbustada nimetatud seire- ja aruandlusnõuete rakendamist.
The set of Union legal acts, adopted in 2009, collectively referred to as the ‘Climate and Energy package’ in particular Decision No 406/2009/EC of the European Parliament and of the Council of 23 April 2009 on the effort of Member States to reduce their greenhouse gas emissions to meet the Community’s greenhouse gas emission reduction commitments up to 2020 [7] and Directive 2009/29/EC of the European Parliament and of the Council of 23 April 2009 amending Directive 2003/87/EC so as to improve and extend the greenhouse gas emission allowance trading scheme of the Community [8], marks another firm commitment by the Union and the Member States to significantly reduce their greenhouse gas emissions.
Lisaks võtsid liit ja liikmesriigid veel ühe kindla kohustuse kasvuhoonegaaside heidet märkimisväärselt vähendada võttes 2009. aastal vastu liidu õigusaktide kogumi, millele viidatakse kui kliima- ja energiapaketile ning mis hõlmab eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta otsust nr 406/2009/EÜ (milles käsitletakse liikmesriikide jõupingutusi kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamiseks, et täita ühenduse kohustust vähendada kasvuhoonegaaside heitkoguseid aastaks 2020) [7] ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiivi 2009/29/EÜ (millega muudetakse direktiivi 2003/87/EÜ, et täiustada ja laiendada ühenduse kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteemi) [8].
The Union’s system for monitoring and reporting emissions should also be updated in the light of new requirements under those two legal acts.
Samuti tuleks ajakohastada liidu heite seire- ja aruandlussüsteemi, arvestades nimetatud kahe aktiga kehtestatud uusi nõudeid.
Under the UNFCCC, the Union and its Member States are required to develop, regularly update, publish and report to the Conference of the Parties national inventories of anthropogenic emissions by sources and removals by sinks of all greenhouse gases not controlled by the Montreal Protocol of 1987 on substances that deplete the ozone layer to the Vienna Convention for the Protection of the Ozone Layer [9] (the Montreal Protocol) using comparable methodologies agreed by the Conference of the Parties.
ÜRO kliimamuutuste raamkonventsioon kohustab liitu ja tema liikmesriike välja arendama, korrapäraselt ajakohastama, avaldama trükis ja esitama konventsiooniosaliste konverentsile riiklikud inventuuriandmed, milles käsitletakse kõigi inimtekkeliste kasvuhoonegaaside allikatest pärinevat heidet ja neeldajates sidumist, mis on osoonikihi kaitsmise Viini konventsiooni 1987. aasta osoonikihti kahandavate ainete Montreali protokolliga [9] (Montreali protokoll) reguleerimata, kasutades konventsiooniosaliste konverentsil kokkulepitud võrreldavaid metoodikaid.
Article 5(1) of the Kyoto Protocol requires the Union and the Member States to establish and maintain a national system for estimating anthropogenic emissions by sources and removals by sinks of all greenhouse gases not controlled by the Montreal Protocol, with a view to ensuring the implementation of other provisions of the Kyoto Protocol.
Selleks et tagada muude Kyoto protokolli sätete rakendamine, loovad liit ja liikmesriigid nimetatud protokolli artikli 5 lõike 1 kohaselt riikliku süsteemi kõigi Montreali protokolliga reguleerimata inimtekkeliste kasvuhoonegaaside allikatest pärineva heite ja neeldajates sidumise hindamiseks ning haldavad seda süsteemi.
In doing so, the Union and the Member States should apply the guidelines for national systems set out in the Annex to Decision 19/CMP.1 of the Conference of the Parties to the UNFCCC serving as the meeting of the Parties to the Kyoto Protocol (Decision 19/CMP.1).
Seda tehes peaksid liit ja liikmesriigid kohaldama Kyoto protokolli osaliste koosolekuna peetava ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni osaliste konverentsi otsuse 19/CMP.1 lisas esitatud juhiseid riiklike süsteemide jaoks.
In addition, Decision 1/CP.16 requires the establishment of national arrangements to estimate anthropogenic emissions by sources and removals by sinks of all greenhouse gases not controlled by the Montreal Protocol.
Lisaks nõutakse otsusega 1/CP.16 riikliku korra kehtestamist kõigi Montreali protokolliga reguleerimata inimtekkeliste kasvuhoonegaaside allikatest pärineva heite ja neeldajates sidumise hindamiseks.
This Regulation should enable both of those requirements to be implemented.
Käesolev määrus peaks võimaldama mõlema nimetatud nõude rakendamist.
Cyprus and Malta are included in Annex I to the UNFCCC pursuant to Decision 10/CP.17 of the Conference of the Parties to the UNFCCC, effective from 9 January 2013, and Decision 3/CP.15 of the Conference of the Parties to the UNFCCC, effective from 26 October 2010, respectively.
Küprose suhtes kohaldatakse ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni I lisa vastavalt ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni osaliste konverentsil vastuvõetud otsusele 10/CP.17 (jõustub 9. jaanuarist 2013) ja Malta suhtes vastavalt ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni osaliste konverentsil vastuvõetud otsusele 3/CP15 (jõustus 26. oktoobril 2010).
The experience gained in implementing Decision No 280/2004/EC has shown the need to increase synergies and coherence with reporting under other legal instruments, in particular with Directive 2003/87/EC of the European Parliament and of the Council of 13 October 2003 establishing a scheme for greenhouse gas emission allowance trading within the Community [10], with Regulation (EC) No 166/2006 of the European Parliament and of the Council of 18 January 2006 concerning the establishment of a European Pollutant Release and Transfer Register [11], with Directive 2001/81/EC of the European Parliament and of the Council of 23 October 2001 on national emission ceilings for certain atmospheric pollutants [12], with Regulation (EC) No 842/2006 of the European Parliament and of the Council of 17 May 2006 on certain fluorinated greenhouse gases [13], and with Regulation (EC) No 1099/2008 of the European Parliament and of the Council of 22 October 2008 on energy statistics [14].
Otsuse nr 280/2004/EÜ rakendamisel saadud kogemus on näidanud, et oleks vaja suurendada sünergiat ja kooskõla muude õigusaktide alusel esitatavate aruannetega, eelkõige nendega, mis esitatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/87/EÜ (millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem), [10] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. jaanuari 2006. aasta määruse (EÜ) nr 166/2006 (mis käsitleb Euroopa saasteainete heite- ja ülekanderegistri loomist), [11] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2001. aasta direktiivi 2001/81/EÜ (teatavate õhusaasteainete siseriiklike ülemmäärade kohta), [12] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. mai 2006. aasta määruse (EÜ) nr 842/2006 (teatavate fluoritud kasvuhoonegaaside kohta) [13] ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. oktoobri 2008. aasta määruse (EÜ) nr 1099/2008 (energiastatistika kohta) [14] kohaselt.
While streamlining reporting requirements will require the amendment of individual legal instruments, the use of consistent data to report greenhouse gas emissions is essential to ensuring the quality of emissions reporting.
Kuna aruandlusnõuete ühtlustamine nõuab üksikute õigusaktide muutmist, on heitearuannete kvaliteedi tagamiseks oluline, et kasvuhoonegaaside heitearuannetes kasutatakse kooskõlastatud andmeid ning andmete kooskõla tõendatakse.
The Fourth Assessment Report by the Intergovernmental Panel on Climate Change (IPCC) identified a global warming potential (GWP) for nitrogen trifluoride (NF3) which is approximately 17000 times that of carbon dioxide (CO2).
Valitsustevahelise kliimamuutuste rühma neljandas hindamisaruandes on kindlaks tehtud lämmastiktrifluoriidi (NF3) potentsiaal põhjustada globaalset soojenemist ning see on ligikaudu 17000 korda suurem kui süsinikdioksiidil (CO2).
is increasingly being used in the electronics industry to replace perfluorocarbons (PFCs) and sulphur hexafluoride (SF6).
kasutatakse elektroonikatööstuses üha enam perfluorosüsivesinike (PFCd) ja väävelheksafluoriidi (SF6) asendamiseks.
In accordance with Article 191(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU), Union environment policy must be based on the precautionary principle.
Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikli 191 lõikele 2 peab liidu keskkonnapoliitika rajanema ettevaatuspõhimõttel.
That principle requires the monitoring of NF3 to assess the level of emissions in the Union and, if required, to define mitigation action.
Selle põhimõtte järgimiseks tuleb teostada seiret NF3 heite üle, et teha kindlaks selle kogused liidus ja määrata vajaduse korral kindlaks leevendusmeetmed.
Data currently reported in the national greenhouse gas inventories and the national and Union registries are not sufficient to determine, at Member State level, the CO2 civil aviation emissions at national level that are not covered by Directive 2003/87/EC.
Andmed, mida praegu kasutatakse kasvuhoonegaaside riiklike inventuuriandmete koondamisel ning riiklikes ja liidu registrites, ei ole piisavad, et määrata liikmesriigi tasandil kindlaks tsiviillennunduse CO2-heide, mida direktiiv 2003/87/EÜ ei hõlma.
In adopting reporting obligations, the Union should not impose upon Member States and small and medium-sized enterprises (SMEs) burdens that are disproportionate to the objectives pursued.
Kui liit kehtestab aruandluskohustused, ei tohiks see liikmesriikidele ning väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele (VKEd) panna taotletavate eesmärkide suhtes ebaproportsionaalset halduskoormust.
emissions from flights not covered by Directive 2003/87/EC represent only a very minor part of the total greenhouse gas emissions, and establishing a reporting system for these emissions would be unduly burdensome in the light of existing requirements for the wider sector pursuant to Directive 2003/87/EC.
Direktiiviga 2003/87/EÜ hõlmamata lendudest pärit CO2-heide moodustab kasvuhoonegaaside koguheitest vaid väga väikese osa ning selle heite jaoks aruandlussüsteemi kehtestamine tooks kaasa põhjendamatu halduskoormuse, kui arvestada direktiiviga 2003/87/EÜ selle sektori suhtes laiemalt kehtestatud nõudeid.
Therefore, CO2 emissions from IPCC source category ‘1.A.3.A civil aviation’ should be treated as being equal to zero for the purposes of Article 3 and Article 7(1) of Decision No 406/2009/EC.
Seepärast tuleks valitsustevahelises kliimamuutuste rühmas kehtestatud allikakategooriast „1.A.3.A Tsiviillennundus” pärit CO2-heidet pidada otsuse nr 406/2009/EÜ artikli 3 ja artikli 7 lõike 1 kohaldamisel võrdseks nulliga.
In order to ensure the effectiveness of the arrangements for monitoring and reporting greenhouse gas emissions, it is necessary to avoid further adding to the financial and administrative burden already being borne by the Member States.
Kasvuhoonegaaside heite seire ja aruandluse tõhusa korraldamise tagamiseks on vaja vältida liikmesriikide praeguse finants- ja halduskoormuse suurendamist.
Whilst emissions and removals of greenhouse gases relating to land use, land-use change and forestry (LULUCF) count towards the Union’s emissions reduction target under the Kyoto Protocol, they are not part of the 20 % target for 2020 under the Climate and Energy package.
Kuna maakasutuse, maakasutuse muutuse ja metsandusega (edaspidi „maakasutus ja metsandus”) (LULUCF) seotud tegevusest tuleneva kasvuhoonegaaside heidet ja sidumist on võetud arvesse Kyoto protokolli kohases liidu heitkoguste vähendamise eesmärgis, ei ole see osa kliima- ja energiapaketi eesmärgist vähendada 2020. aastaks heitkoguseid 20 %.
Article 9 of Decision No 406/2009/EC requires the Commission to assess modalities for the inclusion of emissions and removals from activities relating to LULUCF in the Union’s greenhouse gas emission reduction commitment, ensuring permanence and the environmental integrity of the contribution of LULUCF, and providing for accurate monitoring and accounting of the relevant emissions and removals.
Otsuse nr 406/2009/EÜ artiklis 9 nõutakse, et komisjon hindaks liidu kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamise kohustusse maakasutuse, maakasutuse muutuse ja metsandusega seonduvate heitkoguste ja nende neeldajates sidumise lisamise üksikasju, tagades maakasutuse, maakasutuse muutuse ja metsanduse panuse järjepidevuse ja keskkonnaalase terviklikkuse ning samuti asjaomaste heitkoguste ja sidumise nõuetekohase seire ja täpse arvestuse.
The Union and the Member States should strive to provide the most up-to-date information on their greenhouse gas emissions, in particular under the framework of the Europe 2020 strategy and its specified timelines.
Liit ja liikmesriigid peaksid püüdma pakkuda kõige värskemat teavet oma kasvuhoonegaaside heite kohta, eelkõige strateegia „Euroopa 2020” ja selles kindlaksmääratud ajakavade kohaselt.
This Regulation should enable such estimates to be prepared in the shortest timeframes possible by using statistical and other information, such as, where appropriate, space-based data provided by the Global Monitoring for Environment and Security programme and other satellite systems.
Käesolev määrus peaks võimaldama koostada selliseid hinnanguid statistilise ja muu teabe (näiteks asjakohasel juhul ülemaailmse keskkonna- ja turvaseire programmi ja muude satelliitsüsteemide kaudu saadud andmed) alusel võimalikult lühikese aja jooksul.
Since the Commission has announced that it intends to propose new monitoring and reporting requirements for emissions from maritime transport, including amendments to this Regulation as appropriate, this Regulation should not prejudge any such proposal, and therefore provisions on the monitoring and reporting of emissions from maritime transport should not be included in this Regulation at this time.
Kuna komisjon on teatanud, et ta kavatseb esitada ettepaneku uute meretranspordist pärit heite seire- ja aruandlusnõuete kohta, sealhulgas vajaduse korral käesoleva määruse muudatused, ei peaks käesolev määrus mõjutama sellise ettepaneku esitamist ning seetõttu ei peaks käesolev määrus praegu sisaldama meretranspordist pärit heite seire- ja aruandlusnõudeid käsitlevaid sätteid.
The experience gained in implementing Decision No 280/2004/EC demonstrated the need to improve transparency, accuracy, consistency, completeness and comparability of information reported on policies and measures and on projections.
Otsuse nr 280/2004/EÜ rakendamisel saadud kogemus näitas, et poliitikasuundade ja meetmete ning prognooside kohta esitatava teabe läbipaistvust, täpsust, kooskõlalisust, täielikkust ja võrreldavust on vaja suurendada.
Decision No 406/2009/EC requires that Member States report their projected progress towards meeting their obligations under that Decision, including information on national policies and measures and on national projections.
Vastavalt otsusele nr 406/2009/EÜ peavad liikmesriigid esitama aruande kavandatud edusammude kohta selles otsuses sätestatud kohustuste täitmisel, sealhulgas teabe riiklike poliitikasuundade ja meetmete ning prognooside kohta.
The Europe 2020 strategy set an integrated economic policy agenda requiring the Union and the Member States to make further efforts on the timely reporting of climate change policies and measures and their projected effects on emissions.
Strateegiaga „Euroopa 2020” nähakse ette integreeritud majanduspoliitika tegevuskava, mille kohaselt peavad liit ja liikmesriigid pingutama rohkem selle nimel, et aruanded, milles käsitletakse kliimamuutustealaseid poliitikasuundi ja meetmeid ning nende prognoositud mõju heitele, esitataks õigeaegselt.
Creating systems at Union and Member State level coupled with better guidance on reporting should significantly contribute towards those goals.
Nende eesmärkide poole püüdlemisel peaks olema palju abi liidu ja liikmesriigi tasandil süsteemide loomisest ning täpsematest aruandlusjuhistest.
In order to ensure that the Union meets its international and internal reporting requirements on greenhouse gas projections and to evaluate its progress towards meeting its international and internal commitments and obligations, the Commission should also be able to prepare and use greenhouse gas projection estimates.
Selleks et liit täidaks kasvuhoonegaaside heite prognoose käsitlevaid rahvusvahelisi ja liidusiseseid aruandlusnõudeid ning et hinnata liidu edusamme rahvusvaheliste ja liidusiseste kohustuste täitmisel, peaks komisjonil olema samuti võimalik koostada ja kasutada hinnanguid kasvuhoonegaaside heite prognoosi kohta.
Improved information from Member States is needed to monitor their progress and action in adapting to climate change.
Selleks et jälgida liikmesriikide edusamme ja meetmeid kliimamuutustega kohanemisel, peavad nad esitama täpsemat teavet.
This information is needed to devise a comprehensive Union adaptation strategy pursuant to the Commission White Paper of 1 April 2009 entitled ‘Adapting to climate change: Towards a European framework for action’.
Sellist teavet on vaja põhjaliku liidu kohanemisstrateegia väljatöötamiseks vastavalt komisjoni 1. aprilli 2009 valgele raamatule „Kliimamuutustega kohanemine: Euroopa tegevusraamistik”.
The reporting of information on adaptation will enable Member States to exchange best practices and evaluate their needs and level of preparedness to deal with climate change.
Kohanemisteavet käsitlev aruandlus võimaldab liikmesriikidel vahetada parimaid tavasid ja hinnata oma vajadusi ja valmisolekut kliimamuutustega toimetulekul.
Under Decision 1/CP.15, the Union and the Member States committed to providing substantial climate financing to support adaptation and mitigation action in developing countries.
Otsusega 1/CP.15 võtsid liit ja liikmesriigid kohustuse näha ette olulised rahalised vahendid selliste meetmete toetamiseks, mida võetakse kliimamuutustega kohanemiseks ja nende mõju leevendamiseks arenguriikides.
In accordance with paragraph 40 of Decision 1/CP.16, each developed country Party to the UNFCCC must enhance reporting on the provision of financial, technological and capacity-building support to developing country Parties.
Otsuse 1/CP.16 punkti 40 kohaselt peab iga arenenud riik, kes on ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni osaline, parandama aruandlust arenguriikidest konventsiooniosalistele antava rahalise ja tehnoloogiaalase abi ning suutlikkuse suurendamiseks vajaliku toetuse kohta.
Enhanced reporting is essential to recognising the efforts made by the Union and Member States to meet their commitments.
Selleks et näha, milliseid jõupingutusi liit ja liikmesriigid kohustuste täitmiseks teevad, tuleb aruandlust kindlasti tõhustada.
Decision 1/CP.16 also established a new ‘Technology Mechanism’ to enhance international technology transfer.
Otsusega 1/CP.16 kehtestati ka uus tehnoloogiamehhanism, et parandada rahvusvahelist tehnosiiret.
This Regulation should ensure reporting of up-to-date information on technology transfer activities to developing countries based on the best data available.
Käesoleva määrusega tuleks tagada arenguriikidele suunatud tehnosiiret käsitleva ajakohastatud teabe edastamine parimate kättesaadavate andmete põhjal.
Directive 2008/101/EC of the European Parliament and of the Council [16] amended Directive 2003/87/EC so as to include aviation activities in the scheme for greenhouse gas emission allowance trading within the Union.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2008/101/EÜ [16] muudeti direktiivi 2003/87/EÜ nii, et lisati liidu kasvuhoonegaaside heitkogustega kauplemise süsteemi lennundus.
Directive 2003/87/EC contains provisions on the use of auctioning revenue, on reporting on the use of auctioning revenue by Member States, and on the action taken pursuant to Article 3d of that Directive.
Direktiiviga 2003/87/EÜ lisati sätted enampakkumistulude kasutamise, liikmesriikide sellekohase aruandluse ning meetmete kohta, mida on võetud vastavalt kõnealuse direktiivi artiklile 3d.