natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On 31 December 2010, Oltchim's financial accounts showed an operating profit of EUR 56 million, a net profit of EUR 32 million (RON 220 million) and accumulated losses of EUR 383 million.
31. detsembri 2010. aasta seisuga oli Oltchimi aruannetes kajastatud tegevuskasum 56 miljonit eurot, puhaskasum 32 miljonit eurot (220 miljonit uut Rumeenia leud) ja akumuleeritud kahjum 383 miljonit eurot.
The positive operating and net result was due to the fact that the Arpechim assets purchased for EUR [0]-[10] were revalued at EUR [80]-[100] million, and the difference was entered in the books as ‘gain from a bargain purchase’.
Tegevus- ja puhaskasum olid tingitud sellest, et [0]–[10] euro eest ostetud Arpechimi vara hinnati ümber [80]–[100] miljonile eurole ja erinevus kanti raamatupidamisse soodsast ostust saadud kasumina.
In May 2011 PCC bought on the stock exchange a further 3,6 % stake for EUR 2,6 million.
2011. aasta mais ostis PCC väärtpaberibörsil täiendava 3,6 %lise osaluse 2,6 miljoni euro eest.
In June 2011, PCC SE concluded an alliance with the UK investment fund Carlson Ventures Ltd, which had also acquired Oltchim shares on the stock exchange.
2011. aasta juunis sõlmis PCC SE lepingu Ühendkuningriigi investeerimisfondiga Carlson Ventures Ltd, kes oli samuti Oltchimi aktsiaid omandatud.
On 17 July 2009 Romania notified two support measures (hereinafter: ‘the notification’) in favour of Oltchim SA Râmnicu Vâlcea (hereinafter: ‘Oltchim’ or ‘the company’): (i) the conversion of debt towards the public authorities amounting to RON 538 million (approximately EUR 128 million [3]) into equity and (ii) a state guarantee covering 80 % of a commercial loan amounting to EUR 424 million.
Rumeenia teatas 17. juulil 2009 kahest toetusmeetmest (edaspidi „teatis”) ettevõtja Oltchim SA Râmnicu Vâlcea (edaspidi „Oltchim” või „ettevõtja”) kasuks: i) muuta 538 miljoni uue Rumeenia leu (umbes 128 miljoni euro [3]) suurune võlg riigiasutuste ees ettevõtja omakapitaliks ja ii) anda välja riigigarantii 80 %le 424 miljoni euro suurusest kommertslaenust.
Romania notified these state support measures for reasons of legal certainty, arguing that they did not involve state aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Rumeenia andis neist riiklikest toetusmeetmetest teada õiguskindluse saamiseks, väites, et need ei sisalda riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
In December 2009 Oltchim purchased the assets (ethylene installation) of its previous supplier Arpechim for EUR [0]-[10] [16] and paid for its stocks/inventories EUR [10]-[20] million.
2009. aasta detsembris ostis Oltchim oma eelmise tarnija Arpechimi etüleenitootmispaigaldised [0]–[10] euro [16] eest ja maksis selle varude eest [10]–[20] miljonit eurot.
According to the Romanian authorities, the acquisition was financed from customer advance payments.
Rumeenia ametivõimude sõnul kasutati soetamiseks klientide ettemakseid.
Before the planned debt conversion, Oltchim's market capitalisation in the observed period (January 2008-August 2011) was on weighted average [38] EUR 45 million and in the last three months of the observed period (June-August 2011) it was constantly over EUR 100 million.
Enne võla omakapitaliks muutmise kavatsust oli Oltchimi kaalutud keskmine [38] turukapitalisatsioon ajavahemikul 2008. aasta jaanuarist kuni 2011. aasta augustini 45 miljonit eurot, kusjuures viimasel kolmel kuul (2011. aasta juunist augustini) oli see pidevalt üle 100 miljoni euro.
The market capitalisation therefore clearly exceeds the liquidation value of Oltchim (EUR [10]-[40] million), which provides a first indication that selling the State's stake in a privatisation would be preferable to liquidating the company.
Seega oli turukapitalisatsioon selgelt suurem kui Oltchimi likvideerimisväärtus ([10]–[40] miljonit eurot); see on esimene viide, et riigi osaluse müümine erastamise teel oleks parem kui ettevõtja likvideerimine.
on State aid SA.24123 (2012/C) (ex 2011/NN) implemented by the Netherlands Alleged sale of land below market price by the Municipality of Leidschendam-Voorburg
riigiabi SA.24123 (2012/C) (ex 2011/NN) kohta, mida andsid Madalmaad – Leidschendam-Voorburgi omavalitsuse väidetav maa müük turuhinnast madalama hinnaga
(notified under document C(2013) 87)
(teatavaks tehtud numbri C(2013) 87 all)
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above [1] and having regard to their comments,
olles kutsunud huvitatud isikuid üles esitama oma märkusi vastavalt osutatud sätetele [1] ja võttes nende märkusi arvesse
By letter of 10 September 2007, the Stichting Behoud Damplein Leidschendam (hereinafter “the Stichting”), a foundation set up in 2006 to defend the interests of residents located in the vicinity of the Damplein in Leidschendam-Voorburg (the Netherlands), submitted a complaint to the Commission concerning the alleged grant of State aid in the context of a real estate project initiated by the municipality of Leidschendam-Voorburg in co-operation with a number of private parties.
Stichting Behoud Damplein Leidschendam (edaspidi „Stichting”) – Leidschendam-Voorburgis (Madalmaad) Dampleini läheduses paiknevate elanike huvide kaitseks 2006. aastal loodud sihtasutus – esitas oma 10. septembri 2007. aasta kirjaga komisjonile kaebuse, mis käsitles väidetavat riigiabi andmist sellise kinnisvaraprojekti raames, mille algatas Leidschendam-Voorburgi omavalitsus koostöös mitme eraõigusliku isikuga.
By letter of 12 October 2007, the Commission forwarded the complaint to the Dutch authorities for their consideration, along with a request to reply to a number of questions.
Komisjon edastas oma 12. oktoobri 2007. aasta kirjaga Madalmaade riigiasutustele käsitlemiseks kaebuse, lisades nõude vastata mitmele küsimusele.
By letter of 26 January 2012, the Commission informed the Netherlands that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 108(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union [2] (hereinafter: “TFEU”) in respect of a specific measure taken in the context of the real estate project.
Komisjon teatas 26. jaanuari 2012. aasta kirjaga Madalmaadele, et on otsustanud algatada Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping”) artikli 108 lõikes 2 [2] sätestatud menetluse seoses kinnisvaraprojekti raames võetud konkreetse meetmega.
The Commission’s decision to initiate the procedure (hereinafter “the opening decision”) was published in the Official Journal of the European Union [3].
Komisjoni otsus menetluse algatamise kohta (edaspidi „menetluse algatamise otsus”) avaldati Euroopa Liidu Teatajas [3].
By way of this decision, the Commission invited interested parties to submit comments on its preliminary assessment of the measure.
Selle otsusega kutsus komisjon huvitatud isikuid esitama märkusi meetmele antud esialgse hinnangu kohta.
By letter of 18 April 2012, the Dutch authorities submitted their observations on the opening decision, after having received two extensions of the deadline to comment and after a meeting with the Commission services on 12 March 2012 in the presence of the beneficiary of the measure.
Madalmaade riigiasutused esitasid 18. aprilli 2012. aasta kirjaga oma tähelepanekud menetluse algatamise otsuse kohta pärast seda, kui märkuste esitamiseks oli saadud kaks korda ajapikendust ja 12. märtsil 2012 oli kohtutud komisjoni talitustega, kusjuures sellel kohtumisel viibis ka meetme kaudu abi saanud isik.
By letter of 16 April 2012, the Stichting submitted its comments to the Commission on the opening decision.
Sihtasutus Stichting esitas 16. aprilli 2012. aasta kirjaga komisjonile oma märkused menetluse algatamise otsuse kohta.
DESCRIPTION OF THE MEASURES
MEETME KIRJELDUS
The beneficiaries and the parties involved
2.1 Abisaajad ja hõlmatud isikud
The beneficiary of the measures is the partnership Schouten-de Jong Bouwfonds (hereinafter “SJB”).
Meetmest sai abi ühisettevõte Schouten-de Jong Bouwfonds (edaspidi „SJB”).
This partnership was set up by Schouten & De Jong Projectontwikkeling BV (hereinafter "Schouten de Jong") and Bouwfonds Ontwikkeling BV (hereinafter "Bouwfonds") for the purposes of the contested real estate project and does not have legal personality under Dutch law.
Vaidlusaluse kinnisvaraprojekti jaoks moodustasid ühisettevõtte Schouten & De Jong Projectontwikkeling BV (edaspidi „Schouten de Jong”) ja Bouwfonds Ontwikkeling BV (edaspidi „Bouwfonds”), ühisettevõttel puudub Madalmaade õiguse kohaselt juriidilise isiku staatus.
As members of the SJB partnership, Schouten de Jong and Bouwfonds should also be considered beneficiaries of the measures [4].
Ühisettevõtte SJB liikmetena tuleks ka ettevõtjaid Schouten de Jong ja Bouwfonds käsitleda meetmest abi saajatena [4].
Schouten de Jong, established in Voorburg, the Netherlands, is active in real estate project development in the Netherlands, in particular in the Leidschendam area.
Madalmaades Vooburgis asutatud ettevõtja Schouten de Jong tegeleb kinnisvaraprojektide arendamisega Madalmaades, eelkõige Leidschendami piirkonnas.
Its turnover amounted to EUR 60 million in 2011.
2011. aastal oli tema käive 60 miljonit eurot.
Bouwfonds, established in Delft, the Netherlands, and a subsidiary of Rabo Vastgoed, is the largest real estate developer in the Netherlands and among the top three largest players on the European real estate market.
Madalmaades Delftis asutatud ettevõtja Bouwfonds, kes on ettevõtja Rabo Vastgoed tütarettevõtja, on Madalmaade suurim kinnisvaraarendaja ning üks kolmest suuremast tegutsejast Euroopa kinnisvaraturul.
Bouwfonds is active, in particular, in the Netherlands, Germany and France.
Ettevõtja Bouwfonds tegutseb eelkõige Madalmaades, Saksamaal ja Prantsusmaal.
It had a turnover of EUR 1,6 billion in 2011.
Tema käive oli 2011. aastal 1,6 miljardit eurot.
The municipality of Leidschendam-Voorburg (hereinafter: “the Municipality”) is located in the province of South Holland, close to The Hague, in the Netherlands.
Leidschendam-Voorburgi omavalitsus (edaspidi „omavalitsus”) asub Madalmaades Lõuna-Hollandi provintsis Haagi lähedal.
A public-private partnership in the form of a vennootschap onder firma (hereinafter: the “PPP”) was set-up by the Municipality and SJB to undertake the ground exploitation phase of the contested real estate project.
Omavalitsus ja SJB moodustasid avaliku ja erasektori partnerluse vennootschap onder firma kujul (edaspidi „PPP”) eesmärgiga viia ellu vaidlusaluse kinnisvaraprojekti maa kasutuselevõtu etapp.
Each party to the PPP was to bear 50 % of the costs and the risks associated with the ground exploitation phase of the project.
Partnerluse kumbki pool pidi kandma 50 % projekti maa kasutuselevõtu etapiga seotud kuludest ja riskidest.
The decision-making of the PPP was to be by unanimity.
PPP pidi otsuseid tegema ühehäälselt.
According to the information provided by the Dutch authorities, Schouten de Jong and Bouwfonds are each jointly and severally liable ("hoofdelijk aansprakelijk") for the fulfilment by SJB of its obligations under the PPP agreement [5].
Madalmaade riigiasutuste esitatud teabe kohaselt on ettevõtjad Schouten de Jong ja Bouwfonds solidaarselt vastutavad („hoofdelijk aansprakelijk”) selle eest, et SJB täidaks oma kohustusi, mis tulenevad PPP lepingust [5].
The real estate project
2.2 Kinnisvaraprojekt
On 6 April 2004, the Council of the Municipality adopted a Concept Ground Exploitation Masterplan Damcentrum and a Concept Masterplan Damcentrum laying down a framework agreement aimed at revitalising Leidschendam's city centre (hereinafter: the “Leidschendam Centrum Project”) [6].
Omavalitsuse volikogu võttis 6. aprillil 2004. aastal vastu Damcentrumi maa kasutamise üldplaani ja Damcentrumi üldplaani, millega kehtestatakse raamleping eesmärgiga uuendada Leidschendami kesklinna (edaspidi „Leidschendami keskuse projekt”) [6].
The Leidschendam Centrum Project concerns an area of approximately 20.7 hectares and consists of demolishing approximately 280 mainly social housing units, renewing public spaces and utilities (sewerage, paving, lightning, etc.) and constructing approximately 600 new housing units – both social housing and free sector housing – as well as approximately 3000 square metres of commercial (shopping) space, a two-level underground parking garage, and the relocation and rebuilding of a school.
Leidschendami keskuse projekt hõlmab umbes 20,7 hektari suurust maa-ala ning projekti raames lammutatakse umbes 280 peamiselt sotsiaalkorterit, uuendatakse üldkasutatavaid alasid ja kommunaalvõrgustikke (kanalisatsioon, teekatted, valgustus jne) ning ehitatakse umbes 600 uut eluaset – nii sotsiaalkorterit kui ka vabaturul müüdavat eluaset –, umbes 3000 m2 äripinda (kaubanduspinda) ja kahetasandiline maa-alune parkla ning viiakse uude kohta ja ehitatakse uuesti üles kool.
The Leidschendam Centrum Project was divided into various sub-projects, one of which is the real estate project concerning the Damplein (hereinafter: the “Damplein Project”).
Leidschendami keskuse projekt jagati erinevateks alamprojektideks, millest üks on Dampleini hõlmav kinnisvaraprojekt (edaspidi „Dampleini projekt”).
The construction phase
2.2.1 Ehitusetapp
On the basis of the Leidschendam Centrum Project, the Municipality concluded a co-operation agreement with a number of private project developers, including with SJB, on 9 September 2004 (hereinafter: the “2004 Co-operation Agreement”).
Leidschendami keskuse projekti alusel sõlmis omavalitsus 9. septembril 2004. aastal koostöölepingu (edaspidi „2004. aasta koostööleping”) mitme eraõigusliku projektiarendajaga, sealhulgas ühisettevõttega SJB.
The 2004 Co-operation Agreement stipulates that the private project developers would, for each of the specific sub-parts of the Leidschendam Centrum Project assigned to them, construct and sell, for their own risk and expense, the envisaged real estate.
2004. aasta koostöölepingus nähakse ette, et eraõiguslikud projektiarendajad ehitavad ja müüvad iga neile Leidschendami keskuse projekti raames määratud konkreetse alamprojekti puhul asjaomase kinnisvara oma kuludega ja omal vastutusel.
According to the 2004 Co-operation Agreement, the construction works would begin once the land had been made ready for construction (see recital (22) below) and the necessary building permits had been obtained.
2004. aasta koostöölepingu kohaselt alustatakse ehitustöödega siis, kui maa on ehituseks ette valmistatud (vt põhjendus 22) ja hangitud on vajalikud ehitusload.
However, as regards the construction of the free sector housing units, the private developers were allowed to postpone construction until 70 % of these units, whether or not in combination with social housing units, in the sub-project area concerned had been pre-sold (Article 7.5 of the 2004 Co-operation Agreement, hereinafter: the “70 % clause”).
Samal ajal lubati vabaturul müüdavate eluasemete ehitamisel eraõiguslikel arendajatel ehitamist edasi lükata, kuni asjaomase alamprojekti piirkonnas ei ole eelmüügis müüdud kuni 70 % kõnealustest eluasemetest, kas koos sotsiaalkorteritega või ilma (2004. aasta koostöölepingu artikkel 7.5; edaspidi „70 % klausel”).
This 70 % clause is commonly found in construction contracts in the Netherlands and seeks to limit the risks for project developers of constructing real estate which might not be sold.
Nimetatud 70 % klausli kasutamine ehituslepingutes on Madalmaades tavapärane ning selle eesmärk on piirata projektiarendajate riske, mis kaasnevad sellise kinnisvara ehitamisega, mida ei pruugita maha müüa.
The agreement did not, however, provide for any possibility to postpone construction as regards the commercial premises and the underground parking garage.
Kokkuleppes ei nähtud siiski ette mingit võimalust lükata edasi äripindade ja maa-aluse parkla ehitamist.
According to both the 2004 Co-operation Agreement and a further project agreement concluded on 22 November 2004 (hereinafter: the “SJB Project Agreement”), SJB would build a total of 242 housing units, of which 74 were initially planned to be built on the Damplein [7].
Nii 2004. aasta koostöölepingu kui ka 22. novembril 2004. aastal sõlmitud täiendava projektilepingu (edaspidi „SJB projektileping”) kohaselt pidi SJB ehitama kokku 242 eluaset, millest 74 olid algselt plaanitud Dampleini [7].
SJB would also build approximately 2400 square meters of commercial space on the Damplein and construct the underground parking garage, which apart from a private section (75 parking spaces) also included a public section (225 parking spaces).
Samuti pidi SJB ehitama umbes 2400 m2 suuruse äripinna Dampleini ning maa-aluse parkla, mis lisaks eratsoonile (75 parkimiskohta) pidi sisaldama ka üldkasutatavat tsooni (225 parkimiskohta).
The commercial premises and the housing units would both be built on top of the underground parking garage.
Äripinnad ja eluasemed kavatseti ehitada maa-aluse parkla peale.
The Municipality, as also explicitly emphasised by the Dutch authorities in its submissions, was not involved in the construction phase of the project and bore no risks in relation to the sale of the housing units and commercial premises.
Nagu ka Madalmaade riigiasutused teavet edastades sõnaselgelt rõhutasid, ei olnud omavalitsus kaasatud projekti ehitusetappi ega võtnud mingeid riske seoses eluasemete ja äripindade müügiga.
Profits from these sales, if any, would accrue directly to the private developers.
Sellest müügist saadav tulu – kui selline tulu oleks tekkinud – pidi minema otse eraõiguslikele arendajatele.
The construction phase of the project should be distinguished from the so-called ground exploitation phase of the project, where the Municipality was involved through the PPP with SJB and bore 50 % of the risks (see recital 18 below).
Projekti ehitusetappi tuleks eristada nn projekti maa kasutuselevõtu etapist, millesse omavalitsus oli kaasatud PPP kaudu koos ühisettevõttega SJB ning kus omavalitsus võttis 50 % riskidest (vt põhjendus 18).
The ground exploitation phase
2.2.2 Maa kasutuselevõtu tapp
Before construction works in each part of the real estate project could commence, the land had to be acquired, the public infrastructure had to be re-arranged and the land had to be made ready for construction.
Enne kinnisvaraprojekti igas osas ehitustööde alustamist tuli soetada maa, ümber korraldada üldkasutatav infrastruktuur ning maa ehitamiseks ette valmistada.
Since this "ground exploitation phase" of the project was expected to entail high costs (estimated at the time at approximately EUR 30 million) and significant risks, the Municipality decided to set up a PPP with SJB to carry out these works [8].
Kuna eeldati, et projekti maa kasutuselevõtu etapiga kaasnevad suured kulud (tol ajal hinnanguliselt 30 miljonit eurot) ja märkimisväärsed riskid, otsustas omavalitsus nende tööde teostamiseks luua avaliku ja erasektori partnerluse SJBga [8].
To this end, the Municipality and SJB signed a ground exploitation/PPP agreement on 22 November 2004 (hereinafter: the “GREX”).
Selleks allkirjastasid omavalitsus ja SJB 22. novembril 2004. aastal maakasutuse ning avaliku ja erasektori partnerluse lepingu (edaspidi „maakasutus- ja partnerlusleping”).
In return for its participation in the ground exploitation phase of the project, SJB would obtain a share of the revenues of the PPP and receive the development rights on plots of land previously allocated to the Municipality [9].
Projekti maa kasutuselevõtmise etapis osalemise eest pidi SJB saama osa PPP tulust ning varem omavalitsusele eraldatud kruntide arendusõigused [9].
According to the GREX, both the Municipality and SJB would make a direct financial contribution to the PPP to carry out the ground exploitation works [10].
Maakasutus- ja partnerluslepingu kohaselt annaksid omavalitsus ja SJB rahalise otsetoetuse PPP-le selleks, et viia läbi maa kasutuselevõtuga seotud tööd [10].
The GREX further provides that the Municipality and SJB would each bear 50 % of the costs and the risks of the ground exploitation phase (Article 4.1 of the GREX) and that the final revenues/losses of the ground exploitation would be divided according to the rules laid down in the 2004 Co-operation Agreement (Article 14.3).
Lisaks nähakse maakasutus- ja partnerluslepingus ette, et omavalitsus ja SJB katavad mõlemad 50 % kuludest ja riskidest maa kasutuselevõtu etapis (maakasutus- ja partnerluslepingu artikkel 4.1) ning et maa kasutuselevõtust tulenev lõpptulu/-kahjum jaotatakse vastavalt 2004. aasta koostöölepingus sätestatud korrale (artikli 14 lõige 3).
This stipulated that at the end of the ground exploitation phase a negative or positive result of up to EUR 1 million would be equally divided between the Municipality and SJB, whereas the portion of a positive result exceeding EUR 1 million would be divided between the Municipality, SJB and the other private parties taking part in the construction phase of the real estate project (Article 10.9 of the 2004 Co-operation Agreement).
Selles nähti ette, et maa kasutuselevõtu etapi lõpus jaotatakse kuni 1 miljoni euro suurune kasum või kahjum omavalitsuse ja SJB vahel võrdselt, samas kui 1 miljonist eurost suurem kasumiosa jaotatakse omavalitsuse, SJB ja teiste eraõiguslike isikute vahel, kes osalevad kinnisvaraprojekti ehitusetapis (2004. aasta koostöölepingu artikkel 10.9).
Besides making the land ready for construction, the ground exploitation phase also covered the construction, temporary exploitation and reselling of the public part of the underground parking garage and the building of the school (Article 4 of the GREX).
Lisaks maa ehituseks ettevalmistamisele hõlmas maa kasutuselevõtu etapp ka maa-aluse parkla üldkasutatava osa ehitamist, ajutist kasutamist ja edasimüüki ning kooli ehitamist (maakasutus- ja partnerluslepingu artikkel 4).
To this end, the PPP agreed with SJB that SJB would construct the underground public garage, which was considered to be intrinsically linked to the private section of the parking garage (article 9 of the GREX), for which SJB would receive a maximum amount of approximately EUR 4,6 million (value on 1 January 2003) from the PPP (Article 6 of the SJB Project Agreement).
Selleks leppis PPP SJB-ga kokku, et SJB ehitab maa-aluse üldkasutatava parkla, mis pidi olema seestpoolt ühendatud parkla eratsooniga (maakasutus- ja partnerluslepingu artikkel 9), ning selleks pidi SJB saama PPP-lt maksimaalselt umbes 4,6 miljonit eurot (väärtus 1. jaanuaril 2003) (SJB projektilepingu artikkel 6).
The construction of the private section of the parking garage would be financed by SJB itself.
Parkla eratsooni ehitamist pidi SJB ise rahastama.
The PPP intended to sell the entire parking garage to a third party and the revenues from that sale were to flow to the PPP, which would share them between the Municipality and SJB.
PPP kavatses müüa kogu parkla kolmandale isikule ning sellest müügist saadav tulu pidi minema PPP-le, kes oleks selle jaganud omavalitsuse ja SJB vahel.
Finally, the PPP would also contribute 50 % of the costs for the construction of a school in another plan area of the Leidschendam Centrum Project.
Peale selle oleks PPP kandnud ka 50 % kooli ehituskuludest teises Leidschendami keskuse projekti piirkonnas.
The remaining 50 % would be financed directly by the Municipality (Article 8 of the GREX).
Ülejäänud 50 % oleks pidanud rahastama otse omavalitsus (maakasutus- ja partnerluslepingu artikkel 8).
As follows from recitals 17 to 20 above, the costs of the ground exploitation phase of the project consisted essentially in the costs of the acquisition of the land insofar as it was not already owned by the Municipality, the costs of making the land ready for construction, the costs for the public section of the underground parking garage and 50 % of the construction costs for the school.
Nagu tuleneb põhjendustest 17–20, hõlmasid projekti maa kasutuselevõtu etapi kulud peamiselt maa soetamisega seotud kulusid sel määral, mil see maa ei kuulunud juba omavalitsusele, maa ehituseks ettevalmistamisega seotud kulusid, maa-aluse parkla üldkasutatava tsooniga seotud kulusid ning 50 % kooli ehitamise kuludest.