natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Having regard to Council Regulation (EU) No 267/2012 of 23 March 2012 concerning restrictive measures against Iran [1], and in particular Article 46(1) and (2) thereof,
võttes arvesse nõukogu 23. märtsi 2012. aasta määrust (EL) nr 267/2012, milles käsitletakse Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid, [1] eriti selle artikli 46 lõikeid 1 ja 2,
Those entities should be included in the list of persons and entities subject to restrictive measures set out in Annex VIII to Regulation (EU) No 267/2012.
Nimetatud üksused tuleks lisada määruse (EL) nr 267/2012 VIII lisas esitatud loetellu isikutest ja üksustest, kelle suhtes kohaldatakse piiravaid meetmeid.
Furthermore, in accordance with Council Decision 2013/270/CFSP of 6 June 2013 amending Decision 2010/413/CFSP concerning restrictive measures against Iran [2], additional entities with ties to entities already listed should be included in the list of persons and entities subject to restrictive measures set out in Annex IX to Regulation (EU) No 267/2012.
Kooskõlas nõukogu 6. juuni 2013. otsusega 2013/270/ÜVJP (millega muudetakse otsust 2010/413/ÜVJP, mis käsitleb Iraani vastu suunatud piiravaid meetmeid) [2], tuleks kanda täiendavad üksused, kes on seotud juba loetellu kantud üksustega, määruse (EL) nr 267/2012 IX lisas esitatud loetellu isikutest ja üksustest, kelle suhtes kohaldatakse piiravaid meetmeid.
In addition, the entries concerning certain persons and entities subject to restrictive measures set out in Annex IX to Regulation (EU) No 267/2012 should be amended.
Lisaks tuleks muuta kandeid, mis käsitlevad teatavaid määruse (EL) nr 267/2012 IX lisasse kantud isikuid ja üksusi, kelle suhtes kohaldatakse piiravaid meetmeid.
There are also no longer grounds for keeping certain entities on the list of persons and entities subject to restrictive measures set out in Annex IX to Regulation (EU) No 267/2012.
Teatavate üksuste hoidmisel määruse (EL) nr 267/2012 IX lisas esitatud loetelus isikutest ja üksustest, kelle suhtes kohaldatakse piiravaid meetmeid, ei ole enam alust.
Regulation (EU) No 267/2012 should therefore be amended accordingly.
Määrust (EL) nr 267/2012 tuleks seetõttu vastavalt muuta.
In order to ensure that the measures provided for in this Regulation are effective, it should enter into force on the day of its publication,
Käesoleva määrusega ette nähtud meetmete tõhususe tagamiseks peaks määrus jõustuma selle avaldamise päeval,
Annexes VIII and IX to Regulation (EU) No 267/2012 shall be amended as set out in the Annex to this Regulation.
Määruse (EL) nr 267/2012 VIII ja IX lisa muudetakse vastavalt käesoleva määruse lisas sätestatule.
See page 10 of this Official Journal.
Vt käesoleva Euroopa Liidu Teataja lk. 10.
I. The entities listed below shall be added to the list set out in Annex VIII to Regulation (EU) No 267/2012:
I. Määruse (EL) nr 267/2012 VIII lisas esitatud loetellu lisatakse allpool loetletud üksused:
The entities listed below shall be added to the list set out in Annex IX to Regulation (EU) No 267/2012:
Määruse (EL) nr 267/2012 IX lisas esitatud loetellu lisatakse allpool loetletud üksused:
The entries for the persons and entities set out in Annex IX to Regulation (EU) No 267/2012 listed below shall be replaced by the entries below:
Allpool loetletud isikuid ja üksusi käsitlevad kanded määruse (EL) nr 267/2012 IX lisas asendatakse allpool esitatud kannetega:
P.O. Box 87
P.O.Box 87
The entities listed below shall be deleted from the list set out in Annex IX to Regulation (EU) No 267/2012:
Määruse (EL) nr 267/2012 IX lisast jäetakse välja allpool loetletud üksused:
Formerly executive director of several EU-sanctioned IRISL subsidiaries who set up several front companies in which he is still registered as Managing Director and shareholder.
Mitme Euroopa Liidu sanktsioonide objektiks oleva IRISLi tütarettevõtte endine tegevdirektor, kes vastutab mitme variettevõtte asutamise eest, kelle direktori ja aktsionärina ta on jätkuvalt registreeritud.
Commission Implementing Regulation (EU) No 523/2013
Komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 523/2013,
Regulation (EU) No 524/2013 of the European Parliament and of the Council
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 524/2013,
on online dispute resolution for consumer disputes and amending Regulation (EC) No 2006/2004 and Directive 2009/22/EC (Regulation on consumer ODR)
tarbijavaidluste internetipõhise lahendamise kohta, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 2006/2004 ja direktiivi 2009/22/EÜ (tarbijavaidluste internetipõhise lahendamise määrus)
Article 169(1) and point (a) of Article 169(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) provide that the Union is to contribute to the attainment of a high level of consumer protection through measures adopted pursuant to Article 114 TFEU.
Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikli 169 lõikega 1 ning artikli 169 lõike 2 punktiga a on ette nähtud, et liit aitab kaasa kõrgetasemelise tarbijakaitse saavutamisele meetmetega, mis võetakse ELi toimimise lepingu artikli 114 kohaselt.
In order for consumers to have confidence in and benefit from the digital dimension of the internal market, it is necessary that they have access to simple, efficient, fast and low-cost ways of resolving disputes which arise from the sale of goods or the supply of services online.
Selleks, et tarbijail oleks usaldus digitaalse siseturu vastu ja et nad saaksid sellest kasu, on vaja neile pakkuda lihtsaid, tõhusaid, kiireid ja odavaid viise, kuidas lahendada tarbijavaidlusi, mis tekivad seoses kaupade müümise ja teenuste osutamisega interneti teel.
This is particularly important when consumers shop cross-border.
See on eriti oluline, kui tarbijad teevad piiriüleseid oste.
In its Communication of 13 April 2011 entitled ‘Single Market Act — Twelve levers to boost growth and strengthen confidence — “Working together to create new growth” ’, the Commission identified legislation on alternative dispute resolution (ADR) which includes an electronic commerce dimension as one of the twelve levers to boost growth and strengthen confidence in the Single Market.
Oma 13. aprilli 2011. aasta teatises „Ühtse turu akt. Kaksteist vahendit majanduskasvu edendamiseks ja usalduse suurendamiseks „Üheskoos uue majanduskasvu eest”” nimetas komisjon õigusaktid vaidluste kohtuvälise lahendamise kohta, mis hõlmavad elektroonilist kaubandust ühena 12 vahendist, mis võimendavad majanduskasvu ja tugevdavad usaldust ühtse turu vastu.
Fragmentation of the internal market impedes efforts to boost competitiveness and growth.
Siseturu killustatus pärsib jõupingutusi konkurentsivõime ja majanduskasvu tõstmiseks.
Furthermore, the uneven availability, quality and awareness of simple, efficient, fast and low-cost means of resolving disputes arising from the sale of goods or provision of services across the Union constitutes a barrier within the internal market which undermines consumers’ and traders’ confidence in shopping and selling across borders.
Peale selle on siseturul takistuseks kaupade müügist või teenuste osutamisest tekkivate vaidluste lihtsate, tõhusate, kiirete ja odavate lahendamisviiside ebaühtlane kättesaadavus, kvaliteet ja teadvustamine kogu liidus, mis vähendab tarbijate ja kauplejate usaldust piiriülese ostu ja müügi vastu.
In its conclusions of 24-25 March and 23 October 2011, the European Council invited the European Parliament and the Council to adopt, by the end of 2012, a first set of priority measures to bring a new impetus to the Single Market.
Oma 24.–25. märtsi ja 23. oktoobri 2011 järeldustes kutsus Euroopa Ülemkogu Euroopa Parlamenti ja nõukogu üles võtma 2012. aasta lõpuks vastu esimese esmatähtsate meetmete kogumi, et anda ühtsele turule uut hoogu.
The internal market is a reality for consumers in their daily lives, when they travel, make purchases and make payments.
Siseturg on saanud tarbijate igapäevaelu osaks reisimisel, ostude sooritamisel ja maksete tegemisel.
Consumers are key players in the internal market and should therefore be at its heart.
Tarbijatel on siseturu toimimise seisukohast võtmeroll ja seega peaksid nad olema selle keskmes.
The digital dimension of the internal market is becoming vital for both consumers and traders.
Digitaalne siseturg on saamas eluliselt tähtsaks nii tarbijate kui ka kauplejate jaoks.
Consumers increasingly make purchases online and an increasing number of traders sell online.
Tarbijad ostavad üha enam interneti teel ja üha suurem hulk kauplejaid müüb interneti teel.
Consumers and traders should feel confident in carrying out transactions online so it is essential to dismantle existing barriers and to boost consumer confidence.
Tarbijad ja kauplejad peaksid internetis tehinguid sooritades tundma end kindlalt, seega on väga oluline kaotada olemasolevad takistused ja suurendada tarbijate usaldust.
The availability of reliable and efficient online dispute resolution (ODR) could greatly help achieve this goal.
Selle eesmärgi saavutamisele võib oluliselt kaasa aidata usaldusväärse ja tõhusa internetipõhise vaidluste lahendamise süsteemi kättesaadavus.
Being able to seek easy and low-cost dispute resolution can boost consumers’ and traders’ confidence in the digital Single Market.
Võimalus leida lihtne ja odav viis vaidluste lahendamiseks võib suurendada tarbijate ja kauplejate usaldust digitaalse ühtse turu vastu.
Consumers and traders, however, still face barriers to finding out-of-court solutions in particular to their disputes arising from cross-border online transactions.
Seni on tarbijate ja kauplejate ees siiski takistused, mis ei võimalda neil leida kohtuväliseid lahendusi eelkõige vaidlustes, mis on seotud piiriüleste internetipõhiste tehingutega.
Thus, such disputes currently are often left unresolved.
Seega jäävad sellised vaidlused praegu sageli lahendamata.
ODR offers a simple, efficient, fast and low-cost out-of-court solution to disputes arising from online transactions.
Internetipõhine vaidluste lahendamine on lihtne, tõhus, kiire ja odav võimalus internetipõhiste tehingutega seotud vaidluste kohtuväliseks lahendamiseks.
However, there is currently a lack of mechanisms which allow consumers and traders to resolve such disputes through electronic means; this leads to consumer detriment, acts as a barrier, in particular, to cross-border online transactions, and creates an uneven playing field for traders, and thus hampers the overall development of online commerce.
Praegu pole aga mehhanisme, mis võimaldaks tarbijatel ja kauplejatel lahendada selliseid vaidlusi elektrooniliste vahendite kaudu; see põhjustab tarbijale kahju, tõkestab eelkõige piiriüleste internetipõhiste tehingute tegemist ja loob kauplejate seas ebavõrdsed tingimused ning pärsib seega internetipõhise kaubanduse üldist arengut.
This Regulation should apply to the out-of-court resolution of disputes initiated by consumers resident in the Union against traders established in the Union which are covered by Directive 2013/11/EU of the European Parliament and of the Council of 21 May 2013 on alternative dispute resolution for consumer disputes (Directive on consumer ADR) [3].
Käesolevat määrust tuleks kohaldada liidus elavate tarbijate poolt liidus asuvate kauplejate vastu algatatud selliste vaidluste kohtuvälise lahendamise suhtes, mis on hõlmatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2013. aasta direktiiviga 2013/11/EL tarbijavaidluste kohtuvälise lahendamise kohta (tarbijavaidluste kohtuvälise lahendamise direktiiv) [3].
In order to ensure that the ODR platform can also be used for ADR procedures which allow traders to submit complaints against consumers, this Regulation should also apply to the out-of-court resolution of disputes initiated by traders against consumers where the relevant ADR procedures are offered by ADR entities listed in accordance with Article 20(2) of Directive 2013/11/EU.
Selleks et tagada, et internetipõhist vaidluste lahendamise platvormi on võimalik kasutada ka selliste vaidluste kohtuvälise lahendamise menetluste jaoks, mis võimaldavad kauplejatel esitada kaebusi tarbijate vastu, peaks käesolev määrus olema kohaldatav ka kauplejate poolt tarbijate vastu algatatud vaidluste kohtuvälisele lahendamisele, kui direktiivi 2013/11/EL artikli 20 lõike 2 kohaselt nimekirja kantud vaidluste kohtuvälise lahendamise üksused pakuvad asjaomaseid vaidluste kohtuvälise lahendamise menetlusi.
The application of this Regulation to such disputes should not impose any obligation on Member States to ensure that the ADR entities offer such procedures.
Käesoleva määruse kohaldamine sellistele vaidlustele ei tohiks panna liikmesriikidele kohustust tagada, et vaidluste kohtuvälise lahendamise üksused pakuvad selliseid menetlusi.
Although in particular consumers and traders carrying out cross-border online transactions will benefit from the ODR platform, this Regulation should also apply to domestic online transactions in order to allow for a true level playing field in the area of online commerce.
Kuigi internetipõhisest vaidluste lahendamise platvormist saavad kasu eelkõige piiriüleseid internetitehinguid sooritavad tarbijad ja kauplejad, tuleks käesolevat määrust kohaldada ka riigisisestele internetitehingutele, et võimaldada internetikaubanduse valdkonnas tõeliselt võrdseid tingimusi.
This Regulation should be without prejudice to Directive 2008/52/EC of the European Parliament and of the Council of 21 May 2008 on certain aspects of mediation in civil and commercial matters [4].
Käesolev määrus ei tohiks piirata Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2008. aasta direktiivi 2008/52/EÜ (vahendusmenetluse teatavate aspektide kohta tsiviil- ja kaubandusasjades) [4] kohaldamist.
The definition of ‘online sales or service contract’ should cover a sales or service contract where the trader, or the trader’s intermediary, has offered goods or services through a website or by other electronic means and the consumer has ordered those goods or services on that website or by other electronic means.
Mõiste „internetipõhine müügi- või teenuse osutamise leping” peaks hõlmama müügi- või teenuse osutamise lepingut, mille puhul kaupleja või tema vahendaja on pakkunud kaupu või teenuseid veebisaidil või muu elektroonilise vahendi kaudu ning tarbija on tellinud neid kaupu või teenuseid veebisaidilt või muu elektroonilise vahendi kaudu.
This should also cover cases where the consumer has accessed the website or other information society service through a mobile electronic device such as a mobile telephone.
See peaks hõlmama ka juhtumeid, kus tarbija on veebisaidile või muule infoühiskonna teenusele juurdepääsemiseks kasutanud mobiilset elektroonikaseadet, näiteks mobiiltelefoni.
This Regulation should not apply to disputes between consumers and traders that arise from sales or service contracts concluded offline and to disputes between traders.
Käesolevat määrust ei tohiks kohaldada tarbijate ja kauplejate vaheliste vaidluste suhtes, mis tulenevad interneti vahenduseta sõlmitud müügi- või teenuse osutamise lepingutest, ja kauplejate vaheliste vaidluste suhtes.
This Regulation should be considered in conjunction with Directive 2013/11/EU which requires Member States to ensure that all disputes between consumers resident and traders established in the Union which arise from the sale of goods or provisions of services can be submitted to an ADR entity.
Käesolevat määrust tuleks vaadelda koostoimes direktiiviga 2013/11/EL, millega kohustatakse liikmesriike tagama, et kõik vaidlused liidus elavate tarbijate ja liidus asuvate kauplejate vahel võib esitada menetlemiseks vaidluste kohtuvälise lahendamise üksusele.
Before submitting their complaint to an ADR entity through the ODR platform, consumers should be encouraged by Member States to contact the trader by any appropriate means, with the aim of resolving the dispute amicably.
Liikmesriigid peaksid julgustama tarbijaid, et tarbijad enne internetipõhise vaidluste lahendamise platvormi kaudu kaebuse esitamist vaidluste kohtuvälise lahendamise üksusele võtaksid kauplejaga asjakohasel viisil ühendust, et jõuda vaidluse osas kokkuleppele.
This Regulation aims to create an ODR platform at Union level.
Käesoleva määruse eesmärk on luua liidu tasandi internetipõhine vaidluste lahendamise platvorm.
The ODR platform should take the form of an interactive website offering a single point of entry to consumers and traders seeking to resolve disputes out-of-court which have arisen from online transactions.
Kõnealune platvorm peaks olema vormilt interaktiivne veebisait, mis pakub ühtset sisenemiskohta tarbijatele ja kauplejatele, kes püüavad jõuda internetikaubandusega seotud vaidlustes kohtuvälise lahenduseni.
The ODR platform should provide general information regarding the out-of-court resolution of contractual disputes between traders and consumers arising from online sales and service contracts.
Internetipõhine vaidluste lahendamise platvorm peaks pakkuma üldist teavet kaupleja ja tarbija vaheliste internetipõhiste müügi- ja teenuse osutamise lepingutega seotud lepinguliste vaidluste kohtuvälise lahendamise kohta.
It should allow consumers and traders to submit complaints by filling in an electronic complaint form available in all the official languages of the institutions of the Union and to attach relevant documents.
See peaks võimaldama tarbijatel ja kauplejatel esitada kaebusi täites elektroonilise kaebuse vormi, mis on kättesaadav kõigis liidu institutsioonide ametlikes keeltes, ja lisada asjakohaseid dokumente.
It should transmit complaints to an ADR entity competent to deal with the dispute concerned.
Platvorm peaks edastama kaebused vaidluste kohtuvälise lahendamise üksustele, kes on pädevad asjaomast vaidlust menetlema.
The ODR platform should offer, free of charge, an electronic case management tool which enables ADR entities to conduct the dispute resolution procedure with the parties through the ODR platform.
Internetipõhine vaidluste lahendamise platvorm peaks tasuta pakkuma elektroonilist juhtumite haldamise vahendit, mis võimaldab vaidluste kohtuvälise lahendamise üksusel viia vaidluse lahendamise menetlus läbi koos pooltega internetipõhise vaidluste lahendamise platvormi kaudu.
ADR entities should not be obliged to use the case management tool.
Vaidluste kohtuvälise lahendamise üksused ei peaks olema kohustatud juhtumite haldamise vahendit kasutama.
The Commission should be responsible for the development, operation and maintenance of the ODR platform and provide all technical facilities necessary for the functioning of the platform.
Komisjon peaks vastutama internetipõhise vaidluste lahendamise platvormi väljatöötamise, toimimise ja hooldamise eest ning andma kõik platvormi toimimiseks vajalikud tehnilised vahendid.
The ODR platform should offer an electronic translation function which enables the parties and the ADR entity to have the information which is exchanged through the ODR platform and is necessary for the resolution of the dispute translated, where appropriate.
Internetipõhine vaidluste lahendamise platvorm peaks pakkuma elektroonilise tõlke funktsiooni, mis võimaldab pooltel ja vaidluste kohtuvälise lahendamise üksusel saada internetipõhise vaidluste lahendamise platvormi kaudu vahetatavat ning vaidluse lahendamiseks vajalikku teavet, vajadusel tõlgituna.
That function should be capable of dealing with all necessary translations and should be supported by human intervention, if necessary.
See funktsioon peaks teostama kõik vajalikud tõlketoimingud ja seda tuleks vajadusel toetada inimsekkumise kaudu.
The Commission should also provide, on the ODR platform, information for complainants about the possibility of requesting assistance from the ODR contact points.
Samuti peaks komisjon andma internetipõhisel vaidluste lahendamise platvormil kaebuste esitajatele teavet võimaluse kohta taotleda abi internetipõhise vaidluste lahendamise platvormi kontaktpunktidelt.
The ODR platform should enable the secure interchange of data with ADR entities and respect the underlying principles of the European Interoperability Framework adopted pursuant to Decision 2004/387/EC of the European Parliament and of the Council of 21 April 2004 on interoperable delivery of pan-European eGovernment services to public administrations, businesses and citizens (IDABC) [5].
Internetipõhine vaidluste lahendamise platvorm peaks võimaldama andmete turvalist vahetamist vaidluste kohtuvälise lahendamise üksustega ja järgima Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta otsuse 2004/387/EÜ (üleeuroopaliste e-valitsuse teenuste koostalitusvõimelise osutamise kohta riiklikele haldusasutustele, ettevõtetele ja kodanikele (IDABC)) [5] kohaselt vastu võetud Euroopa koostalitusvõime raamistiku aluspõhimõtteid.
The ODR platform should be made accessible, in particular, through the ‘Your Europe portal’ established in accordance with Annex II to Decision 2004/387/EC, which provides access to pan-European, multilingual online information and interactive services to businesses and citizens in the Union.
Internetipõhine vaidluste lahendamise platvorm tuleks teha kättesaadavaks eelkõige otsuse 2004/387/EÜ II lisa kohaselt loodud portaali „Teie Euroopa” kaudu, mis võimaldab juurdepääsu liidu ettevõtetele ja kodanikele mõeldud üleeuroopalisele mitmekeelsele internetipõhisele teabele ja interaktiivsetele teenustele.
The ODR platform should be given prominence on the ‘Your Europe portal’.
Internetipõhine vaidluste lahendamise platvorm tuleks teha portaalis „Teie Euroopa” silmatorkavaks.
An ODR platform at Union level should build on existing ADR entities in the Member States and respect the legal traditions of the Member States.
Liidu tasandi internetipõhine vaidluste lahendamise platvorm peaks põhinema liikmesriikides asuvatel vaidluste kohtuvälise lahendamise üksustel ning arvesse võtma liikmesriikide õigustraditsioone.
ADR entities to which a complaint has been transmitted through the ODR platform should therefore apply their own procedural rules, including rules on cost.
Seepärast peaksid vaidluste kohtuvälise lahendamise üksused, kellele on internetipõhise vaidluste lahendamise platvormi kaudu kaebus edastatud, kohaldama oma menetluseeskirju, muu hulgas kulusid käsitlevaid eeskirju.
However, this Regulation intends to establish some common rules applicable to those procedures that will safeguard their effectiveness.
Samas püütakse käesoleva määrusega kehtestada kõnealuste menetluste suhtes mõningad ühised eeskirjad, et tagada menetluste tõhusus.
This should include rules ensuring that such dispute resolution does not require the physical presence of the parties or their representatives before the ADR entity, unless its procedural rules provide for that possibility and the parties agree.
Need peaksid hõlmama eeskirju, mis tagavad, et selline vaidluse lahendamine ei nõua poolte või nende esindajate füüsilist kohalolekut vaidluste kohtuvälise lahendamise üksuses, välja arvatud juhul, kui kõnealuse üksuse menetluseeskirjad nimetatud võimaluse ette näevad ja pooled sellega nõustuvad.
Ensuring that all ADR entities listed in accordance with Article 20(2) of Directive 2013/11/EU are registered with the ODR platform should allow for full coverage in online out-of-court resolution for disputes arising from online sales or service contracts.
Selle tagamine, et kõik direktiivi 2013/11/EL artikli 20 lõike 2 kohaselt nimekirja kantud vaidluste kohtuvälise lahendamise üksused on registreeritud internetipõhisel vaidluste lahendamise platvormil, peaks võimaldama internetipõhise kohtuvälise lahendamisega täielikult hõlmata vaidlused, mis tulenevad internetipõhistest müügi- või teenuse osutamise lepingutest.
This Regulation should not prevent the functioning of any existing dispute resolution entity operating online or of any ODR mechanism within the Union.
Käesoleva määrusega ei tuleks takistada ühegi liidus juba olemasoleva internetipõhiselt toimiva vaidluste lahendamise üksuse või internetipõhise vaidluste lahendamise mehhanismi tegevust.
It should not prevent dispute resolution entities or mechanisms from dealing with online disputes which have been submitted directly to them.
Määrusega ei tohiks takistada vaidluste lahendamise üksustel või mehhanismidel tegeleda selliste internetipõhiste vaidlustega, mis on otse nendele esitatud.