natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Partnership and Cooperation Agreement between the European Communities and their Member States, of the one part, and Georgia, of the other part (OJ L 205, 4.8.1999, p. 3).
Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning Gruusia vaheline partnerlus- ja koostööleping (EÜT L 205, 4.8.1999, lk 3); eestikeelne eriväljaanne: peatükk 11, köide 55, lk 3.
Commission Delegated Regulation (EU) No 1268/2012 of 29 October 2012 on the rules of application of Regulation (EU, Euratom) No 966/2012 (OJ L 362, 31.12.2012, p. 1).
Komisjoni 29. oktoobri 2012. aasta delegeeritud määrus (EL) nr 1268/2012, mis käsitleb määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 kohaldamise eeskirju (ELT L 362, 31.12.2012, lk 1).
Joint Declaration by the European Parliament and the Council adopted together with the decision providing further macro-financial assistance to Georgia
Euroopa Parlamendi ja nõukogu ühisdeklaratsioon, mis võeti vastu koos otsusega anda Gruusiale täiendavat makromajanduslikku finantsabi
The European Parliament and the Council:
Euroopa Parlament ja nõukogu
agree that the adoption of the decision on providing further macro-financial assistance to Georgia should be seen in the wider context of the need for a framework that should secure sound and effective decisions on providing macro-financial assistance to third countries;
nõustuvad, et otsust anda Gruusiale täiendavat makromajanduslikku finantsabi tuleks näha laiemas kontekstis, milleks on vajadus kujundada välja raamistik, mille abil tagada kolmandatele riikidele makromajandusliku finantsabi andmise otsuste usaldusväärsus ja tõhusus;
agree that the adoption of decisions on macro-financial assistance operations should be based on the considerations and the principles set out below for the granting of Union macro-financial assistance to eligible third countries and territories, without prejudice to the right of legislative initiative and the legal form that a future instrument formalising these considerations and principles might take;
nõustuvad, et makromajandusliku finantsabi andmist käsitlevate tulevaste otsuste vastuvõtmine peaks põhinema alltoodud põhjendustel ja põhimõtetel, mis on juhiseks liidu makromajandusliku finantsabi andmisel abikõlblikele kolmandatele riikidele ja territooriumidele, ilma et seejuures piirataks seadusandlikku algatusõigust ja neid põhjendusi ja põhimõtteid kajastava tulevase õigusakti võimalikku juriidilist vormi;
commit to fully reflect these considerations and principles in the future individual decisions on granting the Unions’s macro-financial assistance.
kohustuvad võtma neid põhjendusi ja põhimõtteid liidu makromajandusliku finantsabi andmist käsitlevate tulevaste üksikotsuste puhul täielikult arvesse.
PART A - CONSIDERATIONS
OSA A – PÕHJENDUSED
The Union is a major provider of economic, financial and technical assistance to third countries.
Euroopa Liit annab kolmandatele riikidele olulisel määral majanduslikku, finants- ja tehnilist abi.
Union macro-financial assistance (’macro-financial assistance’) has proved an efficient instrument for economic stabilisation and a driver for structural reforms in countries and territories benefitting from such assistance (’beneficiaries’).
Liidu makromajanduslik finantsabi („makromajanduslik finantsabi”) on osutunud sellist abi saavate riikide ja territooriumide jaoks („abisaajad”) tõhusaks majandusliku stabiilsuse saavutamise ja struktuurireformide toetamise vahendiks.
In accordance with its overall policy in respect of candidate, potential candidate, and neighbourhood countries, the Union should be in a position to provide macro-financial assistance to those countries with the aim of developing a zone of shared stability, security, and prosperity.
Kooskõlas oma üldise poliitikaga kandidaatriikide, potentsiaalsete kandidaatriikide ja naabruspoliitikaga hõlmatud riikide suhtes peaks Euroopa Liidul olema võimalik anda neile riikidele makromajanduslikku finantsabi eesmärgiga luua ühine stabiilsuse, julgeoleku ja heaolu piirkond.
Macro-financial assistance should be based on ad-hoc, country-specific decisions of the European Parliament and of the Council.
Makromajandusliku finantsabi andmine peaks põhinema Euroopa Parlamendi ja nõukogu ühekordsetel riigipõhistel otsustel.
These principles aim to enhance the efficiency and effectiveness of the decision-making process leading to such decisions and their implementation, and to strengthen the application by the beneficiary of the political pre-conditions for granting macro-financial assistance and to improve the transparency and democratic scrutiny of that assistance.
Käesolevate põhimõtete eesmärk on tõhustada ja parandada selliste otsuste tegemist ja rakendamist, tugevdada makromajandusliku finantsabi andmise poliitiliste eeltingimuste täitmist abisaajariikides ning suurendada kõnealuse abi läbipaistvust ja demokraatlikku järelevalvet.
In its resolution on the implementation of macro-financial assistance to third countries of 3 June 2003, the European Parliament called for a framework regulation for macro-financial assistance in order to expedite the decision-making process and provide this financial instrument with a formal and transparent basis.
Euroopa Parlament nõudis oma 3. juuni 2003. aasta resolutsioonis kolmandatele riikidele antava makromajandusliku finantsabi rakendamise kohta makromajandusliku finantsabi raammääruse kehtestamist, et kiirendada otsustamisprotsessi ja luua asjaomase rahastamisvahendi kasutamiseks ametlik ja läbipaistev kord.
In its conclusions of 8 October 2002, the Council established criteria (the so-called Genval criteria) to guide macro-financial assistance operations.
Nõukogu kehtestas oma 8. oktoobri 2002. aasta järeldustes kriteeriumid (nn Genvali kriteeriumid), millest makromajandusliku finantsabi tehingute puhul juhinduda.
It would be appropriate to update and clarify these criteria, inter alia the criteria for determining the appropriate form of assistance (a loan, a grant or a combination thereof).
Neid kriteeriume, muu hulgas asjakohase abi liigi (laen, toetus või nende kombinatsioon) määramise kriteeriume, tuleks aga ajakohastada ja täpsustada.
These principles should enable the Union to make macro-financial assistance available expeditiously, in particular when circumstances call for immediate action, and to increase the clarity and transparency of the criteria applicable to the implementation of macro-financial assistance.
Nende põhimõtete alusel peaks liidul olema võimalik anda kiiret makromajanduslikku finantsabi, eelkõige viivitamatut tegutsemist nõudvate asjaolude korral, ning suurendada makromajandusliku finantsabi kasutamisel kohaldatavate kriteeriumide selgust ja läbipaistvust.
The Commission should ensure that macro-financial assistance is in line with the key principles, objectives and measures taken within the different areas of external action and other relevant Union policies.
Komisjon peaks tagama makromajandusliku finantsabi kooskõlastatuse välistegevuse eri valdkondade peamiste põhimõtete, eesmärkide ja meetmetega ning liidu muude asjaomaste poliitikavaldkondadega.
Macro-financial assistance should support the Union’s external policy.
Makromajandusliku finantsabi andmisega tuleks toetada liidu välispoliitikat.
The Commission services and the European External Action Service (EEAS) should work closely together throughout the macro-financial assistance operation in order to coordinate, and to ensure the consistency of, Union external policy.
Komisjoni talitused ja Euroopa välisteenistus peaksid tegema makromajandusliku finantsabi andmise käigus tihedat koostööd, et kooskõlastada liidu välispoliitikat ja tagada selle järjepidevus.
Macro-financial assistance should support the beneficiaries’ commitment to common values shared with the Union, including democracy, the rule of law, good governance, respect for human rights, sustainable development and poverty reduction, and to the principles of open, rules-based and fair trade.
Makromajandusliku finantsabiga peaks toetama abisaajate pühendumist liiduga ühistele väärtustele, sealhulgas demokraatiale, õigusriigi põhimõtte järgimisele, heale valitsemistavale, inimõiguste austamisele, säästvale arengule ja vaesuse vähendamisele, aga ka avatud, eeskirju järgiva ja õiglase kaubanduse põhimõtetele.
A pre-condition for granting macro-financial assistance should be that the eligible country respects effective democratic mechanisms, including a multi-party parliamentary system and the rule of law, and guarantees respect for human rights.
Makromajandusliku finantsabi andmise eeltingimuseks peaks olema see, et abikõlblik riik järgib tõhusaid demokraatlikke mehhanisme, nagu parlamentaarne mitmeparteisüsteem ja õigusriigi põhimõte, ning tagab inimõiguste austamise.
Those pre-conditions should be regularly monitored by the Commission.
Komisjon peaks nende eeltingimuste täitmist korrapäraselt jälgima.
The specific objectives of individual macro-financial assistance decisions should include the strengthening of the efficiency, transparency and accountability of public finance management in the beneficiaries.
Makromajandusliku finantsabi andmise riigipõhise otsuse konkreetne eesmärk peaks olema muu hulgas abisaajariigi rahanduse juhtimise tõhususe, läbipaistvuse ja usaldusväärsuse suurendamine.
The achievement of these objectives should be regularly monitored by the Commission.
Komisjon peaks nende eesmärkide saavutamist korrapäraselt jälgima.
Macro-financial assistance should aim to support the restoration of a sustainable external finance situation for third countries and territories that are facing a shortage of foreign currency and related external financing difficulties.
Makromajandusliku finantsabi eesmärk peaks olema toetada jätkusuutliku välisrahastamise taastamist kolmandates riikides ja territooriumidel, kus on välisvaluuta lisavajadusest tingitult raskusi välisrahastusega.
Macro-financial assistance should neither provide regular financial support, nor have as its primary aim the support of the economic and social development of the beneficiaries.
Makromajandusliku finantsabi raames ei tohiks anda korrapärast finantsabi ning selle esmane eesmärk ei tohiks olla abisaajate majandusliku või sotsiaalse arengu toetamine.
Macro-financial assistance should be complementary to the resources provided by the International Monetary Fund (IMF) and other multilateral financial institutions, and there should be fair burden-sharing between the Union and other donors.
Makromajanduslik finantsabi peaks täiendama Rahvusvahelise Valuutafondi ja muude mitmepoolsete finantseerimisasutuste antavat abi ning koormus peaks liidu ja muude rahastajate vahel jagunema õiglaselt.
Macro-financial assistance should ensure the added value of the involvement of the Union.
Makromajandusliku finantsabiga tuleks tagada liidu osalemisest tingitud lisandväärtus.
In order to ensure that the Union’s financial interests linked to macro-financial assistance are protected efficiently, the beneficiaries should take appropriate measures relating to the prevention of, and the fight against, fraud, corruption and any other irregularities linked to this assistance, and provision should be made for checks by the Commission and for audits by the Court of Auditors.
Selleks et tagada makromajandusliku finantsabiga seotud liidu finantshuvide tõhus kaitse, peaksid abisaajad võtma asjakohased meetmed kõnealuse abiga seotud pettuste, korruptsiooni ja muude rikkumiste ärahoidmiseks ja tõkestamiseks, samuti tuleks ette näha tingimus, et abi kasutamist kontrollib komisjon ja auditeerib kontrollikoda.
The choice of the procedure for the adoption of the memoranda of understanding should be decided in accordance with the criteria set out in Regulation (EU) No 182/2011.
Vastastikuse mõistmise memorandumite vastuvõtmise kord tuleks valida vastavalt määruses (EL) nr 182/2011 sätestatud kriteeriumidele.
In this context, the advisory procedure should apply as a general rule, but considering the potentially important impact of the operations superior to the threshold set out in part B, it is appropriate that the examination procedure is used for the latter operations.
Sellega seoses tuleks üldjuhul kasutada nõuandemenetlust, kuid arvestades B-osas sätestatud lävendit ületavate tehingute võimalikku suurt mõju, on asjakohane kasutada nende puhul kontrollimenetlust.
PART B - PRINCIPLES
OSA B – PÕHIMÕTTED
Aim of the assistance
Abi eesmärk
Macro-financial assistance should be an exceptional financial instrument of untied and undesignated balance-of-payments support to eligible third countries and territories.
Makromajanduslik finantsabi peaks olema erandlik rahastamisvahend, millega antakse abikõlblikele kolmandatele riikidele ja territooriumidele sidumata ja mittesihtotstarbelist maksebilansi toetust.
It should aim to restore a sustainable external finance situation for eligible countries and territories facing external financing difficulties.
Selle eesmärk peaks olema taastada nende abikõlblike riikide ja territooriumide jätkusuutlik välisrahastamine, kel on välisrahastusega raskusi.
It should underpin the implementation of a policy programme that contains strong adjustment and structural reform measures designed to improve the balance of payment position, in particular over the programme period, and reinforce the implementation of relevant agreements and programmes with the Union.
Sellega peaks kaasnema sellise poliitilise programmi rakendamine, mis hõlmaks programmitöö perioodil maksebilansi olukorra parandamiseks võetavaid tugevaid kohandamis- ja struktuurireformimeetmeid, ning asjaomaste lepingute ja programmide tugevam rakendamine liidus.
Macro-financial assistance should be conditional on a significant and residual external financing gap having been determined by the Commission in cooperation with the multilateral financial institutions over and above the resources provided by the IMF and other multilateral institutions, despite the implementation of strong economic stabilisation and reform programmes by the relevant country or territory.
Makromajandusliku finantsabi andmise tingimuseks peaks olema see, et komisjon teeb koos mitmepoolsete finantseerimisasutustega eelnevalt kindlaks, et riigil on pärast Rahvusvahelise Valuutafondi ja teiste mitmepoolsete institutsioonide poolset vahendite eraldamist endiselt suur ja püsiv vajadus välisrahastuse järele, kuigi asjaomane riik või territoorium on juba rakendanud jõulisi majanduse stabiliseerimis- ja reformikavasid.
Macro-financial assistance should be of a short-term nature and should be discontinued as soon as the external financial situation has been brought back to a sustainable situation.
Makromajanduslik finantsabi peaks olema põhimõtteliselt lühiajaline ning selle andmine tuleks lõpetada kohe, kui olukord välisrahastuse osas on stabiliseerunud.
Eligible countries and territories
Abikõlblikud riigid ja territooriumid
The third countries and territories eligible to become beneficiaries of macro-financial assistance should be:
Makromajanduslikku finantsabi võivad saada järgmised abikõlblikud kolmandad riigid ja territooriumid:
candidate and potential candidate countries,
kandidaatriigid ja potentsiaalsed kandidaatriigid;
countries and territories covered by the European Neighbourhood Policy,
Euroopa naabruspoliitikaga hõlmatud riigid ja territooriumid;
in exceptional and duly justified circumstances, other third countries that play a determining role in regional stability, are of strategic importance for the Union, and are politically, economically and geographically close to the Union.
erandkorras ja nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel muud kolmandad riigid, kellest sõltub kogu piirkonna stabiilsuse tagamine, kes on liidu jaoks strateegiliselt olulised ning kes asuvad geograafiliselt liidu naabruses ja jagavad liidu poliitilisi ja majanduslikke seisukohti.
Form of the assistance
Abi vorm
Macro-financial assistance should generally take the form of a loan.
Makromajanduslikku finantsabi tuleks üldjoontes anda laenuna.
In exceptional cases, however, the assistance may be provided in the form of a grant or a combination of a loan and a grant.
Erandkorras võib abi anda ka toetusena või toetuse ja laenu kombinatsioonina.
When determining the appropriate share of a possible grant element, the Commission, when preparing its proposal, should take into consideration the level of economic development of the beneficiary, as measured by per capita income and poverty ratios, as well as its ability to repay, drawing on debt sustainability analysis while ensuring that the principle of fair burden-sharing between the Union and other donors is respected.
Toetuse asjakohase osa kindlaksmääramisel peaks komisjon oma ettepanekut koostades arvestama võimaliku abisaaja majandusarengut, mille mõõtmisel lähtutakse sissetulekust elaniku kohta ning vaesuse määrast, samuti abisaaja tagasimaksevõimet, mille puhul lähtutakse võla jätkusuutlikkuse analüüsist. Samal ajal tuleks tagada, et koormus jaguneks liidu ja muude rahastajate vahel õiglaselt.
For this purpose, the Commission should also take into account the extent to which international financial institutions and other donors apply concessional terms to the country in question.
Seetõttu peaks komisjon arvesse võtma ka seda, mil määral kohaldavad rahvusvahelised finantseerimisasutused ja muud rahastajad kõnealusele riigile soodustingimusi.
Where macro-financial assistance takes the form of a loan, the Commission should be empowered on behalf of the Union to borrow the necessary funds on the capital markets or from financial institutions and on-lend them to the beneficiary.
Kui makromajanduslikku finantsabi antakse laenuna, tuleks komisjonile anda volitused laenata vajalikud rahalised vahendid liidu nimel kapitaliturgudelt või finantseerimisasutustelt ning laenata need seejärel edasi abisaajale.
Borrowing and lending operations should be carried out in euro using the same value date and should not involve the Union in the transformation of maturities, or in any exchange or interest rate risk.
Laenu võtmise ja andmise tehingud tuleks teostada eurodes, kasutades samu väärtuspäevi, ning need tehingud ei tohiks liidu jaoks kaasa tuua laenutähtaegade muutumist ega mis tahes valuuta- või intressiriski.
All costs incurred by the Union which relate to borrowing or lending operations should be borne by the beneficiary.
Abisaaja peaks kandma kõik laenutehingutega seotud liidu kulud.
At the request of the beneficiary, and where circumstances permit an improvement of the interest rate of the loan, the Commission may decide to refinance all or part of its initial borrowings or restructure the corresponding financial conditions.
Abisaaja taotluse korral ja juhul, kui asjaolud võimaldavad laenu intressimäära vähendamist, võib komisjon otsustada esialgse laenu täielikult või osaliselt refinantseerida või vastavad finantstingimused restruktureerida.
Refinancing and restructuring operations should be carried out in accordance with the conditions laid down in point 3(d) and should not have the effect of extending the average maturity of the borrowing concerned or of increasing the amount of capital outstanding at the date of the refinancing or restructuring.
Refinantseerimine ja restruktureerimine peaksid toimuma kooskõlas punkti 3 alapunktis d sätestatud tingimustega ega tohiks põhjustada laenu keskmise tagasimaksetähtaja pikenemist ega refinantseerimise või restruktureerimise kuupäevaks laekumata põhisumma suurenemist.
The amounts of macro-financial assistance provided in the form of grants should be consistent with the budget appropriations provided for in the multi-annual financial framework.
Toetusena antava makromajandusliku finantsabi suurus peaks olema kooskõlas mitmeaastases finantsraamistikus sätestatud eelarveassigneeringutega.
The amounts of macro-financial assistance provided in the form of loans should be provisioned in accordance with the Regulation establishing a Guarantee Fund for external actions.
Laenu vormis antav makromajanduslik finantsabi tuleks eraldada vastavalt määrusele välistegevuse tagatisfondi asutamise kohta.
The amounts of the provisions should be consistent with the budget appropriations provided for in the multi-annual financial framework.
Eraldiste suurus peaks olema kooskõlas mitmeaastases finantsraamistikus sätestatud eelarveassigneeringutega.
Annual appropriations should be authorised by the budgetary authority within the limits of the multi-annual financial framework.
Eelarvepädevad institutsioonid peaksid kinnitama iga-aastased assigneeringud mitmeaastase finantsraamistiku piirides.
Amount of the assistance
Abi suurus
The determination of the amount of the assistance should be based on the residual external financing needs of the eligible country or territory, and should take into account its capacity to finance itself with its own resources, and in particular the international reserves at its disposal.
Abi suuruse kindlaksmääramisel tuleks lähtuda abikõlbliku riigi või territooriumi välisrahastamise vajadusest ning arvesse tuleks võtta ka riigi või territooriumi suutlikkust finantseerida end omavahenditest, eelkõige tema käsutuses olevatest rahvusvahelistest reservidest.
Those financing needs should be determined by the Commission in cooperation with international financial institutions, based on a complete quantitative assessment and transparent supporting documentation.
Need rahastamisvajadused peaks kindlaks määrama komisjon koostöös rahvusvaheliste finantseerimisasutustega, võttes aluseks täielikud kvantitatiivsed hinnangud ja läbipaistvad tõendavad dokumendid.
In particular, the Commission should draw on the latest balance of payments projections of the IMF for the relevant country or territory and take into account the expected financial contributions from multilateral donors, as well as the pre-existing deployment of the Union’s other external financing instruments in that eligible country or territory.
Eelkõige peaks komisjon lähtuma Rahvusvahelise Valuutafondi poolt asjakohase riigi või territooriumi kohta koostatud viimastest maksebilansi prognoosidest ning võtma arvesse mitmepoolsete rahastajate eeldatavat rahalist panust, aga ka abikõlblikus riigis või asjaomasel territooriumil juba kasutatavaid liidu muid välisrahastamisvahendeid.
The Commission documentation should contain information on the projected stock of foreign exchange reserves in the absence of macro-financial assistance compared to levels considered to be adequate, as measured by relevant indicators such as the ratio of reserves to short-term external debt and the ratio of reserves to imports of the beneficiary country.
Komisjoni dokumendid peaksid sisaldama teavet ka välisvaluutareservide prognoositava suuruse kohta ilma makromajandusliku finantsabita – seda tuleks võrrelda piisavaks peetava tasemega ning mõõtmisel tuleks tugineda sellistele asjakohastele näitajatele nagu abisaajariigi reservide ja lühiajalise välisvõla suhe ning reservide ja impordi suhe.
The determination of the amount of macro-financial assistance provided should also take into account the need to ensure fair burden sharing between the Union and the other donors and the added value of the overall Union involvement.
Makromajandusliku finantsabi suuruse kindlaksmääramisel tuleks arvesse võtta vajadust tagada koormuse õiglane jagunemine liidu ja muude rahastajate vahel, samuti tuleks arvestada liidu osalemisega saavutatavat lisandväärtust.
Where the financing needs of the beneficiary decrease fundamentally during the period of disbursement of the macro-financial assistance compared to the initial projections, the Commission should, in accordance with the advisory procedure where the assistance is equal to or below EUR 90 million, and in accordance with the examination procedure where the assistance is above EUR 90 million, reduce the amount of such assistance or suspend or cancel it.
Kui abisaaja rahastamisvajadus väheneb makromajandusliku finantsabi väljamaksete perioodil olulisel määral (võrreldes algsete prognoosidega), peaks komisjon vähendama antava abi summat või peatama või tühistama abi andmise, kasutades nõuandemenetlust juhul, kui abi suurus on maksimaalselt 90 miljonit eurot, ning kontrollimenetlust, kui abi suurus ületab 90 miljonit eurot.
Conditionality
Tingimused