natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the decision initiating the procedure, the Commission considered that the aid scheme in question did not qualify for any of the exemptions laid down in Article 107(2) and (3) of the Treaty and that the Italian authorities had not demonstrated that the aid could be declared compatible under Article 106(2) of the Treaty.
Menetluse algatamise otsuses leidis komisjon, et kõnealune abikava ei kvalifitseeru ühekski ELi aluslepingu artikli 107 lõigetes 2 ja 3 sätestatud erandiks ning et Itaalia ametivõimud ei olnud tõestanud, et abi võiks kuulutada siseturuga kokkusobivaks aluslepingu artikli 106 lõike 2 alusel.
In the course of the procedure, the Italian authorities did not present any argument to indicate that the exceptions provided for in Article 107(2) and (3) and in Article 106(2) can apply to the scheme at issue.
Menetluse käigus ei esitanud Itaalia ametivõimud ühtegi argumenti, mis oleks näidanud, et artikli 107 lõigetes 2 ja 3 ning artikli 106 lõikes 2 sätestatud erandeid saab kohaldada kõnealuse abikava suhtes.
Some of the 78 interested parties considered that the scheme was compatible under Article 106(2) and Article 107(3)(c).
Osa 78-st huvitatud isikust leidis, et kava on siseturuga kokkusobiv artikli 106 lõike 2 ja artikli 107 lõike 3 punkti c alusel.
In their view, the exemption was necessary for activities carried out in the public interest based on the solidarity principle.
Nende arvates on vabastus vajalik avalikust huvist lähtuvate solidaarsuse põhimõtte alusel elluviidavate tegevuste jaoks.
The two complainants consider that none of the exceptions laid down in the Treaty is applicable.
Kaks kaebuse esitajat leiavad, et ükski aluslepingus sätestatud erand ei ole kohaldatav.
The Commission considers that the exceptions provided for in Article 107(2), which concern aid of a social character granted to individual consumers, aid to make good the damage caused by natural disasters or exceptional occurrences and aid granted to certain areas of the Federal Republic of Germany, do not apply in this case.
Komisjon leiab, et artikli 107 lõikes 2 sätestatud erandid, mis käsitlevad sotsiaalset laadi abi, mida antakse individuaalsetele tarbijatele, looduskatastroofide või erakorraliste juhtumite kahju hüvitamiseks ning Saksamaa Liiduvabariigi teatavates piirkondades antavat abi, ei ole käesoleval juhul kohaldatavad.
The same holds for the exception provided for in Article 107(3)(a), which authorises aid to promote the economic development of areas where the standard of living is abnormally low or where there is serious unemployment, and of the regions referred to in Article 349, in view of their structural, economic and social situation.
Sama kehtib artikli 107 lõike 3 punktis a sätestatud erandi kohta, mis kiidab heaks abi majandusliku arengu edendamiseks piirkondades, kus elustandard on ebatavaliselt madal või kus on tõsine tööpuudus, ning artiklis 349 osutatud piirkondades, arvestades nende struktuurset, majanduslikku ja sotsiaalset olukorda.
Nor can the measure in question be considered to promote the execution of an important project of common European interest or to remedy a serious disturbance in the economy of Italy, as provided for by Article 107(3)(b).
Samuti ei saa kõnealust meedet pidada ühist Euroopa huvi teeniva olulise projekti täitmist edendavaks ega Itaalia majanduse tõsist häiret kõrvaldavaks, nagu on sätestatud artikli 107 lõike 3 punktis b.
According to Article 107(3)(c), aid to facilitate the development of certain economic activities may be considered compatible where it does not adversely affect trading conditions to an extent contrary to the common interest.
Artikli 107 lõike 3 punkti c kohaselt võib pidada teatava majandustegevuse arengu edendamist kokkusobivaks siseturuga, kui see ei mõjuta ebasoovitavalt kaubandustingimusi määral, mis oleks vastuolus ühiste huvidega.
In particular, in view of the nature of the advantage, which is simply linked to the level of tax liability for the possession of real estate, it is not possible to establish that it is necessary and proportionate to attain an objective of common interest in all individual cases.
Eelkõige, ning arvestades eelise olemust, mis on seotud lihtsalt kinnisvara omamise eest makstava maksu tasemega, ei ole võimalik kehtestada, et see on kõikidel üksikjuhtudel vajalik ja proportsionaalne ühist huvi teeniva eesmärgi saavutamiseks.
Consequently, the Commission considers that the measure concerned cannot be considered compatible under any of the guidelines based on Article 107(3)(c).
Sellest tulenevalt leiab komisjon, et asjaomast meedet ei saa pidada siseturuga kokkusobivaks ühegi artikli 107 lõike 3 punktil c põhineva suunise alusel.
Article 107(3)(d) provides that aid to promote culture and heritage conservation, where such aid does not affect trading conditions and competition in the Union to an extent that is contrary to the common interest, may be considered compatible with the internal market.
Artikli 107 lõike 3 punkt d sätestab, et kultuuri ja kultuuripärandi säilitamise edendamiseks antav abi, kui niisugune abi ei kahjusta kaubandustingimusi ja konkurentsi liidus määral, mis oleks vastuolus ühiste huvidega, võib pidada kokkusobivaks siseturuga.
In the decision initiating the procedure, the Commission considered that, in the case of some entities such as non-commercial entities that performed exclusively educational, cultural and recreational activities, it was not possible to rule out a priori that their object was the promotion of culture and heritage conservation and that they could accordingly come under Article 107(3)(d).
Menetluse algatamise otsuses leidis komisjon, et juhul kui üksused, näiteks mitteärilised üksused, tegelevad eranditult haridusliku, kultuurilise ja lõõgastusliku tegevusega, ei ole võimalik a priori välistada, et nende eesmärk on edendada kultuuri ja kultuuripärandi säilitamist, ning et nad võivad seega kuuluda artikli 107 lõike 3 punkti d kohaldamisalasse.
However, neither Italy nor any of the interested parties provided the Commission with any information that could have demonstrated the compatibility of the measure at issue for specific entities, pursuant to Article 107(3)(d) [61].
Siiski ei esitanud Itaalia ega ükski huvitatud isik komisjonile mingit teavet, mis oleks tõestanud teatavate üksuste korral kõnealuse meetme kokkusobivust siseturuga artikli 107 lõike 3 punkti d alusel [61].
In this context, too, the very nature of the advantage makes it impossible to consider that the aid is necessary and proportionate in all individual cases.
Siinjuures teeb ka eelise olemus võimatuks pidada abi kõikidel üksikjuhtudel vajalikuks ja proportsionaalseks.
Finally, in the decision initiating the procedure, the Commission did not rule out that some of the activities benefiting from the measure in question could be classified under Italian law as services of general economic interest, in line with Article 106(2) of the Treaty and the Altmark case law.
Lisaks ei välistanud komisjon menetluse algatamise otsuses, et osa kõnealuse meetme alusel abi saavaid tegevusi võivad kuuluda Itaalia seaduse järgi üldist majanduslikku huvi teenivateks teenusteks kooskõlas aluslepingu artikli 106 lõikega 2 ja Altmarki kohtupraktikaga.
Some of the interested parties considered that the Commission should assess the measure under Article 106(2) but did not provide any relevant information for the analysis.
Osa huvitatud isikutest leidis, et komisjon peaks hindama meedet artikli 106 lõike 2 alusel, kuid ei esitanud analüüsi jaoks asjakohast teavet.
The two parties consider that the measure does not fulfil the criteria of the Altmark case law.
Kaks huvitatud isikut leiavad, et meede ei vasta Altmarki kohtupraktika kriteeriumidele.
However, given that neither Italy nor the interested parties provided any information enabling the Commission to assess the measure under Article 106(2), the Commission concludes that it is not possible to establish if any of the activities at issue could be classified as services of general economic interest under that Article.
Arvestades siiski, et ei Itaalia ega huvitatud isikud ei esitanud mingit teavet, mis võimaldaks komisjonil hinnata meedet artikli 106 lõike 2 alusel, järeldab komisjon, et ei ole võimalik kindlaks teha, kas mõni kõnealustest tegevustest on nimetatud artikli alusel liigitatav üldist majandushuvi teenivaks teenuseks.
Once again, it is not possible to establish whether, in each individual case, the aid is necessary and proportionate to cover the costs incurred in the discharge of public service obligations or in the performance of services of general economic interest.
Jällegi ei ole võimalik kindlaks teha, kas igal üksikjuhul on abi vajalik ja proportsionaalne avalike teenuste kohustuste või üldist majanduslikku huvi teenivate teenuste osutamisel tekkinud kulude katmiseks.
In the light of the above, the Commission concludes that the aid scheme in question is incompatible with the internal market.
Eespool kirjeldatut arvestades järeldab komisjon, et kõnealune abikava on siseturuga kokkusobimatu.
Article 149(4) TUIR
Tulumaksuseaduse artikli 149 lõige 4
In the decision initiating the procedure, the Commission considered that the measure in question appeared to constitute state aid.
Menetluse algatamise otsuses leidis komisjon, et asjaomase meetme näol on ilmselt tegemist riigiabiga.
In the following section, the Commission will examine whether Article 149(4) TUIR constitutes state aid within the meaning of Article 107(1) of the Treaty.
Alljärgnevas jaos uurib komisjon, kas tulumaksuseaduse artikli 149 lõige 4 kujutab endast riigiabi aluslepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
The Italian authorities explained that Article 149(2) TUIR contains a non-exclusive list of parameters that can be taken into account [62] to assess the commercial nature of an entity.
Itaalia ametiasutuste selgituse kohaselt sisaldab tulumaksuseaduse artikli 149 lõige 2 mittetäielikku loetelu parameetritest, mida võib võtta arvesse [62] üksuse tegevuse on ärilise laadi hindamisel.
Should one or more of these conditions be met, it does not mean the automatic loss of the entity’s non-commercial status (since these parameters cannot be considered legal presumptions) but instead gives an indication of the potentially commercial nature of the activity performed by the entity.
Kui üks või mitu kõnealust tingimust on täidetud, ei tähenda see, et üksus kaotab automaatselt oma mitteärilise staatuse (kuna nimetatud parameetreid ei saa käsitada õiguslike eeldustena), vaid pigem viitab see üksuse tegevuse potentsiaalselt ärilisele laadile.
As regards ecclesiastical institutions with civil-law status, Italy pointed out that Revenue Agency Circular No 124/E of 12 May 1998 explained that ecclesiastical institutions can benefit from the tax treatment granted to non-commercial entities only if performing commercial activities is not their prime object.
Seoses tsiviilõigusliku staatusega vaimulike institutsioonidega viitas Itaalia maksuameti 12. mai 1998. aasta ringkirjale nr 124/E, milles on selgitatud, et vaimulikud institutsioonid saavad kasutada mitteärilistele üksustele võimaldatavaid maksustamislahendusi üksnes siis, kui ärilise tegevuse teostamine ei ole nende põhieesmärk.
In any case, ecclesiastical institutions with civil-law status must give priority to institutional activities of a chiefly idealistic persuasion.
Igal juhul peavad tsiviilõigusliku staatusega vaimulikud institutsioonid pidama esmatähtsaks peamiselt ideeliste veendumustega seotud institutsionaalset tegevust.
Therefore, Article 149(4) TUIR simply excludes the application of the specific time and business parameters under Article 149(1) and (2) to ecclesiastical institutions and amateur sports clubs, but it does not preclude these entities from losing their non-commercial status.
Seepärast välistatakse tulumaksuseaduse artikli 149 lõikega 4 üksnes sama artikli lõigete 1 ja 2 kohaste konkreetsete aja ja äritegevusega seotud parameetrite kohaldamine vaimulike institutsioonide ja amatöörspordiklubide suhtes, kuid mitte võimalus, et need üksused kaotavad oma mitteärilise staatuse.
The Italian authorities emphasised that the measure is aimed at preserving the exclusive competence enjoyed by CONI (the Italian National Olympic Committee) for amateur sports clubs and by the Interior Ministry for ecclesiastical institutions.
Itaalia ametiasutused rõhutasid, et meetme eesmärk on säilitada riikliku olümpiakomitee (CONI) ainupädevus amatöörspordiklubide ja siseministeeriumi ainupädevus vaimulike institutsioonide valdkonnas.
In particular, as regards ecclesiastical institutions, Law No 222 of 20 May 1985 implementing the international agreements between Italy and the Holy See governs, inter alia, the powers attributed to the Interior Ministry.
Eelkõige seoses vaimulike institutsioonidega on 20. mai 1985. aasta seadusega nr 222 (millega rakendatakse Itaalia ja Püha Tooli vahelisi rahvusvahelisi kokkuleppeid) muu hulgas reguleeritud siseministeeriumile antud volitused.
Italy stressed that the Interior Ministry has exclusive competence both for the recognition of the civil-law status of ecclesiastical institutions and the revocation of this status [63].
Itaalia rõhutas, et siseministeeriumil on ainupädevus nii vaimulike institutsioonide tsiviilõigusliku staatuse tunnustamisel kui ka sellise staatuse tühistamisel [63].
Article 149(4) TUIR therefore confirms this exclusive competence by preventing the implicit revocation of the civil-law status of ecclesiastical institutions by the tax authorities.
Seega kinnitatakse tulumaksuseaduse artikli 149 lõikes 4 kõnealust ainupädevust, välistades vaimulike institutsioonide tsiviilõigusliku staatuse kaudse tühistamise maksuhalduri poolt.
If the Interior Ministry revoked the civil-law status of an ecclesiastical institution, it would lose the status of a non-commercial entity and would no longer be able to benefit from the tax treatment applicable to non-commercial entities.
Kui siseministeerium tühistab vaimuliku institutsiooni tsiviilõigusliku staatuse, kaotab viimane mitteärilise üksuse staatuse ega saa enam kasutada mitteäriliste üksuste suhtes kohaldatavaid maksustamislahendusi.
According to Presidential Decree No 361/2000, the Interior Ministry, through the ‘Prefetti’, also checks that ecclesiastical institutions continue to meet the requirements for maintaining their civil-law status.
Presidendi dekreedi nr 361/2000 kohaselt kontrollib siseministeerium prefektide kaudu ka seda, kas vaimulikud institutsioonid täidavad jätkuvalt nõudeid oma tsiviilõigusliku staatuse säilitamiseks.
As regards amateur sports clubs, Italy confirmed that CONI is the only entity that can check that the clubs effectively carry on sports activities.
Seoses amatöörspordiklubidega kinnitas Itaalia, et CONI on ainus üksus, kes saab kontrollida, kas klubid teostavad ka tegelikult sporditegevusi.
The Italian authorities also clarified that amateur sports clubs can lose their non-commercial status if the CONI concludes that they do not carry on amateur sports activities.
Ühtlasi selgitasid Itaalia ametiasutused, et amatöörspordiklubid võivad kaotada oma mitteärilise staatuse juhul, kui CONI leiab, et nad ei viia ellu amatöörsporditegevusi.
Amateur sports clubs must transmit their tax data using the special EAS form [64].
Amatöörspordiklubid peavad esitama oma maksuandmed spetsiaalsel vormil EAS [64].
However, if amateur sports clubs do not carry on any commercial activities, they do not need to submit this form.
Kui amatöörspordiklubid ärilise tegevusega aga ei tegele, ei pea nad nimetatud vormi esitama.
In the light of the above, the Italian authorities have put in place the appropriate instruments to check the activities carried out by amateur sports clubs – including from a tax point of view.
Eespool kirjeldatut arvesse võttes on Itaalia ametiasutused võtnud kasutusele asjakohased vahendid amatöörspordiklubide tegevuse kontrollimiseks, sealhulgas maksude tasumise seisukohast.
Italy also explained that if the tax authorities find out that ecclesiastical institutions and amateur sports clubs perform primarily commercial activities, they immediately inform the Interior Ministry or the CONI.
Samuti selgitas Itaalia, et kui maksuhaldur avastab, et vaimulikud institutsioonid ja amatöörspordiklubid tegelevad peamiselt ärilise tegevusega, teavitavad nad sellest viivitamata siseministeeriumi või CONI-t.
The Interior Ministry and CONI carry out their own checks, according to the statutory powers assigned to them.
Siseministeerium ja CONI viivad läbi oma kontrollid vastavalt neile antud seadusjärgsete volitustega.
In parallel, the tax authorities ensure that the tax declaration of the non-commercial entity concerned is corrected and order the recovery of the difference in taxation.
Samaaegselt tagab maksuhaldur asjaomase mitteärilise üksuse maksudeklaratsiooni korrigeerimise ja nõuab maksustamisel tekkinud vahe sisse.
The Italian authorities confirmed that tax controls were indeed carried out on non-commercial entities [65].
Itaalia ametiasutused kinnitasid, et mitteäriliste üksuste maksukontrolli tõepoolest teostatakse [65].
In this respect, the Revenue Agency recently issued specific operational instructions to the regional offices concerning non-commercial entities [66].
Sellega seoses andis maksuamet hiljuti välja mitteärilisi üksusi käsitlevad spetsiaalsed tegevusjuhised oma piirkondlikele büroodele [66].
As regards ecclesiastical institutions, the Interior Ministry also carried out a number of ex officio checks on these entities but has never found any cases of abuse.
Siseministeerium on vaimulikke institutsioone mitmel korral ka ex officio kontrollinud, kuid ei ole teinud kindlaks ühtegi staatuse kuritarvitamise juhtumit.
In the light of the above, the Commission considers that the legal instruments exist to ensure that abuse of the non-commercial status of ecclesiastical institutions and amateur sports clubs is effectively prevented or suppressed.
Eespool kirjeldatut arvesse võttes on komisjon seisukohal, et on olemas õigusaktid vaimulike institutsioonide ja amatöörspordiklubide mitteärilise staatuse kuritarvitamise tõhusaks ennetamiseks või tõkestamiseks.
The Italian authorities have also demonstrated that the competent authorities do exercise their powers of control and that both ecclesiastical institutions and amateur sports clubs can lose their non-commercial status if they carry out primarily economic activities.
Samuti on Itaalia ametiasutused tõestanud, et pädevad asutused teostavad oma kontrolliõigusi ning et nii vaimulikud institutsioonid kui ka amatöörspordiklubid võivad kaotada oma mitteärilise staatuse, kui nad tegelevad peamiselt ärilise tegevusega.
Therefore, ecclesiastical institutions and amateur sports clubs can lose their entitlement to the tax treatment granted to non-commercial entities in general.
Seega võivad vaimulikud institutsioonid ja amatöörspordiklubid kaotada õiguse kasutada mitteärilistele üksustele üldiselt võimaldatavaid maksustamislahendusi.
Consequently, there is no system of ‘perpetual non-commercial status’, as alleged by the complainants.
Sellest tulenevalt ei ole tegemist n-ö alalise mitteärilise staatuse süsteemiga, nagu väitsid kaebuse esitajad.
The mere fact that specific procedures apply to the checks on the ecclesiastical institutions with civil-law status and amateur sports clubs in question does not involve an advantage.
Pelgalt asjaoluga, et tsiviilõigusliku staatusega vaimulike institutsioonide ja amatöörspordiklubide kontrollimisel kohaldatakse erimenetlusi, ei kaasne iseenesest eelist.
The Commission therefore concludes that Article 149(4) TUIR does not confer any selective advantage on ecclesiastical institutions or amateur sports clubs.
Seepärast järeldab komisjon, et tulumaksuseaduse artikli 149 lõikega 4 ei anta vaimulikele institutsioonidele ega amatöörspordiklubidele mingit valikulist eelist.
Hence the measure does not constitute state aid within the meaning of Article 107(1) of the Treaty.
Seega ei ole kõnealuse meetme puhul tegemist riigiabiga aluslepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
The IMU exemption
Vabastus IMU-st
Following the introduction of IMU - the new municipal real estate tax replacing ICI – at the request of the Italian authorities and in the light of the complainants’ comments on this new law, the Commission agreed to establish whether the new IMU exemption regarding non-commercial entities performing specific activities complies with the state aid rules.
Pärast seda kui Itaalia ametiasutuste taotlusel kehtestati IMU – uus munitsipaalne kinnisvaramaks, millega asendati varasem munitsipaalne kinnisvaramaks ICI – ning võttes arvesse kaebuse esitajate märkusi kõnealuse uue seaduse kohta, nõustus komisjon kontrollima, kas eriotstarbelist tegevust teostavatele mitteärilistele üksustele antud uus vabastus IMU-st on kooskõlas riigiabi eeskirjadega.
The Commission will accordingly assess whether the IMU exemption in question constitutes state aid within the meaning of Article 107(1).
Sellest tulenevalt hindab komisjon, kas kõnealune IMU-st vabastamine kujutab endast riigiabi artikli 107 lõike 1 tähenduses.
The Commission notes that, from the date of entry into force of Decree Law No 1/2012, converted into Law No 27/2012, the exemption under Article 7(1)(i) of Legislative Decree No 504/92 applies to the real estate owned by non-commercial entities only if the activities listed there are carried on on a non-commercial basis.
Komisjon märgib, et alates dekreetseaduse nr 1/2012 (mis muudeti seaduseks nr 27/2012) jõustumise kuupäevast kohaldatakse seadusandliku dekreedi nr 504/92 artikli 7 lõike 1 punkti i kohast maksuvabastust mitteärilistele üksustele kuuluva kinnisvara suhtes üksnes juhul, kui seal loetletud tegevusi teostatakse mitteärilistel alustel.
The provisions concerning the ‘mixed use’ of buildings, both in the case where parts of the buildings are autonomous in terms of function and revenue and where it is necessary to have a declaration by the entities concerned, will apply as of 1 January 2013.
Sätteid, mis käsitlevad hoonete kasutamist mitmel otstarbel – nii juhul, kui hoone osad on oma funktsiooni ja tulu poolest sõltumatud, kui ka siis, kui asjaomased üksused peavad esitama vastava deklaratsiooni –, kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2013.
The Commission considers that the new rules spell out that the exemption can be guaranteed only if commercial activities are not carried on.
Komisjoni arvamuse kohaselt on uutes eeskirjades täpsustatud, et maksuvabastuse saab anda ainult juhul, kui ärilist tegevust ei toimu.
Therefore, the hybrid situations which the ICI legislation had created, where commercial activities were carried on in some buildings that were entitled to a tax exemption, will no longer be possible.
Seepärast ei ole ICI-d käsitleva õigusaktiga tekitatud segaolukorrad, mille puhul mõnes maksuvabastuse õigusega hoones teostati ärilisi tegevusi, enam võimalikud.
In general terms, the interpretation of the notion of economic activity depends, inter alia, on the specific circumstances, the way the activity is organised by the State, and the context in which it is organised.
Üldiselt sõltub majandustegevuse mõiste tõlgendus muu hulgas konkreetsetest asjaoludest, sellest, kuidas riik on tegevuse korraldanud, ning sellise korraldamise kontekstist.
In order to establish the non-economic nature of an activity pursuant to Union case law, it is necessary to examine the nature, the aim and the rules that govern this activity.
Selleks et teha liidu kohtupraktika põhjal kindlaks tegevuse mitteäriline olemus, tuleb uurida asjaomase tegevuse laadi, eesmärki ja seda reguleerivaid eeskirju.
The fact that some activities can be classified as ‘social’ is not in itself sufficient to exclude their economic nature.
Asjaolu, et teatavad tegevused võib liigitada sotsiaalseks, ei ole iseenesest piisav nende majandusliku laadi välistamiseks.
However, the Court of Justice has also recognised that certain activities with a purely social function may be considered non-economic, especially in sectors closely related to the basic tasks and responsibilities of the State.
Euroopa Kohus on aga tunnistanud ka seda, et teatavaid üksnes sotsiaalse funktsiooniga tegevusi võib käsitada mittemajanduslikena, eriti riigi põhiülesannete ja vastutusaladega tihedalt seotud sektorites.