natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Under to Article 9(1) of that Regulation, ‘public service compensation for the operation of public passenger transport services … paid in accordance with this Regulation shall be compatible with the [internal] market. Such compensation shall be exempt from the prior notification requirement laid down in Article [108(3)] of the Treaty.’
Kõnealuse määruse artikli 9 lõikes 1 on sätestatud, et „[ü]histuruga on kokkusobivad üksnes need avaliku teenindamise hüvitised, mida käesoleva määruse kohaselt makstakse avaliku reisijateveoteenuse osutamiseks … Need hüvitised on vabastatud [ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikega 3] sätestatud eelneva teatamise kohustusest”.
For the reasons set out below, the Commission considers that the notified compensation does not comply with the conditions of Regulation (EC) No 1370/2007, and so it cannot be declared compatible with the internal market on the basis of Article 9(1) of that Regulation.
Allpool esitatud põhjustel leiab komisjon, et teatatud hüvitis ei vasta määruses (EÜ) nr 1370/2007 sätestatud tingimustele ning seega ei saa seda tulenevalt kõnealuse määruse artikli 9 lõikest 1 siseturuga kokkusobivaks tunnistada.
In particular, the Commission notes that even if the concession specifications met the requirements under Article 2(i) of Regulation (EC) No 1370/07 for the definition of a public service contract, not all the provisions of Article 4 of that Regulation, which establishes the mandatory content of public service contracts and general rules, have been complied with.
Eelkõige märgib komisjon, et isegi kui kontsessioonitingimused vastasid määruse (EÜ) nr 1370/07 artikli 2 punktis i sätestatud avaliku teenindamise lepingu määratluse nõuetele, ei ole täidetud kõik kõnealuse määruse artikli 4 sätted, milles kehtestatakse avaliku teenindamise lepingute ja üldeeskirjade kohustuslik sisu.
For instance, Article 4(1)(b) requires that the parameters on the basis of which the compensation is calculated be established in advance in an objective and transparent manner in a way that prevents overcompensation, while Article 4(1)(c) and Article 4(2) lay down the arrangements with regard to the allocation of costs and revenues.
Näiteks artikli 4 lõike 1 punktis b nõutakse, et parameetrid, mille põhjal hüvitis arvutatakse, kehtestataks eelnevalt objektiivsel ja läbipaistval viisil selliselt, et välditakse liigset hüvitamist, ning artikli 4 lõike 1 punktis c ja lõikes 2 kehtestatakse kulude ja tulude jaotuskord.
As explained in relation to the Commission’s examination of the second criterion of the Altmark judgment in section 7.1.2, the concession specifications at issue stipulated that the operation of the services does not give Simet any right to a subsidy or compensation of any kind and that the service is operated entirely at the company’s own risk.
Nagu on selgitatud jaotises 7.1.2, kus komisjon uurib Altmarki otsuse teist kriteeriumi, oli kõnealustes kontsessioonitingimustes sätestatud, et teenuste osutamine ei anna Simetile õigust mingile toetusele ega hüvitisele ja ettevõtja osutab teenust täielikult omal riskil.
Such an exclusion of compensation necessarily entails that the compensation parameters have not been established in advance, so that Article 4 of the Regulation has not been complied with.
Sellisest hüvitamise välistamisest järeldub paratamatult, et hüvitamise parameetrid ei olnud eelnevalt kindlaks määratud, mis ei ole vastavuses kõnealuse määruse artikliga 4.
Furthermore, Article 6(1) provides that in the case of directly awarded public service contracts, compensation must comply with the provisions of Regulation (EC) No 1370/2007 and with the provisions laid down in the Annex to ensure that the compensation does not go beyond what is necessary to carry out the public service obligation.
Peale selle sätestatakse artikli 6 lõikes 1, et avaliku teenindamise otselepingute puhul peab hüvitis olema kooskõlas määruse (EÜ) nr 1370/2007 ja ka selle lisa sätetega tagamaks, et hüvitis ei oleks suurem, kui on avaliku teenindamise kohustuse täitmiseks vajalik.
That Annex requires, inter alia, a separation of accounts (point (5) and specifies how the maximum amount of compensation should be determined.
Kõnealuses lisas nõutakse muu hulgas raamatupidamisarvestuste eristamist (punkt 5) ja sätestatakse hüvitise maksimaalse suuruse kindlaksmääramise viis.
As noted in recital 115 above, for most of the notified period (between 1987 and 2001), Simet did not apply a proper account separation, while the robustness of the analytical accounts for 2002 and 2003 can also be questioned.
Nagu on märgitud eespool põhjenduses (115), ei rakendanud Simet suuremal osal teatatud ajavahemikust (1987–2001) nõuetekohast raamatupidamisarvestuste eristamist ning ka 2002. ja 2003. aasta kuluarvestuse õigsuse võib kahtluse alla seada.
Consequently, it is impossible to demonstrate that whatever compensation is ultimately awarded does not exceed an amount corresponding to the net financial effect equivalent to the total of the effects, positive or negative, of compliance with the public service obligation on the costs and revenue of the public service operator (point 2 of the Annex).
Seega on võimatu tõestada, et mis tahes hüvitis, mis lõpuks määratakse, ei ületa summat, mis vastab avaliku teenindamise kohustuse täitmisest tulenevalt avaliku teenuse osutaja kulude ja tulude suhtes avalduvale kogu positiivse või negatiivse finantsmõjuga võrdsele finantsmõjule (lisa punkt 2).
Moreover, in the absence of compensation parameters laid down in advance, any cost allocation must necessarily be conducted ex post on the basis of arbitrary assumptions, as was done in both the initial report and the majority report.
Peale selle tuleb eelnevalt kindlaks määratud hüvitamisparameetrite puudumisel jaotada kulud paratamatult tagantjärele meelevaldsete hüpoteeside põhjal, nagu tehti nii algses aruandes kui enamusaruandes.
The Commission cannot accept, however, the assumptions made in the majority report that each service provided by the company should necessarily represent the same proportion of revenues and costs in a given year.
Komisjon ei saa aga aktsepteerida enamusaruande hüpoteese, mille kohaselt iga teenus, mida ettevõtja osutab, moodustab paratamatult võrdse osa nii teatava aasta tuludest kui kuludest.
Moreover, since an ex post calculation will necessarily result in full compensation of the costs incurred in the provision of the service, the Commission considers that a rate of return on equity exceeding the relevant swap rate plus 100 basis points, as employed in both the initial report and the majority report, would normally not be viewed as a suitable reference for calculating the reasonable profit.
Samuti leiab komisjon, et kuna tagantjärele arvutamise korral hüvitatakse kõik teenuse osutamisel kantud kulud, ei peetaks mõistliku kasumi arvutamisel üldjuhul sobivaks viitemääraks nii algses aruandes kui ka enamusaruandes kasutatud omakapitali tulususmäära, mis ületab asjakohase vahetuslepingu intressimäära pluss 100 baaspunkti.
Accordingly, the Commission considers that the compensation ordered by the Council of State, which is not provided for in the concession specifications, would not be paid in accordance with the provisions of Regulation (EC) No 1370/2007, and therefore that the notified measure is incompatible with the internal market.
Seetõttu leiab komisjon, et Itaalia haldusasjade ülemkohtu otsusega määratud hüvitist, mida ei ole kontsessioonitingimustes ette nähtud, ei makstaks kooskõlas määruse (EÜ) nr 1370/2007 sätetega ning teatatud meede on seega siseturuga kokkusobimatu.
Finally, as regards Simet’s claim that judgment 1405/2010 of the Council of State does not concern an award of public service compensation based on the applicable Council Regulation, but represents an award of damages related to a breach of Regulation (EEC) No 1191/69 which stems from the alleged illegal unilateral imposition of public service obligations under Articles 1(3) and 1(5) of that Regulation, the Commission notes that while no reference to Regulation (EEC) No 1191/69 appears in the operative part of judgment 1405/2010, that judgment does refer to Simet’s right to receive amounts by way of compensation pursuant to Articles 6, 10 and 11 of Regulation (EEC) No 1191/69, which must be determined by the administration on the basis of reliable data [43].
Seoses Simeti väitega, et Itaalia haldusasjade ülemkohtu otsus nr 1405/2010 ei käsitle mitte avaliku teenindamise hüvitise määramist vastavalt kohaldatavale nõukogu määrusele, vaid kahjutasu määramist seoses määruse (EMÜ) nr 1191/69 rikkumisega, mis seisneb kõnealuse määruse artikli 1 lõigete 3 ja 5 kohaste avaliku teenindamise kohustuste väidetavas ebaseaduslikus ühepoolses kehtestamises, märgib komisjon, et ehkki kohtuotsuse nr 1405/2010 resolutsioonis määrusele (EMÜ) nr 1191/69 ei viidata, räägitakse otsuses siiski Simeti õigusest saada määruse (EMÜ) nr 1191/69 artiklite 6, 10 ja 11 kohaselt hüvitisena summad, mille suuruse peab valitsusasutus kindlaks määrama usaldusväärsete andmete alusel [43].
Furthermore, in judgment 1405/2010, the Council of State itself dismissed Simet’s claim for damages, which it understood to cover the residual losses not covered by the compensation to be awarded, and its claim for unjust enrichment, since the main claim for compensation on the basis of Regulation (EEC) No 1191/69 had been accepted [44].
Peale selle lükkas Itaalia haldusasjade ülemkohus ise otsuses nr 1405/2010 tagasi Simeti kahjunõude, mis ülemkohtu hinnangul hõlmas jääkkahju, mida määratav hüvitis ei kata, nagu ka tema alusetu rikastumise nõude, sest põhinõue saada määruse (EMÜ) nr 1191/69 kohaselt hüvitist oli rahuldatud [44].
Thus, in point 3.3 of the judgment the Council of State states that: ‘No claims for damages put forward by the appellant can be accepted at present, because only when the administration has determined the amount referred to above will it be known whether there is residual damage not covered by the amount assessed, which must be calculated and demonstrated by the company concerned.’
Seetõttu märgitakse Itaalia haldusasjade ülemkohtu otsuse punktis 3.3: „Ühtegi apellatsioonikaebuse esitaja kahju hüvitamise nõuet ei saa praeguses seisus aktsepteerida, sest üksnes siis, kui valitsusasutus on määranud kindlaks eespool nimetatud summa, saab ilmneda võimalik jääkkahju, mida hinnatud summa ei kata ja mille asjaomane ettevõtja peab välja arvutama ning mida ta peab tõestama.”
In any event, the Commission considers that an award of damages in favour of Simet for the alleged illegal unilateral imposition of public service obligations by the Italian authorities, calculated on the basis of the common compensation procedure laid down by Regulation (EEC) No 1191/69, would contravene Articles 107 and 108 of the Treaty.
Igal juhul leiab komisjon, et määruses (EMÜ) nr 1191/69 sätestatud ühise hüvitamiskorra alusel arvutatud kahjutasu maksmine Simetile Itaalia ametiasutuste poolt väidetavalt ebaseaduslikult ühepoolselt kehtestatud avaliku teenindamise kohustuse eest oleks vastuolus ELi toimimise lepingu artiklitega 107 ja 108.
This is because such an award would produce the exact same result for Simet as an award of public service compensation for the period under review, despite the fact that the concession specifications governing the services in question were neither exempt from prior notification nor complied with the substantive requirements of Regulation (EEC) No 1191/69 or Regulation (EC) No 1370/2007, as demonstrated above.
Seda sellepärast, et selline kahjutasu annaks Simeti jaoks täpselt samasuguse tulemuse nagu avaliku teenindamise hüvitise määramine vaatlusaluse ajavahemiku eest, hoolimata sellest, et kõnealuste teenuste aluseks olevad kontsessioonitingimused ei olnud ei eelnevast teatamisest vabastatud ega vastavuses määruse (EMÜ) nr 1191/69 või määruse (EÜ) nr 1370/2007 sisuliste nõuetega, nagu on eespool näidatud.
The availability of such an award would thus effectively enable the circumvention of the state aid rules and the conditions laid down by the Union legislator under which competent authorities, when imposing or contracting for public service obligations, compensate public service operators for costs incurred in return for the discharge of public service obligations.
Sellise kahjutasu määramise võimalus võimaldaks seega kõrvale hoida riigiabi eeskirjadest ja liidu seadusandja kehtestatud tingimustest, mille alusel pädevad ametiasutused hüvitavad avaliku teenindamise kohustuse kehtestamisel või avaliku teenindamise lepingu sõlmimisel vastutasuks avaliku teenindamise kohustuse täitmise eest teenuseosutajate kantud kulud.
Finally, as previously stated, the concession specifications under which Simet provided the transport services did not provide for payment of any financial compensation.
Viimaks, nagu eespool kirjeldatud, ei olnud kontsessioonitingimustes, mille alusel Simet veoteenuseid osutas, mingi rahalise hüvitise maksmist ette nähtud.
Simet agreed to run the services under the conditions laid down in those concessions at its own risk.
Simet nõustus osutama teenuseid kontsessioonides sätestatud tingimustel omal riskil.
Accordingly, the Commission cannot accept Simet’s claim that judgment 1405/2010 of the Council of State represents an award of damages related to a breach of Regulation (EEC) No 1191/69 rather than an award of public service compensation.
Seetõttu ei saa komisjon nõustuda Simeti väitega, et Itaalia haldusasjade ülemkohtu otsuses nr 1405/2010 määratakse määruse (EMÜ) nr 1191/69 rikkumisega seotud kahjutasu, mitte avaliku teenindamise hüvitis.
In light of the above, the Commission finds that the notified measure constitutes state aid within the meaning of Article 107(1) of the Treaty which is incompatible with the internal market,
Eespool kirjeldatut arvestades leiab komisjon, et teatatud meede on ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 mõistes riigiabi, mis ei ole siseturuga kokkusobiv,
The compensation payments to Simet notified by the Italian authorities constitute state aid within the meaning of Article 107(1) of the Treaty on the Functioning of the European Union.
Itaalia ametiasutuste teatatud hüvitise maksmine Simetile on riigiabi Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
The aid was not exempt from prior notification on the basis of Article 17(2) of Regulation (EEC) No 1191/69.
Kõnealune abi ei olnud määruse (EMÜ) nr 1191/69 artikli 17 lõike 2 kohaselt eelneva teatamise kohustusest vabastatud.
The aid is not compatible with the internal market, as the conditions of Regulation (EC) No 1370/2007 have not been met.
Kõnealune abi ei ole kokkusobiv siseturuga, sest määruse (EÜ) nr 1370/2007 tingimused ei ole täidetud.
Consequently, the aid may not be implemented by the Italian authorities.
Itaalia ametiasutused ei tohi seega kõnealust abi anda.
OJ C 216, 21.7.2012, p. 45.
ELT C 216, 21.7.2012, lk 45.
Law of 28 September 1939 — Rules governing bus services for passengers, baggage and agricultural packages on the basis of a concession awarded to private industry (rules subsequently replaced by Legislative Decree 285/2005).
28. septembri 1939. aasta seadus õigusakt „Eeskiri reisijate, pagasi ja põllumajanduslike pakkide regulaarse bussiveo teenuse osutamiseks eraettevõtjale antud kontsessiooni alusel” (muudetud seadusandliku dekreediga nr 285/2005).
See http://ngs.Simetspa.it/portale/azienda/
Vt http://ngs.Simetspa.it/portale/azienda/
Simet’s letter of 22 October 1999, reference 175/99.
Simeti 22. oktoobri 1999. aasta kiri nr 175/99.
Presidential Decree of 22 April 1994 – Regulations on simplifying the concession procedure for ordinary bus lines under state responsibility.
Presidendi 22. aprilli 1994. aasta seadlus „Eeskiri, millega lihtsustatakse riigi pädevuses olevate tavabussiliinide kontsessiooni andmise korda”.
Regulation (EC) No 1370/2007 of the European Parliament and of the Council of 23 October 2007 on public passenger transport services by rail and by road and repealing Council Regulations (EEC) Nos 1191/69 and 1107/70 (OJ L 315, 3.12.2007, p. 1).
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1370/2007, 23. oktoober 2007, mis käsitleb avaliku reisijateveoteenuse osutamist raudteel ja maanteel ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 1191/69 ja (EMÜ) nr 1107/70 (ELT L 315, 3.12.2007, lk 1).
Council Regulation (EEC) No 1191/69 of 26 June 1969 on action by Member States concerning the obligations inherent in the concept of a public service in transport by rail, road and inland waterway (OJ L 156, 28.6.1969, p. 1).
Nõukogu määrus (EMÜ) nr 1191/69, 26. juuni 1969, raudtee-, maantee- ja siseveetranspordis osutatavate avalike teenuste kontseptsioonist tulenevaid kohustusi puudutavate liikmesriikidepoolsete meetmete kohta (EÜT L 156, 28.6.1969, lk 1).
For each year under review, the annual compensation was the sum of the deficit resulting from operating losses, financial charges and return on equity.
Iga vaatlusaluse aasta hüvitis võrdus tegevuskahjumist, finantseerimiskuludest ja omakapitali investeeringute tulususest tuleneva puudujäägi summaga.
The calculation was based on a number of theoretical assumptions, including assumptions on the operating costs related to the inter-regional scheduled bus services in years prior to 2000, as no account separation existed for that period.
Arvutuskäik põhines mitmel hüpoteetilisel eeldusel, sealhulgas piirkondadevaheliste liiniveoteenuste osutamise kulude kohta 2000. aastale eelnenud aastatel, kuna selle ajavahemiku kohta puudus raamatupidamisarvestuste eristamine.
More details on the methodology used in this initial calculation are available in the opening decision.
Üksikasjalikum teave algse arvutuskäigu metoodika kohta on esitatud algatamisotsuses.
Under Article 9 of Legislative Decree 285/2005, which repealed Law 1822/39, the concessions for scheduled services under Law 1822/1939 can be prolonged until the end of 2013.
Seadusandliku dekreedi nr 285/2005 (millega tunnistati kehtetuks seadus nr 1822/39) artikli 9 kohaselt võib seaduse nr 1822/1939 alusel antud liiniveo kontsessioone pikendada kuni 2013. aasta lõpuni.
Apparently in the light of the amendments to the Fourth Council Directive 78/660/EEC of 25 July 1978 based on Article 54(3)(g) of the Treaty on the annual accounts of certain types of companies (OJ L 222, 14.8.1978, p. 11).
Ilmselt arvestades neljanda nõukogu 25. juuli 1978. aasta direktiivi 78/660/EMÜ (mis põhineb asutamislepingu artikli 54 lõike 3 punktil g ja käsitleb teatavat liiki äriühingute raamatupidamise aastaaruandeid) (EÜT L 222, 14.8.1978, lk 11) muudatusi.
See previous footnote.
Vt eelmine joonealune märkus.
This figure was taken from a database compiled by Professor A. Damodaran.
See arv võeti professor A. Damodarani koostatud andmebaasist.
See www.damodaran.com
Vt www.damodaran.com
A measure of the volatility, or systematic risk, of a security or a portfolio in comparison to the market as a whole.
Näitab väärtpaberi või portfelli volatiilsust ehk süstemaatilist riski võrreldes turuga tervikuna.
Unlevered beta = beta of the company without any debt.
See arv võeti professor A. Damodarani koostatud andmebaasist. Vt www.damodaran.com, „sõiduautod ja veokid”.
Case C-280/00 Altmark Trans and Regierungspräsidium Magdeburg [2003] ECR I-7747.
Kohtuasi C-280/00, Altmark Trans ja Regierungspräsidium Magdeburg, EKL 2003, lk I-7747.
See Article 1(5) of Regulation (EEC) No 1191/69, as amended by Council Regulation (EEC) No 1893/91 of 20 June 1991 amending Regulation (EEC) No 1191/69 on action by Member States concerning the obligations inherent in the concept of a public service in transport by rail, road and inland waterway (OJ L 169, 29.6.1991, p. 1).
Vt määruse (EMÜ) nr 1191/69 (mida on muudetud nõukogu 20. juuni 1991. aasta määrusega (EMÜ) nr 1893/91, millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 1191/69 raudtee-, maantee- ja siseveetranspordis osutatavate avalike teenuste kontseptsioonist tulenevaid kohustusi puudutavate liikmesriikidepoolsete meetmete kohta (EÜT L 169, 29.6.1991, lk 1)) artikli 1 lõiget 5.
Until 2000, no account separation was implemented at all.
2000. aastani puudus raamatupidamisarvestuste eristamine täielikult.
Date of entry into force of Regulation (EEC) No 1893/91.
Määruse (EMÜ) nr 1893/91 jõustumise kuupäev.
There was no account separation at all until 2000.
2000. aastani puudus raamatupidamisarvestuste eristamine täielikult.
The Commission did not analyse other submissions as they do not concern the period covered by the Council of State’s decisions.
Komisjon ei analüüsinud dokumente, mis ei kajastanud Itaalia haldusasjade ülemkohtu otsustes käsitletud ajavahemikku.
Since repealed and replaced by Legislative Decree No 285/2005.
See on hiljem tühistatud ja asendatud seadusandliku dekreediga nr 285/2005.
Article (2)(2)(e) of Presidential Decree No 369 of 22 April 1994.
Presidendi 22. aprilli 1994. aasta dekreedi nr 369 artikli 2 lõike 2 punkt e.
For instance, in 1992 the Ministry accepted that bus stops should be moved for safety reasons on the Rossano-Naples link; and in 2000 the Ministry accepted additional bus stops and route changes to serve new locations on grounds of cost-effectiveness on the Cosenza-Florence and the Cosenza-Pisa link.
Näiteks 1992. aastal andis ministeerium loa Rossano-Napoli ühendusel peatused turvalisuse kaalutlustel ringi tõsta ning 2000. aastal rahuldas ministeerium taotluse Cosenza-Firenze ja Cosenza-Pisa ühendusel kulutasuvuse kaalutlustel uusi peatusi lisada ja marsruuti muuta, et teenindada uusi kohti.
In addition, the Italian authorities noted that the documentation submitted by Simet showed that in 1992 the Ministry accepted the fare increase it had requested on the Rossano-Naples link.
Samuti märkisid Itaalia ametiasutused, et Simeti esitatud dokumentidest ilmneb, et 1992. aastal rahuldas ministeerium ettevõtja taotluse tõsta tariife Rossano-Napoli ühendusel.
Which set a ceiling on fare increases for ordinary scheduled bus services corresponding to the rate of inflation.
Millega kehtestati tavabussiliinide tariifide tõstmise ülempiiriks inflatsioonimäär.
Regulation (EC) No 1073/2009 of the European Parliament and of the Council of 21 October 2009 on common rules for access to the international market for coach and bus services, and amending Regulation (EC) No 561/2006 (OJ L 300, 14.11.2009, p. 88).
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1073/2009, 21. oktoober 2009, rahvusvahelisele bussiteenuste turule juurdepääsu käsitlevate ühiseeskirjade kohta ning millega muudetakse määrust (EÜ) nr 561/2006 (ELT L 300, 14.11.2009, lk 88).
Point 6 of each of the concession specifications states clearly that the timetables and the fares shall be those approved by the Provincial Motor Vehicle Office of the Ministry.
Kõikide kontsessioonitingimuste 6. punktis on sõnaselgelt märgitud, et kehtivad ministeeriumi kohaliku mootorsõidukite büroo heaks kiidetud sõiduplaanid ja tariifid.
Judgment 1405/2010 refers to the right to receive amounts by way of compensation pursuant to Articles 6, 10 and 11 of Regulation (EEC) No 1191/69, which must be determined by the administration on the basis of reliable data (page 21, point 3.3 of the judgment).
Kohtuotsuses nr 1405/2010 viidatakse õigusele saada määruse (EMÜ) nr 1191/69 artiklite 6, 10 ja 11 kohaselt hüvitisena summad, mille suuruse peab valitsusasutus kindlaks määrama usaldusväärsete andmete alusel (otsuse punkt 3.3, lk 21).
Furthermore, in point 3.3 the Council of State affirms that it has not assessed damages because: ‘No claims for damages put forward by the appellant can be accepted at present, because only when the administration has determined the amount referred to above will it be known whether there is residual damage not covered by the amount assessed, which must be calculated and demonstrated by the company concerned.’
Lisaks kinnitab Itaalia haldusasjade ülemkohus punktis 3.3, et ta ei hinnanud kahju, sest: „[ü]htegi apellatsioonikaebuse esitaja kahju hüvitamise nõuet ei saa praeguses seisus aktsepteerida, sest üksnes siis, kui valitsusasutus on määranud kindlaks eespool nimetatud summa, saab ilmneda võimalik jääkkahju, mida hinnatud summa ei kata ja mille asjaomane ettevõtja peab välja arvutama ning mida ta peab tõestama.”