natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Case C-280/00 Altmark Trans and Regierungspräsidium Magdeburg [2003] ECR I-7747, paragraphs 87 and 88.
Kohtuasi C-280/00: Altmark Trans ja Regierungspräsidium Magdeburg, EKL 2003, lk I-7747, punktid 87 ja 88.
Paragraph 79.
Punkt 79.
Case T-157/01 Danske Busvognmænd [2004] ECR II-917, paragraphs 77 to 79.
Kohtuasi T-157/01: Danske Busvognmænd, EKL 2004, lk II-917, punktid 77–79.
See section 5.
Vt jaotis 5.
Until the end of 1991, circular 13/74 of 30 April 1974 provided that, normally, the fares of inter-regional scheduled bus services had to be similar to those of second-class rail transportation.
1991. aasta lõpuni sätestas 30. aprilli 1974. aasta ringkiri nr 13/74, et üldiselt peavad piirkondadevahelise regulaarse bussiveo teenuse tariifid olema sarnased teise klassi raudteeveo tariifidega.
Subsequently, between 1992 and 2000, memorandum No 801 of 17 March 1992 stipulated that, normally, fare increases had to be contained within the rate of inflation, which at the time was indicated by the inter-ministerial pricing committee.
Ajavahemikul 1992–2000 sätestas 17. märtsi 1992. aasta memorandum nr 801, et üldiselt ei tohi piletihinna tõus ületada inflatsioonimäära, mida tol ajal avaldas ministeeriumidevaheline hinnakomisjon.
Letter from the Provincial Office of Catanzaro No A/7302 of 3 July 1992.
Catanzaro büroo 3. juuli 1992. aasta kiri nr A/7302.
Point 6 of the concession specifications.
Kontsessioonitingimuste punkt 6.
Point 2 of circular No 3/02 of 5 April 2002 which gave instructions for converting fares in lire to euros.
5. aprilli 2002. aasta ringkirja nr 3/02 punkt 2, milles antakse juhiseid tariifide konverteerimiseks liiridest eurodesse.
Case C-504/07 [2009] ECR I-3867.
Kohtuasi C-504/07, EKL 2009, lk I-3867.
OJ L 169, 29.6.1991, p. 1.
EÜT L 169, 29.6.1991, lk 1.
Article 1(2) of Regulation (EEC) No 1191/69.
Määruse (EMÜ) nr 1191/69 artikli 1 lõige 2.
The Commission refers in this respect to the reasoning developed in recitals 307 to 313 of its Decision of 24 February 2010 in Case C 41/08 (ex NN 35/08) concerning public transport service contracts between the Danish Ministry of Transport and Danske Statsbaner (OJ L 7, 11.1.2011, p. 1).
Komisjon viitab sellega seoses argumentidele, mis on esitatud tema 24. veebruari 2010. aasta otsuse põhjendustes 307 ja 313 juhtumi C 41/08 (ex NN 35/08) kohta, mis käsitleb avaliku veoteenuse lepinguid Taani transpordiministeeriumi ja Danske Statsbaneri vahel (ELT L 7, 11.1.2011, lk 1).
This decision was annulled by the General Court in Case T-92/11 Jørgen Andersen v European Commission [2013], not yet published – which judgment is currently on appeal before the Court of Justice in Case C 303/13.
Üldkohus tühistas selle otsuse kohtuasjas T-92/11, Jørgen Andersen vs. Euroopa Komisjon, 2013, kohtulahendite kogumikus veel avaldamata; selle otsuse kohta esitatud apellatsioonikaebust arutab praegu Euroopa Liidu Kohus, kohtuasi C 303/13.
The outcome of the appeal is not relevant for the outcome of the present case, since the General Court confirmed in the judgment under appeal that with regard to aid which has been notified but not paid, the rules, principles and criteria for assessing the compatibility of state aid which are in force at the date on which the Commission takes its decision should be applied (see paragraph 39 of the judgment).
Apellatsioonimenetluse tulemus ei ole käesoleva juhtumi seisukohalt oluline, sest Üldkohus kinnitas oma otsuses, mille kohta apellatsioonikaebus esitati, et teatatud, kuid välja maksmata abi suhtes kohaldatakse neid eeskirju, põhimõtteid ja riigiabi kokkusobivuse hindamise kriteeriume, mis on jõus sel ajal, kui komisjon otsuse vastu võtab (vt otsuse punkt 39).
Case C-334/07 P Commission v Freistaat Sachsen [2008] ECR I-9465, paragraphs 50 to 53; Case T-3/09 Italy v Commission [2011] ECR II-95, paragraph 60.
Kohtuasi C-334/07 P: komisjon vs. Freistaat Sachsen, EKL 2008, lk I-9465, punktid 50–53; kohtuasi T-3/09: Itaalia vs. komisjon, EKL 2011, lk II-95, punkt 60.
Point 3.3 of judgment 1405/2010.
Kohtuotsuse nr 1405/2010 punkt 3.3.
Point 3.4 of judgment 1405/2010.
Kohtuotsuse nr 1405/2010 punkt 3.4.
The panel of experts completed its work in August 2012.
Eksperdikomisjon lõpetas töö 2012. aasta augustis.
The panel did not reach a unanimous conclusion. Instead, two separate reports were submitted to the Council of State:
Komisjon ei jõudnud üksmeelsele järeldusele, vaid esitas Itaalia haldusasjade ülemkohtule kaks eraldi aruannet.
The required return on equity was calculated using the ‘Capital Asset Pricing Model’. This model describes the relationship between risk and expected return:
Omakapitali oodatava tulususe arvutamiseks kasutati nn finantsvara hindamismudelit, mis kirjeldab riski ja oodatava tulususe suhet:
The majority report touches upon the issue of the absence of account separation. It takes the view that separate accounting is applied to those undertakings receiving compensation for the provision of a public service in order to prevent the misuse of such funds for the company’s other activities.
Enamusaruandes märgitakse ka raamatupidamisarvestuse eristamise puudumist ja seda, et eraldi raamatupidamisarvestust kohaldatakse avaliku teenuse osutamise eest hüvitist saavatele ettevõtjatele selleks, et hoida ära selliste vahendite väärkasutust ettevõtja muudeks tegevusteks.
First, the Commission had doubts regarding the classification of the notified measure as a non-aid measure. In particular, the Commission questioned whether the four conditions laid down by the European Court of Justice in its Altmark judgment [16] had been fulfilled.
Esiteks kahtles komisjon teatatud meetme käsitlemises meetmena, mis ei ole riigiabi, ning täpsemalt selles, kas on täidetud Euroopa Kohtu Altmarki otsuses [16] sätestatud neli tingimust.
According to Simet, the requirements stipulated in those concessions included, inter alia, the fares, stability of the itinerary, stops, frequency and timing of the service. They also included the conditions regulating the transportation of passengers’ luggage, and the free carriage of ordinary letters for the postal service and of other mail against payment of the fee laid down by the provisions governing such carriage.
Simeti väidete kohaselt hõlmasid kõnealustes kontsessioonides sätestatud nõuded muu hulgas tariife, marsruutide stabiilsust, peatusi, sõidusagedust ja sõiduplaani, nagu ka reisijate pagasi vedamise tingimusi, tavakirjade tasuta vedamist postiteenistuse jaoks ja posti vedamist tasu eest, mis on sätestatud sellist vedu reguleerivates dokumentides.
This is supported by the ministerial memo of 19 December 1988 (D.C. III Div 32 No 3846), which states ‘whereas many companies with concessions for public bus services have petitioned for fare increases; whereas no general directives on fares have been issued recently; pending new directives […] [regional offices] may directly authorise concession holders to implement for the services they operate an increase in the fares to align them on the level of prices of the State railway company, Ferrovie dello Stato (FS), for second-class rail travel, plus the ‘express’ supplement if the services use the motorways [as in the case in question]; … obviously there should not be any fare increase in cases where the fare level referred to above is already applied.’ According to Simet, these steps demonstrate that it was not allowed to set fares that were higher than the fare for second-class rail travel (i.e. the lowest fare charged by Ferrovie dello Stato).
Seda kinnitab ministeeriumi 19. detsembri 1988. aasta märgukiri (D.C. III Div 32 nr 3846), milles märgitakse, et „võttes arvesse, et paljud riigi pädevusse kuuluvate bussiliinide kontsessionäärid on taotlenud tariifide tõstmist; võttes arvesse, et viimasel ajal ei ole tariifide kohta väljastatud üldisi eeskirju; kuni ei ole kehtestatud uusi eeskirju […] võivad [maakondlikud bürood] otse lubada kontsessionääridel tõsta nende osutatavate teenuste tariife kuni riigiraudtee Ferrovie dello Stato (FS) teise klassi raudteetariifide tasemeni, millele võib lisanduda kiirliini lisatasu, kui bussiliin läbib kiirteed [nagu antud juhtumil]; … tariife ei tohi loomulikult tõsta nendel bussiliinidel, kus juba kehtib eespool nimetatud tariif”. Simeti sõnul tõestavad need meetmed, et tal ei olnud lubatud kehtestada kõrgemaid tariife kui Ferrovie dello Stato teise klassi tariifid (st selle madalaimad tariifid).
As a result, the company was prevented from obtaining more revenue from its operations due to the State’s interest in satisfying essentially public needs and purposes.
Seega ei lastud ettevõtjal saada oma tegevusest suuremat tulu seetõttu, et riik soovis põhimõtteliselt täita avalikke vajadusi ja eesmärke.
The required return on equity invested in scheduled bus services was estimated at between 20 % and 36 % for the period 1987 to 2003.
Liiniveoteenustesse investeeritud omakapitali oodatavaks tulususeks hinnati ajavahemikul 1987–2003 20–36 %.
As the annual compensation was not paid in the years for which it was calculated, the consultant calculated its net present value (NPV).
Kuna aastahüvitisi ei makstud välja aastatel, mille kohta need arvutati, arvutas nõustaja nende nüüdispuhasväärtuse (NPV).
This figure was taken from a database compiled by Professor A. Damodaran. See www.damodaran.com, ‘auto and trucks’.
Võimendamata beeta = ärihingu beeta ilma laenudeta.
Priority was also awarded to existing services. In other words, for reasons of cost-effectiveness, it was considered preferable to adapt existing services rather than set up new services.
samuti eelistati olemasolevaid teenuseid, st kulutasuvuse kaalutlustel peeti avaliku huvi seisukohast otstarbekamaks eelistada olemasolevate teenuste kohandamist uute teenuste avamisele;
A population size of at least 300000 residents was considered necessary for services with a total length of up to 500 km. For longer bus routes, a proportional criterion was applied [24].
Kuni 500 km pikkuse marsruudi avamiseks oli nõutav vähemalt 300000 elanikuga teeninduspiirkond ning pikemate marsruutide puhul kasutati proportsionaalset kriteeriumi [24].
The fact that long-distance scheduled transport fares were referred to as being ‘regulated’ fares does not mean that they were not set by the operators. Rather, this meant that those were fares which were set in advance in the interests of transparency and publicity for passengers and subsequently authorised by the competent ministerial services.
See, et kaugliiniveo tariifidele oli viidatud kui „reguleeritutele”, ei tähenda mitte seda, et neid ei kehtestanud teenuseosutajad, vaid seda, et need määrati reisijate huvides läbipaistvuse ja teavituse tagamiseks eelnevalt kindlaks ja kiideti seejärel ministeeriumi pädevate talituste poolt heaks.
Third, as regards the alleged obligation to transport postal items, Simet has failed to provide any evidence setting out the services actually provided and the net cost involved. Nor has Simet provided evidence that it ever contested the clauses of the concession specifications concerning the transportation of postal items.
Kolmandaks ei ole Simet väidetava postisaadetiste vedamise kohustuse kohta esitanud mingeid tõendeid tegelikult osutatud teenuste ja nende puhaskulude kohta ega ka mitte selle kohta, et ta oleks kunagi vaidlustanud postisaadetiste vedu käsitlevad kontsessioonitingimuste klauslid.
on the adoption of the LIFE multiannual work programme for 2014-17
programmi LIFE mitmeaastase tööprogrammi vastuvõtmise kohta ajavahemikuks 2014–2017
Having regard to Regulation (EU) No 1293/2013 of the European Parliament and of the Council of 11 December 2013 on the establishment of a Programme for the Environment and Climate Action (LIFE) and repealing Regulation (EC) No 614/2007 [1], and in particular Article 24(1) thereof,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2013. aasta määrust (EL) nr 1293/2013, millega luuakse keskkonna- ja kliimameetmete programm (LIFE) ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 614/2007, [1] eelkõige selle artikli 24 lõiget 1,
In order to ensure implementation of the LIFE Programme, it is necessary to adopt a multiannual work programme for 2014-17.
Programmi LIFE rakendamise tagamiseks on vaja võtta vastu mitmeaastane tööprogramm ajavahemikuks 2014–2017.
In order to set a framework for the implementation of the two LIFE sub-programmes, the multiannual work programme for 2014-17 should specify the indicative allocation of funds between priority areas and types of funding, the project topics implementing the thematic priorities set out in Annex III to Regulation (EU) No 1293/2013, the technical selection methodology for projects, the criteria for the attribution of grants and indicative timetables for the calls for proposals.
Programmi LIFE kahe allprogrammi rakendamise raamistiku kehtestamiseks tuleks ajavahemikku 2014–2017 puudutavas mitmeaastases tööprogrammis täpsustada rahaliste vahendite suunav jaotus prioriteetsete valdkondade ning eri rahastamisliikide vahel, projektide teemad, millega rakendatakse määruse (EL) nr 1293/2013 III lisas sätestatud valdkondlikke prioriteete, projektide valikumenetluse tehnilised meetodid, valimise ja toetuse määramise kriteeriumid ning taotlusvoorude suunavad ajakavad.
The multiannual work programme for 2014-17 should also contain qualitative and quantitative outcomes, indicators and targets for each priority area and type of projects, in accordance with the performance indicators and specific objectives for each priority area, with a view to facilitate the evaluation of the results and impact of the programme.
Selleks et hõlbustada programmi tulemuste ja mõju hindamist, peaks ajavahemiku 2014–2017 mitmeaastane tööprogramm sisaldama ka iga prioriteetse valdkonna ja projektitüübi kvalitatiivseid ja kvantitatiivseid tulemusi, näitajaid ja eesmärke kooskõlas tulemusnäitajate ja iga asjaomase prioriteetse valdkonna konkreetsete eesmärkidega.
On the basis of ex-ante assessments the Commission identified two innovative financial instruments as appropriate tools for funding projects, in accordance with Article 17(4) of Regulation (EU) No 1293/2013.
Komisjon määras kooskõlas määruse (EL) nr 1293/2013 artikli 17 lõikega 4 eelhindamise põhjal kindlaks kaks innovaatilist rahastamisvahendit, mis sobivad projektide rahastamiseks.
Those financial instruments should be trialled throughout the multiannual work programme in order to demonstrate their considerable potential to leverage funding from investors in the field of biodiversity and climate change mitigation and adaptation, thus addressing current financial barriers to the uptake of projects in those areas.
Kõnealuseid rahastamisvahendeid tuleks katsetada kogu mitmeaastase tööprogrammi jooksul, et tõendada nende märkimisväärset potentsiaali võimendada investoritepoolset rahastamist bioloogilise mitmekesisuse ning kliimamuutuste leevendamise ja nendega kohanemise valdkonnas. Sellega kõrvaldataks praegused finantstakistused projektide rakendamisel nendes valdkondades.
Based on the positive experience with other financial instruments managed by the European Investment Bank (EIB), as well as the geographical coverage of the EIB which enables it to reach potential beneficiaries across the Union, implementation of the Natural Capital Financing Facility and of the Private Financing for Energy Efficiency Instrument, funded through contributions from the LIFE programme, should be entrusted to that institution.
Võttes arvesse positiivseid kogemusi muude Euroopa Investeerimispanga (EIP) hallatavate rahastamisvahenditega, ning EIP geograafilist haaret, mis võimaldab jõuda võimalike kasusaajateni kogu liidus, tuleks programmi LIFE kaudu rahastatava looduskapitali rahastamisvahendi ning energiatõhususe erasektori poolset rahastamist käsitleva rahastamisvahendi rakendamine usaldada kõnealuse asutuse hoolde.
In order to ensure an efficient implementation of the multiannual work programme and as Regulation (EU) No 1293/2013 applies from 1 January 2014, this Decision should apply from the date of the adoption of this Decision.
Mitmeaastase tööprogrammi tulemusliku rakendamise tagamiseks ning kuna määrust (EL) nr 1293/2013 kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2014, tuleks käesolevat otsust kohaldada alates selle vastuvõtmise kuupäevast.
The measures provided for in this Decision are in accordance with the opinion of the Committee for the LIFE Programme for the Environment and Climate Action established by Article 30 of Regulation (EU) No 1293/2013,
Käesoleva otsusega ettenähtud meetmed on kooskõlas määruse (EL) nr 1293/2013 artikli 30 alusel loodud keskkonna- ja kliimameetmete programmi LIFE komitee arvamusega,
The multiannual work programme
Mitmeaastane tööprogramm
The LIFE multiannual work programme for 2014-17, as set out in the Annex, is adopted.
Võetakse vastu programmi LIFE mitmeaastane tööprogramm ajavahemikuks 2014–2017, mis on sätestatud lisas.
Union contribution to the multiannual work programme
Liidu panus mitmeaastasesse tööprogrammi
The maximum contribution to the LIFE multiannual work programme for 2014-17 is set at EUR 1796242000 and shall be used to finance the relevant sub-programmes and priority areas as follows:
Maksimaalne panus programmi LIFE mitmeaastasesse tööprogrammi ajavahemikul 2014–2017 on 1796242000 eurot ning seda kasutatakse asjaomaste allprogrammide ja prioriteetsete valdkondade rahastamiseks järgmiselt:
an overall amount of EUR 1347074499 for the sub-programme for Environment which shall be divided as follows:
keskkonna allprogrammile kokku 1347074499 eurot, mis jaotatakse järgmiselt:
EUR 495845763 for the priority area ‘Environment and Resource Efficiency’;
495845763 eurot prioriteetsele valdkonnale „Keskkond ja ressursitõhusus”;
EUR 610068900 for the priority area ‘Nature and Biodiversity’;
610068900 eurot prioriteetsele valdkonnale „Loodus ja bioloogiline mitmekesisus”;
EUR 162999836 for the priority area ‘Environmental Governance and Information’;
162999836 eurot prioriteetsele valdkonnale „Keskkonnaalane juhtimine ja teave”;
EUR 78160000 for related support expenditure;
78160000 eurot allprogrammiga seotud toetuskuludeks;
an overall amount of EUR 449167501 for the sub-programme for Climate Action which shall be divided as follows:
kliimameetmete allprogrammile kokku 449167501 eurot, mis jaotatakse järgmiselt:
EUR 193559591 for the priority area ‘Climate Change Mitigation’;
193559591 eurot prioriteetsele valdkonnale „Kliimamuutuste leevendamine”;
EUR 190389591 for the priority area ‘Climate Change Adaptation’;
190389591 eurot prioriteetsele valdkonnale „Kliimamuutustega kohanemine”;
EUR 47588319 for the priority area ‘Climate Governance and Information’;
47588319 eurot prioriteetsele valdkonnale „Kliimaalane juhtimine ja teave”;
EUR 17630000 for related support expenditure.
17630000 eurot allprogrammiga seotud toetuskuludeks.
The following financial instruments, as described in the Annex, shall receive contributions pursuant to Article 17(1) of Regulation (EU) No 1293/2013:
Järgmised lisas kirjeldatud rahastamisvahendid saavad toetust vastavalt määruse (EL) nr 1293/2013 artikli 17 lõikele 1:
the Private Financing for Energy Efficiency Instrument;
energiatõhususe erasektori poolset rahastamist käsitlev rahastamisvahend;
the Natural Capital Financing Facility.
looduskapitali rahastamisvahend.
The implementation of the contribution to the Private Financing for Energy Efficiency Instrument and the Natural Capital Financing Facility shall be entrusted to the European Investment Bank.
Energiatõhususe erasektori poolset rahastamist käsitlevale rahastamisvahendile ja looduskapitali rahastamisvahendile antava toetuse rakendamine usaldatakse Euroopa Investeerimispangale.
It shall apply from 19 March 2014.
Seda kohaldatakse alates 19. märtsist 2014.
OJ L 347, 20.12.2013, p. 185.
ELT L 347, 20.12.2013, lk 185.
LIFE MULTIANNUAL WORK PROGRAMME FOR 2014-17
PROGRAMMI LIFE MITMEAASTANE TÖÖPROGRAMM 2014–2017
According to Article 3 of Regulation (EU) No 1293/2013 (hereinafter ‘LIFE Regulation’), the LIFE Programme pursues the following general objectives:
Määruse (EL) nr 1293/2013 (edaspidi „LIFE määrus”) artikli 3 kohaselt on programmi LIFE üldeesmärgid järgmised:
to contribute to the shift towards a resource-efficient, low-carbon and climate-resilient economy, to the protection and improvement of the quality of the environment and to halting and reversing biodiversity loss, including the support of the Natura 2000 network and tackling the degradation of ecosystems;
aidata kaasa ressursitõhusa, vähese CO2-heitega ja kliimamuutustele vastupanuvõimelise majanduse saavutamisele, keskkonna kaitsmisele ja keskkonna kvaliteedi parandamisele ning bioloogilise mitmekesisuse vähenemise peatamisele ja ümberpööramisele, sealhulgas Natura 2000 võrgustiku toetamisele ning ökosüsteemide seisukorra halvenemise vastu võitlemisele;
to improve the development, implementation and enforcement of Union environmental and climate policy and legislation, and to act as a catalyst for, and promote, the integration and mainstreaming of environmental and climate objectives into other Union policies and public and private sector practice, including by increasing the public and private sector’s capacity;
parandada liidu keskkonna- ja kliimapoliitika ning vastavate õigusaktide väljatöötamist, rakendamist ja täitmist, ergutada ja edendada keskkonna- ja kliimaeesmärkide läbivat arvessevõtmist liidu muudes poliitikavaldkondades ja avaliku ja erasektori tegevuses ning nendesse integreerimist, sealhulgas era- ja avaliku sektori suutlikkuse suurendamise kaudu;
to support better environmental and climate governance at all levels, including better involvement of civil society, NGOs and local actors; and
toetada keskkonna- ja kliimavaldkonna paremat juhtimist kõikidel tasanditel, samuti kodanikuühiskonna, vabaühenduste ja kohalike osalejate suuremat kaasamist;
The LIFE programme will be managed by the Commission services themselves or by the Executive Agency (EA) to which this task has been delegated in direct management.
Programmi LIFE juhivad komisjoni enda talitused või rakendusamet, kellele see ülesanne on delegeeritud otseseks täitmiseks.
The EA will act within the limits of the delegation according to the Commission Decision C(2013) 9414 and under the supervision of the Commission services.
Rakendusamet tegutseb delegeeritud volituste piires komisjoni otsuse C(2013)9414 kohaselt ja komisjoni talituste järelevalve all.
The overall responsibility for the programme remains with the Commission.
Üldine vastutus programmi eest lasub komisjonil.
External experts may be contracted to support the Commission services and/or the EA in their work.
Komisjoni talitusi ja/või rakendusametit võivad nende töös toetada lepingulised väliseksperdid.