natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The recourse to a regulation allows, in addition, to avoid a delayed application of Directive 2011/61/EU in the Member States.
Lisaks võimaldab määruse kasutamine vältida direktiivi 2011/61/EL kohaldamise edasilükkumist liikmesriikides.
As the Delegated Regulation specifies the tasks and responsibilities of the ‘governing body’ and of the ‘senior management’ it is important to clarify the meaning of these terms, in particular the fact that a governing body may be comprised of senior managers.
Kuna delegeeritud määrusega nähakse ette juhtorgani ja kõrgema juhtkonna ülesanded ja vastutus, on oluline täpsustada juhtorgani ja kõrgema juhtkonna määratlus ning asjaolu, et juhtorgan võib koosneda kõrgema juhtkonna liikmetest.
Furthermore, as this Regulation introduces also the term ‘supervisory function’ the definition of the governing body should make clear that it is the body which comprises the managerial function in case the supervisory and the managerial functions are separated in accordance with national company law.
Kuna käesoleva määrusega nähakse ette ka järelevalvefunktsioon, peaks juhtorgani määratlus kajastama, et juhul, kui järelevalve- ja juhtimisfunktsioon on riikliku äriühinguõiguse kohaselt lahutatud, täidab juhtimisfunktsiooni juhtorgan.
Directive 2011/61/EU requires AIFMs to provide certain information to competent authorities, including the percentage of the AIF’s assets which are subject to special arrangements arising from their illiquid nature.
Direktiiviga 2011/61/EL on ette nähtud, et AIFi valitseja esitab pädevatele asutustele teatavat teavet, sealhulgas teavet selle kohta, kui suur on AIFi nende varade osakaal, mille suhtes kohaldatakse tulenevalt varade mittelikviidsest olemusest erikorda.
This Regulation clarifies the meaning of special arrangements so that AIFMs know exactly what information they should provide to competent authorities.
Käesolevas määruses täpsustatakse erikorra määratlus, nii et AIFi valitsejad teavad täpselt millist teavet nad pädevatele asutustele esitama peavad.
Directive 2011/61/EU provides for a lighter regime applicable to those AIFMs who manage portfolios of AIFs whose total assets under management do not exceed the relevant thresholds.
Direktiiviga 2011/61/EL on ette nähtud sooduskord, mida kohaldatakse nende AIFi valitsejate suhtes, kelle valitsetava AIFi valitsetavad varad ei ületa teatavat künnist.
It is necessary to specify clearly how the total value of assets under management should be calculated.
Tuleb selgelt kindlaks määrata, kuidas tuleks arvutada valitsetavate varade koguväärtus.
In this context it is essential to define the steps necessary for calculating the total value of assets, to determine clearly which assets are not included in the calculation, to clarify how the assets acquired through the use of leverage should be valued and to provide rules for handling of cases of cross-holding among AIFs managed by an AIFM.
Sellega seoses on esmatähtis määratleda varade koguväärtuse arvutamiseks vajalikud sammud, määrata selgelt kindlaks arvutamisel välja jäetavad varad, täpsustada, kuidas tuleks hinnata finantsvõimenduse kasutamise teel omandatud varasid ning sätestada eeskirjad, mis käsitlevad AIFi valitseja valitsetavate AIFide vastastikust ristosalust.
The total value of assets under management needs to be calculated at least annually and using up-to-date information.
Valitsetavate varade koguväärtus tuleb arvutada vähemalt kord aastas asjakohastatud teabe alusel.
The value of assets should therefore be determined in the 12 months preceding the date of calculation of the total value of assets under management and as close as possible to such a date.
Seepärast tuleks varade väärtus kindlaks määrata kaheteist kuu jooksul enne valitsetavate varade koguväärtuse arvutamise kuupäeva ja võimalikult kõnealuse kuupäeva lähedal.
To ensure that an AIFM remains eligible to benefit from the lighter regime provided for in Directive 2011/61/EU, it should put in place a procedure making it possible to observe on an ongoing basis the total value of assets under management.
Selleks et AIFi valitseja suhtes saaks kohaldada direktiivi 2011/61/EL kohast sooduskorda, peab AIFi valitseja kehtestama menetluse, mis võimaldab pidevalt jälgida valitsetavate varade koguväärtust.
The AIFM may consider the types of AIFs under management and the different classes of assets invested in order to assess the likelihood of breaching the threshold or the need for an additional calculation.
Künnise ületamise tõenäosuse või täiendava arvutamise vajaduse hindamisel võib AIFi valitseja võtta arvesse valitsetava AIFi liiki ja erinevaid varaklasse.
Where an AIFM no longer meets the conditions related to the thresholds it should notify its competent authority and apply for an authorisation within 30 calendar days.
Kui AIFi valitseja ei täida enam künnistega seotud tingimusi, teatab ta sellest pädevale asutusele ja taotleb tegevusluba 30 kalendripäeva jooksul.
However, where exceeding or falling below the thresholds occurs only occasionally within a given calendar year and such situations are considered as temporary the AIFM should not be obliged to make an application for authorisation.
Kui künnise ületamine või sellest allapoole langemine leiab aset juhuslikult asjaomase kalendriaasta jooksul ja sellist olukorda saab pidada ajutiseks, ei peaks AIFi valitseja olema kohustatud taotlema tegevusluba.
In those cases, the AIFM should inform the competent authority of the breach of the threshold, and explain why it considers such breach to be of a temporary nature.
Sel juhul peaks AIFi valitseja pädevat asutust künnise ületamisest teavitama ning põhjendama, miks tema arvates selline ületamine on ajutine.
A situation lasting for more than three months cannot be considered as being temporary.
Olukorda ei saa pidada ajutiseks, kui see kestab üle kolme kuu.
When assessing the likelihood of a situation to be temporary, the AIFM should consider anticipated subscription and redemption activity or, where applicable, capital draw-downs and distribution.
Hinnates seda, kui tõenäoline on see, et olukord on ajutine, peaks AIFi valitseja võtma arvesse prognoositavat märkimist ja tagasivõtmist või vajaduse korral kapitali sissenõudmist ja jaotamist.
The AIFM should not use anticipated market movements as part of this assessment.
AIFi valitseja ei tohiks kõnealuse hindamise osana kasutada prognoositavaid turuliikumisi.
Data used by AIFMs to calculate the total value of assets under management do not need to be available to the public or to investors.
Andmed, mida AIFi valitseja kasutab valitsetavate varade koguväärtuse arvutamiseks, ei pea olema üldsusele või investoritele kättesaadavad.
However, competent authorities must be able to verify that the AIFM is correctly calculating and monitoring the total value of assets under management, including the assessment of occasions when the total value of assets under management temporarily exceeds the relevant threshold and should therefore have access to these data on request.
Samas peab pädevatel asutustel olema võimalik kontrollida, kas AIFi valitseja on nõuetekohaselt arvutanud ja jälginud valitsetavate varade koguväärtust, sealhulgas hinnata juhtusid, mil valitsetavate varade koguväärtus ajutiselt ületab asjaomast künnist, ning seepärast peaks pädevatel asutustel olema nõudmise korral juurdepääs kõnealustele andmetele.
It is important that AIFMs benefiting from the provisions of the lighter regime in Directive 2011/61/EU provide the competent authorities with up-to-date information at the time of registration.
AIFi valitsejad, kelle suhtes kohaldatakse direktiivi 2011/61/EL kohast sooduskorda, peaksid esitama pädevatele asutustele ajakohastatud teavet registreerimise ajal.
Not all types of AIFMs may have updated offering documents reflecting the latest developments related to the AIFs they manage and such AIFMs may find it more practical to specify the required information in a separate document describing the funds’ investment strategy.
Mitte igat liiki AIFi valitsejatel ei pruugi olla ajakohastatud pakkumisdokumente, mis kajastavad hiljutist teavet valitsetavate AIFide kohta, ning sellistel AIFi valitsejatel võib olla asjakohasem esitada nõutav teave fondi investeerimisstrateegiat kirjeldavas eraldi dokumendis.
This could be the case of private equity or venture capital funds which often raise money through negotiations with potential investors.
See võib olla nii börsivälistesse ettevõtetesse investeerivate fondide või riskikapitalifondide puhul, kes sageli kaasavad vahendeid potentsiaalsete investoritega peetavate läbirääkimiste teel.
An AIF which holds only equity shares in listed companies should not be regarded as being leveraged as long as the equity shares are not acquired through borrowing.
AIFi, kelle varaportfellis on ainult börsil noteeritud äriühingute aktsiaid, ei tuleks käsitada finantsvõimendust kasutava fondina, kui aktsiad ei ole omandatud laenuvahendite eest.
Where the same AIF purchases options on an equity index, it should be regarded as being leveraged, since it has increased the exposure of the AIF to a given investment.
Kui sama AIF ostab aktsiaindeksi optsioone, tuleks seda käsitada finantsvõimenduse kasutamisena, kuna sellega suurendatakse AIFi riskipositsiooni asjaomases investeeringus.
In order to ensure a uniform application of AIFM obligations to grant an objective overview of the leverage used, it is necessary to provide two methods to calculate the leverage.
Selleks et AIFi valitsejate kohustust anda objektiivne ülevaade kasutatavast finantsvõimendusest kohaldataks ühtselt, tuleks ette näha kaks finantsvõimenduse arvutamise meetodit.
As it results from market studies, the best results can be achieved by combining the so-called ‘gross’ and ‘commitment’ methods.
Turu-uuringud osutavad, et parimaid tulemusi saab saavutada nn üldmeetodi ja kohustustepõhise meetodi kombineerimisel.
In order to receive appropriate information for monitoring systemic risks and to gain a complete picture of the use of leverage by the AIFM, information about the exposure of an AIF should be provided to competent authorities and investors both on a gross and on a commitment method basis and all AIFMs should therefore calculate exposure using both the gross and the commitment method.
Selleks et saada asjakohast teavet süsteemsete riskide seireks ja täielikku ülevaadet AIFi valitseja kasutatavast finantsvõimendusest, tuleks teavet AIFi riskipositsiooni kohta esitada pädevatele asutustele ja investoritele nii üldmeetodi kui ka kohustustepõhisel meetodi alusel ning seepärast peaksid kõik AIFi valitsejad arvutama riskipositsiooni nii üldmeetodil kui ka kohustustepõhisel meetodil.
The gross method gives the overall exposure of the AIF whereas the commitment method gives insight in the hedging and netting techniques used by the manager;
Üldmeetod annab ülevaate AIFi üldisest riskipositsioonist, samas kui kohustustepõhine meetod annab ülevaate fondivalitseja kasutavatest riskimaandamise ja tasaarvestamise tehnikatest.
therefore both methods shall be seen in conjunction.
Seepärast tuleb mõlemat meetodit käsitleda kooskõlas.
Specifically, the degree to which overall exposure differs between the gross method and the commitment method may provide useful information.
See, mil määral üldmeetodil ja kohustustepõhisel meetodil arvutatud üldine riskipositsioon erineb, võib anda kasulikku teavet.
If necessary to ensure that any increase of the exposure of AIFs is adequately reflected the Commission may adopt additional delegated acts on an additional and optional method for the calculation of leverage.
Tagamaks, et AIFi riskipositsiooni suurenemine oleks asjakohaselt kajastatud, võib komisjon võtta vastu täiendavaid delegeeritud õigusakte finantsvõimenduse arvutamise täiendavate ja vabatahtlikke meetodite kohta.
When calculating the exposure, all positions of the AIF should initially be included, including short and long assets and liabilities, borrowings, derivative instruments and any other method increasing the exposure where the risks and rewards of assets or liabilities are with the AIF, and all other positions that make up the net asset value.
Riskipositsiooni arvutamisel tuleks algselt arvesse võtta AIFi kõiki positsioone, sealhulgas varade ja kohustuste lühikesi ja pikki positsioone, laenuvahendeid, tuletisinstrumente ja mis tahes muud riskipositsiooni suurendamise meetodit, mille puhul varade või kohustustega seotud riskid ja hüved kuuluvad AIFile, ja kõiki muid positsioone, mis varade puhasväärtust mõjutavad.
Borrowing arrangements entered into by the AIF should be excluded if they are temporary in nature and relate to and are fully covered by capital commitments from investors.
AIFi sõlmitud laenulepingud tuleks finantsvõimenduse arvutamisel välja jätta, kui need on ajutist laadi ning seotud investorite kapitalikohustustega ja nendega täielikult kaetud.
Revolving credit facilities should not be considered being temporary in nature.
Uuenevaid krediidilimiite ei tuleks käsitada ajutistena.
In addition to calculating exposure using the gross method, all AIFMs should calculate exposure using the commitment method.
Lisaks riskipositsiooni arvutamisele üldmeetodil, peaksid kõik AIFi valitsejad arvutama riskipositsiooni ka kohustustepõhisel meetodil.
According to the commitment method financial derivative instruments should be converted into equivalent positions in the underlying asset.
Kohustustepõhise meetodi kohaselt tuleks tuletisinstrumendid arvestada ümber võrdväärsesse alusvara positsiooni.
However, if an AIF invests in certain derivatives in order to off-set the market risk of other assets in which the AIF is invested, under certain conditions, those derivatives should not be converted into an equivalent position in the underlying assets as the exposures of the two investments balance one another.
Kui AIF investeerib teatavatesse tuletisinstrumentidesse, et katta muude AIFi investeeritud varade tururiski, ei pea teatavatel tingimustel kõnealuseid tuletisinstrumente võrdväärsesse alusvara positsiooni ümber arvestama, kuna kahe investeeringu riskipositsioonid tasakaalustavad üksteist.
That should be the case where, for instance, an AIF portfolio invests in a certain index and holds a derivative instrument which swaps the performance of that index with the performance of a different index, that should be equivalent to holding exposure to the second index in the portfolio and therefore the AIF’s net asset value would not depend on the performance of the first index.
Näiteks juhul, kui AIF investeerib teatavasse indeksisse ja omab tuletisinstrumenti, mille alusel vahetatakse kõnealuse indeksi tootlus teise indeksi tootluse vastu, peaks see olema võrdväärne teises indeksis oleva riskipositsiooniga ning seega ei sõltuks AIFi varade puhasväärtus esimese indeksi tootlusest.
When calculating exposure according to the commitment method, derivatives which fulfil the criteria set out in this Regulation do not provide any incremental exposure.
Riskipositsiooni arvutamisel kohustustepõhisel meetodil ei kaasne käesoleva määruse kohastele kriteeriumidele vastavate tuletisinstrumentidega mis tahes täiendavat riski.
Thus, if the AIF invests in index future contracts and holds a cash position equal to the total underlying market value of future contracts, this would be equivalent to directly investing in index shares and therefore the index future contract should not be taken into account for the purpose of calculating the exposure of the AIF.
Kui AIF investeerib indeksifutuuridesse ja hoiab futuurilepingute kogu turuväärtusega võrdväärset sularahapositsiooni, oleks see võrdväärne otsese investeerimisega indeksisse kuuluvatesse aktsiatesse ning seega ei tuleks indeksifutuuri võtta arvesse AIFi riskipositsiooni arvutamisel.
When calculating exposure according to the commitment method, AIFMs should be allowed to consider hedging and netting arrangements provided they fulfil the criteria relating to the commitment method.
Riskipositsiooni arvutamisel kohustustepõhisel meetodil peaks AIFi valitsejal olema lubatud võtta arvesse riskimaandus- ja tasaarvestuskorda, kui need vastavad kohustustepõhise meetodiga seotud kriteeriumidele.
The requirement that netting arrangements refer to the same underlying asset should be interpreted strictly so that assets which the AIFM considers as equivalent or highly correlated, such as different share classes or bonds issued by the same issuer, should not be considered as identical for the purposes of netting arrangements.
Nõuet, mille kohaselt peab tasaarvestuskord hõlmama sama alusvara, tuleks tõlgendada rangelt nii, et varasid, mida AIFi valitseja peab samaväärseks või tugevas korrelatsioonis olevaks (nt sama emitendi emiteeritud eri aktsiaklassid või võlakirjad), ei tohiks tasaarvestuskorra seisukohast käsitada identsetena.
The definition of netting arrangements aims to ensure that only those trades which offset the risks linked to other trades, leaving no material residual risk, are taken into account.
Tasaarvestuskorra määratlus peab tagama, et arvesse võetakse ainult neid tehinguid, mis katavad teiste tehingutega seotud riski nii, et ei jääks olulist jääkriski.
Combinations of trades which aim to generate a return, however small, by reducing some risks while keeping others should not be considered as netting arrangements, as with arbitrage investment strategies which aim to generate a return by taking advantage of pricing discrepancies between derivative instruments with the same underlying but different maturities.
Tasaarvestuskorrana ei tohiks käsitada tehingute kombinatsioone, mille eesmärk on saada tulu (isegi kui see on väike) teatavate riskide vähendamise ja teiste riskide säilitamise teel, samuti arbitraažiga seotud investeerimisstrateegiaid, mille eesmärk on saada tulu selliste tuletisinstrumentide hinnaerinevustest, mis on seotud sama alusvaraga, kuid millel on erinevad lõpptähtajad.
A portfolio management practice which aims to reduce the duration risk by combining an investment in a long-dated bond with an interest rate swap or to reduce the duration of an AIF bond portfolio by concluding a short position on bond future contracts representative of the interest rate risk of the portfolio (duration hedging) should be considered as a hedging arrangement provided that it complies with the hedging criteria.
Portfelli valitsemise viis, mille eesmärk on vähendada kestusriski, kombineerides investeeringud pikaajalistesse võlakirjadesse intressimäära vahetuslepingutega, või vähendada AIFi võlakirjaportfelli kestust, võttes lühikese positsiooni võlakirja futuurilepingutes, mis kajastavad portfelli intressimäärariski (kestusriski maandus), tuleks käsitada riskimaanduskorrana, kui see vastab riskimaanduskriteeriumidele.
A portfolio management practice, which aims to offset the significant risks linked to an investment in a well diversified portfolio of shares by taking a short position on a stock market index future, where the composition of the equity portfolio is very close to that of the stock market index and its return highly correlated to that of the stock market index and where the short position on the stock market index future allows an unquestionable reduction of the general market risk related to the equity portfolio and the specific risk is insignificant, such as a beta-hedging of a well-diversified equity portfolio where the specific risk is considered to be insignificant, should be considered as complying with the hedging criteria.
Riskimaanduskriteeriumidele vastavaks tuleks lugeda portfelli valitsemise viisi, mille eesmärk on katta hästi hajutatud aktsiaportfelli investeerimisega seotud märkimisväärseid riske, võttes lühikese positsiooni aktsiaindeksifutuurides, kui aktsiaportfelli koosseis kajastab väga täpselt aktsiaindeksit ja aktsiaportfelli tootlus on tugevas korrelatsioonis aktsiaindeksi tootlusega ning kui aktsiaindeksifutuuride lühike positsioon võimaldab vaieldamatult vähendada aktsiaportfelliga seotud üldist tururiski ning kui spetsiifiline risk ei ole märkimisväärne, nagu ka hästi hajutatud aktsiaportfelli beetamaanduse puhul, kui spetsiifiline risk ei ole märkimisväärne.
A portfolio management practice which aims to offset the risk linked to an investment in a fixed interest rate bond by combining a long position on a credit default swap and an interest rate swap which swaps that fixed interest rate with an interest rate equal to an appropriate money market reference rate plus a spread should be considered as a hedging arrangement where all the hedging criteria of the commitment method are in principle complied with.
Portfelli valitsemise viisi, mille eesmärk on katta fikseeritud intressimääraga võlakirjadesse investeerimisega seotud riske, kombineerides krediidiriski vahetustehingu pika positsiooni intressimäära vahetustehinguga, millega vahetatakse asjaomane fikseeritud intressimäär rahaturu asjakohase viiteintressimääraga võrdse intressimäära vastu, millele on lisatud väike intressivahe, tuleks käsitada riskimaanduskorrana, kui kõik kohustustepõhise meetodi kohased riskimaanduskriteeriumid on põhimõtteliselt täidetud.
A portfolio management practice which aims to offset the risk of a given share by taking a short position through a derivative contract on a share that is different to but strongly correlated with that first share should not be considered as complying with the hedging criteria.
Portfelli valitsemise viisi, mille eesmärk on katta teatava aktsia riski, võttes tuletisinstrumendi abil lühikese positsiooni aktsias, mis on asjaomasest esimesest aktsiast erinev, kuid sellega tugevas korrelatsioonis, ei tuleks pidada vastavaks riskimaanduskriteeriumidele.
Although such a strategy relies on taking opposite positions on the same asset class, it does not hedge the specific risk linked to the investment in a certain share.
Kuigi sellise strateegia puhul võetakse vastandpositsioonid samas varaklassis, jääb maandamata teatavasse aktsiasse investeerimisega seotud spetsiifiline risk.
Therefore, it should not be considered as a hedging arrangement as laid down in the criteria related to the commitment method.
Seepärast ei tuleks seda käsitada kohustustepõhise meetodiga seotud kriteeriumides sätestatud riskimaanduskorrana.
A portfolio management practice which aims to keep the alpha of a basket of shares (comprising a limited number of shares) by combining the investment in that basket of shares with a beta-adjusted short position on a future on a stock market index should not be considered as complying with the hedging criteria.
Portfelli valitsemise viisi, mille eesmärk on hoida aktsiakorvi (kuhu kuulub piiratud arvul aktsiaid) alfat, kombineerides kõnealuse aktsiakorvi investeerimise beetaga kohandatud aktsiaindeksifutuuri lühikese positsiooniga, ei tuleks pidada vastavaks riskimaanduskriteeriumidele.
Such a strategy does not aim to offset the significant risks linked to the investment in that basket of shares but to offset the beta (market risk) of that investment and keep the alpha.
Sellise strateegia eesmärk ei ole katta kõnealusesse aktsiakorvi investeerimisega seotud märkimisväärseid riske, vaid katta kõnealuse investeeringu beeta (tururisk) ja säilitada alfa.
The alpha component of the basket of shares may dominate over the beta component and as such lead to losses at the level of the AIF.
Aktsiakorvi alfakomponent võib olla beetakomponendist suurem ja seega tekitada kahju AIFi tasandil.
For that reason, it should not be considered as a hedging arrangement.
Seetõttu ei tuleks seda käsitada riskimaanduskorrana.
A merger arbitrage strategy is a strategy that combines a short position on a stock with a long position on another stock.
Ühinemise ja ülevõtmisega seotud arbitraažistrateegia puhul kombineeritakse ühe aktsia lühike positsioon teise aktsia pika positsiooniga.
Such a strategy aims to hedge the beta (market risk) of the positions and generate a return linked to the relative performance of both stocks.
Sellise strateegia eesmärk on maandada positsioonide beeta (tururisk) ja saada kasu mõlema aktsia suhtelisest turuliikumisest.