natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pursuant to the second sentence of Article 191(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU), Union policy on the environment is to be based on the precautionary principle and on the principles that preventive action should be taken, that environmental damage should, as a priority, be rectified at source and that the polluter should pay.
Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikli 191 lõike 2 teise lause kohaselt rajaneb liidu keskkonnapoliitika ettevaatusprintsiibil ja põhimõtetel, mille järgi tuleb võtta ennetusmeetmeid ja keskkonnakahjustus heastada eeskätt kahjustuse kohas, saastaja peab aga maksma.
Treating waste water can be very costly.
Reovee puhastamine võib olla väga kulukas.
In order to facilitate cheaper and more cost effective treatment, the development of innovative water treatment technologies could be stimulated.
Et soodustada reovee odavamat ja kulutasuvamat puhastamist, võiks ergutada innovaatiliste veepuhastustehnoloogiate väljatöötamist.
Directive 2000/60/EC of the European Parliament and of the Council of 23 October 2000 establishing a framework for Community action in the field of water policy [4] lays down a strategy against the pollution of water.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2000. aasta direktiiviga 2000/60/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse veepoliitika alane tegevusraamistik, [4] nähakse ette vee reostamise vastane strateegia.
That strategy involves the identification of priority substances amongst those that pose a significant risk to, or via, the aquatic environment at Union level.
Nimetatud strateegia hõlmab prioriteetsete ainete kindlakstegemist nende ainete hulgast, mis põhjustavad liidu tasandil märkimisväärset ohtu veekeskkonnale või veekeskkonna kaudu.
Decision No 2455/2001/EC of the European Parliament and of the Council of 20 November 2001 establishing the list of priority substances in the field of water policy [5] set out the first list of 33 substances or groups of substances that were prioritised at Union level for inclusion in Annex X to Directive 2000/60/EC.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. novembri 2001. aasta otsuses nr 2455/2001/EÜ, millega kehtestatakse veepoliitika valdkonna prioriteetsete ainete nimistu, [5] on loetletud 33 ainet või ainerühma, mis on direktiivi 2000/60/EÜ X lisasse hõlmamise eesmärgil liidu tasandil prioriteetseks tunnistatud.
Directive 2008/105/EC of the European Parliament and of the Council of 16 December 2008 on environmental quality standards in the field of water policy [6] lays down environmental quality standards (EQS), in accordance with Directive 2000/60/EC, for the 33 priority substances identified in Decision No 2455/2001/EC and eight other pollutants that were already regulated at Union level.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2008. aasta direktiiviga 2008/105/EÜ, mis käsitleb keskkonnakvaliteedi standardeid veepoliitika valdkonnas, [6] kehtestatakse vastavalt direktiivile 2000/60/EÜ keskkonnakvaliteedi standardid (EQS) otsuses nr 2455/2001/EÜ määratletud 33 prioriteetse aine ning kaheksa muu saasteaine suhtes, mida on liidu tasandil juba reguleeritud.
Pursuant to Article 191(3) TFEU, in preparing its policy on the environment, the Union is to take account of available scientific and technical data, environmental conditions in the various regions of the Union, the potential benefits and costs of action or lack of action as well as the economic and social development of the Union as a whole and the balanced development of its regions.
ELi toimimise lepingu artikli 191 lõike 3 kohaselt peab liit oma keskkonnaalast poliitikat ette valmistades võtma arvesse kättesaadavaid teaduslikke ja tehnilisi andmeid, liidu eri piirkondade keskkonnatingimusi, meetme võtmise või võtmata jätmise potentsiaalseid tulusid ja kulusid ning liidu kui terviku majanduslikku ja sotsiaalset arengut ning tema piirkondade tasakaalustatud arengut.
Scientific, environmental and socio-economic factors, including human health considerations, should be taken into account in developing a cost-effective and proportionate policy on the prevention and control of chemical pollution of surface waters, including in reviewing the list of priority substances in accordance with Article 16(4) of Directive 2000/60/EC.
Teaduslikke, keskkonnaalaseid ja sotsiaal-majanduslikke tegureid, sealhulgas inimeste tervisega seotud kaalutlusi tuleks võtta arvesse kulutõhusa ja proportsionaalse pinnavete keemilise saastuse ennetamise ja kontrolli alase poliitika väljatöötamisel, sealhulgas prioriteetsete ainete nimistu läbivaatamisel direktiivi 2000/60/EÜ artikli 16 lõike 4 kohaselt.
In view of that aim, the polluter pays principle underpinning Directive 2000/60/EC should be consistently applied.
Selleks tuleb järjepidevalt rakendada direktiivis 2000/60/EÜ sätestatud aluspõhimõtet, et saastaja maksab.
The Commission has conducted a review of the list of priority substances in accordance with Article 16(4) of Directive 2000/60/EC and with Article 8 of Directive 2008/105/EC and has come to the conclusion that it is appropriate to amend the list of priority substances by identifying new substances for priority action at Union level, setting EQS for those newly identified substances, revising the EQS for some existing substances in line with scientific progress and setting biota EQS for some existing and newly identified priority substances.
Komisjon on prioriteetsete ainete nimistu direktiivi 2000/60/EÜ artikli 16 lõikes 4 ja direktiivi 2008/105/EÜ artiklis 8 ettenähtud korras läbi vaadanud ja jõudnud järeldusele, et on asjakohane muuta prioriteetsete ainete nimistut määratledes uusi ained, mille suhtes liidu tasandil esmajärjekorras meetmeid võtta, kehtestada nimetatud hiljuti määratletud ainete suhtes keskkonnakvaliteedi standardid, vaadata mõne olemasoleva aine keskkonnakvaliteedi standardid teaduse arengut silmas pidades üle ja kehtestada mõne olemasoleva prioriteetse aine ja hiljuti määratletud prioriteetse aine suhtes elustiku keskkonnakvaliteedi standardid.
The review of the priority substances list has been supported by an extensive consultation with experts from the Commission services, Member States, stakeholders and the Scientific Committee on Health and Environmental Risks.
Prioriteetsete ainete nimistu läbivaatamine toetub laialdasele konsulteerimisele, milles osalesid komisjoni talituste, liikmesriikide, sidusrühmade ning tervise ja keskkonnariskide teaduskomitee eksperdid.
The determination of surface water chemical status by the 2015 deadline laid down in Article 4 of Directive 2000/60/EC should be based, therefore, only on the substances and EQS set out in Directive 2008/105/EC in the version in force on 13 January 2009 unless those EQS are stricter than the revised EQS under this Directive, in which case the latter should be applied.
Pinnavee hea keemilise seisundi saavutamine 2015. aastal saabuvaks direktiivi 2000/60/EÜ artiklis 4 sätestatud tähtpäevaks peaks seega tuginema üksnes neile ainetele ja keskkonnakvaliteedi standarditele, mis on sätestatud direktiivi 2008/105/EÜ 13. jaanuaril 2009 jõustunud versioonis, välja arvatud juhul, kui need keskkonnakvaliteedi standardid on rangemad kui käesoleva direktiivi kohased ajakohastatud keskkonnakvaliteedi standardid, mispuhul tuleks kohaldada viimaseid.
Since the adoption of Directive 2000/60/EC, numerous Union acts have been adopted, in accordance with Article 16(6) of that Directive, which constitute emission controls for individual priority substances.
Pärast direktiivi 2000/60/EÜ vastuvõtmist on kooskõlas kõnealuse direktiivi artikli 16 lõikega 6 vastu võetud palju liidu õigusakte, millega nähakse ette konkreetsete prioriteetsete ainete heitekontroll.
Moreover, many environmental protection measures fall under the scope of other existing Union law.
Lisaks on paljud keskkonnakaitse meetmed hõlmatud muu kehtiva liidu õigusega.
Where the objectives laid down in Article 16(1) of Directive 2000/60/EC can be effectively achieved by existing instruments, priority should be given to implementing and revising those instruments rather than establishing new measures.
Kui direktiivi 2000/60/EÜ artikli 16 lõikes 1 püstitatud eesmärke saab tõhusalt saavutada olemasolevate õigusaktidega, tuleks olemasolevate õigusaktide rakendamist ja läbivaatamist eelistada uute meetmete kehtestamisele.
The inclusion of a substance in Annex X to Directive 2000/60/EC is without prejudice to the application of Regulation (EC) No 1107/2009 of the European Parliament and of the Council of 21 October 2009 concerning the placing of plant protection products on the market [7].
Aine lisamine direktiivi 2000/60/EÜ X lisasse ei piira Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 1107/2009 (taimekaitsevahendite turulelaskmise kohta) [7] kohaldamist.
In order to improve coordination between Directive 2000/60/EC, Regulation (EC) No 1907/2006 of the European Parliament and of the Council of 18 December 2006 concerning the Registration, Evaluation, Authorisation and Restriction of Chemicals (REACH), establishing a European Chemicals Agency [8], and relevant sectoral legislation, potential synergies should be explored with a view to identifying possible areas where data gathered through implementation of Directive 2000/60/EC can be used to support REACH and other relevant substance evaluation procedures and, conversely, areas where data generated for the purpose of substance evaluations under REACH and relevant sectoral legislation can be used to support the implementation of Directive 2000/60/EC, including the prioritisation outlined in Article 16(2) of that Directive.
Selleks et parandada koordineerimist direktiivi 2000/60/EÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1907/2006 (mis käsitleb kemikaalide registreerimist, hindamist, autoriseerimist ja piiramist (REACH) ja millega asutatakse Euroopa Kemikaalide Agentuur) [8] ja asjaomaste valdkondlike õigusaktide vahel, tuleks uurida potentsiaalseid sünergiaid, et teha kindlaks võimalikud valdkonnad, kus direktiivi 2000/60/EÜ rakendamisel kogutud andmeid saab kasutada REACHi ja muude asjaomaste ainehindamismenetluste toetamiseks ning ka vastupidi: valdkonnad, kus REACHi alusel ainete hindamiseks kogutud andmeid ja asjaomaseid valdkondlikke õigusakte saab kasutada direktiivi 2000/60/EÜ rakendamise, sealhulgas kõnealuse direktiivi artikli 16 lõikes 2 nimetatud prioriteetseks lugemise toetamiseks.
The progressive reduction of pollution from priority substances and the cessation or phasing-out of discharges, emissions and losses of priority hazardous substances, as required by Directive 2000/60/EC, may often be achieved most cost-effectively through Union substance-specific measures at source, for example pursuant to Regulations (EC) No 1907/2006, (EC) No 1107/2009, (EU) No 528/2012 [9] or Directives 2001/82/EC [10], 2001/83/EC [11] or 2010/75/EU [12].
Direktiivi 2000/60/EÜ kohaselt nõutav prioriteetsetest ainetest tuleneva saastuse järgjärguline vähendamine ning prioriteetsete ohtlike ainete vettejuhtimise, heite ja kao lõpetamine või järkjärguline kõrvaldamine võib sageli olla kõige kulutõhusamalt saavutatav riski esinemiskohas kohaldatavate liidu ainespetsiifiliste meetmete abil, mis on ette nähtud näiteks määrustega (EÜ) nr 1907/2006, (EÜ) nr 1107/2009 ning (EL) nr 528/2012 [9] või direktiividega 2001/82/EÜ [10] ning 2001/83/EÜ [11] või 2010/75/EL [12].
Coherence between those legal acts, Directive 2000/60/EC and other relevant legislation should therefore be strengthened to ensure that source-control mechanisms are applied as appropriate.
Sidusust nende õigusaktide, direktiivi 2000/60/EÜ ja muude asjaomaste õigusaktide vahel tuleks seega tugevdada, et tagada vajaduse korral allikakontrolli mehhanismide rakendamine.
Where the outcome of the regular review of Annex X to Directive 2000/60/EC, and available monitoring data, show that the measures in place at Union or Member State level are insufficient to achieve the EQS for certain priority substances or the cessation or phasing-out objective for certain priority hazardous substances, appropriate action should be taken at Union or Member State level with a view to achieving the objectives of Directive 2000/60/EC, taking into account the risk evaluations, socio-economic and cost-benefit analyses carried out under the relevant legislation as well as the availability of alternatives.
Juhul kui direktiivi 2000/60/EÜ X lisa korrapärase läbivaatamise tulemus ja olemasolevad seireandmed näitavad, et liidu või liikmesriigi tasandil võetud meetmed ei ole piisavad, et saavutada teatavate prioriteetsete ainete kvaliteedistandardeid või teatavate prioriteetsete ohtlike ainete puhul lõpetamise või järkjärgulise kõrvaldamise eesmärki, tuleks liidu või liikmesriigi tasandil võtta asjakohaseid meetmeid direktiivi 2000/60/EÜ eesmärkide saavutamiseks, võttes arvesse asjaomaste õigusaktide alusel teostatud riskihindamisi, sotsiaal-majanduslikke ja tasuvusanalüüse ning alternatiivide olemasolu.
Since the derivation of the EQS for the 33 priority substances included in Annex X to Directive 2000/60/EC, a number of risk assessments under Council Regulation (EEC) No 793/93 of 23 March 1993 on the evaluation and control of the risks of existing substances [13], later replaced by Regulation (EC) No 1907/2006, have been concluded.
Pärast direktiivi 2000/60/EÜ X lisasse kantud 33 prioriteetse aine keskkonnakvaliteedi standardite tuletamist on nõukogu 23. märtsi 1993. aasta määruse (EMÜ) nr 793/93 (olemasolevate ainete ohtlikkuse hindamise ja kontrolli kohta) [13] (hiljem asendatud määrusega (EÜ) nr 1907/2006) alusel läbi viidud mitu riskihindamist.
In order to ensure an appropriate level of protection and to update EQS in line with the latest scientific and technical knowledge concerning risks to, or via, the aquatic environment, the EQS for some of the existing substances should be revised.
Mõne olemasoleva aine keskkonnakvaliteedi standardid tuleks läbi vaadata, et tagada asjakohane kaitse tase ja ajakohastada keskkonnakvaliteedi standardid vastavalt kõige uuematele teaduse ja tehnikaalastele teadmistele veekeskkonnale või veekeskkonna kaudu põhjustatud ohu kohta.
Additional substances posing a significant risk to, or via, the aquatic environment at Union level have been identified and prioritised using the approaches specified in Article 16(2) of Directive 2000/60/EC and should be added to the list of priority substances.
Direktiivi 2000/60/EÜ artikli 16 lõikes 2 määratletud meetodeid kasutades on kindlaks tehtud ja prioriteetseks tunnistatud uusi aineid, mis põhjustavad liidu tasandil veekeskkonnale või veekeskkonna kaudu märkimisväärset ohtu, ja need tuleks lisada prioriteetsete ainete nimistusse.
The latest available scientific and technical information has been taken into account in deriving the EQS for those substances.
Nende ainete keskkonnakvaliteedi standardite tuletamisel on arvesse võetud kõige viimast kättesaadavat teadus- ja tehnikaalast teavet.
The contamination of water and soil with pharmaceutical residues is an emerging environmental concern.
Vee ja pinnase saastumine ravimijääkidega on suurenev keskkonnaprobleem.
In evaluating and controlling the risk to, or via, the aquatic environment from medicinal products, adequate attention should be paid to Union environmental objectives.
Ravimite poolt veekeskkonnale ja veekeskkonna kaudu põhjustatava ohu hindamisel ja kontrollimisel tuleks pöörata piisavat tähelepanu liidu keskkonnaeesmärkidele.
In order to address that concern, the Commission should study the risks of environmental effects from medicinal products and provide an analysis of the relevance and effectiveness of the current legislative framework in protecting the aquatic environment and human health via the aquatic environment.
Komisjon peaks antud probleemi käsitlemiseks uurima ravimite keskkonnamõjust tulenevaid riske ja analüüsima praeguse õigusraamistiku asjakohasust ja tõhusust veekeskkonna kaitsmisel ja veekeskkonna kaudu inimeste tervise kaitsmisel.
The derivation of EQS for priority hazardous substances usually involves higher levels of uncertainty than is the case for priority substances but such EQS still establish a benchmark to assess compliance with the objective of good surface water chemical status, as defined in Article 2(24) and points (ii) and (iii) of point (a) of Article 4(1) of Directive 2000/60/EC.
Kuigi keskkonnakvaliteedi standardite tuletamisel on prioriteetsete ohtlike ainete puhul määramatuse tase tavaliselt kõrgem kui prioriteetsete ainete puhul, saab keskkonnakvaliteedi standardeid kasutada võrdlusalusena direktiivi 2000/60/EÜ artikli 2 punktis 24 ja artikli 4 lõike 1 punkti a alapunktides ii ja iii määratletud pinnavee hea keemilise seisundi eesmärgile vastavuse hindamisel.
However, in order to ensure an adequate level of protection for the environment and human health, the cessation or phasing-out of discharges, emissions and losses of priority hazardous substances should also be aimed at, in accordance with point (iv) of point (a) of Article 4(1) of Directive 2000/60/EC.
Keskkonna ja inimeste tervise kaitse piisava taseme tagamiseks tuleks eesmärgiks seada ka prioriteetsete ohtlike ainete vettejuhtimise, heite ja kao lõpetamine või järkjärguline kõrvaldamine vastavalt direktiivi 2000/60/EÜ artikli 4 lõike 1 punkti a alapunktile iv.
Scientific knowledge about the fate and effects of pollutants in water has evolved significantly over recent years.
Viimastel aastatel on teaduslikud andmed saasteainete veekeskkonnas muundumise ja mõju kohta oluliselt täienenud.
More is known about which compartment of the aquatic environment (water, sediment or biota, hereinafter ‘matrix’) a substance is likely to be found in, and therefore where its concentration is most likely to be measurable.
Täpsemalt on teada, millises veekeskkonna komponendis (vesi, sete või elustik, edaspidi „maatriks”) teatavat ainet võib leiduda ja seeläbi ka seda, kus selle kontsentratsiooni kõige tõenäolisemalt saab mõõta.
Some very hydrophobic substances accumulate in biota and are hardly detectable in water even using the most advanced analytical techniques.
Mõni väga hüdrofoobne aine koguneb elustikku ja vees on seda väga raske avastada isegi kõige eesrindlikuma analüüsimeetodi abil.
For such substances, EQS should be set for biota.
Sellise aine suhtes tuleks kehtestada elustiku keskkonnakvaliteedi standardid.
Nevertheless, in order to take advantage of their monitoring strategy and adapt it to their local circumstances, Member States should have flexibility to apply an EQS for an alternative matrix or, where relevant, an alternative biota taxon, for example sub-phylum Crustacea, paraphylum ‘fish’, class Cephalopoda or class Bivalvia (mussels and clams), provided that the level of protection afforded by the EQS and the monitoring system applied by the Member States is as good as that provided by the EQS and matrix laid down in this Directive.
Et liikmesriik saaks tõhusalt rakendada oma seirestrateegiat ja kohandada seda kohalikele tingimustele, peaks ta saama rakendada keskkonnakvaliteedi standardit alternatiivse maatriksi suhtes (vesi, setted või elustik) või vajaduse korral alternatiivse elustiku taksoni, näiteks alamhõimkond Crustacea, parafüleetiline rühm „kalad”, klass Cephalopoda või klass Bivalvia (jõekarbid ja merikarbid) suhtes tingimusel, et keskkonnakvaliteedi standardid ja liikmesriikide rakendatavad seiresüsteemid pakuvad sama head kaitse taset kui käesolevas direktiivis sätestatud keskkonnakvaliteedi standardid ja maatriks.
Novel monitoring methods such as passive sampling and other tools show promise for future application, and their development should therefore be pursued.
Sellised uudsed seiremeetodid nagu passiivne proovivõtt ja muud vahendid on tulevast rakendamist silmas pidades paljulubavad ning seetõttu tuleks jätkata nende arendamist.
Commission Directive 2009/90/EC of 31 July 2009 laying down, pursuant to Directive 2000/60/EC of the European Parliament and of the Council, technical specifications for chemical analysis and monitoring of water status [14], establishes minimum performance criteria for the analytical methods used in monitoring water status.
Komisjoni 31. juuli 2009. aasta direktiiviga 2009/90/EÜ, millega sätestatakse vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2000/60/EÜ vee seisundi keemilise analüüsi ja seire tehnilised näitajad, [14] kehtestatakse vee seisundi seireks kasutatavate analüüsimeetodite miinimumkriteeriumid.
Those criteria ensure meaningful and relevant monitoring information by requiring the use of analytical methods that are sensitive enough to ensure that any exceedance of an EQS can be reliably detected and measured.
Nende kriteeriumidega tagatakse sisukate ja asjakohaste seireandmete saamine, kuna nõutakse selliste analüüsimeetodite kasutamist, mis on piisavalt tundlikud, et tagada keskkonnakvaliteedi standardite piirtaseme mis tahes ületamise usaldusväärne avastamine ja mõõtmine.
Member States should be permitted to monitor in matrices or in biota taxa other than those specified by this Directive only if the analytical method used meets the minimum performance criteria set out in Article 4 of Directive 2009/90/EC for the relevant EQS and matrix or biota taxon, or performs at least as well as the method available for the EQS and matrix or biota taxon specified in this Directive.
Liikmesriigil peaks olema lubatud teostada muude kui käesolevas direktiivis määratletud maatriksite või elustiku taksonite seiret vaid juhul, kui kasutatav analüüsimeetod vastab asjaomase keskkonnakvaliteedi standardi ja maatriksi või elustiku taksoni puhul direktiivi 2009/90/EÜ artiklis 4 sätestatud miinimumkriteeriumidele või on vähemalt sama tulemuslik kui käesolevas direktiivis sätestatud keskkonnakvaliteedi standardi ja maatriksi või elustiku taksoni puhul kasutatav meetod.
The implementation of this Directive involves challenges which include the diversity of the possible solutions to scientific, technical and practical questions and the incomplete development of monitoring methods, as well as constraints on human and financial resources.
Käesoleva direktiivi rakendamine kätkeb endas väljakutseid, mis on muu hulgas tingitud asjaolust, et teaduslikele, tehnilistele ja praktilistele küsimustele leidub mitmesuguseid võimalikke lahendusi, et seiremeetodid ei ole täielikult välja arendatud ning et inimressursid ja rahalised vahendid on piiratud.
To help address some of those challenges, the development of monitoring strategies and analytical methods should be supported by technical work by expert groups under the Common Implementation Strategy for Directive 2000/60/EC.
Mõne nimetatud küsimuse lahendamisele kaasa aitamiseks tuleks seirestrateegiate ja analüüsimeetodite väljatöötamist toetada direktiivi 2000/60/EÜ ühise rakendusstrateegia alusel eksperdirühmade poolt tehtava tehnilise tööga.
Persistent, bioaccumulative and toxic substances (PBTs) and other substances that behave like PBTs can be found for decades in the aquatic environment at levels posing a significant risk, even if extensive measures to reduce or eliminate emissions of such substances have already been taken.
Isegi kui püsivate, bioakumuleeruvate ja toksiliste ainete ning nendega sarnaselt käituvate ainete heite vähendamiseks või kõrvaldamiseks on juba võetud ulatuslikke meetmeid, ei kao püsivad, bioakumuleeruvad ja toksilised ained ning nendega sarnaselt käituvad ained veekeskkonnast, vaid jäävad veel aastakümneteks oluliseks ohuallikaks.
Some are also capable of long-range transport and are largely ubiquitous in the environment.
Mõni neist ainetest on võimeline kanduma kaugele ja on keskkonnas laialt levinud.
Several such substances are among the existing and newly identified priority hazardous substances.
Palju selliseid aineid kuulub olemasolevate või hiljuti määratletud prioriteetsete ohtlike ainete hulka.