natgillin/translations-raw huggingface dataset:
the budget deficit in Latvia has seen a credible and sustainable reduction to below 3 per cent of GDP by the end of 2012. By Decision 2013/317/EU of 21 June 2013, [18] the Council, acting on a recommendation from the Commission, abrogated Decision 2009/591/EC [19] on the existence of an excessive deficit in Latvia,Latvia has been a member of ERM II since 2 May 2005; upon ERM II entry, the authorities unilaterally committed to keep the lats within the ± 1 % fluctuation margin around the central rate.
Läti eelarvepuudujääk vähenes usaldusväärselt ja jätkusuutlikult allapoole 3 % SKPst 2012. aasta lõpuks; komisjoni soovituse alusel tühistas nõukogu 21. juuni 2013. aasta otsusega 2013/317/EL [18] otsuse 2009/591/EÜ [19] Läti ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta.Läti on olnud ERM II liige alates 2. maist 2005; vahetuskursimehhanismiga liitumisel kohustusid Läti ametiasutused ühepoolselt hoidma lati vahetuskursi kõrvalekaldumist keskkursist ± 1 % piires.
During the two years preceding this assessment, the lats exchange rate did not deviate from its central rate by more than ± 1 % and it did not experience tensions,
Käesolevale hindamisele eelnenud kahe aasta vältel ei kaldunud lati vahetuskurss keskkursist kõrvale rohkem kui ± 1 % ega olnud surve all;
in the year ending April 2013, the long-term interest rate in Latvia was, on average, 3,8 per cent, which is below the reference value.
2013. aasta aprillis lõppenud üheaastase ajavahemiku jooksul oli Läti pikaajaline intressimäär keskmiselt 3,8 %, mis on allpool kontrollväärtust.
in the light of the assessment on legal compatibility and on the fulfilment of the convergence criteria as well as the additional factors, Latvia fulfils the necessary conditions for the adoption of the euro,
võttes arvesse õigusaktide kooskõla ja lähenemiskriteeriumide täitmisele antud hinnangut ning lisategureid, täidab Läti euro kasutuselevõtu tingimused,
Latvia fulfils the necessary conditions for the adoption of the euro.
Läti täidab euro kasutuselevõtuks vajalikud tingimused.
The derogation in favour of Latvia referred to in Article 4 of the 2003 Act of Accession is abrogated with effect from 1 January 2014.
2003. aasta ühinemisakti artiklis 4 osutatud erand Läti suhtes tühistatakse alates 1. jaanuarist 2014.
Report of 5 June 2013, (not yet published in the Official Journal).
5. juuni 2013. aasta aruanne (Euroopa Liidu Teatajas seni veel avaldamata).
Decision 1998/317/EC (OJ L 139, 11.5.1998, p. 30).
Otsus 1998/317/EÜ (EÜT L 139, 11.5.1998, lk 30).
In April 2013, the 12-month average inflation rate of Greece was 0,4 % and that of the euro area 2,2 %, with the gap between the two forecast to increase further in the months ahead.
2013. aasta aprillis oli 12 kuu keskmine inflatsioonimäär Kreekas 0,4 % ja euroalal 2,2 %, kusjuures vahe peaks prognooside kohaselt järgmistel kuudel veelgi suurenema.
OJ L 173, 26.6.2013, p. 48.
ELT L 173, 26.6.2013, lk 48.
The third stage of economic and monetary union (‘EMU’) started on 1 January 1999.
Majandus- ja rahaliidu kolmas etapp algas 1. jaanuaril 1999.
The Council, meeting in Brussels on 3 May 1998 in the composition of Heads of State or Government, decided that Belgium, Germany, Spain, France, Ireland, Italy, Luxembourg, the Netherlands, Austria, Portugal and Finland fulfilled the necessary conditions for adopting the euro on 1 January 1999 [3].
Nõukogu otsustas oma 3. mail 1998. aastal Brüsselis toimunud kohtumisel, millest võtsid osa riigipead või valitsusjuhid, et Belgia, Saksamaa, Hispaania, Prantsusmaa, Iirimaa, Itaalia, Luksemburg, Madalmaad, Austria, Portugal ja Soome on täitnud vajalikud tingimused euro kasutuselevõtuks 1. jaanuaril 1999 [3].
By Decision 2000/427/EC [4], the Council decided that Greece fulfilled the necessary conditions for adopting the euro on 1 January 2001.
Otsusega 2000/427/EÜ [4] otsustas nõukogu, et Kreeka on täitnud vajalikud tingimused euro kasutuselevõtuks 1. jaanuaril 2001.
By Decision 2006/495/EC [5], the Council decided that Slovenia fulfilled the necessary conditions for adopting the euro on 1 January 2007.
Otsusega 2006/495/EÜ [5] otsustas nõukogu, et Sloveenia on täitnud vajalikud tingimused euro kasutuselevõtuks 1. jaanuaril 2007.
By Decisions 2007/503/EC [6] and 2007/504/EC [7], the Council decided that Cyprus and Malta fulfilled the necessary conditions for adopting the euro on 1 January 2008.
Otsustega 2007/503/EÜ [6] ja 2007/504/EÜ [7] otsustas nõukogu, et Küpros ja Malta on täitnud vajalikud tingimused euro kasutuselevõtuks 1. jaanuaril 2008.
By Decision 2008/608/EC, [8] the Council decided that Slovakia fulfilled the necessary conditions for adopting the euro.
Otsusega 2008/608/EÜ [8] otsustas nõukogu, et Slovakkia on täitnud vajalikud tingimused euro kasutuselevõtuks.
In accordance with paragraph 1 of the Protocol on certain provisions relating to the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland annexed to the Treaty establishing the European Community (‘EC Treaty’), the United Kingdom notified the Council that it did not intend to move to the third stage of EMU on 1 January 1999.
Vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingule (edaspidi „EÜ asutamisleping”) lisatud protokolli (teatavate Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriiki käsitlevate sätete kohta) lõikele 1 teatas Ühendkuningriik nõukogule, et ta ei kavatse 1. jaanuaril 1999. aastal üle minna majandus- ja rahaliidu kolmandasse etappi.
That notification has not been changed.
Seda teadet ei ole muudetud.
The European Central Bank (‘ECB’) was established on 1 July 1998.
Euroopa Keskpank („EKP”) asutati 1. juulil 1998. aastal.
The European Monetary System has been replaced by an exchange rate mechanism, the setting-up of which was agreed by a resolution of the European Council on the establishment of an exchange-rate mechanism in the third stage of economic and monetary union of 16 June 1997 [13].
Euroopa rahasüsteem asendati vahetuskursimehhanismiga, mille käivitamises lepiti kokku Euroopa Ülemkogu 16. juuni 1997. aasta resolutsiooniga vahetuskursimehhanismi loomise kohta majandus- ja rahaliidu kolmandas etapis [13].
Such outliers were in the past identified in the 2004 and 2010 Convergence Reports.
Sellised kõrvalekaldega riigid on varem kindlaks määratud 2004. ja 2010. aasta lähenemisaruannetes.
At the current juncture, it is warranted to exclude Greece from the best performers, as its inflation rate and profile deviate by a wide margin from the euro area average, mainly reflecting the severe adjustment needs and exceptional situation of the Greek economy, and including it would unduly affect the reference value and thus the fairness of the criterion [16].
Praeguses olukorras on põhjendatud mitte võtta parimate näitajate määramisel arvesse Kreekat, kuna kõnealuse riigi inflatsioonimäär ja profiil erinevad oluliselt euroala keskmisest, kajastades suurt kohandamisvajadust ja Kreeka majanduse erandlikku olukorda; Kreeka arvesse võtmine mõjutaks põhjendamatult kontrollväärtust ja seega muudaks kriteeriumi ebaõiglasemaks [16].
appointing two Finnish members of the European Economic and Social Committee
Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee kahe Soome liikme ametisse nimetamise kohta
Two members’ seats on the European Economic and Social Committee have become vacant following the end of the terms of office of Ms Leila KURKI and Ms Marja-Liisa PELTOLA,
Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitees on vabanenud kaks liikmekohta seoses Leila KURKI ja Marja-Liisa PELTOLA volituste lõppemisega,
Mr Timo VUORI, Chief Executive, ICC Finland and Ms Marianne MUONA, Director of FinUnions, are hereby appointed as members of the European Economic and Social Committee for the remainder of the current term of office, which runs until 20 September 2015.
Timo VUORI, ICC Finland tegevjuht, ja Marianne MUONA, FinUnions juhataja, nimetatakse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee liikmeteks järelejäänud ametiajaks kuni 20. septembrini 2015.
of 18 July 2013
18. juuli 2013,
on the compliance of European standards series EN 15649 (parts 1-7) for floating leisure articles for use on and in the water with the general safety requirement of Directive 2001/95/EC of the European Parliament and of the Council and publication of the references of those standards in the Official Journal of the European Union
veepinnal või vees kasutatavate ujuvate vabaajatoodete Euroopa standardite seeria EN 15649 (osad 1–7) vastavuse kohta Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2001/95/EÜ üldisele ohutusnõudele ning nende standardite viitenumbrite avaldamise kohta Euroopa Liidu Teatajas
Article 3(1) of Directive 2001/95/EC requires producers to place only safe products on the market.
Direktiivi 2001/95/EÜ artikli 3 lõike 1 kohaselt võivad tootjad turule viia ainult ohutuid tooteid.
Pursuant to Article 4(1) of the Directive 2001/95/EC, European standards are established by European standardisation organisations (ESOs) under mandates drawn up by the Commission.
Direktiivi 2001/95/EÜ artikli 4 lõike 1 kohaselt töötavad Euroopa standardiasutused Euroopa standardid välja komisjoni antud volituste alusel.
On 21 April 2005, the Commission adopted Decision 2005/323/EC on the safety requirements to be met by the European standards for floating leisure articles for use on or in the water pursuant to Directive 2001/95/EC of the European Parliament and of the Council [2].
Komisjon võttis 21. aprillil 2005 vastu otsuse 2005/323/EÜ ohutusnõuete kohta, millele Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2001/95/EÜ kohaselt peavad vastama veepinnal või vees kasutatavate ujuvate vabaajatoodete Euroopa standardid [2].
On 6 September 2005, the Commission issued a mandate M/372 to the European Standardisation Organisations (ESOs) for the drafting of European standard(s) to address the main risks associated with floating leisure articles for use on and in the water, namely, of drowning and near-drowning accidents as well as other risks which include risks related to the product design, such as drifting away, losing hold, fall from high height, entrapment or entanglement above or below water surface, sudden loss of buoyancy, capsizing, cold shock, as well as the risks inherent to their use, such as collision and impact, and risks linked to winds, currents and tides.
Komisjon andis 6. septembril 2005 Euroopa standardiasutustele volituse M/372 koostada Euroopa standard(id), milles käsitletakse veepinnal või vees kasutatavate ujuvate vabaajatoodetega seotud põhiriske, nimelt uppumist ja peaaegu uppumist, aga ka muid tootedisainiga seotud riske, nagu eemaletriivimine, toetuspunkti kadumine, suurelt kõrguselt kukkumine, kinnijäämine või takerdumine veepinnast üleval- või allpool, ootamatu ujuvuse kadumine, ümberminek, külmašokk, samuti nende toodete kasutamisest tuleneda võivaid riske, näiteks kokkupõrge või löögid, ning riske, mis on seotud tuule, hoovuste ja loodetega.
The European Committee for Standardisation (CEN) adopted a series of European standards (EN 15649 parts 1-7) for floating leisure articles for use on and in the water in response to the Commission’s mandate.
Euroopa Standardikomitee võttis komisjoni volituse alusel vastu veepinnal või vees kasutatavate ujuvate vabaajatoodete Euroopa standardite seeria (EN 15649, osad 1–7).
European standards series EN 15649 (parts 1-7) for floating leisure articles for use on and in the water fulfil the mandate M/372 and comply with the general safety requirement of Directive 2001/95/EC.
Veepinnal või vees kasutatavate ujuvate vabaajatoodete Euroopa standardite seeria EN 15649 (osad 1–7) vastab volitusele M/372 ja direktiivi 2001/95/EÜ üldisele ohutusnõudele.
The following European standards meet the general safety requirement of Directive 2001/95/EC for the risks they cover:
Järgmised Euroopa standardid vastavad neis käsitletavate ohtude osas direktiivi 2001/95/EÜ üldisele ohutusnõudele:
EN 15649-1:2009 + A1:2012 ‘Floating leisure articles for use on and in the water — Part 1: Classification, materials, general requirements and test methods’,
EN 15649-1:2009 + A1:2012 „Veepinnal või vees kasutatavad ujuvad vabaajatooted — 1. osa: Klassifikatsioon, materjalid, üldised nõuded ja katsemeetodid”;
EN 15649-2:2009 + A1:2012 ‘Floating leisure articles for use on and in the water — Part 2: Consumer information’,
EN 15649-2:2009 + A1:2012 „Veepinnal või vees kasutatavad ujuvad vabaajatooted — 2. osa: Info kasutajatele”;
EN 15649-3:2009 + A1:2012 ‘Floating leisure articles for use on and in the water — Part 3: Additional specific safety requirements and test methods for Class A’,
EN 15649-3:2009 + A1:2012 „Veepinnal või vees kasutatavad ujuvad vabaajatooted — 3. osa: Täiendavad eriotstarbelised ohutusnõuded ja katsemeetodid A-klassi seadmetele”;
EN 15649-4:2010 + A1:2012 ‘Floating leisure articles for use on and in the water — Part 4: Additional specific safety requirements and test methods for Class B devices’,
EN 15649-4:2010 + A1:2012 „Veepinnal või vees kasutatavad ujuvad vabaajatooted — 4. osa: Täiendavad ohutusnõuded ja katsemeetodid B-klassi seadmetele”;
EN 15649-5:2009 ‘Floating leisure articles for use on and in the water — Part 5: Additional specific safety requirements and test methods for Class C devices’,
EN 15649-5:2009 „Veepinnal või vees kasutatavad ujuvad vabaajatooted — 5. osa: Täiendavad ohutusnõuded ja katsemeetodid C-klassi seadmetele”;
EN 15649-6:2009 ‘Floating leisure articles for use on and in the water — Part 6: Additional specific safety requirements and test methods for Class D devices’,
EN 15649-6:2009 „Veepinnal või vees kasutatavad ujuvad vabaajatooted — 6. osa: Täiendavad ohutusnõuded ja katsemeetodid D-klassi seadmetele”;
EN 15649-7:2009 ‘Floating leisure articles for use on and in the water — Part 7: Additional specific safety requirements and test methods for class E’.
EN 15649-7:2009 „Veepinnal või vees kasutatavad ujuvad vabaajatooted — 7. osa: Täiendavad ohutusnõuded ja katsemeetodid E-klassi seadmetele”.
The references of standards EN 15649-1:2009 + A1:2012, EN 15649-2:2009 + A1:2012, EN 15649-3:2009 + A1:2012, EN 15649-4:2010 + A1:2012, EN 15649-5:2009, EN 15649-6:2009 and EN 15649-7:2009 shall be published in part C of the Official Journal of the European Union.
Standardid EN 15649-1:2009 + A1:2012, EN 15649-2:2009 + A1:2012, EN 15649-3:2009 + A1:2012, EN 15649-4:2010 + A1:2012, EN 15649-5:2009, EN 15649-6:2009 ja EN 15649-7:2009 avaldatakse Euroopa Liidu Teataja C osas.
Done at Brussels, 18 July 2013.
Brüssel, 18. juuli 2013
Council Decision 2013/391/CFSP
Nõukogu otsus 2013/391/ÜVJP,
of 22 July 2013
22. juuli 2013,
in support of the practical implementation of United Nations Security Council Resolution 1540 (2004) on non-proliferation of weapons of mass destruction and their means of delivery
massihävitusrelvade ja nende kandevahendite leviku tõkestamist käsitleva ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1540 (2004) praktilise rakendamise toetamiseks
On 12 December 2003, the European Council adopted the EU strategy against the proliferation of weapons of mass destruction, Chapter III of which contains a list of measures to combat such proliferation which need to be taken both within the Union and in third countries.
Euroopa Ülemkogu võttis 12. detsembril 2003 vastu massihävitusrelvade leviku vastase ELi strateegia, mille III peatükis on loetelu massihävitusrelvade leviku tõkestamise meetmetest, mida on vaja võtta nii liidus kui kolmandates riikides.
The Union is actively implementing this strategy and is giving effect to the measures listed in Chapter III thereof, in particular by releasing financial resources to support specific projects conducted by multilateral institutions, providing States in need with technical assistance and expertise with regard to a wide range of non-proliferation measures, and fostering the role of the United Nations Security Council.
Liit viib kõnealust strateegiat aktiivselt ellu ja rakendab selle III peatükis loetletud meetmeid, eelkõige eraldades rahalisi vahendeid konkreetsete projektide toetamiseks, mida juhivad mitmepoolsed institutsioonid, pakkudes abivajavatele riikidele tehnilist abi ja ekspertnõu paljude massihävitusrelvade leviku tõkestamise meetmete osas, ning tugevdab Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Julgeolekunõukogu rolli.
On 28 April 2004, the United Nations Security Council adopted Resolution 1540 (2004) (‘UNSCR 1540 (2004)’), which was the first international instrument to deal in an integrated and comprehensive manner with weapons of mass destruction, their means of delivery and related materials.
ÜRO Julgeolekunõukogu võttis 28. aprillil 2004 vastu resolutsiooni nr 1540 (2004) (edaspidi „UNSCR 1540 (2004)”), esimese rahvusvahelise dokumendi, mis terviklikult ja igakülgselt käsitleb massihävitusrelvi, nende kandevahendeid ja massihävitusrelvadega seotud materjale.
UNSCR 1540 (2004) established binding obligations for all States which aimed to prevent and deter non-State actors from obtaining access to such weapons and weapon-related material.
UNSCR 1540 (2004)ga kehtestati siduvad kohustused kõikidele riikidele, kelle eesmärgiks on ära hoida ja tõkestada valitsusest sõltumatult tegutsevate isikute või organisatsioonide juurdepääsu sellistele relvadele ja relvadega seotud materjalidele.
It also called upon States to present the Committee of the Security Council established by UNSCR 1540 (2004) (‘the 1540 Committee’) with a report on steps which they have taken or intend to take to implement UNSCR 1540 (2004).
Ühtlasi kutsuti selles riike andma UNSCR 1540 (2004)ga rajatud julgeolekunõukogu komiteele (edaspidi „resolutsiooni nr 1540 komitee”) aru meetmetest, mida nad on võtnud või mida nad kavatsevad võtta UNSCR 1540 (2004) rakendamiseks.
On 27 April 2006, the United Nations Security Council adopted Resolution 1673 (2006) and decided that the 1540 Committee should intensify its efforts to promote the full implementation of UNSCR 1540 (2004) through programmes of work, outreach, assistance, dialogue and cooperation.
27. aprillil 2006 võttis ÜRO Julgeolekunõukogu vastu resolutsiooni nr 1673 (2006), milles otsustati, et resolutsiooni nr 1540 komitee peaks tõhustama tööprogrammide, teavitustegevuse, abi, dialoogi ja koostöö kaudu oma jõupingutusi UNSCR 1540 (2004) täieliku rakendamise nimel.
It also invited the 1540 Committee to explore with States and international, regional and sub-regional organisations the possibility of sharing experience and lessons learned, and the availability of programmes which might facilitate the implementation of UNSCR 1540 (2004).
Samuti kutsuti resolutsiooni nr 1540 komiteed üles selgitama koos riikide ning rahvusvaheliste, piirkondlike ja allpiirkondlike organisatsioonidega välja vajalikud kogemused ja õppetunnid ning uurima, milliseid UNSCR 1540 (2004) rakendamist hõlbustavaid programme oleks võimalik kasutada.
The implementation of Council Joint Action 2006/419/CFSP of 12 June 2006 in support of the implementation of the United Nations Security Council Resolution 1540 (2004) and in the framework of the implementation of the EU Strategy against Proliferation of Weapons of Mass Destruction [1] and Council Joint Action 2008/368/CFSP of 14 May 2008 in support of the implementation of the United Nations Security Council Resolution 1540 (2004) and in the framework of the implementation of the EU strategy against proliferation of weapons of mass destruction [2] contributed to diminishing significantly the number of non-reporting States and the number of States which did not submit additional information required by the 1540 Committee following their submission of incomplete reports.
Tulenevalt nõukogu 12. juuni 2006. aasta ühismeetme 2006/419/ÜVJP (ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1540 (2004) rakendamise toetuseks ja massihävitusrelvade leviku vastase ELi strateegia rakendamise raames) [1] ja nõukogu 14. mai 2008. aasta ühismeetme 2008/368/ÜVJP (ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni nr 1540 (2004) rakendamise toetuseks ja massihävitusrelvade leviku vastase ELi strateegia rakendamise raames) [2] rakendamisest vähenes märkimisväärselt nende riikide arv, kes jätsid esitamata aruande, ja nende riikide arv, kes ei esitanud resolutsiooni nr 1540 komitee poolt pärast mittetäielike aruannete esitamist nõutud lisateavet.
The Office for Disarmament Affairs within the United Nations Secretariat, which is responsible for providing the 1540 Committee and its experts with substantive and logistical support, should be entrusted with the technical implementation of the projects to be carried out under this Decision.
Käesoleva otsuse alusel teostatavate projektide tehniline rakendamine tuleks usaldada ÜRO sekretariaadi desarmeerimisbüroole, kelle ülesanne on pakkuda resolutsiooni nr 1540 komiteele ja selle ekspertidele sisulist ja logistilist abi.
This Decision should be implemented in accordance with the Financial and Administrative Framework Agreement concluded by the European Commission with the United Nations concerning the management of financial contributions by the Union to programmes or projects administered by the United Nations,
Käesolevat otsust tuleks rakendada kooskõlas Euroopa Komisjoni ja ÜRO vahel sõlmitud finants- ja haldusraamistiku lepinguga, mis käsitleb liidu rahalist panust ÜRO hallatavatele programmidele või projektidele,
In accordance with the EU strategy against the proliferation of weapons of mass destruction, which sets the objective of fostering the role of the UN Security Council and of enhancing its expertise in meeting the challenges of proliferation, the Union shall further support the implementation of United Nations Security Council Resolution 1540 (2004) (‘UNSCR 1540 (2004)’) and United Nations Security Council Resolution 1977 (2011).
Liit toetab ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni nr 1540 (2004) („UNSCR 1540 (2004)”) ja ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni nr 1977 (2011) rakendamist kooskõlas massihävitusrelvade leviku vastase ELi strateegiaga, milles seatakse eesmärgiks tugevdada ÜRO Julgeolekunõukogu rolli ja täiustada selle ekspertteadmisi massihävitusrelvade levikuga seotud probleemidega tegelemisel.
The projects in support of UNSCR 1540 (2004), corresponding to measures of the EU strategy, shall consist of sub-regional workshops, country visits, meetings, events, training and public relations efforts.
ELi strateegias sisalduvatele meetmetele vastavad projektid, mis toetavad UNSCR 1540 (2004), koosnevad allpiirkondlikest seminaridest, riikide külastustest, kohtumistest, üritustest, koolitustest ning avalike suhete alastest tegevustest.
The aims of the projects shall consist of:
Projektide eesmärgiks on:
enhancing the relevant national and regional efforts and capabilities primarily through capacity-building and assistance facilitation;
suurendada asjaomaseid riiklikke ja piirkondlikke jõupingutusi ja võimekust eeskätt suutlikkuse arendamise ja abi andmise hõlbustamise kaudu;
contributing to the practical implementation of specific recommendations of the 2009 Comprehensive Review of the status of implementation of UNSCR 1540 (2004), in particular in the areas of technical assistance, international cooperation and raising public awareness;
toetada UNSCR 1540 (2004) rakendamise seisu täieliku läbivaatamise käigus (2009. aastal) esitatud konkreetsete soovituste praktilist rakendamist, eelkõige tehnilise abi, rahvusvahelise koostöö ja üldsuse teadlikkuse suurendamise vallas;
initiating, developing and implementing National Action Plans upon States’ request.
riikide taotlusel algatada, arendada ja rakendada riiklikke tegevuskavu.
The High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy (hereinafter ‘the High Representative’) shall be responsible for the implementation of this Decision.
Käesoleva otsuse rakendamise eest vastutab liidu välisasjade ja ühise julgeolekupoliitika kõrge esindaja (edaspidi „kõrge esindaja”).
The technical implementation of the projects referred to in Article 1(2) shall be carried out by the UN Secretariat (Office for Disarmament Affairs) (‘UN Secretariat (ODA)’).
Artikli 1 lõikes 2 nimetatud projektide tehniline rakendamine on tehtud ülesandeks ÜRO sekretariaadile (desarmeerimisbüroo) (edaspidi „ÜRO sekretariaat (ODA)”).
It shall perform this task under the responsibility and the control of the High Representative.
Ta täidab seda ülesannet kõrge esindaja vastutusel ja kontrolli all.