natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Despite the requirement in the Water Framework Directive to protect, enhance and restore all bodies of surface and ground water, and considerable efforts to date, the objective of ‘good ecological status’ by 2015 is likely to be met only for 53 % of surface water bodies in the Union [24].
Hoolimata vee raamdirektiivi nõudest kaitsta, parandada ja taastada kõik pinna- ja põhjaveekogumid ning seni tehtud tohututest pingutustest suudetakse eesmärki saavutada hea keskkonnaseisund 2015. aastaks täita tõenäoliselt üksnes umbes 53 % liidu pinnaveekogumite suhtes [24].
The Marine Strategy Framework Directive target to achieve ‘good environmental status’ by 2020 is coming under severe pressure, due to, inter alia, continued overfishing, pollution (including underwater noise and marine litter) as well as the effects of global warming such as acidification, in Europe’s seas.
Suure surve alla hakkab sattuma merestrateegia raamdirektiivi eesmärk saavutada hea keskkonnaseisund 2020. aastaks, muu hulgas ülepüügi jätkumise, saastatuse (sh veealune mürasaaste ja merepraht) ning kliima üleilmse soojenemise mõju (nt hapestumine) tõttu Euroopa meredes.
In particular in the Mediterranean and the Black Sea, where the majority of coastal states are not Union Member States, close collaboration within the Union and with its neighbours will be essential to tackle such challenges effectively.
Selliste probleemide tulemuslikuks lahendamiseks on eelkõige vaja liidu ja selle naaberriikide vahelist tihedat koostööd Vahemere ja Musta mere piirkonnas, kus enamik mereäärsetest riikidest ei ole liidu liikmesriigid.
And while Union air and industrial emissions policies have helped to reduce many forms of pollution, ecosystems continue to suffer from excess nitrogen and sulphur deposition and ozone pollution associated with emissions from transport, power generation and unsustainable agricultural practices.
Samal ajal aga, kui liidu õhukvaliteedi- ja tööstusheitepoliitika on aidanud vähendada paljusid saastamise vorme, jätkub ökosüsteemide kahjustamine keskkonda vabaneva ülemäärase lämmastiku ja väävli ning osoonisaastega, mida seostatakse transpordist, elektritootmisest ja mittesäästvatest põllumajandustavadest tuleneva heitega.
Protecting, conserving, enhancing and valuing the Union’s natural capital therefore also requires tackling problems at source through, inter alia, better integration of natural capital objectives in the development and implementation of other policies, and ensuring that policies are coherent and deliver mutual benefits.
Liidu looduskapitali kaitsmine, säilitamine ja väärtustamine nõuab seega ka probleemidega tegelemist nende lähtepunktis – selleks tuleb muu hulgas paremini lõimida looduskapitali eesmärke teiste valdkondade poliitika arendamisse ja rakendamisse ning tagada, et poliitika on sidus ja toob vastastikust kasu.
The environment-related elements set out in the Commission’s reform proposals, in particular for Union agriculture, fisheries and cohesion policy, backed by the proposals for greening the Union budget under the Multi-Annual Financial Framework 2014–2020 are designed to support those objectives.
Kõnealuste eesmärkide toetamiseks on kavandatud komisjoni poolt eelkõige liidu põllumajandus-, kalandus- ja ühtekuuluvuspoliitika kohta esitatud reformiettepanekutes sisalduvad keskkonnahoidlikumaks muutmise elemendid, mida toetavad mitmeaastases finantsraamistikus 2014–2020 esitatud ettepanekud liidu eelarve keskkonnahoidlikumaks muutmiseks.
Since agriculture and forestry together represent 78 % of land cover in the Union, they play a major role in maintaining natural resources, especially good quality water and soil as well as biodiversity and diverse cultural landscapes.
Kuna põllumajandusmaa ja metsad kokku hõlmavad liidus 78 % kogu maast, on põllumajandusel ja metsandusel oluline roll loodusvarade, eelkõige hea kvaliteediga vee ja mulla, elurikkuse ja mitmekesiste kultuurmaastike säilitamisel.
Greening of the CAP will promote environmentally beneficial agricultural and forestry practices such as crop diversification, the protection of permanent grassland and grazing land, and sustainable agroforestry, and will also promote the establishment and maintenance of ecologically valuable farmland and forest areas, including through extensive and traditional practices.
Ühise põllumajanduspoliitika keskkonnahoidlikumaks muutmine edendab selliste keskkonnale kasulike põllumajandus- ja metsandustavade kasutamist nagu põllukultuuride mitmekesistamine, püsirohumaade ja -karjamaade kaitsmine ja säästev agrometsandus ning edendab ka ökoloogiliselt väärtuslike põllu- ja metsamaade rajamist ja hooldamist, sealhulgas ulatuslike ja traditsiooniliste tavade abil.
It will also increase the land use, land-use change and forestry sector’s capacity to act as a carbon sink.
See suurendab ka maakasutuse, maakasutuse muutuse ja metsanduse sektori suutlikkust toimida süsiniku neeldajana.
An essential element in sustainable agriculture is farming with a sense of responsibility for future generations, while at the same time remaining resource-efficient and productive.
Säästvas põllumajanduses omab suurt tähtsust tulevasi põlvkondi arvestav vastutustundlik majandamine, mis on samal ajal ressursitõhus ja tootlik.
The Union has the world’s largest maritime territory and therefore has a significant responsibility for ensuring the protection of the marine environment.
Liidul on maailma suurim mereterritoorium ja seetõttu märkimisväärne vastutus merekeskkonna kaitse tagamisel.
In the case of the marine environment, while the maritime sector offers economic opportunities, from fishing, shipping and aquaculture to raw materials and offshore energy and marine biotechnology, care needs to be taken to ensure their exploitation is compatible with the conservation and sustainable management of marine and coastal ecosystems.
Merekeskkonna puhul, kus merendussektor pakub majanduslikke võimalusi alates kalapüügist, laevandusest ja vesiviljelusest kuni tooraineni, avamereenergiani ja merebiotehnoloogiani välja, tuleb hoolt kanda selle eest, et nende kasutamine oleks ühildatav mere ja ranniku ökosüsteemide säilitamise ja säästva majandamisega.
In conjunction, maritime spatial planning and integrated coastal management within and between Member States can play an effective role in coordinating sustainable use of marine waters and coastal zones, when applying the ecosystem-based approach to the management of different sectoral activities in those areas.
Mereruumi säästev planeerimine ja rannikualade tervikmajandamine liikmesriikides ja nende vahel võivad koos omada tulemuslikku rolli merede ja rannikualade säästva kasutamise koordineerimisel, kui eri valdkondlike tegevuste juhtimise suhtes nimetatud aladel rakendatakse ökosüsteemipõhist käsitust.
The marine environment is not adequately protected partly because completion of the Natura 2000 network is behind schedule, requiring further efforts from Member States.
Merekeskkond ei ole piisavalt kaitstud, mis osaliselt on tingitud Natura 2000 võrgustiku ajakavast mahajäämisest, ja nõuab liikmesriikidelt suuremaid pingutusi.
Marine-protected areas also need to be managed more efficiently.
Ka kaitstavaid merealasid tuleb hallata tõhusamalt.
Ecosystem-based approaches to climate change mitigation and adaptation which also benefit biodiversity and the provision of other ecosystem services should be used more extensively as part of the Union’s climate change policy, while other environmental objectives such as biodiversity conservation and the protection of soil and water should be fully taken into account in decisions relating to renewable energy.
Ökosüsteemipõhist käsitust kliimamuutuse leevendamise ja sellega kohanemise suhtes, millest on kasu ka elurikkusel ja muude ökosüsteemiteenuste tagamisel, tuleks kasutada liidu kliimamuutuse poliitika osana laiemalt, ning muid keskkonnaeesmärke, nagu elurikkuse säilitamine ning mulla ja vee kaitsmine, tuleks võtta täielikult arvesse taastuvenergia kohta otsuste tegemisel.
Finally, measures to address transport-related air pollution and CO2 emissions will need to be taken [25].
Lisaks sellele on vaja võtta transpordiga seotud õhusaaste ja CO2-heitega seotud meetmeid [25].
The degradation, fragmentation and unsustainable use of land in the Union is jeopardising the provision of several key ecosystem services, threatening biodiversity and increasing Europe’s vulnerability to climate change and natural disasters.
Maa degradeerumine, killustumine ja jätkusuutmatu kasutus liidus kahjustab mitmete peamiste ökosüsteemiteenuste tagamist, ohustab elurikkust ja suurendab Euroopa haavatavust kliimamuutuse ja looduskatastroofide ees.
It is also exacerbating soil degradation and desertification.
Samuti soodustab see mulla degradeerumist ja kõrbestumist.
More than 25 % of the Union’s territory is affected by soil erosion by water, which compromises soil functions and affects the quality of freshwater.
Enam kui 25 % liidu territooriumist mõjutab mulla vee-erosioon, mis kahjustab mulla funktsioone ja mõjutab magevee kvaliteeti.
Soil contamination and sealing are also persistent problems.
Mulla saastumine ja katmine on samuti püsivad probleemid.
More than half a million sites throughout the Union are thought to be contaminated and until they are identified and assessed, they will continue to pose potentially serious environmental, economic, social and health risks.
Arvatakse, et saastatud kohti on kogu liidus üle poole miljoni, ja kuni neid pole tuvastatud ega hinnatud, on nad jätkuvalt tõsise keskkonna-, majandus-, sotsiaalsete ja terviseriskide lähtepunktid.
Every year more than 1000 km2 of land are taken for housing, industry, transport or recreational purposes.
Igal aastal hõivavad elamusektor, tööstus, transpordisektor ja vabaajasektor üle 1000 km2 maad.
Such long-term changes are difficult or costly to reverse, and nearly always involve trade-offs between various social, economic and environmental needs.
Sellist pikaajalist muutust on raske või kulukas tagasi pöörata ning peaaegu alati tuleb siis leida kompromiss mitmesuguste ühiskondlike, majanduslike ja keskkonnavajaduste vahel.
Environmental considerations including water protection and biodiversity conservation should be integrated into planning decisions relating to land use so that they are made more sustainable, with a view to making progress towards the objective of ‘no net land take’, by 2050.
Keskkonnakaalutlused, sh veekaitse ja elurikkuse säilitamine, tuleks rohkem lõimida maakasutusega seotud planeerimisotsustesse, nii et need oleksid jätkusuutlikumad, pidades silmas 2050. aastaks seatud eesmärki mitte hõivata allesjäänud maad.
Varying levels of progress have been made at Member State level to ensure soil protection, including with regard to contaminated site identification, awareness-raising, research and the development of monitoring systems.
Liikmesriikide edusammud mulla kaitsmisel, sh saastatud alade tuvastamisel, teadlikkuse tõstmisel, teadusuuringutes ja seiresüsteemide väljatöötamisel on olnud erinevad.
However, progress with risk-based and other remediation efforts is uneven, and results and Union level reporting are limited.
Samas on edu riskipõhistes ja muudes heastamispüüdlustes olnud ebaühtlane ning tulemused ja aruandlus liidu tasandil on piiratud.
In response to concerns such as adverse impacts on the natural water cycle, the Commission has developed guidelines on soil sealing [26].
Selliste probleemide kohta nagu kahjulik mõju looduslikule veeringele on komisjon välja töötanud mulla katmist käsitlevad suunised [26].
Further efforts to strengthen the regulatory context, develop networks, share knowledge, produce guidelines and identify examples of best practice can also contribute to better soil protection.
Mulla paremale kaitsmisele saavad kaasa aidata ka edasised pingutused reguleerimise tugevdamisel, võrgustike arendamisel, teadmiste jagamisel, suuniste väljatöötamisel ja parimate tavade kindlakstegemisel.
The Commission has submitted a proposal for a Directive establishing a framework for the protection of soil and amending Directive 2004/35/EC [27].
Komisjon on esitanud ettepaneku võtta vastu direktiiv, millega luuakse mullakaitse raamistik ja muudetakse direktiivi 2004/35/EÜ [27].
To reduce the most significant man-made pressures on land, soil and other ecosystems in Europe, action will be taken to ensure that decisions, relating to land use, at all relevant levels give proper consideration to environmental as well as social and economic impacts.
Selleks et vähendada Euroopas peamisi inimtegevusest põhjustatud survetegureid maale, mullale ja muudele ökosüsteemidele, võetakse meetmeid selle tagamiseks, et maakasutusega seotud otsuste tegemisel kõigil asjakohastel tasanditel võetakse nõuetekohaselt arvesse nii keskkonnale kui ka ühiskonnale ja majandusele avalduvat mõju.
The Rio + 20 outcome, recognising the economic and social significance of good land management, called for a ‘land degradation neutral world’.
Rio+20 lõppdokumendis, milles tunnistati maa hea majandamise majanduslikku ja sotsiaalset tähtsust, esitati üleskutse saavutada maailmas olukord, kus maa degradeerumine ei suurene.
The Union and its Member States should reflect on how best to make such a commitment operational within their respective competencies.
Liit ja selle liikmesriigid peaksid mõtlema, kuidas seda kohustust oma pädevuse piires kõige paremini ellu viia.
The Union and its Member States should also reflect as soon as possible on how soil quality issues could be addressed using a targeted and proportionate risk-based approach within a binding legal framework.
Liit ja selle liikmesriigid peaksid ka võimalikult kiiresti kaaluma, kuidas käsitleda mulla kvaliteedi küsimusi, kasutades siduvas õigusraamistikus sihipärast ja proportsionaalset riskipõhist lähenemisviisi.
Targets should also be set for sustainable land use and soil.
Samuti tuleks püstitada säästva maa- ja mullakasutuse eesmärgid.
Although nitrogen and phosphorus inputs to the Union environment have decreased considerably over the past 20 years, excessive nutrient releases continue to affect air and water quality and to have a negative impact on ecosystems, causing significant problems for human health.
Kuigi lämmastiku ja fosfori keskkonda viimine on liidus viimase 20 aasta jooksul märkimisväärselt vähenenud, mõjutavad keskkonda vabanevad ülemäärased toitained õhu ja vee kvaliteeti ja avaldavad kahjulikku mõju ökosüsteemidele, tekitades inimestele tõsiseid terviseprobleeme.
In particular, ammonia release from inefficient fertiliser management and inadequate waste water treatment urgently need to be tackled to achieve further significant reductions in nutrient releases.
Eelkõige väetiste ebatõhusa kasutamise tulemusel keskkonda vabanev ammoniaak ja ebapiisav reoveepuhastus vajavad kiiret lahendamist, et toitainete vabanemist jätkuvalt olulisel määral vähendada.
Further efforts to manage the nutrient cycle in a more cost-effective, sustainable and resource-efficient way, and to improve efficiency in the use of fertilisers are also required.
On vaja jätkuvalt tegutseda selle nimel, et majandada toitainete ringlust kulutõhusamalt, säästvamalt ja ressursitõhusamalt ning parandada väetiste kasutamise tõhusust.
Such efforts call for investments in research and improvements in the coherence and implementation of Union environment legislation to address those challenges, tightening standards where necessary and addressing the nutrient cycle as part of a more holistic approach which integrates and creates links between existing Union policies that play a role in tackling eutrophication and excessive nutrient releases, and avoids a situation whereby nutrient emissions are shifted across environmental media.
Sellised pingutused nõuavad investeeringuid teadusuuringutesse ning paremat liidu keskkonnaalaste õigusaktide sidusust ja rakendamist nende probleemide lahendamiseks ning vajaduse korral standardite muutmist rangemaks ning toitainete ringluse käsitlemist osana terviklikust lähenemisest, mis seob ja lõimib omavahel liidu olemasolevaid valdkondlikke poliitikaid, mis on olulised eutrofeerumise ja keskkonda vabanevate ülemääraste toitainete probleemiga tegelemiseks ning hoiavad ära olukorra, kus toitainete heited levivad ühest keskkonnaosast teise.
Action under the EU Biodiversity Strategy to restore at least 15 % of degraded ecosystems in the Union and to expand the use of Green Infrastructure (a tool for providing ecological, economic and social benefits through natural solutions, incorporating green spaces, aquatic ecosystems and other physical features in terrestrial and marine areas) will help to overcome land fragmentation.
ELi bioloogilise mitmekesisuse strateegia meede, mille eesmärk on taastada vähemalt 15 % liidu kahjustatud ökosüsteemidest ja laiendada rohelise taristu (ökoloogilise, majandusliku ja sotsiaalse kasu tagamise vahend looduslike lahenduste kaudu, sh rohealad, veeökosüsteemid ja muud füüsilised lahendused maismaa- ja merealadel) kasutamist, aitab maade killustumist vähendada.
Such action will, in combination with the full implementation of the Birds and Habitats Directives, supported by Prioritised Action Frameworks, further enhance natural capital and increase ecosystem resilience, and can offer cost-effective options for climate change mitigation and adaptation and disaster risk management.
Selline meede suurendab koos linnudirektiivi ja elupaikade direktiivi täieliku rakendamisega (mida toetavad esmatähtsad tegevusraamistikud) jätkuvalt looduskapitali ja tõstab ökosüsteemide vastupidavust ning võib pakkuda kulutõhusaid võimalusi kliimamuutuse leevendamiseks ja sellega kohanemiseks ning katastroofiriski juhtimiseks.
Meanwhile, Member States’ efforts to map and assess ecosystems and their services will improve data availability, and, along with the ‘no net loss’ initiative planned in 2015, will contribute to maintaining the stock of natural capital at a variety of scales.
Samal ajal aitavad liikmesriikide pingutused ökosüsteemide ja nende teenuste kaardistamisel ja hindamisel parandada andmete kättesaadavust ning koos 2015. aastaks planeeritud elurikkuse summaarse vähenemise ärahoidmise algatusega alal hoida igas mõõtmes looduskapitali varusid.
The integration of the economic value of ecosystem services into accounting and reporting systems at Union and national level by 2020 will result in better management of the Union’s natural capital.
Ökosüsteemiteenuste majandusliku väärtuse lõimimine liidu ja rahvusvahelistesse raamatupidamis- ja aruandlussüsteemidesse 2020. aastaks võimaldab liidu looduskapitali paremini majandada.
In order to protect, conserve and enhance the Union’s natural capital, the 7th EAP shall ensure that by 2020:
Liidu looduskapitali kaitsmiseks, säilitamiseks ja suurendamiseks tagatakse seitsmenda keskkonnaprogrammiga 2020. aastaks järgmist:
the loss of biodiversity and the degradation of ecosystem services, including pollination, are halted, ecosystems and their services are maintained and at least 15 % of degraded ecosystems have been restored;
elurikkuse vähenemine ja ökosüsteemiteenuste (sh tolmeldamine) kahjustumine on peatatud, ökosüsteemid ja nende teenused on alles ning vähemalt 15 % degradeerunud ökosüsteemidest on taastatud;
the impact of pressures on transitional, coastal and fresh waters (including surface and ground waters) is significantly reduced to achieve, maintain or enhance good status, as defined by the Water Framework Directive;
survetegurite mõju siirde-, ranniku- ja mageveele (sh pinna- ja põhjavesi) on märkimisväärselt vähendatud, et saavutada vee raamdirektiivis määratletud hea seisund või seda säilitada või suurendada;
the impact of pressures on marine waters is reduced to achieve or maintain good environmental status, as required by the Marine Strategy Framework Directive, and coastal zones are managed sustainably;
survetegurite mõju mereveele on vähendatud, et saavutada merestrateegia raamdirektiivis nõutud hea keskkonnaseisund või seda säilitada, ning rannikualasid majandatakse säästvalt;
air pollution and its impacts on ecosystems and biodiversity are further reduced with the long-term aim of not exceeding critical loads and levels;
õhusaaste ja selle mõju ökosüsteemidele ja elurikkusele on märkimisväärselt vähendatud, võttes pikaajaliseks eesmärgiks mitte ületada kriitilist koormust ja taset;
land is managed sustainably in the Union, soil is adequately protected and the remediation of contaminated sites is well underway;
liidus majandatakse maad jätkusuutlikult, muld on piisavalt kaitstud ja saastatud kohtade parandamine toimib edukalt;
the nutrient cycle (nitrogen and phosphorus) is managed in a more sustainable and resource-efficient way;
toitainete ringlust (lämmastik ja fosfor) majandatakse jätkusuutlikumalt ja ressursitõhusamalt;
forest management is sustainable, and forests, their biodiversity and the services they provide are protected and, as far as feasible, enhanced and the resilience of forests to climate change, fires, storms, pests and diseases is improved.
metsade majandamine on jätkusuutlik ning metsad, nende elurikkus ja nende pakutavad teenused on kaitstud ja võimalikult palju edendatud ning metsade vastupanuvõime kliimamuutusele, tulekahjudele, tormidele, kahjuritele ja haigustele on paranenud.
This requires, in particular:
Selleks tuleb eelkõige teha järgmist:
stepping up the implementation of the EU Biodiversity Strategy without delay, in order to meet its targets;
kiirendada viivitamata ELi bioloogilise mitmekesisuse strateegia rakendamist, et saavutada selle eesmärgid;
fully implementing the Blueprint to Safeguard Europe’s Water Resources [28], having due regard for Member States’ specific circumstances, and ensuring that water quality objectives are adequately supported by source-based policy measures;
täielikult rakendada Euroopa veevarude kaitsmise kava, [28] võttes nõuetekohaselt arvesse liikmesriikide eriolukordi ja tagades, et allikapõhised poliitikameetmed toetavad veekvaliteedi eesmärke piisavalt;
agreeing and implementing an EU Strategy on adaptation to climate change [29], including the mainstreaming of climate change adaptation into key Union policy initiatives and sectors;
leppida kokku ja rakendada kliimamuutustega kohanemist käsitlevat ELi strateegiat, [29] sealhulgas integreerida kliimamuutusega kohanemise küsimused peamistesse liidu poliitikaalgatustesse ja sektoritesse;
strengthening efforts to reach full compliance with Union air quality legislation and defining strategic targets and actions beyond 2020;
pingutada rohkem selle nimel, et saavutada liidu õhukvaliteedi alaste õigusaktide nõuete täielik täitmine ning määratleda strateegilised eesmärgid ja tegevus 2020. aasta järgseks ajaks;
increasing efforts to reduce soil erosion and increase soil organic matter, to remediate contaminated sites and to enhance the integration of land use aspects into coordinated decision-making involving all relevant levels of government, supported by the adoption of targets on soil and on land as a resource, and land planning objectives;
pingutada rohkem, et vähendada mulla erosiooni ja suurendada mulla orgaanilise aine sisaldust, parandada saastatud kohad ja suurendada maakasutuse aspektide lõimimist koordineeritud otsustusmenetlusse, millesse on kaasatud kõik valitsemistasandid ja mida toetab eesmärkide vastuvõtmine mulla ja maa kui ressursside kohta ning maakasutuse planeerimise kohta;
taking further steps to reduce emissions of nitrogen and phosphorus, including those from urban and industrial wastewater and from fertiliser use, inter alia, through better source control, and the recovery of waste phosphorus;
astuda edasisi samme muu hulgas linna- ja tööstusreoveest pärineva ning väetiste kasutamisest põhjustatud lämmastiku- ja fosforiheite vähendamiseks, sh parema saasteallikate kontrolli kaudu, ja fosforijääkide kogumiseks;