natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In this context, contrary to the claims made by CMN, the Commission considers that gains in market share by competing operators do not by any means indicate the absence of any benefit granted to the joint concession holders.
Seda asjaolu silmas pidades leiab komisjon, et vastupidiselt sellele, mida väidab CMN, ei võimalda konkureerivate ettevõtjate hõlmatava turuosa suurenemine kuidagi väita, et kontsessionääridele ei ole antud eeliseid.
Indeed it is clear that, without public intervention, the concession holders would not have received any compensation for their operational costs as provided for by the public service delegation contract.
On täiesti selge, et kontsessionääridele ei oleks ilma riikliku sekkumiseta tegevuskulusid hüvitatud, nagu see toimus kontsessiooni alusel.
France refers in particular to the Council of State's ruling of 13 July 2012, cited above, to conclude that there are no elements of State aid in the public service delegation contract as a whole.
Prantsusmaa osutab eeskätt riiginõukogu eespool osutatud 13. juuli 2012. aasta otsusele, väites et kontsessioonis tervikuna puuduvad riigiabi tunnused.
However, the Commission notes that the judgment by the national court holds merely that the safeguard clause in Article 7(1) of the public service delegation contract [54], considered in isolation, could not be characterised as State aid [55].
Komisjon leiab seevastu, et riiklik seadusandja on oma otsuses piirdunud üksnes nentimisega, et kontsessioonilepingu artiklis 7.1 sisalduvat kaitseklauslit [54] ei saa eraldi vaadates käsitleda riigiabina [55].
As the Commission does not consider the safeguard clause in isolation, but takes into account the public service delegation contract as a whole, it considers that the grounds for this ruling on the above-mentioned clause are not relevant in determining whether the public service delegation contract as a whole includes elements of State aid.
Kuivõrd komisjon ei vaatle kaitseklauslit eraldiseisvana, vaid võtab arvesse kogu kontsessiooni tervikuna, leiab ta, et eespool osutatud klauslit hõlmava otsuse põhjendused ei ole asjakohased selleks, et hinnata, kas kontsessioon tervikuna hõlmab riigiabi tunnuseid.
It will examine the substance of the arguments presented in the judgment in the context of its review of the definition of public service obligations covered by the public service delegation contract (see section 7.1.3.1 below).
Komisjon vaatleb kõnealuse otsuse põhjendusi sisuliselt, analüüsides kontsessiooniga hõlmatavate avaliku teenindamise kohustuste määratlust (vt jaotis 7.1.3.1).
Insofar as France argues that such compensation does not provide a selective advantage to the beneficiaries under the Altmark judgment mentioned above, the Commission must consider whether all the Altmark criteria are fulfilled by the compensation granted under the public service delegation contract, as the French authorities and joint concession holders claim.
Kuivõrd Prantsusmaa väidab, et makstavad hüvitised ei anna nende saajatele valikulist eelist eespool osutatud Altmarki kohtuotsuse valguses, peab komisjon välja selgitama, kas kontsessiooni alusel makstavate hüvitiste puhul on täidetud kõik Altmarki kohtuotsuses esitatud kriteeriumid, nagu seda väidavad Prantsusmaa ametiasutused ja kontsessionäärid.
In this regard, it should be recalled that the Court ruled in that case [56] that the compensation granted in discharging public service obligations does not constitute aid within the meaning of Article 107(1) TFEU when four criteria are cumulatively met:
Seejuures tuleb meenutada, et Euroopa Kohus on kõnealuses kohtuotsuses [56] sätestanud, et avalike teenuste osutamise eest makstava hüvitise näol ei ole tegemist riigiabiga Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, kui samaaegselt on täidetud neli kriteeriumi:
the recipient undertaking is actually required to discharge public service obligations and those obligations have been clearly defined (criterion 1);
abi saav ettevõtja peab olema reaalselt vastutav avaliku teenindamise kohustuse täitmise eest ja see kohustus peab olema täpselt määratletud (1. kriteerium);
the parameters on the basis of which the compensation is calculated have been established beforehand in an objective and transparent manner (criterion 2);
parameetrid, mille alusel see hüvitis arvutatakse, peavad olema eelnevalt objektiivselt ja läbipaistvalt kindlaks määratud (2. kriteerium);
the compensation does not exceed what is necessary to cover all or part of the costs incurred in discharging the public service obligations, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit for discharging those obligations (criterion 3);
hüvitis ei ole suurem, kui on vajalik avaliku teenindamise kohustuse täitmisest tulenevate kulude täielikuks või osaliseks katmiseks, arvestades selle kohustuse täitmisega seotud tulu ja mõistlikku kasumit (3. kriteerium);
where the undertaking which is to discharge public service obligations is not chosen in a public procurement procedure, the level of compensation needed has been determined on the basis of an analysis of the costs which a typical undertaking, well run and adequately provided with means of transport so as to be able to meet the necessary public service requirements, would have incurred in discharging those obligations, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit for discharging the obligations (criterion 4).
kui avaliku teenindamise kohustust täitvat ettevõtjat ei valitud konkreetsel juhul avalikus hankemenetluses, peab sobiva hüvitise tase olema kindlaks määratud selliste kulude analüüsi alusel, mida keskmise suurusega, hästi korraldatud juhtimise ja asjassepuutuva avaliku teenindamise nõudluse rahuldamiseks vajalike sobivate transpordivahenditega varustatud ettevõtja oleks nende kohustuste täitmiseks kandnud, arvestades nende kohustuste täitmisega seotud tulusid ja mõistlikku kasumit (4. kriteerium).
In its Communication on the application of State aid rules to compensation granted for the provision of an SGEI [57] (‘the SGEI Communication’), the Commission provided guidance to clarify the requirements for compensation for services of general economic interest.
Oma teatises Euroopa riigiabi eeskirjade kohaldamise kohta üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamise eest makstava hüvitise suhtes [57] (edaspidi „üldist majandushuvi pakkuvate teenuste suunised”) on komisjon esitanud suunised, mille ülesandeks on selgitada üldist majandushuvi pakkuvate teenuste eest makstavatele hüvitistele esitatavaid nõudeid.
The communication addresses the various requirements set out in the Altmark judgment, i.e. the concept of service of general economic interest within the meaning of Article 106 TFEU, the need for a mandate, the obligation to define the parameters of the compensation, the principles relating to the need to avoid overcompensation and principles for selecting the service provider.
Teatises käsitletakse Altmarki kohtuotsuses sätestatud erinevaid nõudeid, nagu üldist majandushuvi pakkuva teenuse mõiste Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 106 tähenduses, vajadus ülesannete andmise akti järele, hüvitise parameetrite määratlemise nõue, ülemäärase hüvitise vältimise vajalikkuse põhimõte ja teenusepakkuja valiku põhimõtted.
In the case in point, the Commission considers it appropriate to analyse the first and fourth Altmark criteria.
Kõnealusel juhul peab komisjon vajalikuks viia läbi hüvitise vastavuse analüüs Altmarki esimesele ja neljandale kriteeriumile.
Definition of the service of general economic interest (criterion 1)
Üldist majandushuvi pakkuva teenuse määratlus (1. kriteerium)
Analysis framework
Analüüsi raamistik
It should be noted that the Commission's powers with regard to the definition of an SGEI are limited to ensuring that the Member State concerned has not committed a manifest error of assessment in characterising a service as being of general economic interest [58].
Tuleb meenutada, et komisjoni pädevus üldist majandushuvi pakkuva teenuse mõiste määratlemisel piirdub õigusega kontrollida, et liikmesriik ei ole teinud ilmset hindamisviga üldist majandushuvi pakkuva teenuse määratlemisel [58].
Furthermore, where there are specific rules at European Union level, they are binding on the discretion of Member States, without prejudice to the assessment made by the Commission to determine whether the SGEI was defined correctly for the purposes of monitoring State aid [59].
Lisaks sellele, kui Euroopa Liidu tasandil on vastu võetud erieeskirjad, on need siduvad liikmesriikide hindamispädevuse jaoks, ilma et see piiraks komisjoni kohustust hinnata, kas üldist majandushuvi pakkuv teenus on määratletud riigiabi kontrollimise seisukohast nõuetekohaselt [59].
In the opening decision, the Commission had essentially considered that, to be acceptable from the point of view of monitoring State aid, the scope of the public service had to respect Regulation 3577/92, as interpreted by the Court's case-law [60].
Menetluse alustamise otsuses on komisjon sellega seoses sisuliselt leidnud, et avaliku teenuse ulatus peaks riigiabiga seotud kontrolli osas vastama määruse nr 3577/92 sätetele Euroopa Kohtu antud tõlgenduses [60].
Accordingly, the Commission indicated that it would analyse whether the scope of the public service as defined by the public service delegation contract was necessary and proportionate to a real public service need, attested to by the shortage of regular transport services in a situation of free competition.
Seetõttu on komisjon märkinud, et ta teostab analüüsi küsimuses, kas kontsessiooniga määratud avaliku teenuse kohaldamisala on määratletud vajalikus ja avaliku teenuse vajadusega proportsionaalses ulatuses, millest annab tunnistust regulaarselt osutatava veoteenuse ebapiisav maht vaba konkurentsi tingimustes.
Here, in the event of non-compliance with the substantive criteria of Regulation 3577/92, as interpreted by case-law, the compensation in question could not be declared compatible on the basis of Article 106(2) TFEU.
Kui antud konkreetsel juhul ei ole hüvitised kooskõlas määruses nr 3577/92 sätestatud sisuliste kriteeriumidega kohtupraktikas antud tõlgenduse kohaselt, ei saa neid hüvitisi käsitleda kooskõlas olevatena Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 106 lõikega 2.
Compliance with Regulation 3577/92 is therefore a necessary condition for the applicability of the SGEI Framework in this case [61].
Vastavus määruse nr 3577/92 sätetele on antud juhul seega üldist majandushuvi pakkuvate teenuste hüvitamise raamistiku kohaldatavuse eeltingimuseks [61].
In this regard, the Commission notes that the public service delegation contract is clearly a ‘public service contract’ within the meaning of Regulation 3577/92 [62].
Komisjon märgib sellega seoses, et kontsessiooni näol on ilmselgelt tegemist avaliku teenuse osutamise lepinguga määruse nr 3577/92 tähenduses [62].
It believes that the conditions set out in the Analir judgment, mentioned above, are of particular relevance to the analysis of such a public service contract.
Ta leiab seejuures, et Analiri kohtuotsuses sätestatud tingimused on sellise avaliku teenuse osutamise lepingu analüüsimiseks asjakohased.
Indeed, the compensation of specific obligations under a public service contract, subsidising a range of services, clearly constitutes an obstacle to the free movement of services [63].
Avaliku teenuse osutamise lepingu raames on teenuste osutaja subsideerimise puhul, mis toimub konkreetsete teenuste eest hüvitise maksmise vormis, tegemist ilmselgelt teenuste vaba liikumise põhimõtte takistamisega [63].
This obstacle may be justified only under restrictive conditions establishing the necessity and proportionality of the definition of all the services exempted from the scope of free competition in relation to a real need for transport, which is not met under conditions of free competition.
Sellist takistamist saavad õigustada vaid piiravad tingimused, mis määravad ära kõikide vabast konkurentsist välja jäävate teenuste vajalikkuse ja proportsionaalsuse tegeliku transpordivajaduse suhtes, mida vaba konkurentsi tingimustes ei ole võimalik rahuldada.
By analogy with the Analir judgment above, the Commission therefore considers that the scope of the public service remit as defined by a public service contract must be necessary and proportionate to a real public service need, as demonstrated by the lack of regular transport services under normal market conditions.
Komisjon leiab seega samalaadselt osutatud Analiri kohtuotsusega, et avaliku teenuse osutamise lepinguga kindlaksmääratud avaliku teenuse ulatus peab olema vajalik ja proportsionaalne avaliku teenuse tegeliku vajadusega, millest annab tunnistust regulaarselt osutatavate transporditeenuste ebapiisavus tavapäraste turutingimuste korral.
Separate analysis of the basic and additional services
Põhi- ja lisateenuse eraldi analüüsimine
The French authorities argue first of all that the basic service and the additional service, as defined in the opening decision mentioned above, do not constitute separate services.
Prantsusmaa ametiasutused väitsid kõigepealt, et menetluse alustamise otsuses esitatud ja siinkohal uuesti nimetatud põhi- ja lisateenuse näol ei ole tegemist eraldi teenustega.
Nevertheless, the Commission considers that the distinction between the transport services to be provided throughout the year as part of the basic service and the additional capacity to be provided in peak periods is clearly reflected in the specifications of the public service delegation [64].
Komisjon jääb sellele vaatamata seisukohale, et kontsessiooni tehnilisest kirjeldusest ilmneb selgesti vahe põhiteenusena aastaringselt osutatava veoteenuse ja tippkoormuste ajal rakendatavate täiendavate veomahtude vahel [64].
The French authorities also argue that the scope of the public service remit must be assessed overall for both services.
Prantsusmaa ametiasutused väidavad samuti, et avaliku teenuse ulatust tuleks hinnata mõlema teenuse kohta koos.
To this end, they refer to the Council of State ruling of 13 July 2012, cited above, in which the national court held that Regulation 3577/92 did not preclude an overall assessment of the real public service need for each line, without it being necessary to examine whether this need is justified at all times.
Nad osutavad seejuures riiginõukogu eespool osutatud 13. juuli 2012. aasta otsusele, mille kohaselt riiklik kohtuasutus on otsustanud, et varem osutatud määrus nr 3577/92 ei takista avaliku teenuse tegeliku vajaduse hindamist üldiselt iga liini puhul eraldi, kusjuures ei ole nõutav välja selgitada, kas asjaomane vajadus on pidevalt põhjendatud.
The Council of State concluded that Regulation 3577/92 did not require the additional service to meet a real public service need different to the one already met by the basic service.
Riiginõukogu järeldas, et määruses nr 3577/92 ei nõuta, et lisateenus peab vastama tegelikule vajadusele teise avaliku teenuse järele, milleks antud juhul on põhiteenus.
In accordance with its practice in previous decisions, the Commission considers [65] that, to avoid ‘creaming off the market’ [66] as a practice that is detrimental not only to the economic efficiency of service delivery but to its quality and economic viability, it may be legitimate, in circumstances where transport demand shows a marked seasonality, to include services for both peak and off-peak periods within the public service remit.
Oma otsustuspraktikale tuginedes [65] leiab komisjon, et vältimaks nn koore riisumist, [66] mis kahjustaks teenuse majanduslikku kasumlikkust, kvaliteeti ja majanduslikku elujõulisust, võib juhul, kui tegemist on suure hooajalise kõikuvusega veoteenusega, osutuda otstarbekaks hõlmata avaliku teenusega teenuseid, mis hõlmavad nii tippkoormustega aega kui ka väiksema veomahuga perioode.
In the case in hand, the Commission therefore considers that it would only be legitimate to consider that the additional service may be justified by the real public service need met by the basic service if it can be determined, as the French authorities argue, that its operation is essential to the basic service, on the grounds of a set of technical and economic considerations.
Antud konkreetsel juhul leiab komisjon samas, et seisukohta, mille kohaselt vajadus lisateenuse järele on põhjendatud sama avaliku teenuse vajadusega, mille rahuldamiseks osutatakse põhiteenust, saab pidada õiguspäraseks üksnes juhul, kui selle lisateenuse osutamine on, nagu Prantsusmaa ametiasutused väidavad, vajalik põhiteenuse osutamiseks, võttes arvesse kõiki asjakohaseid tehnilisi ja majanduslikke tingimusi.
However, contrary to the claims by France, SNCM and CMN, the operation of the additional service in this case does not seem to be indispensable to the basic service.
Kuid vastupidiselt sellele, mida väidavad Prantsusmaa ametiasutused, SNCM ja SMN, ei leia komisjon, et lisateenuse osutamine on põhiteenuse osutamiseks vajalik.
The Commission notes that in certain circumstances, extending the scope of the public service may be justified in the presence of well-established complementary technical or economic efficiency considerations (synergies).
Komisjon meenutab, et avaliku teenuse ulatuse suurendamist võib teatavatel juhtudel põhjendada teatava konkreetse tehnilise ühisosaga või selgete majanduslike asjaoludega (sünergia saavutamine).
However, in this case there is no technical complementarity between the basic service and the additional service.
Kuid kõnealusel juhul ei ole põhiteenuse ja lisateenuse vahel mingit tehnilist ühisosa.
Indeed, the Commission points out that the requirements applied to them are distinct, particularly with regard to timetables and frequency.
Komisjon rõhutab, et kõnealuste teenustega seotud kohustused on eraldiseisvad nii sõidugraafikute kui ka vedude sageduse osas.
As regards timetables, while the definition of the basic service required a minimum daily schedule of departures and a strict range of arrival times [67], the definition of the additional service stipulated no timetable to be met.
Sõiduaegade kohta tuleb märkida, et kui põhiteenuse puhul on kindlaks määratud varaseima väljumise ajad ja ranged saabumisvahemikud, [67] siis lisateenuse puhul ei ole sätestatud mingeid sõiduaegade piiranguid.
As far as frequency is concerned, the public service delegation contract imposes no obligation in respect of the additional service, with transport capacity defined annually on peak periods.
Vedude sageduse puhul ei ole kontsessiooni tehnilises kirjelduses lisateenuse puhul seatud mingeid piiranguid, transpordimaht on kindlaks määratud kogu aasta kohta tippkoormusega ajaks.
In addition, services organised according to a similar distinction [68] were provided with different ships and crews from 2002 to 2006.
Märkida tuleb samuti, et samasuguseid teineteisest eristatud teenuseid, [68] mille puhul kasutati eraldi laevu ja meeskondi, osutati ka ajavahemikul 2002–2006.
Here, it is worth noting that the French authorities' argument that the technical specifications did not require the use of different types of vessels does not undermine this conclusion insofar as the experience of the previous public service delegation over the period from 2002 to 2006 established that both these types of services could be provided with different ships [69].
Siinkohal tuleb märkida, et Prantsusmaa ametiasutuste seisukoht, mille kohaselt kontsessiooni tehniline kirjeldus ei nõua erinevate laevade kasutamist, ei sea eespool osutatud järeldust kahtluse alla, kuivõrd ajavahemikul 2002–2006 kehtinud eelmise kontsessiooni kogemus näitas, et kaht teenuseliiki on võimalik osutada erinevate laevadega [69].
Furthermore, and also with regard to the French authorities' argument that the inclusion of the additional service is justified by financial equalisation with the basic service, suffice it to say that SNCM's cost accounts show an operating deficit for this latter service month after month [70].
Lisaks sellele tuleb märkida Prantsusmaa ametiasutuste väite kohta, mille kohaselt lisateenuse kaasamine põhiteenusesse on tingitud selle rahalisest sõltuvusest põhiteenusest, et SNCMi kuluraamatupidamisest ilmneb mõningate raskustega, et põhiteenuse osutamisel esineb teatav käitamiskahjum [70].
This argument can therefore not be upheld.
Seega ei saa Prantsusmaa ametiasutuste kõnealuse väitega nõustuda.
It follows that in the specific circumstances of the case, the implementation of the additional service cannot be considered essential to the proper performance of the basic service, and none of the arguments put forward by the French authorities and the concession holders in this regard invalidate that conclusion.
Seega puudub antud konkreetse juhtumiga seotud asjaolude tõttu alus väita, et lisateenuse osutamine on vajalik põhiteenuse nõuetekohaseks osutamiseks, kõnealust järeldust ei suuda kõigutada ükski Prantsusmaa ametiasutuste ja kontsessionääride esitatud väide.
The Commission therefore considers that the characterisation as a service of general economic interest should be assessed separately for both types of service in question.
Seetõttu leiab komisjon, et hinnang üldise majandushuvi kohta tuleb teostada mõlema kõnealuse teenuse puhul eraldi.
Analysis of the basic service
Põhiteenuse analüüs
The Commission notes first that, in accordance with case-law [71] and with Commission decision-making practice in this field [72], the territorial continuity policy applied by the French authorities stems from a legitimate public interest, i.e. to provide an adequate level of transport services to meet the economic and social development needs of Corsica.
Komisjon märgib esmalt, et vastavalt kõnealuse valdkonna kohtu- [71] ja otsustuspraktikale [72] on Prantsusmaa ametiasutuste territoriaalse ühendatuse tagamise poliitika seotud õigustatud avaliku huviga, milleks on piisava veoteenuse tagamine, mis vastab Korsika majandusliku ja sotsiaalse arengu vajadustele.
It follows therefore that providing a minimum territorial continuity service between Marseille and the five Corsican ports concerned meets a clearly defined public service need.
Seega vastab Marseille ja viie Korsika sadama vahelist territoriaalset ühendatust tagava minimaalse ulatusega teenuse osutamine selgepiirilisele avaliku teenuse vajadusele.
As for the shortage of private initiative with regard to the basic service, the other market operators admit they have been unable to provide such a service [73].
Eraettevõtjate alternatiivsete pakkumiste ebapiisavuse kohta põhiteenuse puhul tunnistavad teised turuosalised ise, et nad ei ole suutelised seda teenust pakkuma [73].
In particular, for the period in which such a shortage was observed, the Commission considers that the shortage of private initiative on each line in relation to a clearly identified need for transport during the off-peak periods of the year alone is sufficient to justify the inclusion of the basic service within the scope of the public service for the whole year for all these lines.
Ajavahemiku kohta, mil kõnealune pakkumise ebapiisavus esines, leiab komisjon, et kui tuvastatakse eraettevõtjate alternatiivsete pakkumiste ebapiisavus selgelt määratletud veovajaduse rahuldamiseks iga kõnealuse liini osas üksnes väiksema teenusemahuga perioodide puhul aastas, piisab sellest, et hõlmata põhiteenus avaliku teenuse ulatusse kõikide asjaomaste liinide osas kogu aasta kestel.
Indeed, clear considerations of technical and economic efficiency justify the permanent nature of the basic service without the need for a shortage of transport services over the year as a whole to be shown.
Tehnilise ja majandusliku pädevusega seotud ilmsed tegurid põhjendavad põhiteenuse pideva osutamise vajadust ning seejuures ei ole vaja tõendada veoteenuste osutamise ebapiisavust kogu aasta vältel.
In this regard, redeploying some vessels during the year would have imposed an additional economic burden on the concession holders, while depriving them of significant revenue during peak periods.
Teatavate laevade ümberpaigutamine aasta jooksul oleks kontsessionääride jaoks toonud kaasa täiendava majandusliku koormuse, jättes nad samaaegselt ilma tipphooaegade olulisest tulust.