natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The general standard of environmental governance throughout the Union will be further improved by enhancing cooperation at Union level, as well as at international level, between professionals working on environmental protection, including government lawyers, prosecutors, ombudsmen, judges and inspectors, such as the European Union Network for the Implementation and Enforcement of Environmental Law (IMPEL), and encouraging such professionals to share good practices.
Parandatakse veelgi keskkonnajuhtimise üldist standardit kogu liidus, suurendades koostööd liidu ja rahvusvahelisel tasandil keskkonnakaitsespetsialistide, sh riigi heaks töötavate advokaatide, prokuröride. ombudsmanide, kohtunike ja inspektorite vahel, nagu see näiteks toimub keskkonnaõiguse rakendamise ja jõustamise Euroopa Liidu võrgustikus, ning innustatakse neid kogemusi vahetama.
In addition to helping Member States to improve compliance [70], the Commission will continue to do its part to ensure that legislation reflects the latest science, takes into account experiences at Member State level with regard to giving effect to Union commitments, and is coherent and fit for purpose.
Lisaks liikmesriikide abistamisele nõuetele vastavuse järgmiseks [70] tegutseb komisjon jätkuvalt selle tagamiseks, et õigusaktid kajastaksid viimaseid teaduse saavutusi, võtaksid arvesse liikmesriikide kogemusi liidu poolt võetud kohustuste täitmisel ning oleksid sidusad ja eesmärgipärased.
As a general rule, where legal obligations are sufficiently clear and precise and where a harmonised application in all Member States is deemed the most effective way of achieving Union objectives, those legal obligations will be enshrined in regulations, which have direct and measurable effects and lead to fewer inconsistencies in implementation.
Kui õiguslikult siduvad kohustused on piisavalt selged ja täpsed, ja kui kõige tulemuslikumaks liidu eesmärkide saavutamise viisiks loetakse ühtlustatud kohaldamist kõigis liikmesriikides, sätestatakse kõnealused õiguslikult siduvad kohustused määrustes, millel on otsene ja mõõdetav mõju ja mis tekitavad rakendamisel vähem vastuolusid.
The Commission will step up its use of scoreboards and other means of publicly tracking Member States’ progress in implementing specific pieces of legislation.
Komisjon hakkab rohkem kasutama tulemustabelit ja muid avalikkuse teavitamise vahendeid, et jälgida liikmesriikide edusamme konkreetsete õigusaktide rakendamisel.
In order to maximise the benefits of Union environment legislation by improving implementation, the 7th EAP shall ensure that by 2020:
Selleks et saada liidu keskkonnaalaste õigusaktide täitmise parandamisega neist võimalikult suurt kasu, tagatakse seitsmenda keskkonnaprogrammiga 2020. aastaks järgmist:
the public has access to clear information showing how Union environment law is being implemented consistent with the Aarhus Convention;
üldsus saab selget teavet selle kohta, kuidas rakendatakse liidu keskkonnaõigust kooskõlas Århusi konventsiooniga;
compliance with specific environment legislation has increased;
keskkonnalaste eriõigusaktide järgimine on paranenud;
Union environment law is enforced at all administrative levels and a level-playing field in the internal market is guaranteed;
liidu keskkonnaõigust jõustatakse kõigil haldustasanditel ning tagatakse võrdsed võimalused siseturul;
citizens’ trust and confidence in Union environment law and its enforcement is enhanced;
suurendatakse kodanike usaldust liidu keskkonnaõiguse ja selle jõustamise vastu;
the principle of effective legal protection for citizens and their organisations is facilitated.
lihtsustatakse tõhusa õiguskaitse põhimõtte kohaldamist kodanike ja nende organisatsioonide jaoks.
ensuring that systems at national level actively disseminate information about how Union environment legislation is being implemented, and complementing such information with a Union level overview of individual Member States’ performance;
tagada riiklikul tasandil süsteemid, et aktiivselt levitada teavet selle kohta, kuidas liidu keskkonnaalaseid õigusakte rakendatakse ja täiendada kõnealust teavet liidu tasandi ülevaatega üksikute liikmesriikide tulemuste kohta;
drawing up partnership implementation agreements on a voluntary basis between Member States and the Commission, involving local and regional participation where appropriate;
sõlmida vabatahtlikud rakendamise partnerluslepingud liikmesriikide ja komisjoni vahel, kaasates vajaduse korral piirkondliku ja kohaliku tasandi;
extending binding criteria for effective Member State inspections and surveillance to the wider body of Union environment law, and further developing inspection support capacity at Union level, drawing on existing structures, backed up by support for networks of professionals such as IMPEL, and by the reinforcement of peer reviews and best practice sharing, with a view to increasing the efficiency and effectiveness of inspections;
laiendada siduvaid kriteeriume liikmesriikide tõhusaks kontrollimiseks ja järelevalveks enamatele liidu keskkonnaalastele õigusaktidele ning arendada olemasolevatele struktuuridele tuginedes edasi kontrolli toetamise võimekust liidu tasandil, tuginedes sellistele spetsialistide võrgustikele nagu keskkonnaõiguse rakendamise ja jõustamise Euroopa Liidu võrgustik, ning toetada vastastikuste eksperthinnangute andmist ja kogemustevahetust, et kontrolle tõhusamaks ja tulemuslikumaks muuta;
ensuring consistent and effective mechanisms at national level for the handling of complaints about implementation of Union environment law;
tagada riiklikul tasandil järjepidev ja tõhus mehhanism liidu keskkonnaõiguse rakendamisega seotud kaebuste käsitlemiseks;
ensuring that national provisions on access to justice reflect the case law of the Court of Justice of the European Union.
tagada, et õiguskaitsele juurdepääsu käsitlevad riiklikud õigusaktid kajastaksid Euroopa Liidu Kohtu kohtupraktikat.
Promoting non-judicial dispute resolution as a means of finding amicable and effective solutions for disputes in the environmental field.
Edendada vaidluste kohtuvälist lahendamist, et keskkonnaalaseid vaidlusi rahumeelselt ja tulemuslikult lahendada.
Priority objective 5:
Esmatähtis eesmärk nr 5:
To improve the knowledge and evidence base for Union environment policy
parandada liidu keskkonnapoliitika aluseks olevat teadmus- ja tõendusbaasi
Union environment policy is based on environmental monitoring, data, indicators and assessments linked to the implementation of Union legislation, as well as formal scientific research and ‘citizen science’ initiatives.
Liidu keskkonnapoliitika aluseks on keskkonnaseire, andmed, liidu õigusaktide rakendamisega seotud näitajad ja hindamised ning ametlikud teadusuuringud ja kodanike teadusalgatused.
There has been considerable progress on strengthening this knowledge base, raising awareness and improving the confidence of policy-makers and the public in the evidence which underpins policy, including policies where the precautionary principle has been applied.
On tehtud märkimisväärseid edusamme kõnealuse teadmusbaasi suurendamiseks ja teadlikkuse tõstmiseks ning suurendatud on poliitikakujundajate ja üldsuse usku poliitika, sealhulgas ettevaatusprintsiipi järgiva poliitika aluseks olevatesse tõendusmaterjalidesse.
This has facilitated better understanding of complex environmental and societal challenges.
See on aidanud keerukaid keskkonna- ja ühiskonnaprobleeme paremini mõista.
Steps should be taken at Union and international level to further strengthen and improve the science-policy interface and citizen engagement, such as through the appointment of Chief Scientific Advisors, as already done by the Commission and some Member States, or by making better use of institutions or bodies specialising in adapting scientific knowledge for public policy, such as national environment agencies and the European Environment Agency, as well as the European Environment Information and Observation Network (EIONET).
Liidu ja rahvusvahelisel tasandil tuleks võtta meetmeid, et veelgi tugevdada ja parandada teaduse ja poliitika koostoimet ja kodanike kaasamist keskkonna huvides, nt teadusuuringute peanõuniku määramise kaudu, nagu seda on juba teinud komisjon ja mõned liikmesriigid, või siis paremini ära kasutades selliseid teaduslike teadmiste avalikku poliitikasse ülekandmisele spetsialiseerunud asutusi või institutsioone nagu liikmesriikide keskkonnaametid, Euroopa Keskkonnaamet ning Euroopa keskkonnateabe- ja vaatlusvõrk.
However, the pace of current developments and uncertainties surrounding likely future trends requires further steps to maintain and strengthen this knowledge and evidence base in order to ensure policy in the Union continues to draw on a sound understanding of the state of the environment, possible response options and their consequences.
Siiski nõuavad praegused arengusuunad ja ebakindlus seoses tulevikusuundumustega edasisi samme kõnealuse teadmus- ja tõendusbaasi säilitamiseks ja tugevdamiseks, et liidu poliitika tugineks ka edaspidi keskkonna seisundi heale mõistmisele, võimalikele reageerimisvõimalustele ning nende tagajärgedele.
Over the past decades, there have been improvements in the way environmental information and statistics are collected and used at Union and at national, regional and local level, as well as globally.
Viimaste aastakümnete jooksul on nii liidu, riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil kui ka üleilmselt paranenud keskkonnateabe ja statistika kogumine ja kasutamine.
However, data collection and quality remain variable and the multiplicity of sources can make access to data difficult.
Siiski on andmekogumise ja kvaliteedi tase erinev ning allikate rohkus muudab nende kasutamise raskeks.
Continuous investment is therefore needed to ensure that credible, comparable and quality-assured data and indicators are available and accessible to those involved in defining and implementing policy.
Seepärast on vaja jätkuvalt investeeringuid, et tagada usaldusväärsete, võrreldavate ja kvaliteetsete andmete ja näitajate olemasolu ning kättesaadavus neile, kes tegelevad poliitika määratlemise ja rakendamisega.
Environmental information systems need to be designed in order to enable new information on emerging themes to be easily incorporated.
Keskkonnateabesüsteemid tuleb luua selliselt, et need võimaldaksid esilekerkivate teemadega seotud uut teavet hõlpsasti lisada.
Union-wide electronic data-exchange should be further developed, with enough flexibility to encompass new areas.
Edasiarendamist vajaks kogu liitu hõlmav elektrooniline andmevahetus, mis peab olema küllalt paindlik uute valdkondade hõlmamiseks.
There are still significant gaps in knowledge, some of them relevant to the priority objectives of the 7th EAP.
Ikka veel esineb märkimisväärseid teadmistelünki, millest mõned on seitsmenda keskkonnaprogrammi esmatähtsate eesmärkide seisukohalt olulised.
Investing in further data collection and research to fill those gaps is therefore essential to ensure that public authorities and businesses have a sound basis for taking decisions which fully reflect true social, economic and environmental benefits and costs.
Seepärast on kõnealuste lünkade täitmiseks vaja investeerida edasisse andmekogumisse ja teadustegevusse, et tagada ametiasutustele ja ettevõtetele kindel alus otsuste tegemiseks, mis kajastaksid täielikult sotsiaalseid, majanduslikke või keskkonnaalaseid hüvesid ja kulusid.
Five gaps merit particular attention:
Tähelepanu tuleks eriti pöörata järgmisele viiele lüngale:
data and knowledge gaps — advanced research is required to fill such gaps and adequate modelling tools are needed to better understand complex issues related to environmental change, such as the impact of climate change and natural disasters, the implications of species loss for ecosystem services, environmental thresholds and ecological tipping points.
vaja on kõrgetasemelisi uuringuid andmetes ja teadmistes esinevate lünkade täitmiseks, et paremini mõista keerukaid probleeme seoses muutustega keskkonnas, nagu näiteks kliimamuutuse ja katastroofide mõjud, liikide kadumisega seotud mõjud ökosüsteemiteenustele, keskkonnaalased piirmäärad ning ökoloogilised murdepunktid.
While available evidence fully warrants precautionary action in such areas, further research into planetary boundaries, systemic risks and our society’s ability to cope with them will support the development of the most appropriate responses.
Kui olemasolevad tõendid nõuavad täielikult ennetavaid meetmeid nendes valdkondades, siis edasised teadusuuringud seoses maakera taluvuspiiride, süsteemsete riskide ja meie ühiskonna suutlikkusega nendega hakkama saada toetavad kõige sobivamate lahenduste väljatöötamist.
This should include investment in filling data and knowledge gaps, mapping and assessing ecosystem services, understanding the role of biodiversity in underpinning such services, as well as understanding how biodiversity adapts to climate change and how the loss of biodiversity affects human health;
See peaks hõlmama investeerimist, et täita andmetes ja teadmistes esinevad lüngad, kaardistada ja hinnata ökosüsteemiteenuseid ning mõista elurikkuse tähtsust selliste teenuste alusena, samuti mõista, kuidas elurikkus kohaneb kliimamuutusega ja kuidas elurikkuse vähenemine mõjutab inimeste tervist;
the transition to an inclusive green economy requires giving proper consideration to the interplay between socioeconomic and environmental factors.
üleminek kaasavale keskkonnasäästlikule majandusele nõuab sotsiaalmajanduslike ja keskkonnategurite vahelise vastasmõju põhjalikku kaalumist.
Improving our understanding of sustainable consumption and production patterns, how the costs and benefits of action and the costs of inaction can be considered more accurately, how changes in individual and societal behaviour contribute to environmental outcomes and how Europe’s environment is affected by global megatrends can help to better target policy initiatives towards improving resource efficiency and relieving pressure on the environment;
Parandades meie arusaamist sellest, millised on säästvad tarbimis- ja tootmismudelid ning kuidas tegevusega seotud kulusid ja kasu ja tegevusetusega seotud kulusid täpsemalt arvestada, kuidas muutused üksikisiku ja ühiskonna käitumises aitavad kaasa keskkonnatulemustele ning kuidas üleilmsed megatrendid mõjutavad Euroopa keskkonda, aitab see paremini poliitikaalgatusi suunata, et suurendada ressursitõhusust ja leevendada keskkonnale avalduvat survet;
there are still uncertainties surrounding the human health and environmental implications of endocrine disruptors, the combined effects of chemicals, certain chemicals in products and certain nanomaterials.
valitseb ebakindlus seoses sisesekretsioonisüsteemi kahjustajate, kemikaalide kombineeritud mõju, toodetes kasutatavate teatavate kemikaalide ja nanomaterjalide mõjuga inimtervisele ja keskkonnale.
Filling the remaining knowledge gaps can accelerate decision-making and enable the further development of the chemicals-related acquis to better target areas of concern, and also help to stimulate a more sustainable approach to the use of chemicals.
Praeguste teadmuslünkade täitmine kiirendab otsuste tegemist ning võimaldab kemikaale käsitlevate õigusaktide edasist väljaarendamist, et tõhusamalt tegeleda probleemsete valdkondadega ning stimuleerida samas kemikaalide kasutamise säästvamat käsitust.
A Union-wide database should be considered, in order to increase the transparency and regulatory oversight of nanomaterials.
Nanomaterjalide läbipaistvuse ja regulatiivse järelevalve parandamiseks tuleks kaaluda kogu liitu hõlmava andmebaasi loomist.
An improved understanding of the environmental factors and the levels of exposure affecting human health and the environment would allow preventive policy actions to be taken.
Inimtervist ja keskkonda mõjutavate keskkonnategurite ja kokkupuute tasemete parem mõistmine võimaldaks võtta ennetavaid poliitikameetmeid.
Targeted human biomonitoring, when justified by specific concerns, can provide authorities with a more comprehensive view of actual exposure of the population to pollutants, especially sensitive population groups such as children, and can provide better evidence for guiding appropriate responses;
Kui konkreetsete probleemide esinemine seda õigustab, võib elanikkonna sihtotstarbeline bioseire anda ametivõimudele parema pildi elanike, eriti tundlikumate rahvastikurühmade, näiteks laste tegelikust kokkupuutest saasteainetega, ning tagada paremaid andmeid sobivate vastumeetmete kavandamiseks;
in order to develop a comprehensive approach to minimising exposure to hazardous substances, in particular for vulnerable groups, including children and pregnant women, a chemical exposure and toxicity knowledge base will be established.
et töötada välja terviklik lähenemisviis eelkõige kergestikahjustatavate elanikerühmade, sealhulgas laste ja rasedate ohtlike ainetega kokkupuutumise vähendamiseks, luuakse kemikaalidega kokkupuute ja toksilisuse teadmusbaas.
This, together with the development of guidance documentation on test methods and risk assessment methodologies will accelerate efficient and appropriate decision-making, which is conducive to innovation and the development of sustainable substitutes including non-chemical solutions;
See koos katsemeetodeid ja riskide hindamise metoodikaid käsitlevate suunisdokumentide koostamisega kiirendab nõuetekohast ja tõhusat otsustusprotsessi, mis soodustab innovatsiooni ja säästvate asendusvariantide, sealhulgas kemikaale vältivate lahenduste väljatöötamist;
ensuring all sectors contribute to efforts to combat climate change requires a clear overview of GHG measurement, monitoring and data collection, which is currently incomplete for key sectors.
selleks et tagada kõigi sektorite panus jõupingutustesse võitluses kliimamuutusega, on vaja selget ülevaadet kasvuhoonegaaside mõõtmisest, seirest ja andmekogumisest. mis praegu ei ole peamistes sektorites täielik.
Horizon 2020 will provide the opportunity to focus research efforts and to deploy Europe’s innovation potential by bringing together resources and knowledge across different fields and disciplines within the Union and internationally.
Tänu raamprogrammile Horisont 2020 on võimalik keskenduda uurimisalastele jõupingutustele ning kasutada Euroopa innovatsioonipotentsiaali, koondades ressursid ja teadmised eri aladel ja teadusvaldkondades liidus ja rahvusvaheliselt.
New and emerging issues arising from rapid technological developments that outpace policy, such as nanomaterials and materials with similar properties, unconventional energy sources, carbon capture and storage and electromagnetic waves, pose risk management challenges and can give rise to conflicting interests, needs and expectations.
Kiirest tehnoloogilisest arengust, mis edestab poliitikat, tulenevad uued ja esilekerkivad probleemid, nt nanomaterjalid ja sarnaste omadustega materjalid, ebatraditsioonilised energiaallikad, süsinikdioksiidi kogumine ja säilitamine ning elektromagnetlained, tekitavad küsimusi seoses riskjuhtimisega ning põhjustavad konfliktseid huve, vajadusi ja ootusi.
This in turn can lead to increasing public concern and potential hostility to new technologies.
See omakorda suurendab üldsuse muret ja võimalikku vaenulikkust uute tehnoloogiate suhtes.
There is therefore a need to ensure a broader, explicit societal debate about the environmental risks and possible trade-offs that we are willing to accept in the light of sometimes incomplete or uncertain information about emerging risks and how they should be handled.
Seepärast on vaja tagada laiem, selgesõnaline ühiskondlik arutelu keskkonnariskide ja võimalike kompromisside üle, millega nõustuda, kuigi mõnikord puudub täielik või kindel teave tekkivate riskide ning selle kohta, kuidas neid tuleks käsitleda.
A systematic approach to environmental risk management will improve the Union’s capacity to identify and act upon technological developments in a timely manner, while providing reassurance to the public.
Süstemaatiline keskkonnariskide juhtimise käsitus parandaks liidu suutlikkust tegutseda tehnoloogilist arengut arvesse võttes õigeaegselt ning tagada samas üldsuse kindlustunne.
In order to improve the knowledge and evidence base for Union environment policy, the 7th EAP shall ensure that by 2020:
Selleks et parandada liidu keskkonnapoliitika aluseks olevat teadmus- ja tõendusbaasi, tagatakse seitsmenda keskkonnaprogrammiga 2020. aastaks järgmist:
policy-makers and stakeholders have a more informed basis for developing and implementing environment and climate policies, including understanding the environmental impacts of human activities and measuring the costs and benefits of action and the costs of inaction;
poliitikakujundajatel ja sidusrühmadel on põhjalikumale teabele tuginev alus, mille põhjal töötada välja ja rakendada keskkonna- ja kliimapoliitikat, sealhulgas mõista inimtegevuse keskkonnamõjusid ning mõõta tegevusest tingitud kulusid ja kasu ja tegevusetusega kaasnevaid kulusid;
the understanding of, and the ability to evaluate and manage, emerging environmental and climate risks are greatly improved;
parandatakse suuresti meie arusaama ja suutlikkust hinnata ja juhtida tekkivaid keskkonna- ja kliimariske;
the environment science-policy interface is strengthened, including the accessibility of data for citizens and the contribution of citizens’ science;
tugevdatakse keskkonnaalase teaduspoliitika koostoimet, sealhulgas andmete kodanikele kättesaadavust ja kodanike panust teadusse;
the impact of the Union and its Member States in international science-policy fora is enhanced in order to improve the knowledge base for international environment policy.
rahvusvahelise keskkonnapoliitika teadmusbaasi täiustamiseks tugevdatakse liidu ja selle liikmesriikide mõju rahvusvahelistel teaduspoliitika foorumitel.
coordinating, sharing and promoting research efforts at Union and Member State level with regard to addressing key environmental knowledge gaps, including the risks of crossing environmental tipping-points and planetary boundaries;
kooskõlastada, üksteisega jagada ja edendada uurimisalaseid jõupingutusi liidu ja liikmesriikide tasandil ning suunata neid kõrvaldama peamisi keskkonnaalastes teadmistes esinevaid lünki, sealhulgas keskkonnariskide murdepunktide ja maakera taluvuspiiride ületamise ohu;
adopting a systematic and integrated approach to risk management, particularly in relation to the evaluation and management of new and emerging policy areas and related risks as well as the adequacy and coherence of regulatory responses.
võtta vastu süstemaatiline ja terviklik lähenemisviis riskijuhtimisele, eriti seoses uute ja tekkivate poliitikavaldkondade ning nendega seotud riskide hindamise ja juhtimisega ning regulatiivsete vastumeetmete piisavuse ja sidususega.
This could help to stimulate further research on the hazards of new products, processes and technologies;
See võib aidata stimuleerida täiendavad uuringuid uute toodete, protsesside ja tehnoloogiatega seotud ohtude kohta;
simplifying, streamlining and modernising environmental and climate change data and information collection, management, sharing and re-use, including the development and implementation of a Shared Environmental Information System;
lihtsustada, ühtlustada ja ajakohastada keskkonda ja kliimamuutust käsitlevate andmete ja teabe kogumist, haldamist, jagamist ja taaskasutamist, sealhulgas ühise keskkonnateabesüsteemi (Shared Environmental Information System) arendamist ja rakendamist;
intensifying cooperation at international, Union and Member State level on the environment science-policy interface.
intensiivistada rahvusvahelisel, liidu ja liikmesriikide tasandil koostööd keskkonnateaduse ja -poliitika kokkuviimise küsimustes.
Priority objective 6:
Esmatähtis eesmärk nr 6:
To secure investment for environment and climate policy and address environmental externalities
kindlustada keskkonna- ja kliimapoliitikaga seotud investeeringud ja tegeleda keskkonnaalaste välismõjudega