natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Successive enlargements have extended high standards of environmental protection across a large part of the European continent, and the Union’s efforts have contributed to increasing international commitment to combatting climate change and biodiversity loss, and to successful global efforts to eliminate ozone-depleting substances and leaded fuels.
Liidu järjestikuste laienemistega on keskkonnakaitse kõrged standardid laienenud valdavale osale Euroopa mandrist ning liidu pingutused on aidanud suurendada rahvusvahelist kohustuste võtmist kliimamuutuse ja elurikkuse vähenemise vastu võitlemisel ning toonud edu ülemaailmsetele pingutustele kõrvaldada kasutuselt osoonikihti kahandavad ained ja pliid sisaldavad kütused.
Considerable headway has also been made in integrating environmental objectives into other Union policies and activities.
Tublisti on edenenud keskkonnaeesmärkide lõimimine teistesse liidu poliitikavaldkondadesse ja meetmetesse.
The reformed Common Agricultural Policy (CAP) has, since 2003, linked direct payments to requirements that farmers maintain land in good agricultural and environmental condition and comply with relevant environment legislation.
Reformitud ühises põllumajanduspoliitikas on põllumajandustootjatele otsetoetuste maksmine alates 2003. aastast olnud seotud nõudega säilitada maa hea põllumajandus- ja keskkonnaseisund ning järgida asjakohaseid keskkonnaalaseid õigusakte.
Fighting climate change has become an integral part of energy policy and progress is being made on integrating resource efficiency, climate change and energy efficiency concerns into other key sectors, such as transport and buildings.
Kliimamuutusega võitlemisest on saanud energiapoliitika lahutamatu osa ning on tehtud edusamme ressursitõhususe, kliimamuutuse ja energiatõhususe alaste mureküsimuste lõimimisel teistesse peamistesse sektoritesse nagu transport ja hooned.
However, many environmental trends in the Union continue to be a cause for concern, not least due to insufficient implementation of existing Union environment legislation.
Siiski on paljud keskkonnaalased suundumused liidus endiselt murettekitavad ja selle kaalukaks põhjuseks on ka liidu kehtiva keskkonnaõigustiku puudulik rakendamine.
Only 17 % of species and habitats assessed under the Habitats Directive [2] have favourable conservation status, and the degradation and loss of natural capital is jeopardising efforts to attain the Union’s biodiversity and climate change objectives.
Üksnes 17 % elupaikade direktiivi [2] alusel hinnatud liikide ja elupaikade seisund on soodne ning looduskapitali degradeerumine ja hävimine vähendab võimalusi liidu elurikkuse ja kliimamuutuse alaste eesmärkide saavutamiseks.
Such status of species and habitats as well as the degradation and loss of natural capital have high associated costs which have not yet been properly valued in our economic or social system.
Sellise liikide ja elupaikade seisundi ning looduskapitali degradeerumise ja hävimisega kaasnevad suured kulud, mille maksumust ei ole majandus- või sotsiaalsüsteemis veel õigesti hinnatud.
30 % of the Union’s territory is highly fragmented, affecting the connectivity and health of ecosystems and their ability to provide services as well as viable habitats for species.
Liidu territooriumist on 30 % väga killustunud, mis mõjutab ökosüsteemide ühenduvust ja tervist ning nende võimet pakkuda teenuseid ja tagada liikidele elujõulised elupaigad.
While progress has been made in the Union to decouple growth from GHG emissions, resource use and environmental impacts, resource use is still largely unsustainable and inefficient, and waste is not yet properly managed.
Kuigi liidus on tehtud edusamme majanduskasvu lahutamisel kasvuhoonegaaside heitest, ressursikasutusest ja keskkonnamõjust, on ressursikasutus siiski suuresti jätkusuutmatu ja ebatõhus ning ka jäätmeid ei käidelda veel nõuetekohaselt.
As a result, businesses in the Union are foregoing the significant opportunities that resource efficiency offers in terms of competitiveness, cost reductions, improved productivity and security of supply.
Selle tõttu lasevad liidu ettevõtjad käest palju võimalusi, mida ressursitõhusus konkurentsivõime, kulude vähendamise, suurema produktiivsuse ja tarnekindluse alal pakub.
Water quality and air pollution levels are still problematic in many parts of Europe, and Union citizens continue to be exposed to hazardous substances, potentially compromising their health and well-being.
Vee kvaliteet ja õhusaaste tase tekitab mitmel pool Euroopas ikka veel probleeme ja liidu elanikud puutuvad endiselt kokku ohtlike ainetega, mis võivad kahjustada nende tervist ja heaolu.
Unsustainable land use is consuming fertile soils, and soil degradation continues, resulting in impacts on global food security and the achievement of biodiversity targets.
Jätkusuutmatu maakasutus neelab alla viljakad mullad ja muldade vaesumine jätkub, mis mõjutab ülemaailmset toiduga kindlustatust ning elurikkusega seotud eesmärkide saavutamist.
Environmental and climate change in the Union is increasingly caused by developments taking place at global level, including in relation to demographics, patterns of production and trade, and rapid technological progress.
Liidu keskkonna- ja kliimamuutuse põhjuseks on üha enam ülemaailmsel tasandil toimuvad muutused, sealhulgas rahvastikumuutused, tarbimis-, tootmis- ja kauplemisharjumused ning tehnoloogia kiire areng.
Such developments may offer significant opportunities for economic growth and societal well-being, but pose challenges and uncertainties for the Union’s economy and society and are causing environmental degradation worldwide [3].
Selline areng võib pakkuda ohtrasti majanduskasvu ja sotsiaalse heaolu võimalusi, kuid tekitada probleeme ja ebakindlust liidu majanduses ja ühiskonnas ning põhjustada ülemaailmset keskkonnaseisundi halvenemist [3].
Together with current wasteful production and consumption systems in the world economy, rising global demand for goods and services and the depletion of resources are increasing the cost of essential raw materials, minerals and energy, generating more pollution and waste, increasing global GHG emissions and exacerbating land degradation, deforestation and biodiversity loss.
Kasvav ülemaailmne nõudlus kaupade ja teenuste järele ning ressursside ammendumine, millega kaasnevad maailmamajanduse praegused rohkelt jäätmeid tekitavad tootmis- ja tarbimissüsteemid, suurendavad peamiste toorainete, maavarade ja energia maksumust, tekitavad rohkem saastet ja jäätmeid, suurendavad kogu maailma kasvuhoonegaaside heidet ja soodustavad maa degradeerumist, metsade raadamist ja elurikkuse vähenemist.
Nearly two-thirds of the world’s ecosystems are in decline [4] and there is evidence that planetary boundaries for biodiversity, climate change and the nitrogen cycle have already been transgressed [5].
Ligi kaks kolmandikku maailma ökosüsteemidest on kadumas [4] ja leidub tõendeid selle kohta, et maakera elurikkuse, kliimamuutuse ja lämmastikuringluse taluvuspiirid on juba ületatud [5].
There is likely to be a global shortfall of 40 % in water by 2030 unless there is significant progress made in improving resource efficiency.
Suure tõenäosusega on 2030. aastaks puudu 40 % vett, kui ressursitõhusus märksa paremaks ei muutu.
There is also the risk that climate change will further exacerbate such problems, and will result in high costs [6].
Samuti on risk, et kliimamuutus võimendab neid probleeme veelgi, ja toob kaasa suuri kulutusi [6].
In 2011, disasters partly due to climate change resulted in global economic losses of over EUR 300 billion.
2011. aastal tekitasid osaliselt kliimamuutusest põhjustatud katastroofid ülemaailmselt majanduskahju üle 300 miljardi euro.
The Organisation for Economic Cooperation and Development (OECD) has warned that the continued degradation and erosion of natural capital risks bringing about irreversible changes that could endanger two centuries of rising living standards and entail significant costs [7].
Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsioon (OECD) on hoiatanud, et looduskapitali jätkuva degradeerumise ja erosiooniga kaasneb oht pöördumatuteks muutusteks, mis ohustavad elatustaseme tõusu kaks sajandit ja tähendavad suuri kulutusi [7].
Addressing some of those complex issues requires tapping into the full potential of existing environmental technology and ensuring the continuous development and uptake by industry of the best available techniques and emerging innovations, as well as increased use of market-based instruments.
Selliste keerukate teemade käsitlemine nõuab kogu praeguse keskkonnatehnoloogia potentsiaali täielikku ärakasutamist ja seda, et tööstussektor arendaks jätkuvalt edasi ja võtaks kasutusele parimaid võimalikke tehnikaid ja tärkavat innovatsiooni ning järjest rohkem turupõhiseid vahendeid.
Rapid advances in promising fields of science and technology are also needed.
Samuti on vajalik kiire edasiminek teaduse ja tehnoloogia paljutõotavates valdkondades.
This should be made possible by boosting research and creating conditions conducive to private research-related investments.
Seda tuleks võimaldada teadusuuringute edendamisega ja soodsate tingimuste loomisega erasektori investeeringuteks teadusuuringutesse.
At the same time, there is a need to better understand the potential risks to the environment and human health associated with new technologies, and to assess and manage such technologies better.
Samal ajal on vaja paremini mõista uute tehnoloogiatega seotud võimalikke riske keskkonnale ja inimese tervisele ning selliseid tehnoloogiaid paremini hinnata ja juhtida.
This is a precondition for public acceptance of new technologies, as well as for the Union’s capacity to identify and respond to potential risks associated with technological developments in an effective and timely manner.
See on eeltingimuseks uutele tehnoloogiatele avalikkuse heakskiidu saamiseks ning samuti liidu võimele tõhusalt ja õigel ajal tuvastada tehnoloogilise arenguga seotud võimalikke riske ning neile reageerida.
Major technological innovations should be accompanied by public dialogues and participatory processes.
Suuremate tehnoloogiliste uuendustega peaksid kaasnema arutelud avalikkusega ja kaasavad protsessid.
To live well in the future, urgent, concerted action should be taken now to improve ecological resilience and maximise the benefits environment policy can deliver for the economy and society, while respecting the planet’s ecological limits.
Selleks et tulevikus hästi elada, tuleks nüüd kiiresti ja üksmeelselt võtta meetmeid ökoloogilise vastupidavuse parandamiseks ning keskkonnapoliitikaga majanduse ja ühiskonna mõjutamisel saadava kasu suurendamiseks, võttes samas arvesse maakera ökoloogiliste võimaluste piire.
The 7th EAP reflects the Union’s commitment to transforming itself into an inclusive green economy that secures growth and development, safeguards human health and well-being, provides decent jobs, reduces inequalities and invests in, and preserves biodiversity, including the ecosystem services it provides (natural capital), for its intrinsic value and for its essential contribution to human well-being and economic prosperity.
Seitsmes keskkonnaprogramm kajastab liidu võetud kohustust muuta oma majandus kaasavaks keskkonnahoidlikuks majanduseks, kus kindlustatakse kasv ja areng, hoitakse inimeste tervist ja heaolu, pakutakse korralikke töökohti, vähendatakse ebavõrdsust, investeeritakse elurikkusse, sealhulgas sellest tingitud ökosüsteemi teenustesse (looduskapitali) ning kaitstakse seda nii selle enese väärtuse kui ka selle olulise panuse tõttu inimeste heaolusse ja majanduslikku õitsengusse.
The transformation into an inclusive green economy requires the integration of environment issues into other policies, such as energy, transport, agriculture, fisheries, trade, economy and industry, research and innovation, employment, development, foreign affairs, security, education and training, as well as social and tourism policy, so as to create a coherent, joined-up approach.
Kaasava keskkonnahoidliku majanduse suunaline muudatus nõuab keskkonnaküsimuste lõimimist teiste valdkondade poliitikasse – energeetikasse, transporti, põllumajandusse, kalandusse, kaubandusse, majandusse ja tööstusse, teadusuuringutesse ja innovatsiooni, tööhõivesse, arengusse, välissuhetesse, julgeolekusse, haridusse ja koolitusse, samuti sotsiaal- ja turismipoliitikasse, et luua sidus ja ühine lähenemisviis.
Action within the Union should also be complemented by enhanced global action and cooperation with neighbouring countries to tackle common challenges.
Liidus toimuvat tegevust peaks täiendama suurem ülemaailmne tegevus ja naaberriikidevaheline koostöö, et ühiste probleemidega toime tulla.
The Union has set this transformation in motion with long-term, integrated strategies to halt biodiversity loss [8], improve resource efficiency [9] and expedite the transition towards a safe and sustainable low-carbon economy [10].
Liit on kõnealuse muudatuse käima lükanud pikaajaliste lõimitud strateegiatega elurikkuse vähenemise peatamiseks, [8] ressursitõhususe parandamiseks [9] ning ohutule ja jätkusuutlikule vähese CO2-heitega majandusele ülemineku kiirendamiseks [10].
The Commission has further integrated environmental concerns and objectives in recent initiatives taken in other key policy areas, including energy [11] and transport [12], and sought to enhance the delivery of environmental benefits through reforms of Union policies for agriculture and rural development, fisheries and cohesion, building on achievements to date.
Komisjon on veelgi lõiminud keskkonnaküsimusi ja -eesmärke viimasel ajal esitatud algatustesse muudes peamistes poliitikavaldkondades, nagu energeetika [11] ja transport, [12] ning püüdnud suurendada saadavat keskkonnakasu liidu põllumajanduse ja maaelu arengu, kalanduse ning ühtekuuluvuspoliitika reformidega, mis rajanevad praeguseks saavutatud edul.
In this regard, cross-compliance is particularly important in contributing to the sustainability of agriculture, by promoting the protection of vulnerable ecosystems, such as water bodies, soil and habitats for species.
Sellega seoses on eriti tähtis nõuetele vastavus, mis aitab kaasa põllumajanduse jätkusuutlikkusele, edendades haavatavate ökosüsteemide, nt veekogude, mulla ja liikide elupaikade kaitset.
The Union has signed up to a large number of legally binding commitments under multilateral environmental agreements as well as to politically binding environmental commitments, including those agreed at the United Nations Conference on Sustainable Development (‘Rio + 20’) [13].
Liit on mitmepoolsete keskkonnalepingute raames alla kirjutanud paljudele õiguslikult siduvatele kohustustele ja poliitiliselt siduvatele keskkonnakohustustele, sealhulgas ÜRO säästva arengu konverentsil (Rio+20) kokku lepitud kohustustele [13].
The Rio + 20 outcome document recognises that the inclusive and green economy is an important tool for achieving sustainable development and poverty eradication.
Rio+20 lõppdokumendis tunnistatakse kaasavat ja keskkonnahoidlikku majandust kui olulist säästva arengu saavutamise ja vaesuse kaotamise vahendit.
The document sets out a framework for action covering all three dimensions of sustainable development (environment, social and economic), many of which are reflected in the priority objectives of the 7th EAP.
Nimetatud dokumendis sätestatakse raamistik meetmeteks, mis käsitlevad kõiki kolme säästva arengu mõõdet (keskkonna-, sotsiaal- ja majandusmõõde) ja millest paljud kajastuvad seitsmenda keskkonnaprogrammi esmatähtsates eesmärkides.
At Rio + 20, it was also agreed to develop sustainable development goals that are coherent with, and integrated into, the post-2015 UN development agenda, in order to strengthen the institutional framework and develop a financing strategy for sustainable development.
Rio+20 konverentsil lepiti ka kokku, et tuleb töötada välja säästva arengu eesmärgid, mis vastavad ÜRO 2015. aasta järgsele arengukavale ja on sellesse lõimitud, et tugevdada institutsioonilist raamistikku ning arendada välja säästva arengu rahastamise strateegia.
Rio + 20 also adopted a global 10-year Framework of Programmes on sustainable consumption and production.
Samuti võeti RIO+20 konverentsil vastu säästva tarbimise ja tootmise raamprogrammide ülemaailmne kümneaastane raamistik.
The Union and its Member States should now ensure that those commitments are implemented within the Union, and should promote their implementation globally.
Liit ja selle liikmesriigid peaksid nüüd tagama, et neid kohustusi liidus täidetakse, ja nende täitmist ülemaailmselt soodustama.
In many cases, action to achieve the priority objectives will be required primarily at national, regional or local level, in line with the principle of subsidiarity.
Paljudel juhtudel on esmatähtsate eesmärkide saavutamiseks vaja tegutseda peamiselt riigi, piirkonna või kohalikul tasandil, vastavalt lähimuse põhimõttele.
In other cases, additional measures at Union and international level will be needed.
Teistel juhtudel on vaja täiendavaid liidu ja rahvusvahelise tasandi meetmeid.
The public should also play an active role and should be properly informed about environment policy.
Ka avalikkus peaks olema aktiivne ja keskkonnapoliitikast nõuetekohaselt teavitatud.
Since environment policy is a sphere of shared competence in the Union, one of the purposes of the 7th EAP is to create common ownership of shared goals and objectives and ensure a level playing field for businesses and public authorities.
Kuna keskkonnapoliitika kuulub liidu ja liikmesriikide jagatud pädevusse, on üks seitsmenda keskkonnaprogrammi eesmärkidest tekitada jagatud sihtide ja eesmärkide eest ühine vastutus ning tagada ettevõtjatele ja avaliku sektori asutustele võrdsed võimalused.
Clear goals and objectives also provide policy makers and other stakeholders, including regions and cities, businesses and social partners, and individual citizens, with a sense of direction and a predictable framework for action.
Selged sihid ja eesmärgid annavad poliitikakujundajatele ja teistele sidusrühmadele, sealhulgas piirkondadele ja linnadele, ettevõtjatele ja sotsiaalpartneritele ning üksikisikutele, edasiliikumiseks orientiirid ja prognoositava tegevusraamistiku.
The integrated and coherent development of environment and climate policy can help to ensure that the Union’s economy and society are well-prepared to face the abovementioned challenges.
Keskkonna- ja kliimapoliitika lõimiv ja sidus arendamine aitavad tagada, et liidu majanduse ja ühiskonna valmisolek ülalnimetatud probleemide lahendamiseks on hea.
Such action will require focusing on three thematic objectives:
Selline tegevus eeldab keskendumist kolmele valdkondlikule eesmärgile:
protecting, conserving and enhancing the Union’s natural capital;
liidu looduskapitali kaitsmine, säilitamine ja suurendamine;
turning the Union into a resource-efficient, green and competitive low-carbon economy;
liidu majanduse ressursitõhusaks, keskkonnahoidlikuks ja konkurentsivõimeliseks vähese CO2-heitega majanduseks muutmine;
safeguarding the Union’s citizens from environment-related pressures and risks to health and well-being.
liidu kodanike kaitsmine keskkonnaga seotud surve ning nende tervisele ja heaolule avalduvate riskide eest.
Those three thematic objectives are inter-related and should be pursued in parallel.
Kõnealused kolm valdkondlikku eesmärki on omavahel seotud ja nende täitmist tuleks püüelda samaaegselt.
Action taken under one objective will often help to contribute to the achievement of the other objectives.
Ühe eesmärgi täitmiseks võetavad meetmed aitavad sageli kaasa ka teiste eesmärkide saavutamisele.
For example, improving resource efficiency will ease the pressure on natural capital, while enhancing the resilience of the Union’s natural capital base will deliver benefits for human health and well-being.
Näiteks vähendab ressursitõhususe parandamine survet looduskapitalile, samal ajal kui liidu looduskapitali vastupidavuse suurendamine parandab inimeste tervist ja heaolu.
Action to mitigate and adapt to climate change will increase the resilience of the Union’s economy and society, while stimulating innovation and protecting the Union’s natural resources.
Kliimamuutuse leevendamise ja sellega kohanemise meetmed suurendavad liidu majanduse ja ühiskonna vastupidavust, ergutades samal ajal innovatsiooni ja kaitstes liidu loodusvarasid.
THEMATIC PRIORITIES
VALDKONDLIKUD PRIORITEEDID
Priority objective 1:
Esmatähtis eesmärk nr 1:
To protect, conserve and enhance the Union’s natural capital
kaitsta, säilitada ja suurendada liidu looduskapitali
The Union’s economic prosperity and well-being is underpinned by its natural capital, i.e. its biodiversity, including ecosystems that provide essential goods and services, from fertile soil and multi-functional forests to productive land and seas, from good quality fresh water and clean air to pollination and climate regulation and protection against natural disasters.
Liidu majandusliku õitsengu ja heaolu aluseks on looduskapital, st selle elurikkus, sealhulgas ökosüsteemid, mis tagavad eluks vajalikud kaubad ja teenuseid alates viljakast mullast ja multifunktsionaalsetest metsadest tootmismaa ja mereni, alates hea kvaliteediga mageveest ja puhtast õhust tolmeldamiseni ja kliima reguleerimiseni ning looduskatastroofide eest kaitsmiseni.
A substantial body of Union legislation seeks to protect, conserve and enhance natural capital, including the Water Framework Directive [14], the Marine Strategy Framework Directive [15], the Urban Wastewater Directive [16], the Nitrates Directive [17], the Floods Directive [18], the Priority Substances Directive [19], the Air Quality Directive and related directives [20] and the Habitats and Birds Directives [21].
Märkimisväärne osa liidu õigusaktidest on suunatud looduskapitali kaitsmisele, säilitamisele ja suurendamisele, sealhulgas vee raamdirektiiv, [14] merestrateegia raamdirektiiv, [15] asulareovee direktiiv, [16] nitraadidirektiiv, [17] üleujutuste direktiiv, [18] prioriteetsete ainete direktiiv, [19] õhukvaliteedi direktiiv ja sellega seotud direktiivid [20] ning elupaikade direktiiv ja linnudirektiiv [21].
Legislation to tackle climate change, chemicals, industrial emissions and waste also contributes to easing the pressures on soil and biodiversity, including ecosystems, species and habitats as well as reducing nutrient releases.
Kliimamuutust, kemikaale, tööstusheidet ja jäätmeid käsitlevad õigusaktid aitavad ka vähendada survet muldadele ja elurikkusele, kaasa arvatud ökosüsteemidele, liikidele ja elupaikadele, samuti vähendada toitainete keskkonda vabanemist.
However, recent assessments show that biodiversity in the Union is still being lost and that most ecosystems are seriously degraded [22] as a result of various pressures.
Siiski näitavad hiljutised hinnangud, et elurikkus liidus väheneb jätkuvalt ja enamik ökosüsteeme on eri survete tõttu tõsiselt kahjustatud [22].
For example, invasive alien species pose greater risks to plant, animal and human health, the environment and the economy than previously estimated.
Näiteks sissetungivad võõrliigid kujutavad endast taimede, loomade ja inimeste tervisele, keskkonnale ja majandusele suuremaid riske, kui varem arvati.
The EU Biodiversity Strategy to 2020 sets out targets and actions needed to reverse those negative trends, to halt the loss of biodiversity and the degradation of ecosystem services by 2020 and restore them as far as feasible [23].
ELi bioloogilise mitmekesisuse strateegias aastani 2020 on sätestatud sihid ja meetmed, mida on vaja võtta negatiivsete suundumuste tagasipööramiseks, elurikkuse vähenemise ja ökosüsteemiteenuste halvenemise peatamiseks kuni aastani 2020 ja nende taastamiseks nii palju, kui see on võimalik [23].