natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A rural development policy should be established to accompany and complement direct payments and market measures of the CAP and thereby to contribute to that policy's objectives as laid down in the Treaty on the Functioning of the European Union ("TFEU").
Tuleks luua maaelu arengu poliitika, mis kuuluks ÜPP otsemaksete ja turumeetmete juurde ja täiendaks neid ning aitaks sel viisil kaasa selle poliitika suhtes Euroopa Liidu toimimise lepingus (ELi toimimise leping) sätestatud eesmärkide saavutamisele.
Such rural development policy should also integrate the major policy objectives set out in the Communication from the Commission of 3 March 2010 entitled "Europe 2020 - A strategy for smart, sustainable and inclusive growth" ("the Europe 2020 Strategy") and should be coherent with the general objectives for the economic and social cohesion policy, as set out in the TFEU.
Samuti peaks selline maaelu arengu poliitika integreerima peamised poliitikaeesmärgid, mis on kindlaks määratud komisjoni 3. märtsi 2010. aasta teatises „Euroopa 2020. aastal – aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia” („strateegia „Euroopa 2020” ”), ning see peaks ühilduma ELi toimimise lepingus sätestatud majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse poliitika üldiste eesmärkidega.
Since the objective of this Regulation, namely rural development, cannot be sufficiently achieved by the Member States, given the links between rural development and the other instruments of the CAP, the extent of the disparities that exist between the various rural areas and the limits on the financial resources of the Member States in an enlarged Union but can rather, by reason of the multi-annual guarantee of Union finance and by concentrating on its priorities, be better achieved at Union level. the Union may adopt measures, in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 of the Treaty on European Union ("TEU").
Kuna käesoleva määruse eesmärki, nimelt arendada maaelu, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, arvestades seoseid maaelu arengu ja muude ÜPP vahendite vahel, erinevate maapiirkondade vaheliste erinevuste ulatust ning liikmesriikide rahaliste vahendite piire laienenud liidus, küll aga on seda liidu finantseerimise mitmeaastase garantii tõttu ja prioriteetidele keskendumise kaudu parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu (ELi leping) artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega.
To ensure the sustainable development of rural areas, it is necessary to focus on a limited number of core priorities relating to knowledge transfer and innovation in agriculture, forestry and rural areas, to farm viability, to the competitiveness of all types of agriculture in all regions and promoting innovative farm technologies and the sustainable management of forests, to the organisation of the food chain, including the processing and marketing of agricultural products, to animal welfare, to risk management in agriculture, restoring, preserving and enhancing ecosystems that are related to agriculture and forestry, to the promotion of resource efficiency and the shift towards a low carbon economy in the agricultural, food and forestry sectors, and to promoting social inclusion, poverty reduction in and the economic development of rural areas.
Maapiirkondade jätkusuutliku arengu tagamiseks on vaja keskenduda piiratud arvule põhieesmärkidele, mis on seotud teadmussiirde ja innovatsiooniga põllumajanduses, metsanduses ja maapiirkondades, põllumajandusettevõtete elujõulisusega, kõigi põllumajandusvormide konkurentsivõimega kõigis piirkondades ning uuenduslike põllumajandustehnoloogiate ja metsade säästva majandamise edendamisega, toiduahela korraldamise, sealhulgas põllumajandustoodete töötlemise ja turustamisega, loomade heaoluga, riskijuhtimisega põllumajanduses, põllumajanduse ja metsandusega seotud ökosüsteemide taastamise, säilitamise ja parandamisega, ressursitõhususe edendamisega, põllumajanduses, toiduainetööstuses ja metsandussektoris vähese CO2-heitega majandusele üleminekuga ning maapiirkondades sotsiaalse kaasamise edendamise, vaesuse vähendamise ja majanduse arenguga.
In doing so, account should be taken of the diversity of the situations that affect rural areas with different characteristics or different categories of potential beneficiaries and of the cross-cutting objectives of innovation, environment and climate change mitigation and adaptation.
Seda tehes tuleks võtta arvesse erinevaid olukordi, mis on tingitud maapiirkondade võimalike toetusesaajate eri tunnustest ja kategooriatest, ning innovatsiooni, keskkonna- ja kliimamuutuste leevendamist ning nende muutustega kohanemist käsitlevaid valdkondadevahelisi eesmärke.
Mitigation action should relate both to limiting emissions in agriculture and forestry from key activities such as livestock production, fertilizer use and to preserving carbon sinks and enhancing carbon sequestration with regard to land use, land use change and the forestry sector.
Kliimamuutuste leevendamise meetmed peaksid olema seotud nii selliste põhitegevustega nagu loomakasvatusest ja väetiste kasutamisest tingitud heitkoguste piiramine kui ka CO2 sidujate säilitamise ning CO2 sidumise edendamisega maakasutuses, maakasutuse muutumisel ja metsandussektoris.
The Union priority for rural development relating to knowledge transfer and innovation in agriculture, forestry and rural areas should apply horizontally in relation to the other Union priorities for rural development.
Põllumajanduses ja metsanduses ning maapiirkondades tuleks teadmussiirde ja innovatsiooniga seotud liidu prioriteete kohaldada horisontaalselt seoses maaelu arengut käsitlevate muude liidu prioriteetidega.
The Union's priorities for rural development should be pursued in the framework of sustainable development and the Union's promotion of the aim of protecting and improving the environment, as set out in Article 11 TFEU, taking into account the polluter pays principle.
Maaelu arengut käsitlevaid liidu prioriteete tuleks järgida säästva arengu raames ning seejuures peaks liit edendama keskkonnakaitse ja keskkonna kvaliteedi parandamise eesmärke, mis on sätestatud ELi toimimise lepingu artiklis 11, võttes arvesse „saastaja maksab” põhimõtet.
The Member States should, provide information on the support for climate change objectives in line with the ambition to devote at least 20 % of the Union budget to this end using a methodology adopted by the Commission.
Liikmesriigid peaksid andma teavet kliimamuutuse eesmärgi saavutamiseks antavate toetuste kohta, lähtudes ambitsioonikast eesmärgist pühendada selleks vähemalt 20 % liidu eelarvest, kasutades komisjoni poolt vastu võetud metoodikat.
The activities of the European Agricultural Fund for Rural Development ("the EAFRD") and the operations to which it contributes should be consistent and compatible with support from other instruments of the CAP.
Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) tegevused ja toetatavad tegevused peaksid olema järjepidevad ja ühitatavad toetusega ÜPP muudest rahastamisvahenditest.
In order to ensure the immediate start and efficient implementation of rural development programmes, support from the EAFRD should be based on the existence of administrative framework conditions that are sound.
Maaelu arengu programmide viivitamatu käivitamise ja tõhusa rakendamise tagamiseks peaks EAFRD toetus põhinema usaldusväärsete haldusraamistiku tingimuste olemasolul.
Member States should therefore assess the applicability and fulfilment of certain ex ante conditionalities.
Liikmesriigid peaksid seepärast hindama teatavate eeltingimuste kohaldatavust ja täitmist.
Each Member State should prepare either a national rural development programme for its entire territory or a set of regional programmes or both a national programme and a set of regional programmes.
Iga liikmesriik peaks koostama kas riikliku maaelu arengu programmi kogu oma territooriumi kohta või piirkondlike programmide kogumi või nii riikliku programmi kui ka piirkondlike programmide kogumi.
Each programme should identify a strategy for meeting targets in relation to the Union priorities for rural development and a selection of measures.
Igas programmis tuleks kindlaks määrata strateegia maaelu arengut käsitlevate liidu prioriteetidega seotud eesmärkide saavutamiseks ning meetmete valimiseks.
Programming should comply with Union priorities for rural development, whilst at the same time adapting to national contexts and complementing the other Union policies, in particular the agricultural market policy, the cohesion policy and the common fisheries policy.
Programmitöö peaks vastama maaelu arengut käsitlevatele liidu prioriteetidele ning samal ajal olema kohandatud riiklikele vajadustele ja täiendama liidu muid poliitikavaldkondi, eelkõige põllumajandusturgude poliitikat, ühtekuuluvuspoliitikat ja ühist kalanduspoliitikat.
Member States which opt for preparing a set of regional programmes should also be able to prepare a national framework, without a separate budgetary allocation, in order to facilitate co-ordination among the regions in addressing nation-wide challenges.
Piirkondlike programmide kogumi koostamise kasuks otsustanud liikmesriikidel peaks olema võimalik koostada ka ilma eraldi eelarveeraldiseta riiklik raamistik, et hõlbustada piirkondadevahelist koordineerimist kogu riiki puudutavate probleemidega tegelemisel.
Member States should be able to include in their rural development programmes thematic sub-programmes to address specific needs in areas of particular importance to them.
Liikmesriikidel peaks olema võimalik lülitada oma maaelu arengu programmidesse valdkondlikud allprogrammid, et tegeleda nende jaoks oluliste valdkondade erivajadustega.
Thematic sub-programmes should concern, among others, young farmers, small farms, mountain areas, the creation of short supply chains, women in rural areas and climate change mitigation and adaptation and biodiversity.
Valdkondlikud allprogrammid peaksid muu hulgas hõlmama noori põllumajandustootjaid, väikeseid põllumajandusettevõtteid, mägipiirkondi, lühikeste tarneahelate loomist, maapiirkondade naisi, kliimamuutuste leevendamist ja nende muutustega kohanemist ning elurikkust.
Thematic sub-programmes should also be used to provide for the possibility to contribute to the restructuring of agricultural sectors which have a strong impact on the development of rural areas.
Valdkondlikke allprogramme tuleks kasutada ka selleks, et luua võimalus aidata kaasa selliste põllumajandussektorite ümberkorraldamisele, mis mõjutavad oluliselt maapiirkondade arengut.
As a means of increasing the efficient intervention of certain thematic sub-programmes Member States should be allowed to provide for higher support rates for certain operations covered by those thematic sub-programmes.
Teatavate valdkondlike allprogrammide tulemuslikkuse suurendamiseks peaks liikmesriikidel olema lubatud kehtestada teatavatele kõnealuste valdkondlike allprogrammidega hõlmatud tegevustele kõrgemad toetusmäärad.
Rural development programmes should identify the needs of the area covered and describe a coherent strategy to meet them in the light of the Union priorities for rural development.
Maaelu arengu programmides tuleks määratleda asjaomase piirkonna vajadused ning kirjeldada nende vajaduste rahuldamise sidusat strateegiat, võttes arvesse maaelu arengut käsitlevaid liidu prioriteete.
That strategy should be based on the setting of targets.
Kõnealune strateegia peaks põhinema eesmärkide seadmisel.
The links between the needs identified, the targets set and the choice of measures selected to meet them should be established.
Tuleks luua seosed väljaselgitatud vajaduste, seatud eesmärkide ja nende saavutamiseks valitud meetmete vahel.
Rural development programmes should also contain all the information required to assess their conformity with the requirements of this Regulation.
Maaelu arengu programmid peaksid sisaldama ka kogu vajalikku teavet, et hinnata nende vastavust käesoleva määruse nõuetele.
Targets are to be established in rural development programmes against a common set of target indicators for all Member States and where necessary, against programme specific indicators.
Maaelu arengu programmide eesmärgid tuleks seada kõigi liikmesriikide jaoks ühist eesmärkindikaatorite kogumit ja vajaduse korral programmispetsiifilisi indikaatoreid arvesse võttes.
In order to facilitate this exercise the areas covered by these indicators should be defined, in line with the Union priorities for rural development.
Selle ülesande hõlbustamiseks tuleks kõnealuste indikaatoritega hõlmatud valdkonnad kindlaks määrata vastavalt maaelu arengut käsitlevatele liidu prioriteetidele.
Given the horizontal application of the Union priority for rural development relating to knowledge transfer in agriculture and forestry, interventions under this priority are to be considered as instrumental to the target indicators defined for the remaining Union priorities.
Võttes arvesse põllumajanduses ja metsanduses teadmussiirdega seotud maaelu arengut käsitleva liidu prioriteedi horisontaalset kohaldamist, käsitatakse kõnealuse prioriteedi kohaseid sekkumisi vajalike vahenditena liidu ülejäänud prioriteetide jaoks kindlaksmääratud eesmärkindikaatorite suhtes.
It is necessary to establish certain rules for programming and revising rural development programmes.
Tuleb kehtestada teatavad eeskirjad, milles käsitletakse programmitööd ja maaelu arengu programmide läbivaatamist.
A simplified procedure should be provided for revisions that do not affect the strategy of the programmes or the respective Union financial contributions.
Läbivaatamiseks, mis ei mõjuta programmide strateegiat või liidu vastavat rahalist osalust, tuleks ette näha lihtsustatud menetlus.
The evolution and specialisation of agriculture and forestry and the particular challenges faced by micro and small and medium-sized enterprises ("SMEs") in rural areas require an appropriate level of technical and economic training as well as an increased capacity to access and exchange knowledge and information including through the diffusion of best agricultural and forestry production practices.
Põllumajanduse ja metsanduse areng ja spetsialiseerumine ning maapiirkondade mikro-, väikese ja keskmise suurusega ettevõtjate (VKEd) ees seisvate konkreetsete väljakutsetega toimetulek nõuab sobival tasemel tehnilist ja majanduslikku koolitust ning paremat suutlikkust teadmistele ja teabele juurdepääsuks ning nende vahetamiseks, sealhulgas parimate põllumajanduslike ja metsanduslike tootmistavade levitamise teel.
Knowledge transfer and information actions should not only take the form of traditional training courses but should also be adapted to the needs of rural actors.
Teadmussiirde ja teavituse puhul tuleks lisaks tavapärasele koolituskursuste läbiviimisele võtta arvesse ka maapiirkondade osalejate vajadusi.
Workshops, coaching, demonstration activities, information actions and also short-term farm and forest-exchange schemes and visits should therefore also be supported.
Seepärast tuleks toetada selliseid tegevusi nagu õpikojad, juhendamine, esitlus- ja teavitustegevus ning ka põllu- ja metsamajandusettevõtete lühiajalised vahetuskavad ja külastused.
The knowledge and information acquired should enable farmers, forest holders, persons engaged in the food sector and rural SMEs to, in particular, enhance their competitiveness and resource efficiency and improve their environmental performance while at the same time contributing to the sustainability of the rural economy.
Omandatud teadmised ja teave peaks eelkõige suurendama põllumajandustootjate ja metsamaa valdajate, toiduainetesektoris töötavate isikute ja maapiirkondade VKEde konkurentsivõimet ja ressursitõhusust ning parandama nende keskkonnaalase tegevuse tulemuslikkust, panustades samal ajal maapiirkondade majanduse jätkusuutlikkusse.
When providing support to SMEs, Member States have the possibility to give priority to SMEs linked to the agriculture and forestry sectors.
VKEde toetamisel on liikmesriikidel võimalik eelistada põllumajanduse ja metsandusega seotud VKEsid.
In order to ensure that knowledge transfer and information actions are effective in delivering these results it should be required that the providers of knowledge transfer services have all the appropriate capabilities.
Teadmussiirde ja teavituse tulemuste tõhususe tagamiseks tuleks nõuda, et teadmussiirde teenuse osutajatel on kogu asjakohane suutlikkus.
Farm advisory services help farmers, young farmers, forest holders, other land managers and SMEs in rural areas to improve the sustainable management and overall performance of their holding or business.
Põllumajandusettevõtete nõustamisteenustega aidatakse põllumajandustootjaid, noori põllumajandustootjaid, metsamaa valdajaid, muid maa valdajaid ja maapiirkondade VKEsid jätkusuutliku majandamise ja nende põllumajanduslike majapidamiste või ettevõtete üldise tulemuslikkuse tõhustamisel.
Therefore both the setting up of such services and the use of advice by farmers, young farmers, forest holders, other land managers and SMEs should be encouraged.
Seepärast tuleks soodustada selliste teenuste loomist ja nende kasutamist põllumajandustootjate, noorte põllumajandustootjate, metsamaa valdajate, muude maavaldajate ja VKEde poolt.
In order to enhance the quality and effectiveness of the advice offered, provision should be made for the minimum qualifications and regular training of advisors.
Pakutava nõustamise kvaliteedi ja tõhususe parandamiseks tuleks sätestada nõustajate kvalifikatsiooni miinimumnõuded ja regulaarne koolitus.
As provided for in Regulation (EU) No 1306/2013 of the European Parliament and of the Council [2] farm advisory services should help farmers to assess the performance of their agricultural holding and to identify the necessary improvements as regards the statutory management requirements, good agricultural and environmental conditions, agricultural practices beneficial to the climate and the environment set out in Regulation (EU) No 1307/2013 of the European Parliament and of the Council [3] and measures at farm level provided for in the rural development programmes aiming at farm modernisation, competitiveness building, sectoral integration, innovation, market orientation as well as the promotion of entrepreneurship.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1306/2013 [2] sätestatud põllumajandusettevõtete nõustamisteenustega tuleks aidata põllumajandustootjatel hinnata nende põllumajanduslike majapidamiste tulemuslikkust ja määrata kindlaks vajalikud parandused seoses kohustuslike majandamisnõuete, heade põllumajandus- ja keskkonnatingimuste ning kliimat ja keskkonda säästvate põllumajandustavadega, nagu on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1307/2013 [3], ning seoses põllumajandusettevõtetele maaelu arenguprogrammides ette nähtud meetmetega, mille eesmärk on põllumajandusettevõtete ajakohastamine, konkurentsivõime suurendamine, sektoripõhine integratsioon, innovatsioon, turule orienteeritus ning ettevõtluse edendamine.
Farm advisory services should also help farmers to identify the necessary improvements as regards requirements laid down for the implementation of Article 11(3) of Directive 2000/60/EC of the European Parliament and of the Council [4] ("the Water Framework Directive"), as well as requirements for the implementation of Article 55 of Regulation (EC) No 1107/2009 of the European Parliament and of the Council [5] and Article 14 of Directive 2009/128/EC of the European Parliament and of the Council [6], in particular in relation to the compliance with the general principles of integrated pest management.
Põllumajandusettevõtete nõustamisteenused peaksid aitama põllumajandustootjatel välja selgitada ka vajalikud parandused seoses Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2000/60/EÜ [4] („veepoliitika raamdirektiiv”) artikli 11 lõike 3 rakendamiseks sätestatud nõuetega ning samuti nõuetega Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse nr 1107/2009 [5] artikli 55 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/128/EÜ [6] artikli 14 rakendamiseks, eelkõige seoses integreeritud taimekaitse üldpõhimõtete järgimisega.
Where relevant, advice should also cover occupational or safety standards linked to the farm as well as specific advice for farmers setting up for the first time.
Vajaduse korral peaks nõustamine hõlmama ka põllumajandusettevõttega seotud töötervishoiu ja tööohutusnõudeid ning konkreetseid nõuandeid esmakordselt tegevust alustavatele põllumajandustootjatele.
It should also be possible for advice to cover the setting up by young farmers, the sustainable development of the economic activities of the holding and local processing and marketing issues, linked to the economic, agricultural and environmental performance of the holding or enterprise.
Samuti peaks olema võimalik nõustamisega hõlmata noorte põllumajandustootjate tegevuse alustamist, põllumajandusliku majapidamise majandustegevuse jätkusuutlikku arengut ning kohaliku tasandi töötlemise ja turustamise küsimusi, mis on seotud põllumajandusliku majapidamise või ettevõtte majandus-, põllumajandus- ja keskkonnaalase tegevuse tulemuslikkusega.
Specific advice may also be provided on climate change mitigation and adaptation, biodiversity, the protection of water, the development of short supply chains, organic farming and health aspects of animal husbandry.
Konkreetset nõuannet võib anda ka kliimamuutuste leevendamise ja nendega kohanemise, elurikkuse, veekaitse, lühikeste tarneahelate väljatöötamise, mahepõllumajanduse ja loomakasvatuse terviseaspektide kohta.
Farm management and farm relief services should help farmers improve and facilitate management of their holding.(14) Union or national quality schemes, including farm certification schemes for agricultural products and food, provide consumers with assurances on the quality and characteristics of the product or the production process used as a result of the participation of farmers in such schemes, achieve added value for the products concerned and enhance their market opportunities.
Põllumajandusettevõtte juhtimis- ja asendusteenused peaks aitama põllumajandusettevõtjatel tõhustada ja lihtsustada nende põllumajandusliku majapidamise juhtimist.(14) Põllumajandustooteid ja toiduaineid käsitlevate liidu või siseriiklike kvaliteedikavadega, sealhulgas põllumajandusettevõtete sertifitseerimise süsteemidega, antakse tarbijatele tagatis, et toote kvaliteet ja omadused või kasutatud tootmisprotsess on kvaliteetne tänu põllumajandustootjate sellistes kavades osalemisele, et saavutada asjaomaste toodete lisandväärtus ja suurendada nende turustamisvõimalusi.
Farmers and groups of farmers should therefore be encouraged to participate in those schemes.
Seepärast tuleks põllumajandustootjaid ja põllumajandustootjate rühmi innustada kõnealustes kavades osalema.
In order to ensure the effective use of EAFRD resources, support should be limited to active farmers within the meaning of Article 9 of Regulation (EU) No 1307/2013.
EAFRD vahendite tõhusa kasutamise tagamiseks tuleks toetuste andmisel piirduda aktiivsete põllumajandustootjatega määruse (EL) nr 1307/2013 artiklis 9 tähenduses.
As it is at the moment of entering into such schemes and in the early years of participation that additional costs and obligations imposed on farmers as a result of their participation are not fully remunerated by the market, support should be provided for new participation and should cover a period of no more than five years.
Kuna selliste kavadega liitumisel ja osalemise esimestel aastatel ei saa põllumajandustootja sellisest osalemisest tingitud lisakulusid ja -kohustusi turumehhanismi poolt täielikult hüvitatud, tuleks toetust anda uutele osalejatele ning see peaks hõlmama kuni viie aastast ajavahemikku.
Given the special characteristics of cotton as a farm product, quality schemes for cotton should also be covered.
Puuvilla kui põllumajandustoote eriomadusi arvestades peaksid hõlmatud olema ka puuvilla kvaliteedikavad.