natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In another official US EPA method (7) based on Gledhill’s method (8), the shaken reaction vessel is closed to the atmosphere and CO2 produced is collected in an internal alkaline trap directly from the gaseous phase, as in classical Warburg/Barcroft respirometer flasks.
Teises Ameerika Ühendriikide keskkonnakaitseameti meetodis (7), mis põhineb Gledhilli meetodil (8), on raputatav reaktsiooninõu keskkonnast isoleeritud ja tekkiv CO2 kogutakse otse gaasifaasist sisemisse leelispüüdurisse nagu klassikalistes Warburgi-Barcrofti respiromeetri kolbides.
However, inorganic carbon (IC) has been shown to accumulate in the medium during the application of the standard, modified Sturm test to a number of chemicals (9).
Mitme kemikaali puhul on näidatud, et standardse muudetud Sturmi katse kasutamisel koguneb anorgaaniline süsinik kasvukeskkonda (9).
A concentration of IC as high as 8 mg/l was found during the degradation of 20 mg C/l of aniline.
Aniliini (kontsentratsioon 20 mg C/l) lagundamisel leiti anorgaanilise süsiniku kontsentratsioon olevat lausa 8 mg/l.
Thus, the collection of CO2 in the alkaline traps did not give a true reflection of the amount of CO2 produced microbiologically at intermediate times during the degradation.
Seega ei väljenda leelispüüdurisse kogutud CO2 lagunemise ajal mikrobioloogiliselt tekkinud CO2 tegelikku kogust.
As a result, the specification that > 60 % theoretical maximum CO2 production (ThCO2) must be collected within a “10-d window” (the 10 days immediately following the attainment of 10 % biodegradation) for a test chemical to be classified as readily biodegraded will not be met for some chemicals which would be so classified using dissolved organic carbon (DOC) removal.
Järelikult ei ole uuritava kemikaali kiiresti biolagunevaks klassifitseerimise tingimus, et > 60 % maksimaalsest teoreetiliselt tekkida võivast CO2 kogusest tuleb koguda kümnepäevase ajavahemiku vältel (10 % biolagunemise saavutamisele vahetult järgnevad kümme päeva), täidetud mõne kemikaali puhul, mis lahustunud orgaanilise süsiniku kõrvaldamise alusel klassifitseeritaks kiiresti biolagunevaks.
When the percentage degradation is a lower value than expected, IC is possibly accumulated in the test solution.
Kui lagunemise protsent on eeldatavast väiksem, võib anorgaaniline süsinik olla kogunenud katselahusesse.
Then, the degradability may be assessed with the other ready biodegradability tests.
Sel juhul võib lagunemist hinnata muude kiire biolagundatavuse katsete abil.
Other drawbacks of the Sturm methodology (cumbersome, time-consuming, more prone to experimental error and not applicable to volatile chemicals) had earlier prompted a search for a sealed vessel technique, other than Gledhill’s, rather than gas flow-through (10)(11).
Muud Sturmi meetodi puudused (keerukas, aeganõudev, suurem katsevea tekke tõenäosus, mitte kasutatav lenduva kemikaali puhul) sundisid varem otsima gaasi läbijuhtimise asemele Gledhilli meetodile alternatiivset suletud nõu meetodit (10, 11).
Boatman et al (12) reviewed the earlier methods and adopted an enclosed headspace system in which the CO2 was released into the headspace at the end of incubation by acidifying the medium.
Boatman et al. (12) vaatasid varasemad meetodid läbi ja võtsid kasutusele suletud vabaruumi süsteemi, milles CO2 lasti inkubatsiooni lõpus kasvukeskkonna hapestamise teel vabaruumi.
was measured by gas chromatography (GC)/IC analysis in automatically taken samples of the headspace but dissolved inorganic carbon (DIC) in the liquid phase was not taken into account.
mõõdeti gaaskromatograafia / anorgaanilise süsiniku analüüsi abil vabaruumist automaatselt võetud proovides, aga vedelfaasis lahustunud anorgaanilist süsinikku ei võetud arvesse.
Also, the vessels used were very small (20 ml) containing only 10 ml of medium, which caused problems e.g. when adding the necessarily very small amounts of insoluble test chemicals, and/or there may be insufficient or no microorganisms present in the inoculated medium that are competent to degrade the test chemicals.
Kasutatud nõud olid väga väiksed (20 ml) ja sisaldasid ainult 10 ml kasvukeskkonda, mis tekitas raskusi; näiteks oli raske lisada lahustumatu uuritava kemikaali vajalikku väga väikest kogust ja/või inokuleeritud kasvukeskkonnas ei pruukinud olla piisavalt või üldse mikroorganisme, kes suudavad uuritavat kemikaali lagundada.
These difficulties have been overcome by the independent studies of Struijs and Stoltenkamp (13) and of Birch and Fletcher (14), the latter being inspired by their experience with apparatus used in the anaerobic biodegradation test (15).
Need probleemid on ületatud Struijsi ja Stoltenkampi (13) ning Birchi ja Fletcheri (14) sõltumatute uuringutega. Viimati nimetatud autoreid inspireerisid nende kogemused seadmega, mida kasutati anaeroobse biolagunemise katses (15).
In the former method (13) CO2 is measured in the headspace after acidification and equilibration, while in the latter (14) DIC in both the gaseous and liquid phases was measured, without treatment; over 90 % of the IC formed was present in the liquid phase.
Esimesena nimetatud meetodi (13) kohaselt mõõdeti CO2 vabaruumis pärast hapestamist ja tasakaalustamist ning teise meetodi (14) puhul mõõdeti lahustunud anorgaaniline süsinik nii gaasilises kui ka vedelfaasis ilma töötlemiseta; üle 90 % tekkinud anorgaanilisest süsinikust leiti vedelfaasis.
Both methods had advantages over the Sturm test in that the test system was more compact and manageable, volatile chemicals can be tested and the possibility of delay in measuring CO2 produced is avoided.
Mõlemal meetodil on eeliseid Sturmi katse ees, kuna nende katsesüsteem on kompaktsem ja lihtsamini kasutatav, saab uurida ka lenduvaid kemikaale ning tekkinud CO2 mõõtmise viivituste võimalus on välditud.
The two approaches were combined in the ISO Headspace CO2 Standard (16), which was ring-tested (17) and it is this Standard which forms the basis of the present Test Method.
Kaks nimetatud lähenemisviisi on ühendatud ISO vabaruumi CO2 standardmeetodis (16), millega on tehtud laboritevaheline võrdluskatse (17), nimetatud standardmeetod on käesoleva katsemeetodi alus.
Similarly, the two approaches have been used in the US EPA method (18).
Samal viisil on Ameerika Ühendriikide keskkonnakaitseameti meetodis (18) kasutatud kahte lähenemisviisi.
Two methods of measuring CO2 have been recommended, namely CO2 in headspace after acidification (13) and IC in the liquid phase after the addition of excess alkali.
Soovitatud on CO2 mõõtmise kahte meetodit, nimelt vabaruumi CO2 pärast hapestamist (13) ja anorgaaniline süsinik vedelfaasis pärast leelise liia lisamist.
The latter method was introduced by Peterson during the CONCAWE ring test (19) of this headspace method modified to measure inherent biodegradability.
Viimati nimetatud meetodi võttis kasutusele Peterson naftaettevõtjate Euroopa assotsiatsiooni keskkonna ning tööohutuse ja töötervishoiu toetamiseks (CONCAWE) tehtud kõnealuse vabaruumi meetodi (mida on muudetud iseenesliku biolagunemise mõõtmiseks) laboritevahelise võrdluskatse ajal (19).
The changes made in the 1992 (20) revision of the methods in chapter C.4 of this Annex for Ready Biodegradability have been incorporated into this Test Method, so that the conditions (medium, duration etc.) are otherwise the same as those in the revised Sturm test (20).
Käesoleva lisa peatükis C.4 esitatud kiire biolagundatavuse meetodite läbivaatamisega seoses 1992. aastal tehtud muudatused (20) on kaasatud käesolevasse katsemeetodisse ja seega on tingimused (kasvukeskkond, kestus jne) muudel puhkudel samad kui läbivaadatud Sturmi katses (20).
Birch and Fletcher (14) have shown that very similar results were obtained with this headspace test as were obtained with the same chemicals in the OECD Ring Test (21) of the revised Test Methods.
Birch ja Fletcher (14) on näidanud, et käesoleva vabaruumi katsega väga sarnased tulemused saadi läbivaadatud katsemeetodite OECD laboritevahelises võrdluskatses samade kemikaalidega (21).
The CO2 evolution resulting from the ultimate aerobic biodegradation of the test chemical is determined by measuring the IC produced in the test bottles in excess of that produced in blank vessels containing inoculated medium only.
Uuritava kemikaali täielikust aeroobsest biolagunemisest põhjustatud CO2 teke määratakse sel viisil, et mõõdetakse katsepudelites tekkinud anorgaaniline süsinik ja lahutatakse sellest inokuleerimata kasvukeskkonda sisaldavates kontrollkatse nõudes tekkinud anorgaaniline süsinik.
The extent of biodegradation is expressed as a percentage of the theoretical maximum IC production (ThIC), based on the quantity of test chemical (as organic carbon) added initially.
Biolagunemise ulatus väljendatakse protsendina anorgaanilise süsiniku tekkimise maksimaalsest teoreetilisest kogusest, mis arvutatakse algselt lisatud uuritava kemikaali (orgaanilise süsiniku) koguse alusel.
The DOC removal and/or the extent of primary biodegradation of the test chemical can also be measured (20).
Võimalik on mõõta ka lahustunud orgaanilise süsiniku kõrvaldamise määra ja/või uuritava kemikaali esmase biolagunemise ulatust (20).
The organic carbon content (% w/w) of the test chemical needs to be known, either from its chemical structure or by measurement, so that the percentage degradation may be calculated.
Lagunemise protsendi arvutamiseks peab uuritava kemikaali orgaanilise süsiniku sisaldus (massiprotsent) olema teada kas selle keemilise struktuuri põhjal või mõõtmise teel.
For volatile test chemicals, a measured or calculated Henry’s law constant is helpful for determining a suitable headspace to liquid volume ratio.
Lenduva uuritava kemikaali puhul aitab mõõdetud või arvutatud Henry seaduse konstant leida sobiva vabaruumi ja vedeliku koguse suhte.
Information on the toxicity of the test chemical to micro-organisms is useful in selecting an appropriate test concentration and for interpreting results showing poor biodegradability: it is recommended to include the inhibition control unless it is known that the test chemical is not inhibitory to microbial activities (see paragraph 24).
Sobiva katsekontsentratsiooni valimiseks ning halba biolagundatavust näitavate tulemuste tõlgendamiseks on kasulik omada teavet uuritava kemikaali mürgisuse kohta mikroorganismidele: kui ei ole teada, kas uuritav kemikaal inhibeerib mikroobide tegevust, soovitatakse kaasata inhibitsiooni kontrollrühm (vt punkt 24).
APPLICABILITY OF THE METHOD
MEETODI KASUTUSALA
The test is applicable to water-soluble and insoluble test chemicals, though good dispersion of the test chemical should be ensured.
Katset kasutatakse nii vees lahustuvate kui ka mittelahustuvate uuritavate kemikaalide puhul, kuid tuleks tagada uuritava kemikaali hea dispersioon.
Using the recommended headspace to liquid volume ratio of 1:2, volatile chemicals with a Henry’s law constant of up to 50 Pa.m3.mol–1 can be tested as the proportion of test chemical in the headspace will not exceed 1 % (13).
Soovitatud vabaruumi ja vedeliku koguse suhte 1 : 2 kasutamisel on võimalik uurida lenduvaid kemikaale Henry seaduse konstandiga kuni 50 Pa·m3·mol–1, kuna vabaruumis oleva uuritava kemikaali osakaal ei ületa sel juhul veel 1 % (13).
A smaller headspace volume may be used when testing chemicals, which are more volatile, but their bioavailability may be limiting especially if they are poorly soluble in water.
Lenduvama kemikaali uurimisel võib kasutada väiksemat vabaruumi, aga piiravaks teguriks võib olla selle biosaadavus, eriti kui kemikaal on vees halvasti lahustuv.
However, users must ensure that the headspace to liquid volume ratio and the test chemical concentration are such that sufficient oxygen is available to allow complete aerobic biodegradation to occur (e.g. avoid using a high substrate concentration and a small headspace volume).
Kasutaja peab siiski tagama, et vabaruumi ja vedeliku koguse suhe ning uuritava kemikaali kontsentratsioon on sellised, et täieliku aeroobse biolagunemise toimumiseks oleks piisavalt hapnikku (vältige näiteks substraadi suure kontsentratsiooni ja väikse vabaruumi mahu kasutamist).
Guidance on this matter can be found in (13)(23).
Suuniseid selle kohta võib leida väljaannetes (13, 23).
In order to check the test procedure, a reference chemical of known biodegradability should be tested in parallel.
Katse korrektse läbiviimise kontrollimiseks tuleks paralleelselt katsetada teadaoleva biolagunevusega võrdluskemikaali.
For this purpose, aniline, sodium benzoate or ethylene glycol may be used when testing water-soluble test chemicals and 1-octanol for poorly soluble test chemicals (13).
Vees lahustuva uuritava kemikaali katsetamisel võib selleks kasutada aniliini, naatriumbensoaati või etüleenglükooli ja halvasti lahustuva uuritava kemikaali katsetamisel 1-oktanooli (13).
Biodegradation of these chemicals must reach > 60 % ThIC within 14 days.
Nimetatud kemikaalide biolagunemine peab 14 päeva jooksul jõudma > 60 %-ni maksimaalsest teoreetiliselt võimalikust anorgaanilise süsiniku kogusest.
REPRODUCIBILITY
REPRODUTSEERITAVUS
In the ISO ring test of the method (17), the following results were obtained using the recommended conditions, including 20 mg C test chemical/l.
Meetodi ISO standardi kohases laboritevahelises võrdluskatses (17) saadi soovitatud tingimuste kasutamisel 20 mg C uuritava kemikaaliga liitri kohta järgmised tulemused.
Mean Percentage Biodegradation
Keskmine biolagundamise protsent
Coefficient of variation
Variatsioonikordaja
Number of Laboratories
Laborite arv
ctanol
ktanool
Within-test variability (replicability), using aniline, was low with coefficients of variability not greater than 5 % in nearly all test runs.
Katsesisene variatsioon (korratavus) oli aniliini puhul hea ja variatsioonikordajad ei olnud peaaegu üheski katses suuremad kui 5 %.
In the two cases in which the replicability was worse, the greater variability was probably due to high IC production in the blanks.
Kahel juhul, kui korratavus oli halvem, oli suurem variatsioon tõenäoliselt põhjustatud suuremahulisest anorgaanilise süsiniku tekkimisest kontrollkatsetes.
Replicability was worse with 1-octanol but was still less than 10 % for 79 % of test runs.
Korratavus oli 1-oktanooli puhul halvem, kuid jäi 79 % katsete puhul ikkagi alla 10 %.
This greater within-test variability may have been due to dosing errors, as a small volume (3 to 4 μl) of 1-octanol had to be injected into sealed test bottles.
See katsesisene suurem variatsioon võis olla põhjustatud doseerimisvigadest, kuna suletud katsepudelitesse tuli lisada väike kogus (3–4 μl) 1-oktanooli.
Higher coefficients of variation would result when lower concentrations of test chemical are used, especially at concentrations lower than 10 mg C/l.
Uuritava kemikaali väiksema kontsentratsiooni kasutamisel on tulemuseks suuremad variatsioonikordajad, eelkõige kontsentratsioonil, mis on väiksem kui 10 mg C/l.
This could be partially overcome by reducing the concentration of total inorganic carbon (TIC) in the inoculum.
Seda on võimalik osaliselt vältida, vähendades anorgaanilise süsiniku üldkontsentratsiooni inokulumis.
In an EU ring-test (24) of five surfactants added at 10 mg C/l, the following results were obtained:
ELi laboritevahelises võrdluskatses, milles lisati viit pindaktiivset ainet koguses 10 mg C/l (24), saadi järgmised tulemused.
Mean Percentage biodegradation
Keskmine biolagundamise protsent
Di-iso-octylsulpho-Succinate
Diisooktüül-sulfosuktsinaat
(anionic)
(anioonne)
Iso-Nonylphenol - (ethoxylate)9
Isononüülfenool(etoksülaat)9
(non-ionic)
(mitteioonne)
(amphoteric)
(amfoteerne)
The results show that generally, the variability was higher for the less well-degraded surfactants.
Tulemused näitavad, et enamasti oli variatsioon suurem halvemini lagunenud pindaktiivsete ainete puhul.
Within-test variability was less than 15 % for over 90 % of cases, the highest reaching 30-40 %.
Katsesisene variatsioon oli väiksem kui 15 % enam kui 90 % juhtudest ja suurim variatsioon jäi vahemikku 30–40 %. MÄRKUS. Enamik pindaktiivseid aineid ei ole individuaalsed ained, vaid kujutavad endast selliste isomeeride, homoloogide jne segu, mis lagunevad pärast erinevaid iseloomulikke ooteperioode ja erineva kineetilise kiirusega.
NOTE: Most surfactants are not single molecular species but are mixtures of isomers, homologues, etc. which degrade after different characteristic lag periods and at different kinetic rates resulting in “blurred”, extenuated curves, so that the 60 % pass value may not be reached within “the 10-d window”, even though each individual molecular species would reach > 60 % within 10 days if tested alone.
Seetõttu on kõverad „hägused”, venivad, mistõttu ei pruugita kümnepäevase ajavahemiku jooksul jõuda nõutava 60 % väärtuseni, kuigi iga aine eraldi katsetatuna jõuaks kümne päevaga > 60 % väärtuseni.
This may be observed with other complex mixtures as well.
Seda võib täheldada ka muude keerukate segude puhul.
Normal laboratory apparatus and:
Tavalised laboriseadmed ja
Glass serum bottles, sealed with butyl rubber stoppers and crimp-on aluminium seals.
klaasist seerumipudelid, mis on suletud butüülkummist korgi ja pealevaltsitava alumiiniumkapsliga.
The recommended size is “125 ml” which have a total volume of around 160 ml (in this case the volume of each bottle should be known to be 160 ± 1 ml).
Soovitatav suurus on nn 125 ml pudel, mille kogumaht on ligikaudu 160 ml (sel juhul peaks iga pudeli maht olema teadaolevalt 160 ± 1 ml).
A smaller size of vessel may be used when the results fulfil the conditions described in paragraph 66 and 67;
Kui tulemused vastavad punktides 66 ja 67 kirjeldatud tingimustele, võib kasutada väiksemaid nõusid;
Carbon analyser or other instrument (e.g. gas chromatograph) for measuring inorganic carbon;
süsiniku analüsaator või muu mõõteseade (näiteks gaaskromatograaf) anorgaanilise süsiniku mõõtmiseks;
Syringes of high precision for gaseous and liquid samples;
suure täpsusega süstlad gaasi- ja vedelikeproovide võtmiseks;
Orbital shaker in a temperature-controlled environment;
orbitaalloksuti reguleeritud temperatuuriga keskkonnas;
A supply of CO2 free air — this can be prepared by passing air through soda lime granules or by using an 80 % N2/20 % 02 gas mixture (optional) (see paragraph 28);
varustatus CO2-vaba õhuga; selle tagamiseks juhitakse õhk läbi kaltsiumhüdroksiidi ja naatrium-/kaaliumhüdroksiidi segu graanulite või kasutatakse (soovi korral) gaaside segu koostisega 80 % N2 ja 20 % O2 (vt punkt 28);
Membrane-filtration device of 0,20–0,45 μm porosity (optional);
membraanfiltrimisseade poori suurusega 0,20–0,45 μm (soovi korral);
Organic carbon analyser (optional).
orgaanilise süsiniku analüsaator (soovi korral).
Use analytical grade reagents throughout.
Kogu katse vältel tuleb kasutada analüütiliselt puhtaid reagente.
Distilled or de-ionised water should be used containing ≤ 1 mg/l as total organic carbon.
Tuleks kasutada destilleeritud või deioniseeritud vett, mille orgaanilise süsiniku kogusisaldus on ≤ 1 mg/l.
This represents ≤ 5 % of the initial organic carbon content introduced by the recommended dose of the test chemical.
See moodustab ≤ 5 % algsest orgaanilise süsiniku sisaldusest, mis lisatakse soovitatud doosi uuritava kemikaaliga.
Stock solutions for the mineral salts medium
Mineraalsooli sisaldava kasvukeskkonna põhilahused
The stock solutions and the mineral salts medium are similar to those in ISO 14593 (16) and C.4 “ready biodegradability” tests (20).
Põhilahused ja mineraalsooli sisaldav kasvukeskkond on samalaadsed kui standardis ISO 14593 (16) ja meetodi C.4 kiire biolagundatavuse katsetes (20).
The use of a higher concentration of ammonium chloride (2,0 g/l instead of 0,5 g/l) should only be necessary in very exceptional cases, e.g. when the test chemical concentration is > 40 mg C/l.
Suurema ammooniumkloriidi kontsentratsiooni kasutamine (2,0 g/l 0,5 g/l asemel) peaks olema vajalik ainult väga erandlikel juhtudel, näiteks siis, kui uuritava kemikaali kontsentratsioon on > 40 mg C/l.
Stock solutions should be stored under refrigeration and disposed of after six months, or earlier if there is evidence of precipitation or microbial growth.
Põhilahuseid tuleks säilitada jahutatult ja need tuleks ära visata kuue kuu möödumisel või varem, kui esineb sadestumise või mikroobide kasvu märke.
Prepare the following stock solutions:
Valmistatakse järgmised põhilahused:
Potassium dihydrogen phosphate (KH2PO4) 8,50 g
kaaliumdivesinikfosfaat (KH2PO4) 8,50 g;
Dipotassium hydrogen phosphate (K2HPO4) 21,75 g
dikaaliumvesinikfosfaat (K2HPO4) 21,75 g;
Disodium hydrogen phosphate dihydrate (Na2HPO4.2H2O) 33,40 g
dinaatriumvesinikfosfaatdihüdraat (Na2HPO4·2H2O) 33,40 g;
Ammonium chloride (NH4Cl) 0,50 g
ammooniumkloriid (NH4Cl) 0,50 g.
Dissolve in water and make up to 1 litre.
Lahustage vees ja lisage vett 1 liitrini;
The pH of this solution should be 7,4 (± 0,2).
Lahuse pH peaks olema 7,4 (±0,2).
If this is not the case, then prepare a new solution.
Kui see ei ole nii, tuleks valmistada uus lahus;
Calcium chloride dihydrate (CaCl2.2H2O) 36,40 g
kaltsiumkloriiddihüdraat (CaCl2·2H2O) 36,40 g.
Magnesium sulphate heptahydrate (MgSO4.7H2O) 22,50 g
magneesiumsulfaatheptahüdraat (MgSO4·7H2O) 22,50 g.
Iron (III) chloride hexahydrate (FeCl3.6H20) 0,25 g
raud(III)kloriidheksahüdraat (FeCl3·6H20) 0,25 g.
Dissolve in water and make up to 1 litre and add one drop of concentrated HCl.
Lahustage vees ja lisage vett 1 liitrini ning lisage üks tilk kontsentreeritud HCl.
Preparation of mineral medium
Mineraalse kasvukeskkonna valmistamine
Mix 10 ml of solution (a) with approximately 800 ml water (paragraph 17), then add 1 ml of solutions (b), (c) and (d) and make up to 1 litre with water (paragraph 17).
Segage 10 ml lahust a ligikaudu 800 ml veega (punkt 17), seejärel lisage 1 ml lahuseid b, c ja d ning lisage vett 1 liitrini (punkt 17).
Other reagents
Muud reagendid
Concentrated ortho-phosphoric acid (H3PO4) (> 85 % mass per volume).
Kontsentreeritud ortofosforhape (H3PO4) (> 85 massiprotsenti).
Sodium hydroxide solution 7M
Naatriumhüdroksiidi lahus 7M
Dissolve 280 g of sodium hydroxide (NaOH) in 1 litre of water (paragraph 17).
Lahustage 280 g naatriumhüdroksiidi (NaOH) 1 liitris vees (punkt 17).
Determine the concentration of DIC of this solution and consider this value when calculating the test result (see paragraphs 55 and 61), especially in the light of the validity criterion in paragraph 66 (b).
Määrake saadud lahuses lahustunud anorgaanilise süsiniku kontsentratsioon ja võtke seda näitajat katsetulemuse arvutamisel arvesse (vt punktid 55 ja 61), pidades eelkõige silmas punktis 66 esitatud kehtivuse kriteeriumi (b).
Prepare a fresh solution if the concentration of DIC is too high.
Kui lahustunud orgaanilise süsiniku kontsentratsioon on liiga suur, siis valmistage uus lahus.
Prepare a stock solution of a sufficiently water-soluble test chemical in water (paragraph 17) or in the test medium (paragraph 19) at a concentration preferably 100-fold greater than the final concentration to be used in the test; it may be necessary to adjust the pH of the stock solution.
Valmistage vees (punkt 17) või kasvukeskkonnas (punkt 19) vees piisavalt lahustuva uuritava kemikaali põhilahus, mille kontsentratsioon on eelistatavalt 100 korda suurem kui katses kasutatav lõplik kontsentratsioon; vajalik võib olla põhilahuse pH reguleerimine.
The stock solution should be added to the mineral medium to give a final organic carbon concentration of between 2 and 40 mg C/l, preferably 20 mg C/l.
Põhilahust tuleks lisada mineraalsele kasvukeskkonnale, et saada lõplik orgaanilise süsiniku kontsentratsioon vahemikus 2–40 mg C/l, eelistatavalt 20 mg C/l.
If concentrations lower than these are used, the precision obtained may be impaired.
Kui kasutatakse sellest väiksemat kontsentratsiooni, võib väheneda katse täpsus.
Soluble and insoluble liquid chemicals may be added to the vessels directly using high precision syringes.
Täpse mõõtesüstla abil võib nõudesse lisada lahustuvat või lahustumatut vedelat kemikaali.
Poorly soluble and insoluble test chemicals may require special treatment (25).
Halvasti lahustuva või lahustumatu uuritava kemikaali puhul võib vaja minna erimeetodit (25).
The choices are:
Valikud on järgmised: