natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For the 7th EAP to succeed, those policies should further contribute to meeting environment-related targets and objectives.
Seitsmenda keskkonnaprogrammi õnnestumiseks peaksid need poliitikavaldkonnad edaspidigi aitama kaasa keskkonnaga seotud sihtide ja eesmärkide saavutamisele.
Similarly, efforts primarily intended to achieve environmental improvements should be designed to deliver benefits also for other policies wherever possible.
Sarnaselt peaks algselt keskkonnategevuse parandamise saavutamiseks kavandatavate jõupingutuste eesmärk olema võimaluse korral mitmekülgse kasu toomine muudele poliitikavaldkondadele.
For instance, efforts to restore ecosystems can be targeted to benefit habitats and species and to sequester carbon dioxide, while improving the delivery of ecosystem services vital for many economic sectors, such as pollination or water purification for agriculture, and creating green jobs.
Näiteks ökosüsteemide taastamise eesmärk võib olla suunatud elupaikadele ja liikidele kasu toomisele ning süsinikdioksiidi sidumisele, parandades samas paljude majandussektorite jaoks oluliste ökosüsteemiteenuste osutamist, nt tolmeldamine või vee puhastamine põllumajanduse jaoks, ning luues rohelisi töökohti.
In order to improve environmental integration and policy coherence, the 7th EAP shall ensure that by 2020:
Selleks et parandada keskkonna lõimimist ja poliitika sidusust, tagatakse seitsmenda keskkonnaprogrammiga 2020. aastaks järgmist:
sectoral policies at Union and Member State level are developed and implemented in a way that supports relevant environment and climate-related targets and objectives.
valdkondlikud poliitikad töötatakse välja ja neid rakendatakse liidu ja liikmesriikide tasandil selliselt, et need toetavad asjaomaseid keskkonna- ja kliimaalaseid sihte ja eesmärke.
integrating environmental and climate-related conditionalities and incentives in policy initiatives, including reviews and reforms of existing policy, as well as new initiatives, at Union and Member State level;
integreerida keskkonna- ja kliimanõuetele vastavus ja sellealased stiimulid poliitilistesse algatustesse, sealhulgas kehtiva poliitika läbivaatamisesse ja reformimisse, samuti uutesse algatustesse liidu ja liikmesriikide tasandil;
carrying out ex-ante assessments of the environmental, social and economic impacts of policy initiatives at appropriate Union and Member State level to ensure their coherence and effectiveness;
korraldada poliitiliste algatuste sidususe ja tõhususe tagamiseks nende keskkonna-, sotsiaalse ja majandusliku mõju eelhindamist asjakohasel liidu ja liikmesriikide tasandil;
fully implementing the Strategic Environmental Assessment Directive and the Environmental Impact Assessment Directive;
rakendada täielikult teatavate kavade ja programmide keskkonnamõju hindamise direktiivi ning teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise direktiivi;
using ex-post evaluation information relating to experience with implementation of the environment acquis in order to improve its consistency and coherence;
suurendada liidu keskkonnaõigustiku sidusust ja järjepidevust selle rakendamise kogemustega seotud teabe järelhindamise kaudu;
addressing potential trade-offs in all policies in order to maximise synergies and avoid, reduce and, if possible, remedy unintended negative effects on the environment.
tegeleda eri poliitikavaldkondade vaheliste võimalike kompromisside küsimusega, et suurendada valdkondadevahelist koostoimet ning vältida, vähendada ja võimaluse korral parandada keskkonnale tekitatavat kahju.
MEETING LOCAL, REGIONAL AND GLOBAL CHALLENGES
KOHALIKE, PIIRKONDLIKE JA ÜLEILMSETE PROBLEEMIDE LAHENDAMINE
Priority objective 8:
Esmatähtis eesmärk nr 8:
To enhance the sustainability of the Union’s cities
muuta liidu linnad säästvamaks
The Union is densely populated and by 2020, 80 % of its population is likely to live in urban and peri-urban areas.
Liit on tihedalt asustatud ning 2020. aastaks elab tõenäoliselt 80 % liidu rahvastikust linnades või linnalähedastes piirkondades.
Quality of life will be directly influenced by the state of the urban environment.
Linnakeskkonna seisund mõjutab otseselt elukvaliteeti.
The environmental impacts of cities also spread well beyond their physical limits, as they rely heavily on peri-urban and rural regions to meet demand for food, energy, space and resources, and to manage waste.
Linnade keskkonnamõju levib ka nende füüsilistest piiridest kaugemale, sest nad sõltuvad suuresti linnalähedastest ja maapiirkondadest, mis rahuldavad nende nõudlust toidu, energia, ruumi, ressursside ja jäätmekäitluse järele.
Most cities face a common set of core environmental problems, including air quality concerns, high levels of noise, traffic congestion, GHG emissions, biodiversity loss and degradation, water scarcity, floods and storms, diminishing green areas, contaminated sites, brownfields and inappropriate waste and energy management.
Paljud linnad seisavad silmitsi selliste ühiste keskkonnaalaste põhiprobleemidega nagu probleemid õhukvaliteediga, kõrge müratase, liiklusummikud, kasvuhoonegaaside heited, elurikkuse vähenemine ja kahjustumine, veenappus, üleujutused ja tormid, rohealade kahanemine, saastatud alad, mahajäetud tööstusalad ning sobimatu jäätmekäitlus ja energiahaldus.
At the same time, Union cities are standard-setters in urban sustainability and often pioneer innovative solutions to environmental challenges [81] including in relation to resource efficiency and green economy initiatives relevant to Europe 2020.
Samas on liidu linnad säästva linnaarengu seisukohalt standardite kehtestajad ning sageli teerajajad keskkonnaprobleemidele uuenduslike lahenduste leidmisel, [81] mille näiteks on strateegias „Euroopa 2020” sisalduvad ressursitõhususe ja keskkonnahoidliku majanduse algatused.
An ever-growing number of European cities are putting environmental sustainability at the core of their urban development strategies.
Üha rohkem Euroopa linnu seavad keskkonnasäästlikkuse oma linnade arengustrateegiates kesksele kohale.
Growing urbanisation of the Union has raised awareness of the importance of the natural environment in urban areas.
Liidu kasvav linnastumine on suurendanud teadlikkust loodusalade tähtsusest linnakeskkonnas.
Biodiversity conservation through actions such as the reintroduction of nature into the urban environment and urban landscaping is increasingly evident.
Üha rohkem on näiteid elurikkuse kaitsest selliste meetmete kaudu nagu loodusliku mõõtme linnakeskkonda tagasitoomine ja linnamaastiku planeerimine.
European cities’ biodiversity performance needs to be assessed and improved.
Elurikkuse alal Euroopa linnades saadud tulemusi tuleb hinnata ja parandada.
That assessment could be informed by a specific urban biodiversity index, such as the Singapore index presented at the UN Conference on Biodiversity held in Nagoya in 2010.
Kõnealuseks hindamiseks võib kasutada spetsiaalset linnade elurikkuse indeksit, nt Singapuri indeksit, mida tutvustati 2010. aastal Nagoyas toimunud ÜRO elurikkuse teemalisel konverentsil.
Union citizens, whether urban or rural dwellers, benefit from a range of Union policies and initiatives that support sustainable development of urban areas.
Liidu kodanikud nii linnas kui ka maal saavad kasu mitmesugustest liidu poliitikatest ja algatustest, millega toetatakse linnaalade säästvat arengut.
However, such sustainable development requires effective and efficient coordination between different levels of administration and across administrative boundaries and the systematic involvement of regional and local authorities in the planning, formulation and development of policies which have an impact on the quality of the urban environment.
Selline säästev areng vajab aga tulemuslikku ja tõhusat kooskõlastust eri haldustasandite vahel ja halduspiiride üleselt ning piirkondlike ja kohalike asutuste süstemaatilist kaasamist linnakeskkonna kvaliteeti mõjutava poliitika kavandamisse, sõnastamisse ja arendamisse.
The enhanced coordination mechanisms at national and regional level proposed under the Common Strategic Framework for the next funding period and the creation of an ‘Urban Development Network’ [82] would help to ensure this, as well as involve more stakeholder groups and the general public in decisions that affect them.
Seda aitaksid tagada järgmise rahastamisperioodi ühise strateegilise raamistiku alusel kavandatud riikliku ja piirkondliku tasandi kooskõlastusmehhanismid ning linnade arenguvõrgustiku loomine, [82] samuti sidusrühmade ja üldsuse suurem kaasatus neid mõjutavate otsuste tegemisse.
Local and regional authorities would also benefit from the further development of tools to streamline environmental data collection and management, and to facilitate the exchange of information and best practice, as well as efforts to improve implementation of environment law at Union, national, regional and local level [83].
Kohalikud ja piirkondlikud asutused saaksid samuti kasu, kui arendataks edasi vahendeid, millega ühtlustatakse keskkonnaandmete kogumist ja haldamist, lihtsustatakse teabe ja parimate tavade vahetamist ning tehtaks pingutusi keskkonnaõiguse paremaks rakendamiseks liidu, riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil [83].
This is in line with the commitment made at Rio + 20 to promote an integrated approach to planning, building and managing sustainable cities and urban settlements.
See on kooskõlas Rio+20 konverentsil võetud kohustusega edendada integreeritud lähenemisviisi säästvate linnade ja linnaasulate planeerimisel, ehitamisel ja haldamisel.
Integrated approaches to urban and spatial planning, in which long-term environmental considerations are fully taken into account alongside economic, social and territorial challenges, are essential to ensuring that urban communities are sustainable, efficient and healthy places to live and work.
Integreeritud linna ja ruumilise planeerimise käsitus, mille juures võetakse täielikult arvesse pikaajalisi keskkonnakaalutlusi kõrvuti majanduslike, sotsiaalsete ja territoriaalsete probleemidega, on tähtis selleks, et tagada linnapiirkondade jätkusuutlikkus ja tõhusus ning nende kõlblikkus tervisliku elu- ja töökeskkonnana.
The Union should further promote and, where appropriate, expand existing initiatives that support innovation and best practice in cities, networking and exchanges and encourage cities to showcase their leadership with regard to sustainable urban development [84].
Liit peaks täiendavalt edendama ja vajaduse korral laiendama olemasolevaid algatusi, millega toetatakse linnades innovatsiooni ja parimaid tavasid, suhtlust ja vahetusi ning motiveeritakse linnu olema eeskujuks linnade säästvas arengus [84].
The Union’s institutions and the Member States should facilitate and encourage the uptake of Cohesion policy funding and of other funds to support cities in their efforts to enhance sustainable urban development, raise awareness and encourage the involvement of local actors [85].
Liidu institutsioonid ja liikmesriigid peaksid lihtsustama ja soodustama ühtekuuluvuspoliitika alusel ettenähtud liidu rahaliste vahendite ja muude rahaliste vahendite kasutuselevõttu, et toetada linnasid nende jõupingutustes edendada linnade säästvat arengut, tõsta teadlikkust ning edendada kohalike osaliste kaasatust [85].
The development of, and agreement on, a set of sustainability criteria for cities, informed by consultation with Member States and other relevant stakeholders, would provide a reference base for such initiatives and promote a coherent, integrated approach to sustainable urban development [86].
Linnade jaoks säästvuskriteeriumide väljatöötamine, lähtudes konsultatsioonidest liikmesriikide ja teiste asjaomaste sidusrühmadega, ja neis kokkuleppimine annaks selliste algatuse jaoks võrdlusaluse ning edendaks sidusat ja integreeritud lähenemist linnade säästvale arengule [86].
In order to enhance the sustainability of Union cities, the 7th EAP shall ensure that by 2020:
Selleks et muuta liidu linnu säästvamaks, tagatakse seitsmenda keskkonnaprogrammiga 2020. aastaks järgmist:
a majority of cities in the Union are implementing policies for sustainable urban planning and design, including innovative approaches for urban public transport and mobility, sustainable buildings, energy efficiency and urban biodiversity conservation.
enamik liidu linnadest rakendab säästva linnaplaneerimise ja projekteerimise poliitikat, mis hõlmab uuenduslikku lähenemist ühistranspordile ja liikuvusele linnades, säästlikke hooneid, energiatõhusust ning linnade elurikkuse kaitset;
agreeing on a set of criteria to assess the environmental performance of cities, taking into account economic, social and territorial impacts;
leppida kokku kriteeriumid, millega hinnata linnade keskkonnatoimet, võttes arvesse nende majanduslikku, sotsiaalset ja territoriaalset mõju;
ensuring that cities have information about, and better access to, financing for measures to improve urban sustainability;
tagada linnadele teave säästva linnaarengu edendamise meetmete rahastamisvõimaluste kohta ja rahastamise parem kättesaadavus;
sharing best practice between cities at Union and international level in relation to innovative and sustainable urban development;
jagada liidu ja rahvusvahelisel tasandil linnade vahel kogemusi linnade innovaatilise ja jätkusuutliku arengu valdkonnas;
in the context of ongoing Union initiatives and networks, developing and promoting a common understanding of how to contribute to improved urban environments by focusing on the integration of urban planning with objectives related to resource efficiency, an innovative safe and sustainable low-carbon economy, sustainable urban land-use, sustainable urban mobility, urban biodiversity management and conservation, ecosystem resilience, water management, human health, public participation in decision-making and environmental education and awareness.
praegusi liidu algatusi ja võrgustikke arvestades arendada ja edendada ühtset arusaamist sellest, kuidas panustada linnakeskkonna parandamisse seeläbi, et keskendutakse linnaplaneerimise ühendamisele eesmärkidega, mis seostuvad ressursitõhususe, uuendusliku, ohutu, säästva ja vähese CO2-heitega majanduse, linnamaa säästva kasutamise, säästva liikuvuse, linnade elurikkuse kaitse ja juhtimise, ökosüsteemide vastupanuvõime, veemajanduse, inimeste tervise, üldsuse otsuste tegemisel osalemise ning keskkonnahariduse ja -teadlikkusega.
Priority objective 9:
Esmatähtis eesmärk nr 9:
To increase the Union’s effectiveness in addressing international environmental and climate-related challenges
suurendada liidu tulemuslikkust rahvusvaheliste keskkonna- ja kliimaprobleemide käsitlemisel
Ensuring the sustainable use of resources is one of the most pressing challenges facing the world today and is central to ending poverty and securing a sustainable future for the world [87].
Ressursside jätkusuutliku kasutuse tagamine on üks tänapäeva maailma kõige pakilisemaid probleeme, millel on keskne tähtsus vaesuse kaotamisel ning maailmale jätkusuutliku tuleviku tagamisel [87].
At Rio + 20, world leaders renewed their commitment to sustainable development and to ensuring the promotion of an economically, socially and environmentally sustainable future for the planet, for present and future generations.
Rio+20 konverentsil uuendasid maailma juhtivad riigid oma kohustust toetada säästvat arengut ning tagada maakera majanduslikult, sotsiaalselt ja ökoloogiliselt säästva tuleviku edendamine nii praeguste kui ka tulevaste põlvkondade jaoks.
They also recognised that the inclusive and green economy is an important tool for achieving sustainable development.
Nad tunnustasid ka kaasava keskkonnasäästliku majanduse tähtsust säästva arengu saavutamisel.
Rio + 20 outlined that in the light of a growing population and in an increasingly urbanised world, such challenges require that international action be taken in a number of areas, such as water, oceans, sustainable land and ecosystems, resource efficiency (in particular waste), sound management of chemicals, sustainable energy and climate change.
Rio+20 konverentsil toonitati, et rahvastiku kasvu ja maailma suurenevat linnastumist arvestades nõuavad sellised väljakutsed rahvusvahelisi meetmeid paljudes valdkondades (näiteks vesi, ookeanid, maa ja ökosüsteemid, ressursitõhusus (eelkõige jäätmete probleem), mõistlik kemikaalide majandamine, säästev energeetika ja kliimamuutus).
The phasing-out of environmentally harmful subsidies, including fossil fuel subsidies also requires additional action.
Täiendavaid meetmeid on vaja ka keskkonnakahjulike toetuste, sealhulgas fossiilkütuste toetamise järkjärguliseks kaotamiseks.
In addition to translating these commitments into action at local, national and Union level, the Union will engage proactively in international efforts to develop the solutions needed to ensure sustainable development globally.
Lisaks kõnealuste kohustuste elluviimisele kohalikul, riiklikul ja liidu tasandil osaleb liit aktiivselt rahvusvahelistes jõupingutustes, et leida lahendused, mida on vaja üleilmselt säästva arengu tagamiseks.
Rio + 20 decided to replace the UN Commission on Sustainable Development with a High-Level Political Forum, which will enhance the integration of the three dimensions of sustainable development and follow up and review progress on the implementation of the outcomes of Rio + 20 and relevant outcomes of other UN summits and conferences, thereby contributing to the implementation of sustainable development goals as part of the overarching post-2015 framework.
Rio+20 konverentsil otsustati asendada ÜRO säästva arengu komisjon kõrgetasemelise poliitilise foorumiga, mis aitab intensiivistada säästva arengu kolme mõõtme integreerimist ning jälgib Rio+20 lõppdokumendi ja teiste ÜRO konverentside ja tippkohtumiste asjaomaste tulemuste ellurakendamist, aidates nõnda kaasa säästva arengu eesmärkide kui 2015. aasta järgse üldraamistiku ühe osa elluviimisele.
Many of the priority objectives set out in the 7th EAP can only be fully achieved as part of a global approach and in cooperation with partner countries, and overseas countries and territories.
Mitmeid seitsmendas keskkonnaprogrammis kehtestatud esmatähtsaid eesmärke saab täielikult saavutada üksnes üleilmse lähenemisviisi osana ja koostöös partnerriikide ning ülemeremaade ja -territooriumidega.
That is why the Union and its Member States should engage in relevant international, regional and bilateral processes in a strong, focused, united and coherent manner.
Seepärast peaksid liit ja liikmesriigid osalema asjaomastes rahvusvahelistes, piirkondlikes ja kahepoolsetes protsessides tugeval, suunatud, ühtsel ja sidusal viisil.
Particular emphasis should be given to the Black Sea and the Arctic regions, where there is a need for intensified cooperation and increased Union involvement, including through membership of the Convention on the Protection of the Black Sea against Pollution and by gaining permanent observer status in the Arctic Council, in order to address new and shared environmental challenges.
Erilist tähelepanu tuleks pöörata Musta mere piirkonnale ja Arktika piirkonnale, kus uute ühiste keskkonnaprobleemide lahendamiseks on vaja tõhusamat koostööd ja liidu suuremat sekkumist, sealhulgas Musta mere reostuse eest kaitsmise konventsiooni osalisena ning alalise vaatleja staatuse saamisega Arktika Nõukogus.
The Union and its Member States should continue to promote an effective, rules-based framework for global environment policy, complemented by a more effective, strategic approach in which bilateral and regional political dialogues and cooperation are tailored towards the Union’s strategic partners, candidate and neighbourhood countries, and developing countries, respectively, supported by adequate finance.
Liit ja selle liikmesriigid peaksid jätkama tõhusa, eeskirjadel põhineva üleilmse keskkonnapoliitika raamistiku edendamist, mida täiendab tõhusam strateegiline lähenemisviis, milles kahepoolsed ja piirkondlikud poliitilised dialoogid ja koostöö lähtuksid liidu strateegilistest partneritest, kandidaat- ja naaberriikidest ning arenguriikidest ja mida toetatakse piisavate rahaliste vahenditega.
The time span covered by the 7th EAP corresponds to key phases in international climate, biodiversity and chemical policy.
Seitsmenda keskkonnaprogrammiga hõlmatud ajavahemik vastab rahvusvahelise poliitika põhietappidele kliima, elurikkuse ja kemikaalide valdkonnas.
The implementation of the Rio + 20 outcome must also ensure coherence and complementarity with this process so that they are mutually reinforcing.
Rio+20 lõppdokumendi ellurakendamine peab ka tagama sidususe ja täiendavuse eelnimetatud protsessiga, nii et nad teineteist vastastikku tugevdaksid.
The follow-up to Rio + 20 should also help to reduce GHG emissions, thus supporting the fight against climate change.
Rio+20 järelmeetmed peaksid samuti aitama kasvuhoonegaaside heidet vähendada ja toetama seega võitlust kliimamuutuse vastu.
In parallel, the Union should pursue and further intensify climate change partnerships with strategic partners and should take further action to mainstream environmental and climate-related considerations in its trade and development policies, bearing in mind mutual commitments and benefits.
Samal ajal peaks liit püüdma veelgi tõhustada kliimamuutuse alast partnerlust strateegiliste partneritega ning võtma täiendavaid meetmeid keskkonna- ja kliimakaalutluste ühtlustamiseks oma kaubandus- ja arengupoliitikas, pidades silmas vastastikust kasu ja kohustusi.
The global biodiversity targets [89] laid down under the Convention on Biological Diversity (CBD) need to be met by 2020 as the basis for halting and ultimately reversing the loss of biodiversity worldwide.
Bioloogilise mitmekesisuse konventsioonis sätestatud üleilmsed elurikkuse (bioloogilise mitmekesisuse) eesmärgid [89] tuleb saavutada 2020. aastaks ning need on aluseks elurikkuse vähenemise peatamisele ja selle võimalikule tagasipööramisele kogu maailmas.
The Union will contribute its fair share to those efforts, including with regard to the doubling of total biodiversity-related international resource flows to developing countries by 2015 and will at least maintain this level until 2020, as set out among the preliminary targets agreed in the context of the CBD’s resources mobilisation strategy [90].
Liit annab oma õiglase panuse nendesse jõupingutustesse, et sealhulgas saavutada eesmärk kahekordistada elurikkusega seotud rahvusvaheline rahaline toetus arenguriikidele 2015. aastaks ja vähemalt säilitada sellisel tasemel 2020. aastani, nagu märgitakse bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni vahendite kasutuselevõtu strateegiaga seoses kokku lepitud esialgsetes eesmärkides [90].
It is also important for the Union to play an active role in the Intergovernmental Science-Policy Platform on Biodiversity and Ecosystem Services (IPBES) once it becomes a full member, in order to link up the local, regional and international levels of biodiversity governance.
Tähtis on ka, et liit valitsustevahelise elurikkust ja ökosüsteemi teenuseid käsitleva teaduslik-poliitilise foorumi (IPBES) täisliikmeks saades tegutseks seal aktiivsel elurikkuse juhtimise kohaliku, piirkondliku ja rahvusvahelise tasandi ühendamise nimel.
The Union will continue to support the implementation of the United Nations Convention to Combat Desertification (UNCCD), in particular by taking action in striving to achieve a land degradation neutral world as agreed at Rio + 20.
Liit toetab ka edaspidi kõrbestumise vastu võitlemise ÜRO konventsiooni rakendamist, võttes eelkõige meetmeid, et täita Rio+20 konverentsil kokku lepitud eesmärk saavutada maailmas olukord, kus maa degradeerumine ei suurene.
It will also step up efforts to reach the target for the sound management of chemicals throughout their life-cycle and of hazardous waste, as reinforced at Rio + 20, and to support related conventions.
Ta suurendab ka jõupingutusi, et saavutada Rio+20 konverentsil kinnitatud eesmärk, mis seisneb kemikaalide ja ohtlike jäätmete ohutus käitlemises kogu nende olelusringi jooksul, ning toetada sellega seotud konventsioone.