natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Member States should ensure that where a dispute concerns natural or legal persons from several Member States, a single collective action in a single forum is not prevented by national rules on admissibility or standing of the foreign groups of claimants or the representative entities originating from other national legal systems.
Liikmesriigid peaksid tagama, et mitmest liikmesriigist pärit füüsilisi või juriidilisi isikuid puudutavate vaidluste korral ei takistaks ühtse kollektiivhagi esitamist ühele kohtule siseriiklikud normid, mis reguleerivad hagi menetlusse võtmise aluseid või välisriigist pärit hagejate rühma või muust õigussüsteemist pärit esindusorganisatsiooni poolt hagi esitamist.
Any representative entity that has been officially designated in advance by a Member State to have standing to bring representative actions should be permitted to seize the court in the Member State having jurisdiction to consider the mass harm situation.
Igal esindusorganisatsioonil, kellele liikmesriik on eelnevalt ametlikult andnud esindushagi esitamise õiguse, peaks olema õigus pöörduda liikmesriigis selle kohtu poole, kelle alluvusse asjaomane massikahju asi kuulub.
SPECIFIC PRINCIPLES RELATING TO INJUNCTIVE COLLECTIVE REDRESS
KEELAVA ISELOOMUGA KOLLEKTIIVSE ÕIGUSKAITSE ERIPÕHIMÕTTED
Expedient procedures for claims for injunctive orders
Kohtult tegevuse keelamise taotluste kiire menetlemine
The courts and the competent public authorities should treat claims for injunctive orders requiring cessation of or prohibiting a violation of rights granted under Union law with all due expediency, where appropriate by way of summary proceedings, in order to prevent any or further harm causing damage because of such violation.
Kohtud ja pädevad avalikud asutused peaksid menetlema taotlusi keelava ettekirjutuse saamiseks liidu õigusest tulenevate õiguste rikkumise lõpetamise või keelamise kohta võimalikult kiiresti, vajaduse korral kiirmenetluses, et hoida ära kahju või täiendava kahju tekitamine sellise rikkumisega.
Efficient enforcement of injunctive orders
Kohtu ettekirjutuste tõhus täitmine
The Member States should establish appropriate sanctions against the losing defendant with a view to ensuring the effective compliance with the injunctive order, including the payments of a fixed amount for each day’s delay or any other amount provided for in national legislation.
Liikmesriigid peaksid kehtestama asjakohased sanktsioonid, et menetluse kaotanud kostja täidaks ettekirjutust, sealhulgas kindlaksmääratud summa maksmise iga täitmisega viivitatud päeva eest või muu siseriiklikes õigusaktides ette nähtud summa maksmise.
V. SPECIFIC PRINCIPLES RELATING TO COMPENSATORY COLLECTIVE REDRESS
V. KAHJU HÜVITAMISELE SUUNATUD KOLLEKTIIVSE ÕIGUSKAITSE ERIPÕHIMÕTTED
Constitution of the claimant party by ‘opt-in’ principle
Osalemisvõimalusega kollektiivhagi põhimõte
The claimant party should be formed on the basis of express consent of the natural or legal persons claiming to have been harmed (‘opt-in’ principle).
Hagejate rühm peaks olema moodustatud väidetavalt kahju kannatanud füüsiliste või juriidiliste isikute sõnaselge nõusoleku teel (osalemisvõimaluse põhimõte).
Any exception to this principle, by law or by court order, should be duly justified by reasons of sound administration of justice.
Õigusakti või kohtumäärusega sellest põhimõttest tehtud erandeid tuleks tõrgeteta õigusemõistmise huvides nõuetekohaselt põhjendada.
A member of the claimant party should be free to leave the claimant party at any time before the final judgement is given or the case is otherwise validly settled, subject to the same conditions that apply to withdrawal in individual actions, without being deprived of the possibility to pursue its claims in another form, if this does not undermine the sound administration of justice.
Hagejate rühma liikmel peaks olema õigus hagejate rühmast enne lõpliku kohtuotsuse tegemist või asja muul kehtival viisil lahendamist mis tahes hetkel lahkuda samadel tingimustel, mis kehtivad isikute poolt individuaalselt esitatud hagi tagasivõtmisel, ilma et ta kaotaks võimaluse oma nõuet muul viisil esitada, kui see ei ole vastuolus tõrgeteta õigusemõistmise tagamisega.
Natural or legal persons claiming to have been harmed in the same mass harm situation should be able to join the claimant party at any time before the judgement is given or the case is otherwise validly settled, if this does not undermine the sound administration of justice.
Füüsilistel ja juriidilistel isikutel, kes väidavad, et on kannatanud sama massikahju, peaks olema õigus liituda hagejate rühmaga mis tahes hetkel enne lõpliku kohtuotsuse tegemist või asja muul kehtival viisil lahendamist, kui see ei kahjusta tõrgeteta õigusemõistmist.
The defendant should be informed about the composition of the claimant party and about any changes therein.
Kostjat tuleks teavitada hagejate rühma koosseisust ja muudatustest selles.
Collective alternative dispute resolution and settlements
Kollektiivsete vaidluste kohtuväline lahendamine ja kokkulepped
The Member States should ensure that the parties to a dispute in a mass harm situation are encouraged to settle the dispute about compensation consensually or out-of-court, both at the pre-trial stage and during civil trial, taking also into account the requirements of Directive 2008/52/EC of the European Parliament and of the Council of 21 May 2008 on certain aspects of mediation in civil and commercial matters [8].
Liikmesriigid peaksid tagama, et massikahju käsitleva vaidluse pooli kutsutaks üles lahendama vaidlust kahju hüvitamise üle konsensuse teel või kohtuväliselt nii kohtueelses etapis kui ka tsiviilkohtumenetluse ajal, võttes arvesse ka Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2008. aasta direktiivi 2008/52/EÜ (vahendusmenetluse teatavate aspektide kohta tsiviil- ja kaubandusasjades) [8] nõudeid.
The Member States should ensure that judicial collective redress mechanisms are accompanied by appropriate means of collective alternative dispute resolution available to the parties before and throughout the litigation.
Liikmesriigid peaksid tagama, et kohtulike kollektiivse õiguskaitse mehhanismidega kaasneksid asjakohased kollektiivsete vaidluste kohtuvälise lahendamise võimalused, mida pooled saaksid kasutada enne kohtumenetlust ja selle vältel.
Use of such means should depend on the consent of the parties involved in the case.
Nende võimaluste kasutamine peaks sõltuma asjas osalevate poolte nõusolekust.
Any limitation period applicable to the claims should be suspended during the period from the moment the parties agree to attempt to resolve the dispute by means of an alternative dispute resolution procedure until at least the moment at which one or both parties expressly withdraw from that alternative dispute resolution procedure.
Nõude suhtes kohaldatava aegumistähtaja kulgemine tuleks peatada alates hetkest, kui pooled lepivad kokku, et üritavad vaidlust kohtuväliselt lahendada, vähemalt kuni hetkeni, mil üks pooltest või mõlemad pooled sõnaselgelt loobuvad vaidluse kohtuvälisest lahendamisest.
The legality of the binding outcome of a collective settlement should be verified by the courts taking into consideration the appropriate protection of interests and rights of all parties involved.
Kollektiivses vaidluses sõlmitud kokkuleppe seaduslikkust peaks kontrollima kohus, võttes arvesse vajadust kaitsta kõikide poolte huve ja õiguseid.
Legal representation and lawyers’ fees
Esindamine ja juristide tasud
The Member States should ensure that the lawyers’ remuneration and the method by which it is calculated do not create any incentive to litigation that is unnecessary from the point of view of the interest of any of the parties.
Liikmesriigid peaksid tagama, et juristide tasud ja nende arvutamise meetod ei tekitaks stiimulit sellise kohtumenetluse algatamiseks, mis on tarbetu kõikide poolte huvides.
The Member States should not permit contingency fees which risk creating such an incentive.
Liikmesriigid ei tohiks sellise stiimuli vältimiseks lubada vaidluse tulemusest sõltuvat tasustamist.
The Member States that exceptionally allow for contingency fees should provide for appropriate national regulation of those fees in collective redress cases, taking into account in particular the right to full compensation of the members of the claimant party.
Liikmesriigid, kes erandkorras lubavad vaidluse tulemusest sõltuvat tasustamist, peaksid siseriiklikus õiguses sätestama sellise tasustamise erisused kollektiivhagide puhul, võttes eelkõige arvesse hagejate rühma liikmete õigust neile tekitatud kahju täielikule hüvitamisele.
Prohibition of punitive damages
Karistuslike kahjuhüvitiste keeld
The compensation awarded to natural or legal persons harmed in a mass harm situation should not exceed the compensation that would have been awarded, if the claim had been pursued by means of individual actions.
Massikahju kannatanud füüsilisele või juriidilisele isikule määratud hüvitis ei tohiks ületada hüvitist, mis oleks määratud, kui nõue oleks esitatud individuaalse hagina.
In particular, punitive damages, leading to overcompensation in favour of the claimant party of the damage suffered, should be prohibited.
Eelkõige peaksid olema keelatud karistuslikud kahjuhüvitised, mis viivad hageja poolt kantud kahju ülemäärase hüvitamiseni.
Funding of compensatory collective redress
Kahju hüvitamisele suunatud kollektiivhagi rahastamine
The Member States should ensure, that, in addition to the general principles of funding, for cases of private third party funding of compensatory collective redress, it is prohibited to base remuneration given to or interest charged by the fund provider on the amount of the settlement reached or the compensation awarded unless that funding arrangement is regulated by a public authority to ensure the interests of the parties.
Liikmesriigid peaksid tagama, et lisaks üldpõhimõtetele kollektiivhagide esitamise rahastamise kohta kolmandate isikute poolt oleks keelatud rahastaja tasu või talle makstava intressi suuruse määramine kokkuleppega saavutatud summa või kohtu määratud hüvitise suuruse alusel, välja arvatud juhul, kui tasu määramist reguleerib poolte huvide kaitsmiseks riigiasutus.
Collective follow-on actions
Kollektiivsed järelhagid
The Member States should ensure that in fields of law where a public authority is empowered to adopt a decision finding that there has been a violation of Union law, collective redress actions should, as a general rule, only start after any proceedings of the public authority, which were launched before commencement of the private action, have been concluded definitively.
Liikmesriigid peaksid tagama, et valdkondades, kus riigiasutusel on pädevus võtta vastu otsus, millega tuvastatakse, kas liidu õiguse rikkumine on aset leidnud, peaksid kollektiivhagid saama üldjuhul käigu alles siis, kui riigiasutus on oma eelnevalt algatatud menetluse lõpetanud.
If the proceedings of the public authority are launched after the commencement of the collective redress action, the court should avoid giving a decision which would conflict with a decision contemplated by the public authority.
Kui riigiasutuse menetlus algas pärast kollektiivhagi kohtusse esitamist, peaks kohus vältima sellise otsuse tegemist, mis oleks vastuolus riigiasutuse kavandatava otsusega.
To that end, the court may stay the collective redress action until the proceedings of the public authority have been concluded.
Selleks peaks kohus peatama kollektiivhagi menetlemise, kuni riigiasutuse menetlus on lõpetatud.
The Member States should ensure that in the case of follow-on actions, the persons who claim to have been harmed are not prevented from seeking compensation due to the expiry of limitation or prescription periods before the definitive conclusion of the proceedings by the public authority.
Liikmesriigid peaksid tagama, et kollektiivsete järelhagide puhul ei kaota isikud, kes on väidetavalt kahju kannatanud, võimalust taotleda kahju hüvitamist selle tõttu, et aegumistähtaeg lõpeb enne seda, kui riigiasutus on teinud menetluses lõpliku otsuse.
Registry of collective redress actions
Kollektiivhagide register
The Member States should establish a national registry of collective redress actions.
Liikmesriigid peaksid looma kollektiivhagide riikliku registri.
The national registry should be available free of charge to any interested person through electronic means and otherwise.
Iga huvitatud isik peaks saama riikliku registriga tutvuda tasuta elektrooniliste või muude vahendite abil.
Websites publishing the registries should provide access to comprehensive and objective information on the available methods of obtaining compensation, including out of court methods.
Registreid avaldavad veebisaidid peaksid pakkuma võimalust tutvuda põhjaliku ja objektiivse teabega kahju hüvitamise taotlemise võimaluste kohta, sealhulgas kohtuväliste võimaluste kohta.
The Member States, assisted by the Commission should endeavour to ensure coherence of the information gathered in the registries and their interoperability.
Liikmesriigid peaksid komisjoni abiga püüdma tagada registritesse kogutud teabe ühtsuse ja registrite koostalitlusvõime.
SUPERVISION AND REPORTING
JÄRELEVALVE JA ARUANDLUS
The Member States should implement the principles set out in this Recommendation in national collective redress systems by 26 July 2015 at the latest.
Liikmesriigid peaksid rakendama käesolevas soovituses esitatud põhimõtted riikliku kollektiivse õiguskaitse süsteemi kohta hiljemalt 26. juuliks 2015.
The Member States should collect reliable annual statistics on the number of out-of-court and judicial collective redress procedures and information about the parties, the subject matter and outcome of the cases.
Liikmesriigid peaksid koguma usaldusväärset aastapõhist statistikat kohtuväliste ja kohtulike kollektiivse õiguskaitse menetluste kohta ja teavet asja poolte, eseme ja tulemuste kohta.
The Member States should communicate the information collected in accordance with point 39 to the Commission on an annual basis and for the first time by 26 July 2016 at the latest.
Liikmesriigid peaksid esitama eelmise punkti kohaselt kogutud teabe komisjonile korra aastas ja esimest korda hiljemalt 26. juuliks 2016.
In this context, the Commission should in particular evaluate its impact on access to justice, on the right to obtain compensation, on the need to prevent abusive litigation and on the functioning of the single market, on SMEs, the competitiveness of the economy of the European Union and consumer trust.
Sellega seoses hindab komisjon eelkõige soovituse rakendamist ja selle mõju õiguskaitse kättesaadavusele, hüvitise saamise õigusele, pahatahtlike kohtuasjade ärahoidmisele ja ühtse turu toimimisele, VKEdele, Euroopa Liidu majanduse konkurentsivõimele ja tarbijate usaldusele.
The Commission should assess also whether further measures to consolidate and strengthen the horizontal approach reflected in the Recommendation should be proposed.
Komisjon peaks hindama ka vajadust teha ettepanekuid täiendavate meetmete võtmiseks, et konsolideerida ja tugevdada soovituses võetud valdkonnaülest lähenemist.
The Recommendation should be published in the Official Journal of the European Union.
Käesolev soovitus tuleks avaldada Euroopa Liidu Teatajas.
COM(2005) 672, 19.12.2005.
KOM(2005) 672, 19.12.2005.
COM(2008) 165, 2.4.2008.
KOM(2008) 165, 2.4.2008.
COM(2008) 794, 27.11.2008.
KOM(2008) 794, 27.11.2008.
COM(2010) 135 final, 31.3.2010.
KOM(2010) 135 (lõplik), 31.3.2010.
COM(2013) 401 final.
COM(2013) 401 (final).
The Commission should assess the implementation of the Recommendation on the basis of practical experience by 26 July 2017 at the latest.
Komisjon peaks hindama käesoleva soovituse rakendamist praktiliste kogemuste põhjal hiljemalt 26. juulil 2017.
on the principles governing SOLVIT
SOLVITi toimimise põhimõtete kohta
Article 26 of the TFEU defines the internal market as an area without internal borders in which the free movement of goods, persons, services and capital is ensured.
ELi toimimise lepingu artiklis 26 määratletakse siseturg sisepiirideta alana, mille ulatuses tagatakse kaupade, isikute, teenuste ja kapitali vaba liikumine.
Article 4, paragraph 3 of the TEU requires Member States to take any appropriate steps to comply fully with their obligations in accordance with Union law.
Euroopa Liidu lepingu artikli 4 lõike 3 kohaselt peavad liikmesriigid kasutama kõiki asjakohaseid meetmeid, et täielikult täita liidu õigusaktidest tulenevaid kohustusi.
The internal market offers many opportunities to individuals who want to live and work in another Member State and to businesses that wish to expand their markets.
Siseturg pakub palju võimalusi eraisikutele, kes soovivad elada ja töötada teises liikmesriigis, ja ettevõtjatele, kes soovivad laiendada oma turgu.
While the internal market generally functions well, problems sometimes arise where public authorities do not respect Union law.
Ehkki siseturg toimib üldiselt hästi, tekib mõnikord probleeme, kui ametiasutused ei järgi liidu õigust.
Following Commission Recommendation 2001/893/EC of 7 December 2001 on principles for using ‘SOLVIT’ – the Internal Market Problem Solving Network [1], SOLVIT was created as a network of centres set up by Member States within their own national administrations, as a fast and informal means of resolving problems individuals and businesses encounter when exercising their rights in the internal market.
7. detsembri 2001. aasta soovituse 2001/893/EÜ (siseturu probleemide lahendamise võrgustiku SOLVIT kasutamise põhimõtete kohta) [1] avaldamise järel moodustati SOLVIT kui liikmesriikide ametiasutuste juurde loodud keskuste võrgustik, mis aitab kiiresti ja mitteametlikult lahendada probleeme seoses üksikisikute ja ettevõtjate õiguste kasutamisega siseturul.
Whilst the Commission is not normally involved in resolving cases, it is in close contact with SOLVIT centres, offers regular legal training and, in some complex cases, provides informal advice.
Ehkki komisjon tavaliselt juhtumite lahendamises ei osale, on ta SOLVITi keskustega tihedas kontaktis, pakub korrapäraselt õigusalast koolitust ning mõne keerulisema juhtumi puhul ka mitteametlikku nõu.
It also monitors SOLVIT case handling and outcomes via the online database and can intervene whenever it considers that solutions proposed by SOLVIT centres are not compliant with Union law.
Ta jälgib ka elektroonilise andmebaasi kaudu SOLVITi juhtumite lahendamise protsessi ja selle tulemusi ning võib sekkuda, kui leiab, et SOLVITi keskuste pakutud lahendused ei ole kooskõlas liidu õigusega.
The aforementioned set-up not only contributes to the legality of outcomes in individual cases, but evaluation results indicate that the work of SOLVIT has also led to an overall improved compliance with Union law by national authorities.
SOLVITi tegevuse hindamise tulemused näitavad, et võrgustik mitte ainult ei aita kaasa üksikjuhtumite lahendamise seaduslikkuse tagamisele, vaid on aidanud ka parandada liidu õiguse järgimist liikmesriikide ametiasutuste poolt.
It also handles a much wider variety of cases than originally foreseen.
Võrreldes esialgu ettenähtuga on laienenud ka käsitlevate juhtumite sisuline ulatus.
The overwhelming majority of cases are resolved successfully, within an average of nine weeks, leading to high satisfaction scores amongst those individuals and businesses that have used SOLVIT.
Suur enamus juhtumitest lahendatakse rahuldava tulemusega keskmiselt üheksa nädala jooksul. See on toonud kaasa väga positiivse tagasiside SOLVITit kasutanud üksikisikutelt ja ettevõtjatelt.
Whilst SOLVIT is a success, the increased scale of the service has amplified various challenges.
SOLVITi edu juures tuleb siiski märkida, et tema teenuste laiema ulatusega kaasneb ka rohkem probleeme.
An in-depth evaluation of the network carried out over 2010 indicates that not all SOLVIT centres are equally well resourced or positioned.
Võrgustiku põhjaliku hindamise käigus 2010. aastal selgus, et mitte kõiki SOLVITi keskusi ei rahastata ühtemoodi hästi ja mitte kõik keskused ei ole võrdselt nähtavad.
Based on those findings, it is necessary to take measures to further reinforce SOLVIT and increase its visibility on and off line, as stressed in the Commission Staff Working Document ‘Reinforcing effective problem-solving in the Single Market’, in the Communication on Better Governance for the Single Market [2] and in the EU Citizenship Report [3].
Nende järelduste põhjal on selge, et on vaja võtta meetmeid SOLVITi tugevdamiseks ja tema nähtavuse suurendamiseks nii internetis kui ka mujal, nagu on rõhutatud komisjoni talituste töödokumendis „Ühtse turu probleemide tõhusa lahendamise edendamine”, ühtse turu paremat juhtimist käsitlevas teatises [2] ja ELi kodakondsust käsitlevas aruandes [3].
As a part of this exercise, Recommendation 2001/893/EC should be replaced by a new one.
Selleks tuleks soovitus 2001/893/EÜ asendada uuega.
This new Recommendation aims to provide clarity on what SOLVIT should deliver, based on best practice.
Käesoleva uue soovituse eesmärk on selgitada SOLVITi ülesandeid, tuginedes parimale tavale.
It sets out targets and standards for both Member States and the Commission to ensure that businesses and citizens receive effective assistance in those situations where Union law is not being respected.
Selles sätestatakse nii liikmesriikide kui ka komisjoni jaoks eesmärgid ja standardid, mille abil tagada, et ettevõtjad ja kodanikud saaksid tõhusat abi olukorras, kus on eiratud liidu õigust.
It also aims to guarantee that SOLVIT centres apply the same rules and deliver the same consistent type of service across the network.
Samuti on selle eesmärk tagada, et SOLVITi keskused kohaldaksid samu eeskirju ja osutaksid kogu võrgustiku ulatuses sama tüüpi teenuseid.
In order to ensure a consistent interpretation of the mandate across the network, this Recommendation defines the types of cases that should be handled by SOLVIT.
Selleks et tagada volituste ühetaoline tõlgendamine kogu võrgustikus, määratakse käesolevas soovituses kindlaks konkreetset tüüpi juhtumid, mida SOLVIT peaks käsitlema.
Recommendation 2001/893/EC stated that SOLVIT deals with cases of ‘misapplication’ of ‘single market rules’.
Soovituses 2001/893/EÜ on öeldud, et SOLVIT tegeleb ühtse turu eeskirjade „väärkohaldamise” juhtumitega.
Defining the scope in this way has led to inconsistency.
Selline määratlus on põhjustanud vastuolusid.
First it has been argued that the term misapplication implies that SOLVIT centres cannot deal with cases where national rules run counter to Union law (so called ‘structural cases’), and second that SOLVIT can only act where the Union legislation in question has an internal market basis.
Esiteks toob väärkohaldamise mõiste väidetavalt kaasa olukorra, kus SOLVITi keskused ei saa käsitleda juhtumeid, mille puhul siseriiklikud eeskirjad on vastuolus liidu õigusega (nn struktuurilised juhtumid), ning teiseks olukorra, kus SOLVIT saab tegutseda ainult juhul, kui asjaomased liidu õigusaktid käsitlevad siseturgu.
SOLVIT cases are now defined as all cross-border problems caused by a potential breach of Union law governing the internal market by a public authority, where and to the extent such problems are not subject to legal proceedings at either national or EU level.
SOLVITi juhtumid on nüüd määratletud kui piiriülesed probleemid, mis tulenevad siseturgu käsitlevate liidu õigusaktide võimalikust rikkumisest riigiasutuse poolt, niivõrd kui sellise rikkumise suhtes ei kohaldata kohtumenetlust liikmesriigi või ELi tasandil.
The term ‘breach’ is used to specify that SOLVIT centres take on as a SOLVIT case all situations where public authorities do not respect Union law governing the internal market, regardless of the root cause of the problem.
Rikkumise mõistet kasutatakse täpsustamaks, et SOLVITi keskused käsitlevad SOLVITi juhtumitena kõiki juhtumeid, mille korral riigiasutused eiravad liidu siseturu valdkonna õigust, olenemata probleemi algpõhjusest.
The overwhelming majority of cases handled by SOLVIT reflect situations wherein a public authority incorrectly applies Union law governing the internal market.
Suur enamik SOLVITi käsitletavatest juhtumitest on seotud olukorraga, kus riigiasutus kohaldab valesti liidu siseturu valdkonna õigust.