natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This table is taken from the draft document “Product Footprint Category Rules (PFCR) for Intermediate Paper Products” (2011) by the Confederation of European Paper Industries (CEPI), which was based on a draft version of this PEF Guide
Tabel on võetud projektdokumendist „Product Footprint Category Rules (PFCR) for Intermediate Paper Products” (2011), mille on koostanud käesoleva juhendi projekti põhjal Euroopa Paberitööstuse Konföderatsioon (CEPI).
Greenhouse Gas Protocol Product Life Cycle Accounting and Reporting Standard, 2011
Greenhouse Gas Protocol Product Life Cycle Accounting and Reporting Standard, 2011.
ORGANISATION ENVIRONMENTAL FOOTPRINT (OEF) GUIDE
ORGANISATSIOONI KESKKONNAJALAJÄLJE LEIDMISE JUHEND
Objectives and Target Audiences
Eesmärgid ja sihtauditoorium
Relationship to the Product Environmental Footprint Guide
Seos toodete keskkonnajalajälje leidmise juhendiga
Terminology: Shall, Should and May
Terminoloogia: kohustavad, soovitavad ja lubavad väljendid
GENERAL CONSIDERATIONS FOR ORGANISATION ENVIRONMENTAL FOOTPRINT STUDIES
ORGANISATSIOONI KESKKONNAJALAJÄLJE UURINGUTEGA SEOTUD ÜLDKAALUTLUSED
Approach and Applications
Käsitlusviis ja rakendused
Principles for Organisation Environmental Footprint Studies
Organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringute väljatöötamise põhimõtted
Phases of an Organisation Environmental Footprint Study
Organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringu etapid
ROLE OF ORGANISATION ENVIRONMENTAL FOOTPRINT SECTOR RULES (OEFSRs)
ORGANISATSIOONI KESKKONNAJALAJÄLJE LEIDMISE SEKTORIPÕHISTE EESKIRJADE ROLL
Defining the Sector that is Subject to the Organisation Environmental Footprint Sector Rules
Sektori määratlemine, mille suhtes organisatsiooni keskkonnajalajälje leidmise sektoripõhiseid eeskirju kohaldatakse
DEFINING THE GOAL(S) OF THE ORGANISATION ENVIRONMENTAL FOOTPRINT STUDY
ORGANISATSIOONI KESKKONNAJALAJÄLJE UURINGU EESMÄRKIDE MÄÄRATLEMINE
DEFINING THE SCOPE OF THE ORGANISATION ENVIRONMENTAL FOOTPRINT STUDY
ORGANISATSIOONI KESKKONNAJALAJÄLJE UURINGU ULATUSE MÄÄRATLEMINE
Defining the Organisation (Unit of Analysis)
Organisatsiooni (analüüsiüksuse) määratlemine
Product Portfolio
Tooteportfell
System Boundaries for Organisation Environmental Footprint Studies
Organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringute süsteemipiirid
Organisational Boundaries
Organisatsioonipiirid
Organisation Environmental Footprint Boundaries
Organisatsiooni keskkonnajalajälje piirid
System Boundary Diagram
Süsteemipiiride skeem
How to Deal with Offsets in an OEF
Kompensatsiooni käsitlemine organisatsiooni keskkonnajalajäljes
Selecting Additional Environmental Information to be Included in the OEF
Organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringusse kaasatava keskkonnalase lisateabe valimine
Assumptions/Limitations
Eeldused/piirangud
COMPILING AND RECORDING THE RESOURCE USE AND EMISSIONS PROFILE (INVENTORY PHASE)
RESSURSI- JA HEITEPROFIILI KOOSTAMINE JA ARUANDLUS (ANDMIKUETAPP)
Screening Step
Olukorra analüüsi etapp
Data Management Plan (Optional)
Andmehalduskava (valikuline)
Direct Activities and Impacts
Otsesed tegevused ja otsemõju
Indirectly Attributable Upstream Activities
Kaudselt seotud eeletapi tegevused
Indirectly Attributable Downstream Activities
Kaudselt seotud järgetapi tegevused
Additional Resource Use and Emissions Profile Requirements
Ressursi- ja heiteprofiilile esitatavad täiendavad nõuded
Modelling Transport Scenarios
Transpordistsenaariumide modelleerimine
Modelling Scenarios for the Use Stage
Kasutusetapi stsenaariumide modelleerimine
Modelling End-of-Life Scenarios
Kõrvaldamisetapi stsenaariumide modelleerimine
Data Quality Requirements
Nõuded andmekvaliteedile
Specific Data Collection
Spetsiifiliste andmete kogumine
Dealing with Remaining Data Gaps/Missing Data
Andmetühikute käsitlemine / puuduvad andmed
Data Gathering Related to the Next Methodological Phases in an Organisation Environmental Footprint Study
Organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringu järgmiste metoodiliste etappidega seotud andmete kogumine
Handling Multi-Functional Processes and Facilities
Multifunktsionaalsete protsesside ja rajatiste käsitlemine
ORGANISATION ENVIRONMENTAL FOOTPRINT IMPACT ASSESSMENT
ORGANISATSIOONI KESKKONNAJALAJÄLJE MÕJUHINDAMINE
Classification of Environmental Footprint Flows
Keskkonnajalajälje voogude liigitamine
ORGANISATION ENVIRONMENTAL FOOTPRINT INTERPRETATION
ORGANISATSIOONI KESKKONNAJALAJÄLJE TÕLGENDAMINE
Assessment of the Robustness of the Organisation Environmental Footprint Model
Organisatsiooni keskkonnajalajälje mudeli usaldusväärsuse hindamine
Identification of Hotspots (Significant Issues)
Valupunktide tuvastamine (olulised teemad)
ORGANISATION ENVIRONMENTAL FOOTPRINT REPORTS
ORGANISATSIOONI KESKKONNAJALAJÄLJE ARUANDED
First Element: Summary
Esimene osa: kokkuvõte
Second Element: Main Report
Teine osa: põhiaruanne
Third Element: Annex
Kolmas osa: lisa
Fourth Element: Confidential Report
Neljas osa: konfidentsiaalne aruanne
ORGANISATION ENVIRONMENTAL FOOTPRINT CRITICAL REVIEW
ORGANISATSIOONI KESKKONNAJALAJÄLJE KRIITILINE LÄBIVAATAMINE
Annex I: Summary of Key Mandatory Requirements for Organisation Environmental Footprint Studies and for Developing Organisation Environmental Footprint Sector Rules
I lisa. Organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringute oluliste kohustuslike nõuete ja organisatsiooni keskkonnajalajälje leidmise sektoripõhiste eeskirjade väljatöötamise kokkuvõte
Annex II: Data Management Plan (Adapted from GHG Protocol Initiative)
II lisa. Andmehalduskava (kohandatult üle võetud kasvuhoonegaaside (KHG) protokolli algatusest)
Annex III: Data Collection Check-list
III lisa. Andmekogumise kontrollnimekiri
Annex V: Dealing with Multi-functionality in End-of-Life Situations
V lisa. Multifunktsionaalsuse käsitlemine kõrvaldamisolukordades
Annex VI: Guidance on accounting for Direct Land Use Change Emissions Relevant for Climate Change
VI lisa. Juhised maakasutuse otsesest ja kaudsest muutmisest tingitud heitega kliimamuutusele avaldatava mõju arvutamiseks
Annex VII: Mapping of Terminology Used in this OEF Guide with ISO Terminology
VII lisa. Käesolevas organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringus kasutatud terminoloogia vastavusse viimine ISO terminoloogiaga
Annex VIII: OEF Guide and ILCD handbook: Major Deviations
VIII lisa. Põhierinevused organisatsiooni keskkonnajalajälje leidmise juhendi ja olelusringi rahvusvahelise andmesüsteemi (ILCD) käsiraamatu vahel
Annex IX: Comparison of Organisation Environmental Footprint Key Requirements with Other Methods
IX lisa. Organisatsiooni keskkonnajalajälje määramise põhinõuete võrdlus muude meetoditega
The Organisation Environmental Footprint (OEF) is a multi-criteria measure of the environmental performance of a goods/services-providing Organisation from a life cycle perspective.
Organisatsiooni keskkonnajalajälg on tooteid/teenuseid pakkuva organisatsiooni keskkonnatoime mitmel kriteeriumil põhinev näitaja, mis lähtub olelusringi põhimõttest.
OEF studies are produced for the overarching purpose of seeking to reduce the environmental impacts associated with organisational activities, taking into account supply chain [1] activities (from extraction of raw materials, through production and use, to final waste management).
Organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringute kõrgeim eesmärk on organisatsiooni tegevuse keskkonnamõju vähendamine kogu tarneahela [1] ulatuses (tooraine hankimisest, toote valmistamisest ja kasutamisest kuni jäätmete lõppkäitluseni).
The Organisations involved include companies, public administrative entities, non-profit organisations and other bodies.
Uuritavad organisatsioonid võivad olla ettevõtted, riiklikud haldusüksused, mittetulundusorganisatsioonid ja muud asutused.
OEFs are complimentary to other instruments that focus on specific sites and thresholds.
Organisatsiooni keskkonnajalajälje meetod täiendab muid, konkreetsetele tegevuskohtadele ja piirmääradele keskenduvaid vahendeid.
This document provides guidance on how to calculate an OEF, as well as how to create sector-specific methodological requirements for use in Organisation Environmental Footprint Sector Rules (OEFSRs).
Käesolev dokument sisaldab juhiseid organisatsiooni keskkonnajalajälje arvutamiseks ning nõuete väljatöötamiseks, mida saab organisatsiooni keskkonnajalajälje leidmise sektoripõhiste eeskirjadega rakendada.
This work relates to one of the building blocks of the Europe 2020 Strategy – “Roadmap to a Resource Efficient Europe” [2].
Käesolev töö on seotud Euroopa 2020. aasta strateegiaga „Ressursitõhusa Euroopa tegevuskava” [2].
The document proposes ways to increase resource productivity and to decouple economic growth from both resource use and environmental impacts, taking a life cycle perspective (i.e. considering extraction of raw materials, production, use, final waste management and all necessary transport in an integrated approach).
Dokumendis tutvustatakse ressursitootlikkuse suurendamise viise ning kaalutakse olelusringi perspektiivist (st võttes arvesse tooraine hankimist, toote valmistamist, kasutamist, jäätmete lõppkäitlust koos kogu vajaliku transpordiga ühtse käsitlusviisi raames) majanduskasvu lahtisidumist nii ressursikasutusest kui ka keskkonnamõjust.
One of its aims is to: “Establish a common methodological approach to enable Member States and the private sector to assess, display and benchmark the environmental performance of products, services and companies based on a comprehensive assessment of environmental impacts over the life cycle ('environmental footprint')”.
Tegevuskava ühe eesmärgina nähakse ette: „kogu olelusringi vältel avalduva keskkonnamõju (keskkonnajalajälg) igakülgsel hindamisel põhineva ühise metoodika kehtestamine, mille abil liikmesriigid ja erasektor saavad hinnata, näidata ja võrrelda toodete, teenuste ja äriühingute keskkonnatoimet”.
In 2010, the European Council amongst others invited the Commission and Member States to optimise the use of methods such as Life-Cycle Analysis (LCA) of products, taking into account work done in the context of the ILCD (International Reference Life Cycle Data System) [3].
Euroopa Ülemkogu, võttes arvesse olelusringi rahvusvahelise andmesüsteemi (ILCD) kontekstis tehtud tööd, pöördus 2010. aastal komisjoni ja liikmesriikide poole üleskutsega optimeerida selliste meetodite nagu toodete olelusringi analüüs kasutamist [3].
The Product and Organisation Environmental Footprint project was initiated with the aim of developing a harmonised European methodology for environmental footprint studies that can accommodate a broader suite of relevant environmental performance criteria using a life cycle approach.A life-cycle approach takes into consideration the spectrum of resource flows and environmental interventions associated with a product or organisation from a supply-chain perspective.
Toodete ja organisatsiooni keskkonnajalajälje projekt algatati eesmärgiga töötada välja Euroopa ühtne keskkonnajalajälje uuringute metoodika, milles kasutatav olelusringi arvestav käsitlusviis hõlmab oluliste keskkonnatoime kriteeriumide laia valikut.Olelusringil põhinevas käsitlusviisis arvestatakse toote või organisatsiooniga seotud ressursivooge ja keskkonnamõjusid tarneahela aspektist.
It includes all stages from raw material acquisition through processing, distribution, use, and end-of-life processes, and all relevant related environmental impacts, health effects, resource-related threats, burdens to society, and trade-offs.
Kaasatud on kõik etapid alates tooraine hankimisest ja töötlemisest kuni turustamis-, kasutamis- ja kõrvaldamisprotsessideni, samuti kõik olulised kaasnevad keskkonna- ja tervisemõjud, ressurssidega seotud ohud, koormus ühiskonnale ja kompromissid.
Such an approach is essential to effective management because important environmental effects may occur “upstream” or “downstream”, and hence may not be immediately evident.
Selline käsitlusviis aitab tõhustada juhtimist, sest olulised keskkonnamõjud võivad esineda nii eel- kui järgetapis ning ei pruugi seetõttu olla koheselt tuvastatavad.
This approach is also essential for making transparent any potential trade-offs between different types of environmental impacts associated with specific policy and management decisions and to help avoid unintended shifting of burdens.
Käesolev käsitlusviis on oluline veel seetõttu, et sellega muudetakse läbipaistvaks konkreetsete poliitiliste ja juhtimisotsuste tõttu erinevate keskkonnamõjude vahel tehtud kompromissid ning aidatakse vältida koormuse tahtmatut nihutamist.
OEF studies may be used for a variety of purposes, including: benchmarking and performance tracking; least environmental-cost sourcing (i.e. supply chain management); mitigation activities; and participation in voluntary or mandatory programmes.
Organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringuid võib kasutada erinevatel eesmärkidel, näiteks võrdlusanalüüsiks ja tulemuslikkuse jälgimiseks, väikseima keskkonnakuluga hangeteks (st tarneahela haldamiseks), leevendustegevusteks ning vabatahtlikes või kohustuslikes programmides osalemiseks.
To the extent possible, the OEF should also be applicable within the context of Eco-management and Audit Schemes (EMAS).
Niivõrd kui võimalik peaks organisatsiooni keskkonnajalajälg olema kohaldatav ka keskkonnajuhtimis- ja -auditeerimissüsteemi (EMAS) kontekstis.
This document aims to provide detailed and comprehensive technical guidance on how to conduct an OEF study in any sector.
Käesoleva dokumendiga soovitakse anda üksikasjalikke ja igakülgseid tehnilisi juhiseid organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringu läbiviimiseks mis tahes sektoris.
It is primarily aimed at technical experts such as engineers and environmental managers who are to develop an OEF study.
Sihtauditooriumiks on eelkõige tehnilised eksperdid, näiteks insenerid ja keskkonnajuhid, kelle ülesandeks on organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringu väljatöötamine.
Strong expertise in life cycle assessment is not a prerequisite to using this Guide in order to conduct an OEF study.
Keskkonnajalajälje uuringu läbiviimine käesoleva juhendi kohaselt ei eelda varasemaid põhjalikke teadmisi olelusringi hindamise kohta.
Specifically, the methodology guides considered were ISO 14064 (2006), ISO/WD TR 14069 (working draft, 2010), the ILCD Handbook (2011), the WRI/WBCSD Greenhouse Gas Protocol (2011a), Bilan Carbone® (version 5.0), DEFRA’s Guidance on how to measure and report your greenhouse gas emissions (2009), the Carbon Disclosure project for Water (2010) and the Global Reporting Initiative - GRI (version 3.0).
Konkreetselt on kasutatud järgmisi metoodilisi juhendmaterjale: ISO standardid ISO 14064 (2006) ja ISO/WD TR 14069 (esialgne tööversioon, 2010), olelusringi rahvusvahelise andmesüsteemi (ILCD) käsiraamat (2011), kasvuhoonegaaside protokoll WRI/WBCSD (2011a), Bilan Carbone® (versioon 5.0), Ühendkuningriigi keskkonna-, toidu- ja maaeluministeeriumi (DEFRA) juhend kasvuhoonegaaside heitkoguste mõõtmise ja aruandluse kohta (2009), süsiniku avalikustamise projekt vee jaoks (2010) ja globaalne aruandlusalgatus (GRI) (versioon 3.0).
The outcome of this analysis is summarised in Annex IX.
Kõnealuse analüüsi tulemus on esitatud kokkuvõtlikult IX lisas.
A more detailed description of the analysed methods and of the outcome of the analysis can be found in “Analysis of Existing Environmental Footprint Methodologies for Products and Organizations: Recommendations, Rationale, and Alignment”.
Analüüsitud meetodite ja analüüsitulemuste täpsema kirjelduse leiab dokumendist „Analysis of Existing Environmental Footprint Methodologies for Products and Organizations: Recommendations, Rationale, and Alignment” [4].
Although these documents align closely on much of the methodological guidance they provide, it is noteworthy that discrepancies and/or lack of clarity remain on a number of important decision points, which reduces the consistency and comparability of analytical outcomes.
Kuigi neis dokumentides pakutavad metoodilised juhised langevad paljuski kokku, tuleks siiski märkida, et mitmete oluliste otsustuspunktide osas esineb neis erinevusi ja/või ebaselgust, mis vähendab analüüsitulemuste järjepidevust ja võrreldavust.
Whereas existing methods may provide several alternatives for a given methodological decision point, the intention of this OEF Guide is to provide additional guidance and (wherever feasible) to identify a single requirement for each decision point in order to support more consistent, robust and reproducible OEF studies.
Kuna olemasolevad meetodid võivad pakkuda vaatlusaluse otsustuspunkti käsitlemiseks erinevaid metoodilisi variante, püütakse käesolevas organisatsiooni keskkonnajalajälje leidmise juhendis anda täiendavaid juhiseid ning (võimaluse korral) tuletada iga otsustuspunkti jaoks vaid üks nõue, et suurendada organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringute ühetaolisust, usaldusväärsust ja korratavust.
To the extent possible, this OEF Guide strives to align with existing or upcoming international methodological norms, including ISO 14069 (draft) and GHG Protocol Scope 3, as well as the Product Environmental Footprint Guide.
Niivõrd kui võimalik püütakse käesolevas juhendis säilitada kooskõla kehtivate ja tulevikus kehtestatavate rahvusvaheliste metoodikanormidega, kaasa arvatud ISO 14069 (eelnõu) ja kasvuhoonegaaside (KHG) protokolli mõjuala 3, samuti ka toodete keskkonnajalajälje leidmise juhendiga.
Similarly, efforts have also been made to align insofar as possible with existing environmental management schemes (EMAS and ISO 14001).
Ka on püütud arvesse võtta olemasolevaid keskkonnajuhtimissüsteeme (ühenduse keskkonnajuhtimis- ja auditeerimissüsteem (EMAS) ja ISO 14001).
It should be noted, however, that in order to provide for multi-criteria environmental assessment at the organisational level using a life-cycle approach, the OEF Guide necessarily goes beyond existing guidance documents in important aspects.
Et organisatsiooni keskkonnajalajälje leidmise juhendi põhjal saaks esitada organisatsiooni kohta olelusringipõhise mitmele kriteeriumile vastava keskkonnahinnangu, tuleb juhendi olulistes aspektides minna kaugemale praegu kehtivatest juhenddokumentidest.
As elaborated before, OEFSRs are a necessary extension of and complement to the more general guidance for OEF studies provided in this document (i.e. in terms of comparability between different OEF studies).
Nagu eelnevalt selgitatud, on organisatsiooni keskkonnajalajälje leidmise sektoripõhised eeskirjad vajalikuks täienduseks üldisematele juhistele, mis käesolevas dokumendis organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringute kohta on esitatud (nt erinevate keskkonnajalajälje uuringute võrreldavuse osas).
As they are developed, OEFSRs will play an important role in increasing the reproducibility, quality, consistency, and relevance of OEF studies.
Kui organisatsiooni keskkonnajalajälje leidmise sektoripõhised eeskirjad on välja töötatud, saab neil olema oluline roll organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringute korratavuse, järjepidevuse ja asjakohasuse suurendamisel.
Both the Product Environmental Footprint (PEF) [5] and the OEF provide a life cycle approach to quantifying environmental performance.
Nii toodete keskkonnajalajälje leidmise juhendis [5] kui ka organisatsiooni keskkonnajalajälje määramisel on kasutatud keskkonnatoime kvantifitseerimiseks olelusringil põhinevat lähenemist.
Whereas the PEF method is specific to individual goods or services, the OEF method applies to organisational activities as a whole – in other words, to all activities associated with the goods and/or services the Organisation provides from a supply-chain perspective (from extraction of raw materials, through use, to final waste management).
Kui toodete keskkonnajalajälje määramise meetod on seotud konkreetsete toodete või teenustega, siis organisatsiooni keskkonnajalajälje meetodit kohaldatakse organisatsiooni kõigi tegevuste suhtes. Teiste sõnadega: sellega hõlmatakse kõik tegevused, mis on seotud organisatsiooni pakutavate toodete ja/või teenustega, käsitledes neid tarneahela perspektiivist (tooraine hankimisest ja toote kasutamisest kuni jäätmete lõppkäitluseni).
Organisation and Product Environmental Footprinting can therefore be viewed as complementary activities, each undertaken to support specific applications.
Seega võib organisatsiooni ja toodete keskkonnajalajälje leidmist käsitada teineteist täiendavate tegevustena, millest kumbagi kasutatakse teatavate kindlate rakenduste toetamiseks.
Calculating the OEF does not require that all individual products of the Organisation be analysed.
Organisatsiooni keskkonnajalajälje arvutamiseks ei ole vaja organisatsiooni üksikuid tooteid eraldi analüüsida.
The OEF is calculated using aggregate data representing the flows of resources and wastes that cross the defined Organisational boundary.
Selleks kasutatakse üle määratletud organisatsioonipiiride liikuvate ressursi- ja jäätmevoogude summeeritud andmeid.
In theory, the sum of the PEFs of the goods/services provided over a certain reporting interval (e.g. one year) by an Organisation should be equal to its OEF for the same reporting interval [6].
Teoreetiliselt peaks organisatsiooni poolt kindla aruandeperioodi jooksul (nt üks aasta) valmistatud toodete keskkonnajalajälgede summa võrduma organisatsiooni kui terviku keskkonnajalajäljega samal perioodil [6].
The methodologies have been purposely developed towards this end.
Meetodite väljatöötamisel ongi lähtutud sellest kaalutlusest.
Moreover, the OEF can help to identify areas of the Organisation’s Product Portfolio where environmental impacts are most significant and, hence, where detailed, individual product-level analyses may be desirable.Terminology: Shall, Should and May
Lisaks aitab organisatsiooni keskkonnajalajälg välja selgitada valdkondi, kus organisatsiooni tooteportfelli keskkonnamõju on kõige suurem ning mis seetõttu vajaksid täpsemat analüüsi üksiktoodete tasandil.Terminoloogia: kohustavad, soovitavad ja lubavad väljendid
This Guide uses precise terminology to indicate the requirements, the recommendations and permissible options available.
Käesolevas juhendis kasutatavad kõneviisid on teadlikult valitud, et eristada nõudeid, soovitusi ja mittekohustuslikke valikuvõimalusi.
The term “shall” is used throughout this Guide to indicate what is required in order for an OEF study to be in conformance with this Guide.
Kohustavas sõnastuses (peab, tuleb, nõutav) esitatakse nõudeid, millele organisatsiooni keskkonnajalajälje uuring peab vastama, et olla kooskõlas käesoleva juhendiga.
The term “should” is used to indicate a recommendation, but not a requirement.
Soovitav sõnastus (peaks, tuleks) näitab, et tegemist ei ole nõude, vaid soovitusega.
Any deviation from a “should” requirement must be justified and made transparent.
Kui kaldutakse mõnest soovitusest kõrvale, tuleb seda põhjendada ning selgelt esile tuua.
This page is left intentionally blank.
See lehekülg on tahtlikult tühjaks jäetud.
The Organisation Environmental Footprint (OEF) is a multi-criteria measure of the environmental performance of a goods/services-providing Organisation from a life cycle [7] perspective.
Organisatsiooni keskkonnajalajälg on olelusringil [7] põhinev paljudele kriteeriumidele tuginev meede tooteid/teenuseid pakkuva organisatsiooni kogu keskkonnatoime määramiseks.
This includes companies, public administrative entities, and other bodies.
See hõlmab ettevõtteid, riiklikke haldusüksuseid ja muid asutusi.
OEFSRs are a necessary extension of and complement to the more general guidance for OEF studies provided in this document.
Organisatsiooni keskkonnajalajälje leidmise sektoripõhised eeskirjad on vajalik täiendus üldisematele juhistele, mis käesolevas dokumendis organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringute läbiviimise kohta on esitatud.
As they are developed, OEFSRs will play an important role in increasing the reproducibility, consistency, and relevance of OEF studies.
Kui organisatsiooni keskkonnajalajälje leidmise sektoripõhised eeskirjad on välja töötatud, saab neil olema oluline roll organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringute korratavuse, järjepidevuse ja asjakohasuse suurendamisel.