natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The definition of the term "undertaking" in this Directive, and its use in the context of the protection of the health of workers against ionising radiation, is without prejudice to the legal systems and the allocation of responsibilities to the employer introduced in national legislation transposing Council Directive 89/391/EEC [8].
Mõiste „ettevõtja” määratlus käesolevas direktiivis ja selle mõiste kasutamine ioniseeriva kiirguse eest töötajate tervise kaitsmise kontekstis ei piira õigussüsteeme ega kohustuste määramist tööandjale, mis on kehtestatud siseriiklike õigusaktidega, millega võetakse üle nõukogu direktiiv 89/391/EMÜ [8].
Calculation of doses from measureable quantities should rely on scientifically established values and relationships.
Mõõdetavatest kogustest dooside arvutamisel tuleks tugineda teaduslikult tõestatud väärtustele ja suhetele.
Recommendations for such dose coefficients have been published and updated by ICRP, taking scientific progress into account.
ICRP on avaldanud selliste doosikoefitsientide soovitused ja neid ajakohastanud, võttes arvesse teaduse arengut.
A collection of dose coefficients based on its earlier recommendations in ICRP Publication 60 [9], is available as ICRP Publication 119 [10].
ICRP väljaandes 60 avaldatud varasematel soovitustel [9] põhinev doosikoefitsientide kogu on kättesaadav ICRP väljaandes 119 [10].
However, in ICRP Publication 103, a new methodology was introduced by ICRP to calculate doses based on the latest knowledge on radiation risks, and this should, where possible, be taken into account in this Directive.
ICRP väljaandes 103 esitati aga uus dooside arvutamise metoodika, mis põhineb kõige värskematel teadmistel kiirgusohtude kohta, ning seda tuleks võimaluse korral käesolevas direktiivis arvesse võtta.
For external exposure, values and relationships have been published following the new methodology in ICRP Publication 116 [11].
Väliskiirituse puhul on avaldatud väärtused ja suhted, lähtudes ICRP väljaandes 116 [11] toodud uuest metoodikast.
These data, as well as the well-established operational quantities, should be used for the purpose of this Directive.
Käesoleva direktiivi kohaldamisel tuleks kasutada neid andmeid ja ka väljakujunenud operatiivsuurusi.
For internal exposure, while ICRP has consolidated in ICRP Publication 119 all earlier publications (on the basis of ICRP Publication 60) on dose coefficients, updates of this publication will be provided and the coefficients that are tabulated in it will be superseded by values based on the radiation and tissue weighting factors and phantoms laid down in ICRP Publication 103.
Sisekiirituse puhul on ICRP konsolideerinud ICRP väljaandesse 119 kõik varasemad väljaanded (tuginedes ICRP väljaandele 60) doosikoefitsientide kohta; seda väljaannet ajakohastatakse ning selle tabelites esitatud koefitsiendid asendatakse väärtustega, mis põhinevad ICRP väljaandes 103 sätestatud kiirgus- ja koeteguritel ning fantoomidel.
The Commission will invite the group of experts referred to in Article 31 of the Euratom Treaty to continue to monitor scientific developments and the Commission will make recommendations on any updated values, relationships and coefficients, including those for exposure to radon, taking relevant opinions of the group of experts into account.
Komisjon palub Euratomi asutamislepingu artiklis 31 osutatud eksperdirühmal jälgida jätkuvalt teaduse arengut ning komisjon esitab soovitused mis tahes ajakohastatud väärtuste, suhete ja koefitsientide kohta, sealhulgas nende kohta, mis puudutavad radoonikiiritust, võttes arvesse eksperdirühma asjakohaseid arvamusi.
The current annual effective dose limits for occupational and public exposure should be maintained.
Praegused kutse- ja elanikukiirituse aastase efektiivdoosi piirmäärad peaksid kehtima jääma.
However, there should be no further need for averaging over five years, except in special circumstances specified in national legislation.
Siiski ei tohiks enam kasutada viie järjestikuse aasta doosi keskmist väärtust, välja arvatud siseriiklikes õigusaktides määratletud eriolukordades.
New scientific information on tissue reactions calls for the optimisation principle to be applied to equivalent doses as well, where appropriate, in order to keep doses as low as reasonably achievable.
Kudede reaktsiooni kohta on saadud uusi teadusandmeid, mistõttu tuleks optimeerituse põhimõtet kohaldada ka ekvivalentdooside suhtes, et hoida doosid nii madalad, kui on mõistlikult võimalik saavutada.
This Directive should also follow new ICRP guidance on the limit for equivalent dose for the lens of the eye in occupational exposure.
Käesolevas direktiivis tuleks järgida ka rahvusvahelise kiirguskaitsekomisjoni uut juhist silmaläätse ekvivalentdoosi piirmäära kohta seoses kutsekiiritusega.
Industries processing naturally-occurring radioactive material extracted from the earth's crust subject workers and, if material is released into the environment, members of the public to increased exposure.
Tööstusharud, milles töödeldakse maakoorest saadud looduslikke radioaktiivseid materjale, suurendavad töötajate, ja kui materjal satub keskkonda, siis ka elanike kiiritust.
Protection against natural radiation sources, rather than being addressed separately in a specific title, should be fully integrated within the overall requirements.
Kaitset looduslike kiirgusallikate eest ei tuleks käsitleda erijaotises, vaid see tuleks täielikult lõimida üldistesse nõuetesse.
In particular, industries processing materials containing naturally-occurring radionuclides should be managed within the same regulatory framework as other practices.
Eelkõige tuleks looduslikke radionukliide sisaldavaid materjale töötlevate tööstusharude suhtes kohaldada samu regulatiivseid nõudeid kui kõigi muude kiirgustegevuste suhtes.
It is appropriate for this Directive to establish reference levels for indoor radon concentrations and for indoor gamma radiation emitted from building materials, and to introduce requirements on the recycling of residues from industries processing naturally-occurring radioactive materials into building materials.
Käesolevas direktiivis on asjakohane kehtestada siseruumide õhu radoonisisalduse ja ehitusmaterjalidest pärineva siseruumide gammakiirguse viitetasemed ning kehtestada nõuded looduslikke radioaktiivseid materjale ehitusmaterjalideks töötleva tööstuse tootmisjääkide ringlussevõtu kohta.
Regulation (EU) No. 305/2011 [12] lays down harmonised conditions for the marketing of construction products.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 305/2011 [12] sätestatakse ehitustoodete ühtlustatud turustustingimused.
Building materials emitting gamma radiation should be within the scope of this Directive but should also be regarded as construction products as defined in Regulation (EU) No 305/2011, in the sense that that Regulation applies to construction works emitting dangerous substances or dangerous radiation.
Käesoleva direktiivi reguleerimisalasse peaksid kuuluma gammakiirgust kiirgavad ehitusmaterjalid, kuid neid tuleks samuti käsitada määruses (EL) nr 305/2011 määratletud ehitustoodetena selles osas, nagu seda määrust kohaldatakse ehitiste suhtes, mis eritavad ohtlikke aineid või kiirgavad ohtlikku kiirgust.
This Directive should be without prejudice to the provisions of Regulation (EU) No 305/2011 on the declaration of performance, the establishment of harmonised standards or the means and conditions for making available the declaration of performance or with regard to CE marking.
Käesolev direktiiv ei tohiks mõjutada toimivusdeklaratsiooni, ühtlustatud standardite kehtestamist, toimivusdeklaratsiooni kättesaadavaks tegemise viise ja tingimusi ning CE-märgist käsitlevate määruse (EL) nr 305/2011 sätete kohaldamist.
Regulation (EU) No 305/2011 requires information to be made available when products are placed on the market.
Määrusega (EL) nr 305/2011 nõutakse toodete turule laskmisel teabe kättesaadavaks tegemist.
This does not affect the right of Member States to specify in national legislation requirements for additional information they deem necessary to ensure radiation protection.
See ei mõjuta liikmesriikide õigust täpsustada siseriiklikes õigusaktides täiendava teabe nõudeid, mida peetakse kiirguskaitse tagamise seisukohast vajalikuks.
Recent epidemiological findings from residential studies demonstrate a statistically significant increase of lung cancer risk from prolonged exposure to indoor radon at levels of the order of 100 Bq m–3.
Värsked elamute epidemioloogilised uuringud näitavad, et siseruumide õhus leiduva radooni pikemaajalisel kiiritusel suureneb statistiliselt olulisel määral kopsuvähki haigestumise oht, kui radioaktiivsustaseme suurusjärk on 100 bekerelli (Bq) 1 m–3 õhu kohta.
The new concept of exposure situations allows the provisions of Commission Recommendation 90/143/Euratom [13] to be incorporated into the binding requirements of the Basic Safety Standards while leaving enough flexibility for implementation.
Kiiritusolukordade uus kontseptsioon võimaldab kaasata komisjoni soovituse 90/143/Euratom) [13] põhiliste ohutusnormide siduvatesse nõuetesse, jättes siiski piisavalt vabadust selle rakendamisel.
National action plans are needed for addressing long-term risks from radon exposure.
Radoonikiiritusest tulenevate pikaajaliste riskide ohjamiseks on vaja riiklikke tegevuskavasid.
It is recognized that the combination of smoking and high radon exposure presents a substantially higher individual lung cancer risk than either factor individually and that smoking amplifies the risk from radon exposure at the population level.
Tunnistatakse, et suitsetamine ja radoonikiirituse kõrge tase üheskoos kujutavad endast märkimisväärselt suuremat individuaalset kopsuvähi riski kui kumbki tegur eraldi ning et suitsetamine laiendab elanikkonna tasandi radoonikiiritusest tulenevat riski.
It is important that Member States address both of these health hazards.
On tähtis, et liikmesriigid tegeleksid mõlema terviseohuga.
Where, due to national prevailing circumstances, a Member State establishes a reference level for indoor radon concentrations in workplaces that is higher than 300 Bq m–3, the Member State should submit the information to the Commission.
Juhul kui liikmesriik kehtestab riigis valitsevate asjaolude tõttu töökohtade siseruumide õhu radoonisisalduse viitetaseme, mis on kõrgem kui 300 Bq m–3, peaks liikmesriik esitama vastava teabe komisjonile.
Where radon enters from the ground into indoor workplaces, this should be considered to be an existing exposure situation since the presence of radon is largely independent of the human activities carried out within the workplace.
Juhul kui radoon tekib töökohtade siseruumidesse maapinnast, tuleks seda pidada püsikiirituse olukorraks, kuna radooni esinemine on töökohtades toimuvast inimtegevusest suuresti sõltumatu.
Such exposures may be significant in certain areas or specific types of workplaces to be identified by Member States, and appropriate radon and exposure reduction measures should be taken if the national reference level is exceeded.
Teatud aladel või teatud liiki töökohtades, mille liikmesriigid kindlaks määravad, võib selline kiiritus olla märkimisväärne ning juhul kui riiklik viitetase ületatakse, tuleks võtta asjakohaseid radooni ja kiirituse vähendamise meetmeid.
Where levels continue to remain above the national reference level, these human activities carried out within the workplace should not be regarded as practices.
Juhul kui need tasemed ületavad endiselt riikliku viitetaseme, ei tohiks töökohtades toimuvat inimtegevust käsitada kiirgustegevusena.
However, Member States should ensure that these workplaces are notified and that, in cases where the exposure of workers is liable to exceed an effective dose of 6 mSv per year or a corresponding time-integrated radon exposure value, they are managed as a planned exposure situation and that dose limits apply, and determine which operational protection requirements need be applied.
Liikmesriigis peaksid siiski tagama, et neid töökohti teavitatakse ning et juhul kui töötajate kiirituse aastane efektiivdoos võib ületada 6 millisiivertit või vastava ajaintegraalse radoonikiirituse väärtuse, ohjatakse kiiritust kui kavandatud kiiritusolukorda, ning et kohaldatakse doosipiiranguid; samuti peaksid liikmesriigid kindlaks määrama, milliseid kaitsenõudeid tuleb kohaldada.
The exposure of air crew to cosmic radiation should be managed as a planned exposure situation.
Lennumeeskondade kosmilisest kiirgusest põhjustatavat kiiritust tuleks ohjata sarnaselt kavandatava kiiritusolukorraga.
The operation of spacecraft should come under the scope of this Directive and, if dose limits are exceeded, be managed as a specially authorised exposure.
Kosmoselaeva käitamine peaks kuuluma käesoleva direktiivi reguleerimisalasse ning juhul kui doosi piirmäärad ületatakse, tuleks seda käsitada eriloa alusel toimuva kiiritusena.
The contamination of the environment may pose a threat to human health.
Keskkonna saastus võib ohustada inimeste tervist.
The Community's secondary legislation so far has regarded such contamination only as a pathway of exposure to members of the public directly affected by radioactive effluent discharged to the environment.
Ühenduse teiseses õiguses on siiani sellist saastust käsitatud üksnes keskkonda juhitud radioaktiivsest heitest mõjutatud elanikkonna kiiritusrajana.
While the state of the environment can impact long-term human health, this calls for a policy protecting the environment against the harmful effects of ionising radiation.
Kuna keskkonna seisund võib pikas perspektiivis mõjutada inimeste tervist, on vaja kujundada poliitika, millega kaitstakse keskkonda ioniseeriva kiirguse kahjulike mõjude eest.
For the purpose of long-term human health protection, environmental criteria based on internationally recognised scientific data (such as published by EC, ICRP, United Nations Scientific Committee on the Effects of Atomic Radiation, International Atomic Energy Agency (IAEA)) should be taken into account.
Pikas perspektiivis inimeste tervise kaitsmiseks tuleks arvesse võtta keskkonnaalaseid kriteeriume, mis põhinevad rahvusvaheliselt tunnustatud teaduslikel andmetel (näiteks Euroopa Komisjoni, ICRP, aatomikiirguse mõjude alase ÜRO teaduskomitee ja Rahvusvahelise Aatomienergiaagentuuri (IAEA) avaldatud andmed).
In the medical area, important technological and scientific developments have led to a notable increase in the exposure of patients.
Meditsiini valdkonnas on tehnoloogia ja teaduse areng oluliselt suurendanud patsientide saadavat kiiritust.
In this respect, this Directive should emphasise the need for justification of medical exposure, including the exposure of asymptomatic individuals and should strengthen the requirements concerning information to be provided to patients, the recording and reporting of doses from medical procedures, the use of diagnostic reference levels and the availability of dose-indicating devices.
Seepärast tuleks käesolevas direktiivis rõhutada meditsiinikiirituse põhjendatuse vajadust, sealhulgas haigustunnusteta isikute saadava kiirituse puhul, ning muuta rangemaks nõudeid patsientidele antava teabe, meditsiiniprotseduuridega saadavate dooside registreerimise ja nendest teatamise, diagnostiliste referentsväärtuste kasutamise ning doosi näitavate seadmete kättesaadavuse kohta.
It should be noted that according to the World Health Organisation the concept of health is understood to cover the physical, mental and social well-being of an individual and not merely the absence of disease or infirmity.
Tuleks märkida, et Maailma Terviseorganisatsiooni määratluse kohaselt hõlmab mõiste „tervis” isiku füüsilist, vaimset ja sotsiaalset heaolu, mitte üksnes haiguse või puude puudumist.
A high level of competence and a clear definition of responsibilities and tasks among all professionals involved in medical exposure is fundamental to ensure adequate protection of patients undergoing medical radiodiagnostic and radiotherapeutic procedures.
Selleks et tagada radiodiagnostilisi ja kiiritusravi protseduure saavate patsientide piisav kaitse, on ülimalt tähtis kõikide meditsiinikiirituse valdkonnas tegutsevate spetsialistide pädevuste kõrge tase ning vastutusalade ja ülesannete selge määratlemine.
This applies to medical doctors, dentists and other health professionals entitled to take clinical responsibility for individual medical exposures, to medical physicists and to other professionals carrying out practical aspects of medical radiological procedures, such as radiographers and technicians in radiodiagnostic medicine, nuclear medicine and radiotherapy.
See kehtib arstide, hambaarstide ja teiste tervishoiutöötajate suhtes, kellel on õigus võtta kliiniline vastutus üksikisiku meditsiinilise kiiritamise eest, meditsiinifüüsikute suhtes ja teiste spetsialistide suhtes, kes teostavad meditsiinikiiritust, nagu näiteks radioloogiatehnikud ja tehnikud radiodiagnostilises meditsiinis, nukleaarmeditsiinis ja kiiritusravis.
Accidental and unintended medical exposures are a source of continuing concern.
Jätkuvalt tekitab muret juhuslik ja mittekavandatud meditsiinikiiritus.
Whereas for medical devices post-market surveillance is required under Council Directive 93/42/EEC [14], it is the role of the competent authority in radiation protection to address the prevention of accidental and unintended medical exposure and the follow-up in case of their occurrence.
Kuigi meditsiiniseadmete puhul on nõukogu direktiivi 93/42/EMÜ [14] kohaselt nõutav turustamisjärgne järelevalve, on kiirguskaitse vallas pädevate asutuste ülesanne tegeleda juhusliku ja mittekavandatud meditsiinikiirituse juhtumite ennetamisega ja võtta nende korral järelmeetmeid.
In this respect, the role of quality assurance programmes, including a study of risks in radiotherapy, to avoid such incidents should be emphasised, and recording, reporting, analysis and corrective action should be required in such cases.
Seoses selliste juhtumite vältimisega tuleks esile tõsta kvaliteedi tagamise kavade, sh kiiritusravi riskide uurimise osa ning selliste juhtumite korral tuleks nõuda registreerimist, teatamist, analüüsi ja parandusmeetme võtmist.
In veterinary practice the use of ionising radiation for imaging is growing, often with second-hand equipment from the medical sector.
Kuvamise eesmärgil rakendatavat ioniseerivat kiirgust kasutatakse üha enam veterinaarias ning sageli tehakse seda meditsiinisektorist pärit kasutatud seadmetega.
Especially in the case of larger animals, or in the administration of radiopharmaceuticals to animals, there is a substantial risk of high occupational exposures and of exposure of accompanying persons.
Eeskätt suuremate loomade puhul või loomadele radiofarmatseutikumide andmisel esineb kutsekiirituse kõrge taseme ja juuresolevate isikute kiirituse märkimisväärne risk.
This calls for the provision of adequate information and the education of veterinarians and their staff.
Seetõttu on vaja anda veterinaaridele ja nende töötajatele piisavalt teavet ja haridust.
The so-called "medico-legal" exposures introduced in Directive 97/43/Euratom have now been clearly identified as the deliberate exposure of individuals for other than medical purposes, or "non-medical imaging exposures".
Direktiivis 97/43/Euratom osutatud kiiritamine kui osa nn „kohtumeditsiinilise ekspertiisi toimingutest” on nüüd sõnaselgelt määratletud inimeste kavandatud kiiritamisena muul kui meditsiinilisel eesmärgil või muul kui meditsiinilise kuvamise eesmärgil.
Such practices need to be placed under appropriate regulatory control and should be justified in a similar way as for medical exposures.
Sellised kiiritusega seotud tegevused tuleb allutada sobivale regulatiivsele kontrollile ning need peavad olema põhjendatud samal viisil kui meditsiinikiiritus.
However, a different approach is needed on the one hand for procedures using medical radiological equipment and on the other hand for procedures not using such equipment.
Siiski on vaja erinevalt läheneda meditsiinilisi radioloogiaseadmeid kasutavatele protseduuridele ja selliseid seadmeid mitte kasutavatele protseduuridele.
In general, the annual dose limits and corresponding constraints for public exposure should apply.
Üldiselt tuleks kohaldada aastadoosi piirmäärasid ja neile vastavaid elanikukiirituse piiranguid.
Member States should be required to submit certain practices involving a hazard from ionising radiation to a system of regulatory control or to prohibit certain practices.
Liikmesriikidelt tuleks nõuda, et nad hõlmaksid oma regulatiivse kontrolli süsteemiga teatavad kiirgustegevused, millega kaasneb ioniseeriva kiirgusega seotud oht, või keelaksid teatavad sellised tegevusalad.
The application of radiation protection principles in relation to consumer products requires the regulatory control of practices to start at the stage of design and manufacture of products or at the time of import of such products.
Kiirguskaitsepõhimõtete kohaldamine seoses tarbekaupadega nõuab kiirgustegevuse regulatiivse kontrolli alustamist toodete projekteerimis- ja tootmisetapis või selliste kaupade importimise ajal.
Therefore, the manufacture or import of consumer products should be regulated and specific procedures should be introduced, so as to allow the timely justification of the intended use of the consumer products, as well as to allow checking that this use can be exempted from regulatory control.
Seetõttu peaks tarbekaupade tootmine ja import olema reguleeritud ning tuleks kehtestada erimenetlused, et võimaldada õigeaegselt põhjendada tarbekaupade kavandatavat kasutamist ja kontrollida, et selle kasutamise suhtes ei ole vaja kasutada regulatiivset kontrolli.
While such assessment should continue to be carried out in the Member State in which those practices are conducted, Member States should inform each other, so as to allow them to request relevant information from the undertakings in question and to make their own assessment.
Kuigi selline hinnang tuleks teha liikmesriigis, kus neid kiirgustegevusi läbi viiakse, peaksid liikmesriigid üksteist teavitama, et võimaldada neil taotleda asjaomaselt ettevõtjalt asjakohast teavet ja anda oma hinnangud.
The deliberate addition of radioactive substances to certain categories of consumer products should remain prohibited, but it needs to be made clear that this also applies to the activation of such products by irradiation, without prejudice to existing legislation such as Directive 1999/2/EC of the European Parliament and of the Council [15].
radioaktiivse aine sihipärane lisamine tarbekaupade teatavate kategooriate puhul peaks olema jätkuvalt keelatud, kuid tuleks selgelt sätestada, et see kehtib ka selliste toodete kiiritusega aktiveerimise suhtes, mõjutamata kehtivate õigusaktide, nagu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 1999/2/EÜ [15], kohaldamist.
Member States should benefit from the application of a graded approach to regulatory control, which should be commensurate with the magnitude and likelihood of exposures resulting from the practices, and commensurate with the impact that regulatory control may have in reducing such exposures or improving the safety of installations.
Liikmesriigid peaksid kasu saama regulatiivse kontrolli ohutaset arvestavast lähenemisviisist, mis peaks vastama sellisest seotud tegevusest saadava kiirituse ulatusele ja tõenäosusele ning samuti mõjule, mis regulatiivsel kontrollil võib olla sellise kiirituse vähendamisele või käitiste ohutuse parandamisele.
There is a benefit in having the same activity concentration values both for the exemption of practices from regulatory control and for the clearance of materials from authorised practices.
Kasulik on omada samu aktiivsuskontsentratsiooni väärtusi kiirgustegevuste regulatiivse kontrolli alt väljaarvamise ja materjalide vabastamise jaoks lubatud kiirgustegevuste suhtes kohaldatavate nõuete rakendamisest.