natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The proposal for a directive on the access to the activity of credit institutions and the prudential supervision of credit institutions and investment firms and the proposal for a regulation on prudential requirements for credit institutions and investment firms, which are to replace Directive 2006/48/EC of the European Parliament and of the Council of 14 June 2006 relating to the taking up and pursuit of the business of credit institutions [11] and Directive 2006/49/EC of the European Parliament and of the Council of 14 June 2006 on the capital adequacy of investment firms and credit institutions [12], introduce a requirement for credit institutions and investment firms to assess the credit risk of entities and financial instruments in which they invest themselves and not simply to rely in this respect on credit ratings.
Ettepandud direktiiviga, mis käsitleb krediidiasutuste tegevuse alustamise tingimusi ning krediidiasutuste ja investeerimisühingute usaldatavusnõuete täitmise järelevalvet, ning ettepandud määrusega krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes kohaldatavate usaldatavusnõuete kohta asendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2006. aasta direktiiv 2006/48/EÜ (krediidiasutuste asutamise ja tegevuse kohta) [11] ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2006. aasta direktiiv 2006/49/EÜ (investeerimisühingute ja krediidiasutuste kapitali adekvaatsuse kohta), [12] ning seatakse nõue, et krediidiasutused ja investeerimisühingud hindaksid nende üksuste ja finantsinstrumentide krediidiriski, millesse nad investeerivad ise, ega tugineks selles küsimuses vaid krediidireitingutele.
That requirement should be extended to other financial market participants regulated under Union law, including investment managers.
Kõnealust nõuet tuleks laiendada teistele liidu õigusega reguleeritud finantsturuosalistele, sealhulgas varahalduritele.
For all financial market participants, however, that requirement should be enforced in a proportional manner taking into account the nature, scale, and complexity of the participant in question.
Selle nõude täitmine tuleks aga kõigi finantsturuosaliste puhul tagada proportsionaalselt, võttes arvesse asjaomase turuosalise laadi, ulatust ja keerukust.
Member States should not be entitled to impose or maintain rules that allow stricter reliance by those investors on credit ratings.
Liikmesriikidel ei tohiks olla õigust kehtestada või säilitada nõudeid, mis võimaldavad kõnealustel investoritel rohkem tugineda krediidireitingutele.
Furthermore, the ability of investors to make an informed assessment of the creditworthiness of structured finance instruments would be improved if investors were provided with sufficient information on those instruments.
Peale selle parandataks investorite suutlikkust hinnata teadlikult struktureeritud finantsinstrumentide krediidivõimelisust, kui investoritel oleks piisavalt teavet nende finantsinstrumentide kohta.
For example, as the risk on structured finance instruments to a large extent depends on the quality and performance of the underlying assets, investors should be provided with more information on the underlying assets.
Näiteks, kuna struktureeritud finantsinstrumentide risk sõltub suurel määral alusvara kvaliteedist ja tulemustest, tuleks investoritele anda alusvarade kohta rohkem teavet.
This would reduce investors’ dependence on credit ratings.
See vähendaks investori sõltuvust krediidireitingutest.
Moreover, disclosing relevant information on structured finance instruments is likely to reinforce the competition between credit rating agencies, because it could lead to an increase in the number of unsolicited credit ratings.
Lisaks suurendaks asjaomase teabe avaldamine struktureeritud finantsinstrumentide kohta tõenäoliselt konkurentsi reitinguagentuuride hulgas, kuna see võib suurendada tellimata krediidireitingute arvu.
The Commission should, by January 2016, review and report on the appropriateness of extending the scope of that disclosure requirement to other financial products.
Komisjon peaks vaatama üle küsimuse, kas on asjakohane laiendada kõnealuse avalikustamisnõude kohaldamisala ka muudele finantstoodetele, ning esitama selle kohta aruande hiljemalt 2016. aasta jaanuariks.
For example, there are other financial products, such as covered bonds and other secured debt, where the risk to a large extent depends on the characteristics of any underlying collateral and where it could be relevant to provide investors with more information about the collateral.
Näiteks on olemas muud finantstooted, nagu tagatud võlakirjad ja muud tagatud laenud, mille puhul sõltub risk suurel määral aluseks oleva tagatise omadustest ning mille puhul võib olla asjakohane pakkuda investoritele tagatise kohta rohkem teavet.
Investors, issuers and other interested parties should have access to up-to-date rating information on a central website.
Investoritel, emitentidel ja teistel huvitatud isikutel peaks olema juurdepääs ajakohasele krediidireitinguid käsitlevale teabele kesksel veebisaidil.
A European rating platform should be established by ESMA and should allow investors to easily compare all credit ratings that exist with regard to a specific rated entity.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve peaks looma Euroopa reitinguandmebaasi ning see peaks võimaldama investoritel hõlpsasti võrrelda kõiki olemasolevaid krediidireitinguid konkreetse hinnatava üksuse kohta.
It is important that the European rating platform website shows all available credit ratings per instrument in order to allow investors to consider the whole variety of opinions before taking their own investment decision.
On oluline, et Euroopa reitinguandmebaasi veebisaidil oleksid esitatud kõik finantsinstrumendi kohta kättesaadavad krediidireitingud, et investorid saaksid enne investeerimisotsuse tegemist kaaluda kõiki arvamusi.
However, in order not to undermine the ability of credit rating agencies to operate under the investor-pays model, such credit ratings should not be included in the European rating platform.
Selleks et mitte piirata reitinguagentuuride võimalust tegutseda „investor maksab” mudeli alusel, tuleks sellised krediidireitingud aga Euroopa reitinguandmebaasist välja jätta.
The European rating platform should help smaller and new credit rating agencies to gain visibility.
Euroopa reitinguandmebaas peaks aitama väiksematel ja uutel reitinguagentuuridel esile tõusta.
The European rating platform should incorporate ESMA’s central repository with a view to creating a single platform for all available credit ratings per instrument and for information on historical performance data, published on the central repository.
Euroopa reitinguandmebaas peaks hõlmama Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve keskset teabehoidlat, et luua üks andmebaas, mis sisaldab kõiki finantsinstrumendi kohta kättesaadavaid krediidireitinguid ja varasemaid tegevusandmeid, mis on avaldatud keskses teabehoidlas.
The European Parliament supported the establishment of such publication of credit ratings in its resolution on credit rating agencies of 8 June 2011.
Euroopa Parlament toetas sellist krediidireitingute avaldamist oma 8. juuni 2011. aasta resolutsioonis reitinguagentuuride kohta.
Credit ratings, whether issued for regulatory purposes or not, have a significant impact on investment decisions and on the image and financial attractiveness of issuers.
Krediidireitingutel, olgu need antud regulatiivsel või muul eesmärgil, on oluline mõju investeerimisotsustele ning emitentide mainele ja finantsatraktiivsusele.
Hence, credit rating agencies have an important responsibility towards investors and issuers in ensuring that they comply with Regulation (EC) No 1060/2009 so that their credit ratings are independent, objective and of adequate quality.
Seega on reitinguagentuuridel oluline vastutus investorite ja emitentide ees, tagades, et nad järgivad määruse (EÜ) nr 1060/2009 nõudeid, nii et nende krediidireitingud on sõltumatud, objektiivsed ja piisava kvaliteediga.
However, investors and issuers are not always in a position to enforce credit rating agencies’ responsibility towards them.
Ent investoritel ja emitentidel ei ole alati võimalik kasutada õiguskaitsevahendeid reitinguagentuuri vastutuse maksmapanekuks.
It can be particularly difficult to establish the civil liability of a credit rating agency in the absence of a contractual relationship between a credit rating agency and, for instance, an investor or an issuer rated on an unsolicited basis.
Eriti keeruline võib reitinguagentuuri tsiviilvastutuse maksmapanek olla juhul, kui puudub lepinguline suhe reitinguagentuuri ja näiteks investori või emitendi vahel, kellele on antud tellimata krediidireiting.
Issuers can also face difficulties in enforcing credit rating agencies’ civil liability towards them even when they have a contractual relationship with the credit rating agency concerned: for instance, a downgrade of a credit rating, decided on the basis of an infringement of Regulation (EC) No 1060/2009 committed intentionally or with gross negligence, can impact negatively the reputation and funding costs of an issuer, therefore causing this issuer damage even if it is not covered by contractual liability.
Emitentidel võib reitinguagentuuri tsiviilvastutuse maksmapanekul tekkida raskusi isegi siis, kui neil on asjaomase reitinguagentuuriga lepinguline suhe: näiteks kui krediidireitingu langetamisel on tahtlikult või raske hooletuse tõttu rikutud määrust (EÜ) nr 1060/2009, võib see avaldada negatiivset mõju emitendi mainele ja rahastamiskuludele, tekitades seega emitendile kahju, isegi kui see ei ole kaetud lepingulise vastutusega.
Therefore, it is important to provide for an adequate right of redress for investors who have reasonably relied on a credit rating issued in breach of Regulation (EC) No 1060/2009 as well as for issuers who suffer damage because of a credit rating issued in breach of Regulation (EC) No 1060/2009.
Seepärast on oluline näha ette piisav õigus hüvitisele investorite puhul, kes on mõistlikul määral tuginenud krediidireitingule, mille andmisel rikuti määrust (EÜ) nr 1060/2009, ning emitentide puhul, kes on kandnud kahju krediidireitingu tõttu, mille andmisel rikuti määrust (EÜ) nr 1060/2009.
The investor and issuer should be able to hold the credit rating agency liable for damages caused by an infringement of that Regulation which had an impact on the rating outcome.
Investoril ja emitendil peaks olema võimalus pidada reitinguagentuuri vastutavaks kõnealuse määruse sellisest rikkumisest põhjustatud kahju eest, millel on mõju krediidireitingule.
While investors and issuers who have a contractual relationship with a credit rating agency may choose to base a claim against that credit rating agency on a breach of contract, the possibility of claiming damages for an infringement of Regulation (EC) No 1060/2009 should be available for all investors and issuers, regardless of whether there is a contractual relationship between the parties.
Kuigi investorid ja emitendid, kellel on reitinguagentuuriga lepinguline suhe, võivad otsustada reitinguagentuuri vastu hagi esitada lepingu rikkumise tõttu, peaks määruse (EÜ) nr 1060/2009 rikkumisega põhjustatud kahju hüvitamise nõuet olema võimalik esitada kõikidel investoritel ja emitentidel, sõltumata sellest, kas osapooled on lepingulises suhtes.
It should be possible for credit rating agencies to be held liable if they infringe intentionally or with gross negligence any obligations imposed on them by Regulation (EC) No 1060/2009.
Reitinguagentuure peaks olema võimalik võtta vastutusele, kui nad tahtlikult või raskest hooletusest rikuvad määrusega (EÜ) nr 1060/2009 kehtestatud kohustusi.
This standard of fault is appropriate because the activity of credit rating involves a certain degree of assessment of complex economic factors and the application of different methodologies may lead to different rating results, none of which can be considered as incorrect.
See süükriteerium on asjakohane, kuna krediidireitingu andmine hõlmab keeruliste majandustegurite teataval määral hindamist ja eri reitingumeetodite rakendamine võib anda tulemuseks eri krediidireitingud, millest ühtegi ei saa pidada valeks.
Also, it is appropriate to expose credit rating agencies to potentially unlimited liability only where they breach Regulation (EC) No 1060/2009 intentionally or with gross negligence.
Samuti on reitinguagentuuride suhtes praktiliselt piiramatu vastutuse kohaldamine asjakohane üksnes juhul, kui nad rikuvad määrust (EÜ) nr 1060/2009 tahtlikult või raskest hooletusest.
The investor or issuer claiming damages for an infringement of Regulation (EC) No 1060/2009 should present accurate and detailed information indicating that the credit rating agency has committed such an infringement of that Regulation.
Investor või emitent, kes nõuab määruse (EÜ) nr 1060/2009 rikkumisega põhjustatud kahju hüvitamist, peaks esitama täpsed ja üksikasjalikud asjaolud, millest nähtub, et reitinguagentuur on nimetatud määrust rikkunud.
This should be assessed by the competent court, taking into consideration that the investor or issuer may not have access to information that is purely within the sphere of the credit rating agency.
Pädev kohus peaks sellele andma oma hinnangu, võttes arvesse asjaolu, et investoril või emitendil ei pruugi olla juurdepääsu teabele, mis on ainuüksi reitinguagentuuri valduses.
Regarding matters concerning the civil liability of a credit rating agency which are not covered by or defined in this Regulation, including causation and the concept of gross negligence, such matters should be governed by the applicable national law as determined by the relevant rules of private international law.
Küsimusi, mis on seotud reitinguagentuuri tsiviilvastutusega ja mis ei ole käesoleva määrusega hõlmatud ega määratletud, sealhulgas põhjuslik seos ja raske hooletuse mõiste, peaks reguleerima kohaldatav siseriiklik õigus vastavalt rahvusvahelise eraõiguse asjaomastele sätetele.
In particular, Member States should be able to maintain national civil liability regimes which are more favourable to investors or issuers or which are not based on an infringement of Regulation (EC) No 1060/2009.
Eelkõige peaks liikmesriikidel olema võimalus säilitada siseriiklikud tsiviilvastutuse sätted, mis on investorite või emitentide jaoks soodsamad või mis ei põhine määruse (EÜ) nr 1060/2009 rikkumisel.
The competent court to decide on a claim for civil liability brought by an investor or issuer should be determined by the relevant rules on private international law.
Milline on pädev kohus tegema otsust investori või emitendi esitatud tsiviilvastutust käsitleva kaebuse kohta, tuleks määrata kindlaks rahvusvahelise eraõiguse asjaomaste sätete alusel.
The fact that institutional investors including investment managers are obliged to carry out their own assessment of the creditworthiness of assets should not prevent courts from finding that an infringement of Regulation (EC) No 1060/2009 by a credit rating agency has caused damage to an investor for which that credit rating agency is liable.
Asjaolu, et kutselised investorid, sealhulgas varahaldurid on kohustatud ise hindama varade krediidivõimelisust, ei peaks kohtuid takistama tegemast otsust, et määruse (EÜ) nr 1060/2009 rikkumine reitinguagentuuri poolt on põhjustanud investorile kahju, mille eest reitinguagentuur vastutab.
While this Regulation will improve the possibilities of investors to make an own risk assessment they will continue to have more limited access to information than the credit rating agencies themselves.
Kuigi käesoleva määrusega parandatakse investorite võimalusi hinnata riske ise, on neil jätkuvalt reitinguagentuuridest piiratum juurdepääs teabele.
Furthermore, in particular smaller investors may lack the capability to review a credit rating provided by a credit rating agency critically.
Eriti just väiksemad investorid ei pruugi olla võimelised vaatama kriitiliselt üle reitinguagentuuri antud krediidireitingut.
Member States and ESMA should ensure that any penalties imposed pursuant to Regulation (EC) No 1060/2009 are publicly disclosed only where such public disclosure would be proportionate.
Liikmesriigid ja Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve peaksid tagama, et määruse (EÜ) nr 1060/2009 kohaselt määratud karistused avalikustatakse üksnes siis, kui avalikustamine on proportsionaalne.
In order to further mitigate conflicts of interest and facilitate fair competition in the credit rating market, it is important to ensure that the fees charged by credit rating agencies to clients are not discriminatory.
Et veelgi leevendada huvide konflikte ja toetada ausat konkurentsi krediidireitingute turul, on oluline tagada, et reitinguagentuuride poolt klientidelt võetavad tasud ei oleks diskrimineerivad.
Differences in fees charged for the same type of service should only be justifiable by a difference in the actual costs in providing this service to different clients.
Sama tüüpi teenuse eest võetavad erinevad tasud oleksid põhjendatud üksnes juhul, kui eri klientidele selle teenuse osutamise kulud tegelikult erinevad.
Moreover, the fees charged for credit rating services to a given issuer should not depend on the results or outcome of the work performed or on the provision of related (ancillary) services.
Lisaks ei tohiks teatavalt emitendilt krediidireitingu teenuse eest nõutud tasud sõltuda tehtud töö tulemusest või seotud teenuste (kõrvalteenused) osutamisest.
Furthermore, in order to allow for the effective supervision of those rules, credit rating agencies should disclose to ESMA the fees received from each of their clients and their general pricing policy.
Et oleks võimalik teostada tulemuslikku järelevalvet kõnealuste nõuete täitmise üle, peaksid reitinguagentuurid Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele avaldama igalt oma kliendilt saadud tasud ja oma üldise hinnapoliitika.
In order to contribute to the issuance of up-to-date and credible sovereign ratings and to facilitate users’ understanding, it is important to regularly review those ratings.
Et toetada ajakohaste ja usaldusväärsete riigireitingute andmist ning muuta kasutajatele lihtsamaks nende mõistmine, on oluline kõnealused reitingud korrapäraselt üle vaadata.
It is also important to increase transparency about the research work carried out, the staff allocated to the preparation of sovereign ratings and the underlying assumptions behind the credit ratings made by credit rating agencies in relation to sovereign debt.
Samuti on oluline suurendada läbipaistvust seoses läbiviidud uurimistöö, riigireitingu andmise ettevalmistamiseks määratud töötajate ja riigivõla puhul reitinguagentuuride antud krediidireitingu aluseks olevate eeldustega.
It is essential that investors have appropriate information to assess the creditworthiness of Member States.
On väga oluline, et investoritel oleks asjakohane teave liikmesriikide krediidivõimelisuse hindamiseks.
In the framework of its surveillance of economic and fiscal policies of Member States, the Commission collects and processes data on the economic, financial and fiscal situation and performance of all Member States, most of which are published by the Commission and which can therefore be used by investors to assess the potential creditworthiness of Member States.
Liikmesriikide majandus- ja fiskaalpoliitika üle järelevalve teostamisel kogub ja töötleb komisjon andmeid kõikide liikmesriikide majandus-, finants- ja fiskaalolukorra ning tulemusnäitajate kohta, millest suurema osa komisjon avaldab ja mida investorid saavad seetõttu kasutada liikmesriikide potentsiaalse krediidivõimelisuse hindamiseks.
Where appropriate and available, and subject to the relevant confidentiality rules applicable in the framework of its surveillance of economic and fiscal policies of Member States, the Commission should complement existing reporting on economic performance of Members States by possible additional elements or indicators, which may help investors to assess the creditworthiness of Member States.
Vajaduse ja võimaluse korral peaks komisjon liikmesriikide majandus- ja fiskaalpoliitika üle järelevalve teostamise raames kohaldatavatest asjaomastest konfidentsiaalsusnõuetest kinni pidades täiendama olemasolevat liikmesriikide tulemusnäitajaid käsitlevat aruandlust võimalike täiendavate tegurite või näitajatega, mis võivad aidata investoritel hinnata liikmesriikide krediidivõimelisust.
Those elements should be made available to the public, complementing the existing publications and other publicly disclosed information, with a view to providing investors with further data in order to help them assess the creditworthiness of sovereign entities and their debt information.
Need tegurid tuleks teha üldsusele kättesaadavaks, täiendades olemasolevaid väljaandeid ja muud avalikustatud teavet, et anda investoritele täiendavat teavet, aitamaks neil hinnata suveräänsete üksuste krediidivõimelisust ja nende võlateavet.
Bearing this in mind, the Commission should examine the possibility of developing a European creditworthiness assessment, to allow investors to make an impartial and objective assessment of Member States’ creditworthiness, taking into account the specific economic and social development.
Esitatut arvesse võttes peaks komisjon kaaluma võimalust töötada välja üleeuroopaline krediidivõimelisuse hindamise kord, et võimaldada investoritel hinnata erapooletult ja objektiivselt liikmesriikide krediidivõimelisust, võttes arvesse konkreetset majanduslikku ja sotsiaalset arengut.
If necessary, the Commission should submit appropriate legislative proposals.
Vajadusel peaks komisjon esitama asjakohased seadusandlikud ettepanekud.
The current rules provide for credit ratings to be announced to the rated entity 12 hours before their publication.
Kehtivate eeskirjadega nõutakse, et hinnatavale üksusele tuleb krediidireitingust teatada 12 tundi enne selle avaldamist.
In order to avoid such notification taking place outside working hours and to leave the rated entity sufficient time to verify the correctness of data underlying the credit rating, the rated entity should be notified a full working day before publication of the credit rating or of a rating outlook.
Et vältida sellist teatamist väljaspool tööaega ja et anda hinnatavale üksusele piisavalt aega kontrollida krediidireitingu aluseks olevate andmete korrektsust, tuleks hinnatavat üksust teavitada terve tööpäev enne krediidireitingu või reitinguväljavaate avaldamist.
A list of the persons entitled to receive such notification should be limited and should be clearly identified by the rated entity.
Nende isikute nimekiri, kellele võib teavet edastada, peaks olema piiratud ja hinnatava üksuse poolt selgelt kindlaks määratud.
In view of the specificities of sovereign ratings and in order to reduce the risk of volatility, it is appropriate and proportionate to require credit rating agencies to publish those ratings only after close of business of the trading venues established in the Union and at least one hour before their opening.
Võttes arvesse riigireitingute eripära ja et vähendada volatiilsuse ohtu, on asjakohane ja proportsionaalne nõuda, et reitinguagentuurid avaldavad kõnealused reitingud alles pärast liidus asuvate kauplemiskohtade sulgemist ja vähemalt üks tund enne nende avamist.
On the same basis, it is also appropriate and proportionate that, at the end of December, credit rating agencies should publish a calendar for the following 12 months setting the dates for the publication of sovereign ratings and, corresponding thereto, the dates for the publication of related rating outlooks where applicable.
Samamoodi on asjakohane ja proportsionaalne, et reitinguagentuurid avaldaksid detsembri lõpus järgmise 12 kuu kalendri, milles on kindlaks määratud riigireitingute avaldamise kuupäevad ja seonduvate reitinguväljavaadete avaldamise kuupäevad, kui see on asjakohane.
Such dates should be set on a Friday.
Niisugused kuupäevad peaksid langema reedele.
Only for unsolicited sovereign ratings should the number of publications in the calendar be limited between two and three.
Üksnes tellimata riigireitingute puhul peaks kalendris ette nähtud avaldamiste arv olema piiratud kahe või kolmega.