natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By way of derogation from Article 6(1) and (2), PSPs may continue, until 1 August 2014, to process payment transactions in euro in formats that are different from those required for credit transfers and direct debits pursuant to this Regulation.
Erandina artikli 6 lõigetest 1 ja 2 võivad makseteenuse pakkujad jätkata kuni 1. augustini 2014 eurodes tehtavate maksete töötlemist vormingus, mis erineb SEPA kreeditkorralduste ja SEPA otsekorralduste tegemiseks käesoleva määruse kohaselt nõutud vormingutest.
Member States shall apply the rules on the penalties applicable to infringements of Article 6(1) and (2), laid down in accordance with Article 11, from 2 August 2014.
Liikmesriigid kohaldavad artikli 6 lõigete 1 ja 2 rikkumiste suhtes kohaldatavaid karistusi käsitlevaid eeskirju, mis on kehtestatud kooskõlas artikliga 11, alates 2. augustist 2014.
In such a case PSPs shall not levy any charges or other fees on the PSU directly or indirectly linked to those conversion services.’.
Sellisel juhul ei kehtesta makseteenuse pakkujad makseteenuse kasutajale lisatasusid, mis on otseselt või kaudselt seotud kõnealuste konverteerimisteenustega.”
It shall apply, with retroactive effect, from 31 January 2014.
Seda kohaldatakse tagasiulatuvalt alates 31. jaanuarist 2014.
Position of the European Parliament of 4 February 2014 (not yet published in the Official Journal) and decision of the Council of 18 February 2014.
Euroopa Parlamendi 4. veebruari 2014. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 18. veebruari 2014. aasta otsus.
Regulation (EU) No 260/2012 of the European Parliament and of the Council of 14 March 2012 establishing technical and business requirements for credit transfers and direct debits in euro and amending Regulation (EC) No 924/2009 (OJ L 94, 30.3.2012, p. 22).
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. märtsi 2012. aasta määrus (EL) nr 260/2012, millega kehtestatakse eurodes tehtavatele kreedit- ja otsekorraldustele tehnilised ja ärilised nõuded ning muudetakse määrust (EÜ) nr 924/2009 (ELT L 94, 30.3.2012, lk 22).
Regulation (EU) No 249/2014 of the European Parliament and of the Council
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 249/2014,
repealing Council Regulation (EC) No 827/2004 prohibiting imports of Atlantic bigeye tuna (Thunnus obesus) originating in Bolivia, Cambodia, Equatorial Guinea, Georgia and Sierra Leone and repealing Regulation (EC) No 1036/2001
millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 827/2004, millega keelatakse Boliiviast, Kambodžast, Ekvatoriaal-Guineast, Gruusiast ja Sierra Leonest pärit atlandi suursilm-tuuni (Thunnus obesus) import ja tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1036/2001
The Union has been a contracting party to the International Convention for the Conservation of Atlantic Tunas (the ICCAT Convention) since 14 November 1997, following the adoption of Council Decision 86/238/EEC [2].
Liit on alates 14. novembrist 1997 pärast nõukogu otsuse 86/238/EMÜ vastuvõtmist [2] olnud rahvusvahelise Atlandi tuunikala kaitse konventsiooni (ICCATi konventsiooni) osaline.
Those measures become binding on the contracting parties.
Nimetatud meetmed saavad konventsiooniosalistele siduvaks.
In 1998, ICCAT adopted resolution 98-18 concerning the unreported and unregulated catches of tuna by large-scale long line vessels in the Convention area.
ICCAT võttis 1998. aastal vastu resolutsiooni 98–18, milles käsitletakse suurte laevade poolt konventsiooni alal teostatavat teatamata ja reguleerimata tuunipüüki.
That resolution established procedures for identifying countries whose vessels had fished for tuna and tuna-like species in a manner which diminished the effectiveness of ICCAT conservation and management measures.
Kõnealuses resolutsioonis sätestati menetlus nende riikide kindlaksmääramiseks, kelle laevad püüdsid tuuni ja sellele lähedasi liike viisil, mis vähendas ICCATi kaitse- ja majandamismeetmete tõhusust.
It also specified measures to be taken, including if necessary non-discriminatory trade restrictive measures, in order to prevent those countries’ vessels from continuing such fishing practices.
Resolutsioonis määrati kindlaks ka võetavad meetmed, mis vajaduse korral hõlmavad mittediskrimineerivaid piiravaid kaubandusmeetmeid, et kõnealuste riikide laevad ei jätkaks sellist kalapüügitava.
Following the adoption of resolution 98-18, ICCAT has identified Bolivia, Cambodia, Equatorial Guinea, Georgia and Sierra Leone as countries whose vessels fish Atlantic bigeye tuna (Thunnus obesus) in a manner which diminishes the effectiveness of its conservation and management measures.
Pärast resolutsiooni 98–18 vastuvõtmist tegi ICCAT kindlaks, et Boliivia, Kambodža, Ekvatoriaal-Guinea, Gruusia ja Sierra Leone on riigid, kelle laevad püüavad atlandi suursilm-tuuni (Thunnus obesus) viisil, mis vähendab selle organisatsiooni poolt võetavate kaitse- ja majandamismeetmete tõhusust.
ICCAT has substantiated its findings with data concerning catches, trade and the activities of vessels.
ICCAT põhistas oma järeldusi püüki, kauplemist ja laevade tegevust puudutavate andmetega.
As a consequence, ICCAT recommended that contracting parties take appropriate measures, consistent with the provisions of its resolution 98-18, to prohibit imports of Atlantic bigeye tuna and its products in any form from those countries.
Seepärast soovitas ICCATi konventsiooni osalistel võtta kooskõlas resolutsiooni 98–18 sätetega asjakohased meetmed, et keelustada atlandi suursilm-tuuni ja sellest valmistatud mis tahes toodete import eespool nimetatud riikidest.
In 2004, imports of Atlantic bigeye tuna originating in Bolivia, Cambodia, Equatorial Guinea, Georgia and Sierra Leone into the Union were prohibited by Council Regulation (EC) No 827/2004 [3].
Nõukogu määrusega (EÜ) nr 827/2004 [3] keelustati 2004. aastal Boliiviast, Kambodžast, Ekvatoriaal-Guineast, Gruusiast ja Sierra Leonest pärineva atlandi suursilm-tuuni import liitu.
At its 14th special meeting in 2004, ICCAT acknowledged the efforts made by Cambodia, Equatorial Guinea and Sierra Leone to address its concerns and adopted recommendations lifting trade-restrictive measures against those three countries in relation to Atlantic bigeye tuna and its products.
2004. aastal toimunud 14. eriistungil tunnustas ICCAT Kambodža, Ekvatoriaal-Guinea ja Sierra Leone püüdlusi ICCATi osutatud probleemide lahendamiseks ja soovitas lõpetada kolme kõnealuse riigi suhtes kohaldatavad piiravad kaubandusmeetmed seoses atlandi suursilm-tuuniga ja sellest tehtud toodetega.
As a consequence, Council Regulation (EC) No 919/2005 [4] amended Regulation (EC) No 827/2004 to lift the prohibition on imports of Atlantic bigeye tuna and its products from Cambodia, Equatorial Guinea and Sierra Leone into the Union.
Sellest tulenevalt muudeti määrust (EÜ) nr 827/2004 nõukogu määrusega (EÜ) nr 919/2005 [4] nii, et tühistati Kambodžast, Ekvatoriaal-Guineast ja Sierra Leonest pärineva atlandi suursilm-tuuni ja sellest tehtud toodete impordikeeld liitu.
Following that amendment, Regulation (EC) No 827/2004 only prohibits such imports from Bolivia and Georgia.
Muudadatuse tulemusel keelustab määrus (EÜ) nr 827/2004 kõnealuse impordi üksnes Boliiviast ja Gruusiast.
At its 22nd regular annual meeting in 2011, ICCAT acknowledged the actions taken by Bolivia and Georgia and adopted recommendation 11-19 lifting the prohibition on imports of Atlantic bigeye tuna and its products that continued to apply to those two countries.
ICCAT tunnustas oma 2011. aastal toimunud 22. iga-aastasel istungil Boliivia ja Gruusia püüdlusi ja kõnealuste riikide võetud meetmeid ning võttis vastu resolutsiooni 11–19, millega tühistatakse Boliiviale ja Gruusiale seni kehtinud keeld importida atlandi suursilm-tuuni ja sellest tehtud tooteid.
Regulation (EC) No 827/2004 should therefore be repealed,
Määrus (EÜ) nr 827/2004 tuleks seetõttu kehtetuks tunnistada,
Regulation (EC) No 827/2004 is repealed.
Määrus (EÜ) nr 827/2004 tunnistatakse kehtetuks.
Position of the European Parliament of 5 February 2014 (not yet published in the Official Journal) and decision of the Council of 20 February 2014.
Euroopa Parlamendi 5. veebruari 2014. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 20. veebruari 2014. aasta otsus.
Council Decision 86/238/EEC of 9 June 1986 on the accession of the Community to the International Convention for the Conservation of Atlantic Tunas, as amended by the Protocol annexed to the Final Act of the Conference of Plenipotentiaries of the States Parties to the Convention signed in Paris on 10 July 1984 (OJ L 162, 18.6.1986, p. 33).
Nõukogu 9. juuni 1986. aasta otsus 86/238/EMÜ ühenduse ühinemise kohta rahvusvahelise Atlandi tuunikala kaitse konventsiooniga, mida muudeti Pariisis 10. juulil 1984. aastal alla kirjutatud konventsiooni osalisriikide täievoliliste esindajate konverentsi lõppaktile lisatud protokolliga (EÜT L 162, 18.6.1986, lk 33).
Council Regulation (EC) No 827/2004 of 26 April 2004 prohibiting imports of Atlantic bigeye tuna (Thunnus obesus) originating in Bolivia, Cambodia, Equatorial Guinea, Georgia and Sierra Leone and repealing Regulation (EC) No 1036/2001 (OJ L 127, 29.4.2004, p. 21).
Nõukogu 26. aprilli 2004. aasta määrus (EÜ) nr 827/2004, millega keelatakse Boliiviast, Kambodžast, Ekvatoriaal-Guineast, Gruusiast ja Sierra Leonest pärit atlandi suursilm-tuuni (Thunnus obesus) import ja tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1036/2001 (ELT L 127, 29.4.2004, lk 21).
Council Regulation (EC) No 919/2005 of 13 June 2005 amending Regulation (EC) No 827/2004 as regards the prohibition of imports of Atlantic bigeye tuna from Cambodia, Equatorial Guinea and Sierra Leone, and repealing Regulation (EC) No 826/2004 prohibiting imports of blue-fin tuna from Equatorial Guinea and Sierra Leone and Regulation (EC) No 828/2004 prohibiting imports of swordfish from Sierra Leone (OJ L 156, 18.6.2005, p. 1).
Nõukogu 13. juuni 2005. aasta määrus (EÜ) nr 919/2005, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 827/2004 Kambodžast, Ekvatoriaal-Guineast ja Sierra Leonest pärit atlandi suursilm-tuuni impordi keelustamise osas ja tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 826/2004, millega keelatakse Ekvatoriaal-Guineast ja Sierra Leonest pärit hariliku tuuni import ja määrus (EÜ) nr 828/2004, millega keelatakse Sierra Leonest pärit mõõkkala import (ELT L 156, 18.6.2005, lk 1).
The ICCAT Convention provides a framework for regional cooperation in the conservation and management of tuna and tuna-like species in the Atlantic Ocean and its adjacent seas. The ICCAT Convention established an International Commission for the Conservation of Atlantic Tunas (ICCAT) which adopts conservation and management measures.
ICCATi konventsioon loob Atlandi ookeanis ja sellega seotud meredes leiduva tuuni ja sellele lähedaste liikide kaitse ja majandamise piirkondadevahelise koostööraamistiku Rahvusvahelise Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjoni (edaspidi „ICCAT”) asutamise ja selle poolt vastu võetavate kaitse- ja majandusmeetmete soovituste kaudu.
Regulation (EU) No 250/2014 of the European Parliament and of the Council
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 250/2014,
establishing a programme to promote activities in the field of the protection of the financial interests of the European Union (Hercule III programme) and repealing Decision No 804/2004/EC
millega luuakse Euroopa Liidu finantshuvide kaitse valdkonna meetmete edendamise programm (programm Herakles III) ning tunnistatakse kehtetuks otsus nr 804/2004/EÜ
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 325 thereof,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut ja eriti selle artiklit 325,
The Union and the Member States have set themselves the objective of countering fraud, corruption and any other illegal activities affecting the financial interests of the Union, including cigarette smuggling and counterfeiting.
Liit ja selle liikmesriigid on seadnud eesmärgiks võidelda pettuste, kelmuste, korruptsiooni ja muu liidu finantshuve kahjustava ebaseadusliku tegevuse, sealhulgas sigarettide salakaubanduse ja võltsimise vastu.
In order to improve the long-term impact of spending and to avoid duplication, close and regular cooperation and coordination should be ensured at Union level and between Member States’ authorities.
Liidu tasandil ja liikmesriikide asutuste vahel tuleks tagada tihe ja pidev koostöö ning koordineerimine, et parandada kulutuste pikaajalist mõju ja vältida kattumist.
Activities with the aim of providing better information, specialised training, including comparative law studies and technical and scientific assistance, help significantly to protect the financial interests of the Union and at the same time to attain an equivalent level of protection across the Union.
Meetmed, mille eesmärk on tagada parem teave, eriotstarbeline koolitus, sealhulgas õiguse võrdlevad uuringud, või tehniline ja teaduslik abi, aitavad oluliselt kaasa liidu finantshuvide kaitsmisele ning samal ajal kaitse samaväärse taseme saavutamisele kogu liidus.
Past support for such activities through Decision No 804/2004/EC of the European Parliament and of the Council [3] (Hercule programme), which was amended and extended by Decision No 878/2007/EC of the European Parliament and of the Council [4] (Hercule II programme), has made it possible to enhance the activities undertaken by the Union and the Member States in terms of countering fraud, corruption and any other illegal activities affecting the financial interests of the Union.
Selliste tegevuste varasem rahaline toetus Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuse nr 804/2004/EÜ [3] (Heraklese programm) (mida muudeti ja mille kehtivust pikendati Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega nr 878/2007/EÜ [4] (programm Herakles II)) kaudu on aidanud tugevdada liidu ja liikmesriikide meetmeid võitluses pettuste, kelmuste, korruptsiooni ja muu liidu finantshuve kahjustava ebaseadusliku tegevuse vastu.
The Commission has conducted a review of the achievements of the Hercule II programme which reports on its inputs and outputs.
Komisjon on koostanud programmi Herakles II tulemuste kohta hinnangu, milles antakse aru programmi sisenditest ja väljunditest.
The Commission carried out an impact assessment in 2011, so as to evaluate the need to continue the programme.
Komisjon teostas 2011. aastal mõju hindamise, et hinnata programmi jätkamise vajadust.
To continue and even develop the activities at Union and Member State levels to counter fraud, corruption and any other illegal activities affecting the financial interests of the Union, including the fight against cigarette smuggling and counterfeiting, also taking into account the new challenges in a context of budgetary austerity, a new programme (‘the Programme’) should be adopted.
Selleks et jätkata ja arendada veelgi edasi liidu ja liikmesriikide tasandi meetmeid võitlemiseks pettuste, kelmuste, korruptsiooni ja muu liidu finantshuve kahjustava ebaseadusliku tegevuse, sealhulgas sigarettide salakaubanduse ja võltsimise vastu, ning võttes arvesse ka uusi väljakutseid eelarvekärbete kontekstis, tuleks vastu võtta uus programm (edaspidi „programm”).
The Programme should be implemented taking into account the recommendations and measures listed in the Commission communication of 6 June 2013 entitled ‘Stepping up the fight against cigarette smuggling and other forms of illicit trade in tobacco products — A comprehensive EU Strategy’.
Programmi rakendamisel tuleks võtta arvesse soovitusi ja meetmeid, mis esitati komisjoni 6. juuni 2013. aasta teatises „Sigarettide salakaubanduse ja tubakatoodete ebaseadusliku kaubanduse muude vormide vastase võitluse hoogustamine – terviklik ELi strateegia”.
The Programme should be implemented in full compliance with Regulation (EU, Euratom) No 966/2012 of the European Parliament and of the Council [5].
Programmi tuleks rakendada täielikus kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL, Euratom) nr 966/2012 [5].
In accordance with that Regulation, a grant is meant to support financially an action intended to help achieve a Union policy objective and is not to have as its sole purpose the purchase of equipment.
Kõnealuse määruse kohaselt rahastatakse toetustega meedet, mis on kavandatud selleks, et aidata saavutada liidu poliitika osaks olev eesmärk, ning selle ainus eesmärk ei ole seadmete ostmine.
The Programme should be open to participation by acceding States, candidate countries and potential candidates benefiting from a pre-accession strategy, as well as partner countries under the European Neighbourhood Policy, provided that these countries have reached a sufficient level of alignment of the relevant legislation and administrative methods to those of the Union, in accordance with the general principles and general terms and conditions for the participation of those States and countries in Union programmes established in the respective framework agreements, Association Council decisions or similar agreements, as well as the countries of the European Free Trade Association (EFTA) participating in the European Economic Area (EEA).
Programmis võivad osaleda ühinevad riigid, kandidaatriigid ja potentsiaalsed kandidaatriigid, kes saavad abi ühinemiseelse strateegia raames, samuti Euroopa naabruspoliitika partnerriigid tingimusel, et nimetatud riigid on saavutanud piisava taseme asjakohaste õigusaktide ja haldusmeetodite lähendamisel liidu õigusaktidele ja haldusmeetoditele, kooskõlas üldpõhimõtete ja -tingimustega, mis on nimetatud riikide Euroopa Liidu programmides osalemise suhtes kehtestatud vastavates raamlepingutes, assotsiatsiooninõukogu otsustes või teistes samalaadsetes lepingutes, nagu ka Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooni (EFTA) riigid, kes osalevad Euroopa Majanduspiirkonnas (EMP).
The Commission should present to the European Parliament and to the Council an independent mid-term evaluation report on the implementation of the Programme, as well as a final evaluation report on the achievement of the objectives of the Programme.
Komisjon peaks esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule sõltumatu vahehindamise aruande programmi elluviimise kohta, samuti lõpliku hindamise aruande programmi tulemuste saavutamise kohta.
Furthermore, the Commission should provide, on an annual basis, the European Parliament and the Council with information on the annual implementation of the Programme, including results of the funded actions and information on the consistency and the complementarity with regard to other relevant programmes and actions at Union level.
Lisaks peaks komisjon igal aastal esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule teabe programmi rakendamise, sealhulgas rahastatud meetmete tulemuste ning programmi kooskõla ja vastastikuse täiendavuse kohta muude programmide ja meetmetega liidu tasandil.
This Regulation complies with the principles of subsidiarity and proportionality.
Käesolev määrus järgib subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtteid.
The Programme should facilitate cooperation between the Member States and between the Commission and the Member States in order to protect the financial interests of the Union, using resources more efficiently than could be done at national level.
Programm hõlbustab koostööd liikmesriikide ning komisjoni ja liikmesriikide vahel, et kaitsta liidu finantshuve, kasutades vahendeid tõhusamalt, kui seda saaks teha liikmesriigi tasandil.
Action at Union level is necessary and justified as it clearly assists Member States collectively to protect the general budget of the Union and national budgets and encourages the use of common Union structures to increase cooperation and information exchange between competent authorities.
Liidu tasandi meede on vajalik ja põhjendatud, sest see toetab ilmselgelt liikmesriike tervikuna, et kaitsta liidu üldeelarvet ja nende endi riigieelarvet, ning ergutab ühiste liidu struktuuride kasutamist, et suurendada koostööd ja teabevahetust pädevate asutuste vahel.
The Programme should not, however, impinge on Member States’ responsibilities.
Programm ei tohiks siiski minna vastuollu liikmesriikide kohustustega.
The Programme should run for a period of seven years to align its duration with that of the multiannual financial framework laid down in Council Regulation (EU, Euratom) No 1311/2013 [6].
Programm peaks kestma seitse aastat, et ühitada selle kestus mitmeaastase finantsraamistiku omaga, mis on sätestatud nõukogu määruses (EL, Euratom) nr 1311/2013 [6].
In order to provide for a degree of flexibility in the allocation of funds, the power to adopt delegated acts in accordance with Article 290 of the Treaty on the Functioning of the European Union should be delegated to the Commission in respect of amending the indicative allocation of those funds.
Rahaliste vahendite paindlikuks eraldamiseks tuleks komisjonile anda kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte, et muuta kõnealuste rahaliste vahendite suunavat jaotust.
The Commission should adopt annual work programmes containing the actions financed, the selection and award criteria and the exceptional and duly justified cases, such as those concerning Member States exposed to a high risk in relation to the financial interests of the Union, in which the maximum co-financing rate of 90 % of the eligible costs is applicable.
Komisjon peaks vastu võtma iga-aastased tööprogrammid, mis sisaldavad rahastatavaid meetmeid, valiku- ja hindamiskriteeriumeid ning nõuetekohaselt põhjendatud erandjuhtusid, nagu näiteks erandjuhud seoses liikmesriikidega, mille puhul Euroopa Liidu finantshuvide seisukohast esineb märkimisväärne risk, ning mille korral on kaasrahastamise ülemmääraks 90 % rahastamiskõlblikest kuludest.
The Commission should discuss with the Member States the application of this Regulation in the framework of the Advisory Committee for the Coordination of Fraud Prevention set up by Commission Decision 94/140/EC [7].
Komisjon peaks liikmesriikidega arutama käesoleva määruse kohaldamist ning tegema seda kelmuste ennetamise kooskõlastamist käsitleva nõuandekomitee raames, mis on asutatud komisjoni otsusega 94/140/EÜ [7].
Member States should endeavour to enhance their financial contributions under the co-financing of grants awarded under the Programme.
Liikmesriigid peaksid püüdma tugevdada oma rahalist osalust programmi raames antud toetuste kaasrahastamisel.
The Commission should undertake the necessary steps to ensure that the annual work programmes are consistent with and complementary to other relevant programmes funded by the Union, in particular in the area of customs, in order to strengthen the overall impact of the actions of the Programme and to avoid any overlapping of the Programme with other programmes.
Komisjon peaks võtma vajalikke meetmeid, millega tagatakse, et iga-aastased tööprogrammid on kooskõlas teiste liidu rahastatavate programmidega ja täiendavad neid, eelkõige tolli valdkonnas, misläbi tugevdatakse programmi meetmete üldist mõju ja hoitakse ära programmi kattumine teiste programmidega.
This Regulation lays down a financial envelope for the entire duration of the Programme which is to constitute the prime reference amount, within the meaning of point 17 of the Interinstitutional Agreement of 2 December 2013 between the European Parliament, the Council and the Commission on budgetary discipline, on cooperation in budgetary matters and on sound financial management [8] for the European Parliament and the Council during the annual budgetary procedure.
Käesoleva määrusega kehtestatakse programmi kestuseks rahastamispakett, mis on iga-aastase eelarvemenetluse käigus Euroopa Parlamendile ja nõukogule peamiseks juhiseks 2. detsembri 2013. aasta institutsioonidevahelise kokkuleppe (Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahel eelarvedistsipliini, eelarvealase koostöö ning usaldusväärse finantsjuhtimise kohta) [8] punkti 17 tähenduses.