natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Regulation (EU) No 1296/2013 of the European Parliament and of the Council
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1296/2013,
on a European Union Programme for Employment and Social Innovation ("EaSI") and amending Decision No 283/2010/EU establishing a European Progress Microfinance Facility for employment and social inclusion
millega luuakse Euroopa Liidu tööhõive ja sotsiaalse innovatsiooni programm (EaSI) ning muudetakse otsust nr 283/2010/EL, millega luuakse tööhõive elavdamise ja sotsiaalse kaasamise Euroopa mikrokrediidirahastu „Progress”
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 46(d), Article 149, Article 153(2)(a) and to the third paragraph of Article 175 thereof,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 46 punkti d, artiklit 149, artikli 153 lõike 2 punkti a ja artikli 175 kolmandat lõiku,
In line with the Commission Communication of 29 June 2011 entitled 'A budget for Europe 2020', which recommends rationalising and simplifying the Union's funding instruments and sharpening their focus both on Union added value and on impacts and results, this Regulation establishes a European Union Programme for Employment and Social Innovation ('the Programme') to provide for the continuation and development of activities carried out on the basis of Decision No 1672/2006/EC of the European Parliament and of the Council [4], Regulation (EU) No 492/2011 of the European Parliament and of the Council [5], Commission Implementing Decision 2012/733/EU [6] and Decision No 283/2010/EU of the European Parliament and of the Council that established a European Progress Microfinance Facility for employment and social inclusion [7] ('the Facility').
Vastavalt komisjoni 29. juuni 2011. aasta teatisele „Euroopa 2020. aasta strateegia aluseks olev eelarve”, milles soovitatakse liidu rahastamisvahendite ratsionaliseerimist ja lihtsustamist ning nende suuremat keskendumist liidu lisaväärtusele ning mõjudele ja tulemustele, luuakse käesoleva määrusega Euroopa Liidu tööhõive ja sotsiaalse innovatsiooni programm („programm”), et jätkata ja arendada meetmeid, mida võetakse vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusele nr 1672/2006/EÜ [4], Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EL) nr 492/2011 [5] komisjoni rakendusotsusele 2012/733/EU [6], ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusele nr 283/2010/EL [7], millega loodi tööhõive elavdamise ja sotsiaalse kaasamise Euroopa mikrokrediidirahastu „Progress” („rahastu”).
On 17 June 2010, the European Council endorsed the Commission proposal for a Europe 2020 Strategy for jobs and smart, sustainable and inclusive growth ("Europe 2020"), which provides for five headline targets (including those dealing with employment, the fight against poverty and social exclusion, and education, respectively), and seven flagship initiatives, and which constitutes a coherent policy framework for the coming decade.
17. juunil 2010. aastal kinnitas Euroopa Ülemkogu komisjoni ettepaneku strateegia „Euroopa 2020” tööhõive ning aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu kohta („strateegia Euroopa 2020”), milles nähakse ette viis peamist eesmärki (millest kolm käsitlevad tööhõivet, võitlust vaesuse ja sotsiaalse tõrjutusega ning haridust) ning seitse juhtalgatust, mis kujutab endast ühtset poliitikaraamistikku eelolevaks aastakümneks.
The European Council advocated full mobilisation of the appropriate Union instruments and policies to support the achievement of the common objectives, and invited the Member States to increase their coordinated action.
Euroopa Ülemkogu pooldas asjakohaste liidu vahendite ja poliitikameetmete täielikku kasutuselevõttu, et toetada ühiste eesmärkide saavutamist, ja tegi liikmesriikidele ettepaneku tõhustada koordineeritud tegutsemist.
In accordance with Article 148(4) of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU), the Council, on 21 October 2010, adopted guidelines for employment policies which, together with the broad guidelines for the economic policies of the Member States and of the Union adopted in accordance with Article 121 TFEU, comprise the Europe 2020 integrated guidelines.
Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikli 148 lõikele 4 võttis nõukogu 21. oktoobril 2010 vastu tööhõivepoliitika suunised, mis koos ELi toimimise lepingu artikli 121 kohaselt vastu võetud liikmesriikide ja liidu ulatuslike eeskirjadega majanduspoliitika kohta moodustavad strateegia „Euroopa 2020” integreeritud suunised.
The Programme should contribute to achieving the Europe 2020 targets, especially its poverty reduction and employment objectives, as defined in the Employment Guidelines.
Käesolev programm peaks aitama kaasa strateegia „Euroopa 2020” eesmärkide, eelkõige tööhõivesuunistes määratletud vaesuse vähendamise ja tööhõive alaste eesmärkide saavutamisele.
To that end, the Programme should support the implementation of the flagship initiatives, with special regard to the European Platform against Poverty and Social Exclusion, an Agenda for New Skills and Jobs, and Youth on the Move, as well as the Youth Employment Package.
Selleks peaks programm toetama juhtalgatuste elluviimist, pöörates erilist tähelepanu vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise Euroopa tegevusprogrammile, uute oskuste ja töökohtade tegevuskavale ning noorte liikuvusele, aga ka noorte tööhõivepaketile.
The Europe 2020 flagship initiatives entitled "European Platform against Poverty and Social Exclusion" and "Innovation Union" identify social innovation as a powerful tool for addressing the social challenges arising from population ageing, poverty, unemployment, new work patterns and life styles, and the expectations of citizens regarding social justice, education and health care.
Strateegia „Euroopa 2020” juhtalgatus „Vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise Euroopa tegevusprogramm” ja juhtalgatus „Innovaatiline liit” vaatlevad sotsiaalset innovatsiooni mõjuvõimsa vahendina käsitlemaks sotsiaalseid väljakutseid, mis tulenevad elanikkonna vananemisest, vaesusest, tööpuudusest, uutest töökorraldusviisidest ja elustiilidest ning kodanike ootustest sotsiaalse õigluse, hariduse ja tervishoiu suhtes.
The Programme should support action to increase social innovation, in response to social needs that are not met or that are met insufficiently, in respect of combating poverty and social exclusion, promoting a high level of quality and sustainable employment, guaranteeing adequate and poverty-preventing social protection, improving working conditions and improving access to training for vulnerable people, taking due account of the role of regional and local authorities.
Programm peaks toetama meetmeid sotsiaalse innovatsiooni suurendamiseks, et vastata sotsiaalsetele vajadustele, mis on vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise seisukohast täitmata või ebapiisavalt täidetud, edendades selleks kvaliteetse ja jätkusuutliku tööhõive kõrget taset, tagades piisava ja vaesust ennetava sotsiaalkaitse ning parandades töötingimusi ja haavatavate isikute juurdepääsu koolitusele, võttes nõuetekohaselt arvesse piirkondlike ja kohalike ametivõimude rolli.
The Programme should also act as a catalyst for transnational partnerships and networking between public, private and third-sector actors, as well as supporting their involvement in designing and implementing new approaches to tackling pressing social needs and challenges.
Programm peaks samuti soodustama riikidevahelisi partnerlusi ning avaliku, era- ja kolmanda sektori organisatsioonide vaheliste võrkude teket, samuti toetama nende kaasamist uute lähenemisviiside väljatöötamisse ja rakendamisse, et leida lahendusi pakilistele sotsiaalsetele vajadustele ja probleemidele.
In particular, the Programme should help to identify and to analyse innovative solutions, and to scale up their practical implementation, through social policy experimentation, so as to assist, where necessary, Member States to increase the efficiency of their labour markets and to further improve their social protection and inclusion policies.
Eelkõige peaks programm aitama sotsiaalpoliitikaga eksperimenteerimise abil tuvastada, analüüsida ja laiendada uuenduslikke lahendusi ja nende praktilist rakendamist, et aidata vajaduse korral suurendada liikmesriikide tööturgude tõhusust ning edendada veelgi nende sotsiaalkaitse ja kaasamise poliitikat.
Social policy experimentation is project-based field testing of social innovations.
Sotsiaalpoliitikaga eksperimenteerimine tähendab sotsiaalsete uuenduste projektipõhist katsetamist tööolukorras.
It allows the gathering of evidence on the feasibility of social innovations.
See võimaldab koguda tõendeid sotsiaalsete uuenduste teostatavuse kohta.
It should be possible for successful ideas to be pursued on a wider scale with financial support from the European Social Fund (ESF), as well as from other sources.
Edukaid ideid peaks olema võimalik laiemalt rakendada ja neid rahaliselt toetada nii Euroopa Sotsiaalfondist (ESF) kui ka muudest allikatest.
The open method of coordination, which has proved its flexibility and operational effectiveness in employment and social policy areas, should be widely used and should benefit from actions supported by the Programme.
Avatud koordinatsiooni meetodit, mis on tööhõive- ja sotsiaalpoliitika vallas oma paindlikkust ja tulemuslikkust tõestanud, tuleks laialdaselt kasutada ja sellele peaks andma täiendavat toetust programmi kaudu toetatavatest meetmetest.
Progress towards socially and environmentally sustainable development in Europe requires the anticipation and development of new skills and competencies, leading to an improvement in the conditions for job creation, in the quality of employment and in working conditions, through accompanying education, labour market and social policies in connection with the transformation of industries and services.
Euroopa sotsiaalselt jätkusuutliku ja keskkonnasäästliku arengu suunal edusammude tegemiseks on vaja prognoosida ja arendada uusi oskusi ja pädevusi, mis toob endaga kaasa tööstus- ja teenindussektori ümberkorraldamisega seonduvad muutused haridus-, tööturu- ja sotsiaalpoliitikas, mis omakorda loob paremad tingimused töökohtade loomiseks ning tööhõive kvaliteedi ja töötingimuste parandamiseks.
The Programme should, therefore, contribute to promoting the creation of quality and sustainable 'green', 'white' and ICT jobs, as well as to anticipating and developing new skills and competencies for new quality and sustainable jobs, by linking employment and social policies with industrial and structural policies and by supporting a transition towards a resource-efficient and low carbon economy.
Programm peaks seetõttu aitama edendada kvaliteetsete ja jätkusuutlike nn roheliste, valgete ja IKT-töökohtade loomist ning uute oskuste ja pädevuste prognoosimist ja arendamist uute kvaliteetsete ja jätkusuutlike töökohtade jaoks, sidudes tööhõive- ja sotsiaalpoliitika tööstus- ja struktuuripoliitikaga, mille raames toetatakse üleminekut ressursitõhusale ja vähese CO2-heitega majandusele.
In particular, the Programme should act as a catalyst for exploring the job creation potential of public sector-led green and social investments and of local and regional employment initiatives.
Täpsemalt peaks programm toimima katalüsaatorina, et uurida avaliku sektori juhitavate roheliste ja sotsiaalsete investeeringute ning kohalike ja piirkondlike tööhõivealgatuste potentsiaali luua uusi töökohti.
The Programme should, where relevant, take account of the territorial dimension of unemployment, poverty and social exclusion, and especially of the increasing inequalities that exist within and between regions, between rural areas and cities and within cities.
Kus see on asjakohane, tuleks programmi raames arvesse võtta tööpuudust, vaesust ja sotsiaalse tõrjutuse territoriaalset mõõdet, eeskätt suurenevat ebavõrdsust piirkondades ja nende vahel, maapiirkondade ja linnade vahel ning linnades.
It is necessary to consolidate the social dimensions of the internal market.
Siseturu sotsiaalset mõõdet on vaja tugevdada.
Given the need to enhance confidence in the internal market, including the free movement of services, through ensuring respect for workers' rights, it is necessary to ensure that the respective rights of workers and entrepreneurs to freedom of movement are accorded equal status throughout the Union.
Kuna töötajate õiguste tagamise abil on vaja suurendada usaldust siseturu ning teenuste vaba liikumise vastu, tuleb nii töötajatele kui ka ettevõtjatele tagada võrdväärne liikumisvabadus kogu liidus.
In line with Europe 2020, the Programme should pursue a coherent approach to promoting quality and sustainable employment, as well as to combating and preventing social exclusion and poverty, while taking into account the need to respect equality between women and men.
Kooskõlas strateegiaga „Euroopa 2020” peaks programm kasutama ühtset lähenemisviisi kvaliteetse ja jätkusuutliku tööhõive edendamisele ning sotsiaalse tõrjutuse ja vaesusega võitlemisele ja nende ennetamisele, võttes samas arvesse naiste ja meeste võrdõiguslikkust.
The implementation of the Programme should be rationalised and simplified, notably through the establishment of a set of common provisions including, inter alia, general objectives and monitoring and evaluation arrangements.
Programmi rakendamist tuleks ratsionaliseerida ja lihtsustada eelkõige ühiste sätetega, mis hõlmavad muu hulgas üldeesmärke, seiret ja hindamiskorda.
The Programme should focus on projects, irrespective of their size, with clear Union added value.
Programm peaks keskenduma selge liidu lisaväärtusega projektidele, sõltumata nende suurusest.
In order to reduce administrative burdens, the Programme should support the creation and development of networks and partnerships.
Halduskoormuse vähendamiseks tuleks programmi raames toetada võrgustike ja partnerluste loomist ja arendamist.
In addition, greater use should be made of simplified cost options (lump-sum and flat-rate financing), in particular for the implementation of mobility schemes, while ensuring transparency of proceedings.
Ühtlasi tuleks eelkõige liikuvuskavade rakendamisel rohkem kasutada lihtsustatud kuluvõimalusi (kindlasummaline rahastamine ja ühekordsed maksed), tagades samal ajal menetluste läbipaistvuse.
The Programme should be a "one-stop shop" for microfinance providers at Union level, providing financing for micro-credits and social entrepreneurship, facilitating access to borrowing and providing technical assistance.
Programm peaks olema liidu tasandil ühtne kontaktpunkt mikrorahastamise pakkujatele, kes pakuvad rahastamist mikrokrediidi ja sotsiaalse ettevõtluse jaoks, lihtsustavad juurdepääsu laenuvõimalustele ja pakuvad tehnilist abi.
Taking into account the limited funds available to the Programme and the pre-allocation of these funds to the various axes, funding priority should be given to the development of structures with a clear multiplier effect which will benefit further activities and initiatives.
Võttes arvesse programmi piiratud rahalisi vahendeid ja nende eelnevat jaotamist eri tegevussuundadele, tuleks rahastamisel eelistada selliste struktuuride arendamist, millel on selge mitmekordistav mõju, millest oleks kasu ka teistele tegevustele ja algatustele.
Appropriate measures should also be put in place to avoid any possibility of overlap or double-financing with other funds or programmes, in particular the ESF.
Samuti tuleks võtta asjakohaseid meetmeid, et vältida võimalikku kattumist teiste fondide või programmidega, eelkõige Euroopa Sotsiaalfondiga, ja/või kahekordset rahastamist.
The Union should equip itself with evidence based on a sound analysis in order to support policy-making in the employment and social area, paying special attention to the impact of financial and economic crises.
Liit peaks varustama end usaldusväärse analüütilise alusega, et toetada poliitika kujundamist tööhõive- ja sotsiaalvaldkonnas, pöörates erilist tähelepanu finants- ja majanduskriiside mõjule.
Such evidence adds value to national action by providing a Union dimension and a comparison for data-gathering and by developing statistical tools and methods and common indicators, for the purpose of composing a full picture of the situation in the fields of employment, social policy and working conditions across the Union and of ensuring high-quality evaluation of the efficiency and effectiveness of programmes and policies with a view, inter alia, to reaching the Europe 2020 targets.
Selline tõenduslik alus lisab riiklikele meetmetele väärtust, pakkudes liidu mõõdet ja võrdlust andmete kogumiseks ning statistiliste vahendite, meetodite ja ühiste näitajate väljatöötamiseks eesmärgiga saada täielik ülevaade olukorrast tööhõive, sotsiaalpoliitika ja töötingimuste valdkondades kogu liidu ulatuses ning tagades programmide ja poliitika tõhususe ja tulemuslikkuse kvaliteetse hindamise, et saavutada muu hulgas strateegia „Euroopa 2020” eesmärgid.
The Union is uniquely placed to provide a platform for policy exchanges and mutual-learning between countries participating in the Programme in the areas of employment, social protection and social inclusion, as well as social entrepreneurship.
Liidul on ainulaadsed võimalused pakkuda platvormi liikmesriikidevahelisteks poliitikaalasteks kogemustevahetusteks ja vastastikuseks õppimiseks programmis osalevate riikide vahel tööhõive, sotsiaalkaitse, sotsiaalse kaasatuse ja sotsiaalse ettevõtluse valdkonnas.
Knowledge of policies applied in other countries and of their results, including those achieved through social policy experimentation at local, regional and national level, broadens the range of options available to policy-makers, thereby triggering new policy developments.
Teadmised teistes riikides rakendatud poliitikast ja selle tulemustest (sh kohalikul, piirkondlikul ja riiklikul tasandil läbi viidud sotsiaalpoliitikaga eksperimenteerimise abil saadud tulemustest) laiendavad võimaluste ulatust poliitikakujundajate jaoks, tingides seeläbi uusi poliitikaarenguid.
Ensuring that minimum standards are in place and that working conditions improve constantly in the Union is a central feature of Union social policy.
Liidu sotsiaalpoliitika keskmes on miinimumstandardite olemasolu ja töötingimuste pidev paranemine liidus.
The Union has an important role to play in ensuring that the legislative framework is adapted to evolving work patterns and new health and safety risks, taking into account 'decent work' as well as 'Smart Regulation' principles.
Liit etendab olulist rolli selle tagamisel, et õiguslikku raamistikku kohandatakse vastavalt arenevale töökorraldusele ning uutele tervishoiu ja ohutusega seotud ohtudele, võttes arvesse inimväärse töö ja aruka reguleerimise põhimõtteid.
The Union also has an important role to play in financing measures to improve compliance with labour standards under ratified International Labour Organisation (ILO) conventions and Union rules on the protection of workers' rights.
Liit etendab ka olulist rolli selliste meetmete rahastamisel, millega parandatakse Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) ratifitseeritud konventsioonidest tulenevate tööõiguse reeglite ning töötajate õiguste kaitset käsitlevate liidu eeskirjade täitmist.
This is particularly the case of measures for raising awareness (e.g. through a social label), for disseminating information and for promoting the debate about the key challenges and policy issues in relation to working conditions, including among the social partners and other stakeholders, as well as for promoting work-life balance measures, for initiating preventive actions and for fostering the prevention culture in the field of health and safety at work.
Sellisteks meetmeteks on eelkõige teadlikkuse suurendamine, näiteks sotsiaalse märgise abil, teabe levitamine ja arutelude edendamine töötingimustega seotud raskete ülesannete ja poliitikaküsimuste alal, sealhulgas ka sotsiaalpartnerite ja muude sidusrühmade hulgas, ning töö- ja pereelu tasakaalu soodustavate meetmete edendamine, ennetusmeetmete algatamine ja ennetava tegevuskultuuri toetamine töötervishoiu ja -ohutuse valdkonnas.
Social partners and civil society organisations play a key role in promoting quality employment and combating social exclusion and poverty, as well as in fighting unemployment.
Sotsiaalpartnerid ja kodanikuühiskonna organisatsioonid etendavad olulist rolli kvaliteetse tööhõive edendamisel ning sotsiaalse tõrjutuse ja vaesuse, aga ka tööpuuduse vastu võitlemisel.
Therefore, the social partners and civil society organisations should, where appropriate, be involved in mutual learning and in the development, implementation and dissemination of new policies.
Seetõttu peaksid sotsiaalpartnerid ja kodanikuühiskonna organisatsioonid osalema vajaduse korral ka vastastikuse õppimise protsessis ning uute poliitikasuundade väljatöötamises, elluviimises ja levitamises.
The Commission should inform and exchange views with Union social partners and the civil society organisations on the results concerning the implementation of the Programme.
Komisjon peaks teavitama liidu sotsiaalpartnereid ja kodanikuühiskonna organisatsioone programmi rakendamise tulemustest ning korraldama nendega sellealaseid arvamuste vahetusi.
The Union is committed to strengthening the social dimension of globalisation, and to combating social dumping, by promoting decent work and labour standards, not only in countries participating in the Programme, but also internationally, either directly vis-à-vis third countries or indirectly through cooperation with international organisations.
Liit on pühendunud üleilmastumise sotsiaalse mõõtme tugevdamisele ja sotsiaalse dumpingu vastu võitlemisele, propageerides inimväärset tööd ja tööõiguse reegleid mitte üksnes programmis osalevates riikides, vaid ka rahvusvahelisel tasandil, kas kolmandate riikidega otsekohtumiste või kaudselt rahvusvaheliste organisatsioonidega tehtava koostöö kaudu.
Accordingly, suitable relations need to be developed with third countries not participating in the Programme in order to help achieve its objectives, having regard to any agreements of relevance between such countries and the Union.
Seepärast on vaja arendada sobivaid suhteid programmis mitteosalevate kolmandate riikidega, et aidata kaasa programmi eesmärkide saavutamisele, võttes arvesse selliste riikide ja liidu vahelisi asjakohaseid kokkuleppeid.
This may involve the attendance of representatives of those third countries at events of mutual interest (such as conferences, workshops and seminars) that take place in countries participating in the Programme.
See võib hõlmata selliste kolmandate riikide esindajate osalemist vastastikust huvi pakkuvatel üritustel (näiteks konverentsid, töörühmad ja seminarid), mis toimuvad programmis osalevates riikides.
In addition, cooperation should be developed with the international organisations concerned, in particular the ILO and other relevant United Nations bodies, the Council of Europe and the Organisation for Economic Cooperation and Development (OECD), with a view to implementing the Programme in a way that takes the role of such organisations into account.
Peale selle tuleks arendada koostööd asjaomaste rahvusvaheliste organisatsioonidega, eelkõige ILO ja muude asjaomaste ÜRO allasutuste, Euroopa Nõukogu ning Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooniga (OECD), et viia programm ellu nii, et võetakse arvesse selliste organisatsioonide rolli.
In accordance with Articles 45 and 46 TFEU, Regulation (EU) No 492/2011 lays down provisions intended to achieve freedom of movement for workers on a non-discriminatory basis by ensuring the close cooperation of the central employment services of Member States with one another and with the Commission.
Kooskõlas ELi toimimise lepingu artiklitega 45 ja 46 kehtestatakse määruses (EL) nr 492/2011 sätted, mille eesmärk on saavutada töötajate mittediskrimineeriv vaba liikumine, tagades tiheda koostöö liikmesriikide kesksete tööturuasutuste ja komisjoniga.