natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The EF impact assessment shall include:
Keskkonnajalajälje mõjuhindamine peab sisaldama:
Classification;
liigitamist;
Characterisation.
kirjeldusanalüüsi.
Similarly, those that result in emissions of ozone depleting substances are classified accordingly.
Sarnaselt liigitatakse osoonikihti kahandavate ainete heiteid põhjustavad sisendid/väljundid.
It is important to express the data in terms of constituent substances for which characterisation factors (CFs) (see next section) are available.
Oluline on esitada andmed vastavalt koostisainetele, mille kirjeldustegurid (CFid) (vt järgmine jaotis) on kättesaadavad.
All inputs/outputs inventoried during the compilation of the Resource Use and Emissions Profile shall be assigned to the EF impact categories to which they contribute (“classification”) using the classification scheme as provided at http://lct.jrc.ec.europa.eu/assessment/projects.
Kõik ressursi- ja heiteprofiili koostamise vältel kogutud sisendid/väljundid peavad olema määratud nendesse keskkonnajalajälje mõjukategooriatesse, kus need mõju avaldavad (liigitamine), kasutades liigitamissüsteemi, mis on kättesaadav aadressil http://lct.jrc.ec.europa.eu/assessment/projects.
As part of the classification of the Resource Use and Emissions Profile, data should be expressed in terms of constituent substances for which CFs are available.
Ressursi- ja heiteprofiili liigitamise üheks osaks peaks olema andmete esitamine vastavalt koostisainetele, mille kirjeldustegurid on kättesaadavad.
If the Resource Use and Emissions Profile data are drawn from existing public or commercial life cycle inventory databases - where classification has already been implemented - it shall be assured that the classification and linked EF impact assessment pathways correspond to the requirements of this OEF Guide.
Kui ressursi- ja heiteprofiili andmed on võetud olemasolevatest riiklikest või kommertslikest olelusringi andmikandmebaasidest – kus liigitamine on juba teostatud - tuleb veenduda, et liigitamine ja sellega seotud keskkonnajalajälje mõjuhindamise arutluskäik vastavad käesolevas organisatsiooni keskkonnajalajälje leidmise juhendis esitatud nõuetele.
Example: classification step in the EF impact assessment
Näide. Keskkonnajalajälje mõjuhindamise liigitamisetapp
Classification of data in the climate change impact category
Andmete liigitamine kliimamuutuse mõjukategooriasse
Classification of data in the acidification impact category
Andmete liigitamine hapestumise mõjukategooriasse
This is carried out by multiplying the values in the Resource Use and Emissions Profile by the relevant CFs for each EF impact category.
Selleks korrutatakse ressursi- ja heiteprofiili väärtused iga keskkonnajalajälje mõjukategooria asjaomaste kirjeldusteguritega.
The CFs are substance- or resource- specific.
Kirjeldustegurid on aine- või ressursispetsiifilised.
This allows for the aggregation of impact potentials and expression in terms of a single equivalent substance (in this case, CO2-equivalents) for each EF impact category.
See võimaldab iga keskkonnajalajälje mõjukategooria mõjupotentsiaalid kokku liita ja väljendada ühe ekvivalentaine kogusega (antud juhul CO2-ekvivalentidena).
All classified inputs/outputs in each EF impact category shall be assigned CFs representing the contribution per unit of input/output to the category, using the provided CFs (available online at http://lct.jrc.ec.europa.eu/assessment/projects).
Iga keskkonnajalajälje mõjukategooria kõigile liigitatud sisenditele/väljunditele tuleb määrata kirjeldustegur, mis väljendab sisendi/väljundi panust sellele vastavasse keskkonnajalajälje mõjukategooriasse, kasutades esitatud kirjeldustegureid, mis on kättesaadavad veebis aadressil http://lct.jrc.ec.europa.eu/assessment/projects).
EF impact assessment results shall subsequently be calculated for each EF impact category by multiplying the amount of each input/output by its CF and summing the contributions of all inputs/outputs within each category in order to obtain a single measure expressed in terms of an appropriate reference unit.
Keskkonnajalajälje mõjuhindamise tulemused tuleb seejärel välja arvutada iga keskkonnajalajälje mõjukategooria kohta, korrutades iga sisendi/väljundi koguse selle kirjeldusteguriga ning liites iga kategooria sisendite/väljundite panused kokku, et saada üks kohase võrdlusüksusena väljendatud arvnäitaja.
If CFs from the default method are not available for certain flows (e.g. a group of chemicals) of the Resource Use and Emissions Profile, then other approaches may be used for characterising these flows.
Kui kirjeldustegurid vaikemeetodil ei ole teatavate ressursi- ja heiteprofiili voogude kohta kättesaadavad (nt kemikaalide rühm), võib nende voogude kirjeldamiseks kasutada teisi käsitlusviise.
In such circumstances, this shall be reported under “Additional Environmental Information”.
Sellistel juhtudel tuleb sellekohane aruandlus esitada keskkonnaalase lisateabe jaotises.
The characterisation models shall be scientifically and technically valid, and based upon distinct, identifiable environmental mechanisms [89] or reproducible empirical observations.
Kirjeldusmudelid peavad olema teaduslikult ja tehniliselt usaldusväärsed ning põhinema selgetel, tuvastatavatel keskkonnamehhanismidel [89] või korratavatel empiirilistel vaatlustel. Näide.
Example: characterisation step in the EF Impact Assessment
Kirjeldusanalüüsi etapp keskkonnajalajälje mõjuhindamisel
Climate Change:
Kliimamuutus
Amount (kg)
Kogus (kg)
equivalents (metric tonnes)
ekvivalendid (meetermõõdustiku tonni)
5,132 t CO2-eq.
5,132 t CO2-ekvivalenti
0,205 t CO2-eq.
0,205 t CO2-ekvivalenti
0 t CO2-eq.
0 t CO2-ekvivalenti
5,337 t CO2-eq.
5,337 t CO2-ekvivalenti
Acidification:
Hapestumine
Mol H+ equivalents
Mol H+ ekvivalendid
0 Mol H+ eq.
0 Mol H+ ekvivalenti
5,109 Mol H+ eq.
5,109 Mol H+ ekvivalenti
19,832 Mol H+ eq.
19,832 Mol H+ ekvivalenti
24,941 Mol H+ eq.
24,941 Mol H+ ekvivalenti
Normalisation is not a required but recommended step in which the EF impact assessment results are multiplied by normalisation factors in order to calculate and compare the magnitude of their contributions to the EF impact categories relative to a reference unit (typically the pressure related to that category caused by a whole country or an average citizen over one year).
Normaliseerimine on mittekohustuslik, ent soovitatav etapp, milles keskkonnajalajälje mõjuhindamise tulemused korrutatakse normaliseerimisteguritega, et arvutada ja võrrelda nende panust keskkonnajalajälje mõjukategooriates võrdlusüksuse suhtes (tüüpiliselt kogu riigi või keskmise elaniku põhjustatud koormus asjaomases kategoorias ühe aasta vältel).
As a result, dimensionless normalised OEF results are obtained.
Tulemuseks saadakse ühikuta normaliseeritud organisatsiooni keskkonnajalajälje tulemused.
This allows the relevance of the contributions made by organisational processes/activities to be compared to the reference unit of the EF impact categories considered.
See võimaldab võrrelda organisatsiooni protsesside/tegevuste põhjustatud mõju olulisust vaatlusaluste keskkonnajalajälje mõjukategooriate võrdlusüksusega.
Normalised OEF results do not, however, indicate the severity/relevance of the respective impacts, nor can they be aggregated across EF impact categories.
Organisatsiooni keskkonnajalajälje normaliseeritud tulemused ei näita siiski vastavate mõjude tõsidust/olulisust ning neid ei saa keskkonnajalajälje mõjukategooriate piires summeerida.
Normalisation is not a required but recommended step for OEF studies.
Normaliseerimine on organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringu mittekohustuslik, ent soovitatav etapp.
If it is applied, the normalised OEF results shall be reported under “Additional Environmental Information”, with all methods and assumptions documented.
Kui seda kohaldatakse, tuleb organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringute normaliseeritud tulemustest teatada täiendava keskkonnateabe jaotises koos kõikide dokumenteeritud meetodite ja eeldustega.
The normalised results shall not be aggregated as this implicitly applies weighting.
Normaliseeritud tulemusi ei tohi kokku liita, sest sellega kohaldatakse kaudselt kaalumist.
Results of the EF impact assessment prior to normalisation shall be reported alongside the normalised results.
Koos normaliseeritud tulemustega tuleb esitada keskkonnajalajälje mõjuhindamise normaliseerimiseelsed tulemused.
Weighting is not a required but optional step that may support the interpretation and communication of the results of the analysis.
Kaalumine on mittekohustuslik, ent valikuline etapp, mis võib analüüsitulemuste tõlgendamist ja nendest teavitamist toetada.
In this step, (normalised) environmental footprint results are multiplied by a set of weighting factors which reflect the perceived relative importance of the EF impact categories considered.
Selles etapis korrutatakse (normaliseeritud) keskkonnajalajälje tulemused kaalutegurite komplektiga, mis näitavad vaatlusaluste keskkonnajalajälje mõjukategooriatele omistatavat suhtelist tähtsust.
Weighted OEF results can then be compared to assess their relative importance.
Organisatsiooni keskkonnajalajälje kaalutud tulemusi saab siis nende suhtelise tähtsuse võrdlemiseks hinnata.
These judgements may be based on expert opinion, cultural/political view points, or economic considerations.
Nende hinnangute aluseks võivad olla eksperdiarvamused, kultuurilised/poliitilised seisukohad või majanduslikud kaalutlused [90].
Weighting is not a required but optional step for OEF studies.
Kaalumine on organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringute puhul mittekohustuslik, ent valikuline etapp.
If weighting is applied, the results shall be reported as “Additional Environmental Information”, with all methods and assumption documented.
Kui kaalumist kohaldatakse, tuleb tulemustest teatada täiendava keskkonnateabe jaotises koos kõikide dokumenteeritud meetodite ja eeldustega.
Results of the EF impact assessment prior to weighting shall be reported alongside the weighted results.
Koos kaalutud tulemustega tuleb teatada keskkonnajalajälje mõjuhindamise kaalumiseelsed tulemused.
The application of normalisation and weighting steps in OEF studies shall be consistent with the defined goals and scope of the study, including the intended applications. [91]
Normaliseerimise ja kaalumise kohaldamine organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringutele peab olema vastavuses püstitatud eesmärkide ja uuringu ulatusega, kaasa arvatud ettenähtud rakendused [91].
Interpretation of the results of the OEF [92] study serves two purposes: The first is to ensure that the OEF model corresponds to the goals and quality requirements of the study.
Organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringu tulemuste tõlgendamisel [92] on kaks eesmärki: esiteks aitab see veenduda, et organisatsiooni keskkonnajalajälje mudel vastab uuringu eesmärkidele ja kvaliteedinõuetele.
In this sense, OEF interpretation may inform iterative improvements of the OEF model until all goals and requirements are met;
Selles osas võib organisatsiooni keskkonnajalajälje tõlgendamine anda teavet organisatsiooni keskkonnajalajälje mudeli pidevaks parendamiseks, kuni kõik eesmärgid ja nõuded on täidetud;
The interpretation phase of an OEF study shall include the following steps: “assessment of the robustness of the OEF model”; “Identification of hotspots”; “estimation of uncertainty”; and “conclusions, limitations and recommendations”.
Organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringu tõlgendamisetapiga peavad olema hõlmatud: organisatsiooni keskkonnajalajälje mudeli usaldusväärsuse hindamine; valupunktide väljaselgitamine; määramatuse hindamine ning järeldused, piirangud ja soovitused.
This shall include an assessment of the extent to which methodological choices influence the analytical outcomes.
Tuleb hinnata metoodika mõju analüüsitulemustele.
Tools that should be used to assess the robustness of the OEF model include:
Organisatsiooni keskkonnajalajälje mudeli usaldusväärsuse hindamisel võiks kasutada allpool loetletud vahendeid.
This includes completeness of process coverage (i.e. all relevant processes at each supply chain stage considered have been included) and input/output coverage (i.e. material or energy inputs and emissions associated with each process have been included);
See hõlmab protsessi katvuse täielikkust (st arvesse on võetud kõik olulised protsessid igas tarneahela käsitletavas etapis) ja sisendi/väljundi katvust (st arvesse on võetud iga protsessiga seonduvad materjali- või energiasisendid ja heited).
Sensitivity checks: assess the extent to which the results are determined by specific methodological choices and the impact of implementing alternative choices where these are identifiable.
Tundlikkusanalüüs: hinnatakse konkreetsete metoodiliste valikute mõju tulemustele ning alternatiivsete valikute, kus need on tuvastatavad, kohaldamise mõju.
It is useful to structure sensitivity checks for each phase of the OEF study, including goal and scope definition, the Resource Use and Emissions Profile, and the EF impact assessment;
Kasulik on planeerida tundlikkusanalüüs igasse organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringu etappi, kaasa arvatud sellistesse etappidesse nagu eesmärgi püstitamine ja uuringu ulatuse kindlaksmääramine, ressursi- ja heiteprofiil ning keskkonnajalajälje mõjuhindamine.
Consistency checks: assess the extent to which assumptions, methods, and data quality considerations have been applied consistently throughout the OEF study.
Järjepidevuse kontroll: hinnatakse eelduste, meetodite ja andmete kvaliteedikaalutluste kohaldamise järjepidevuse ulatust organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringu vältel.
The assessment of the robustness of the OEF model shall include an assessment of the extent to which methodological choices such as system boundaries, data sources, allocation choices and coverage of EF impact categories influence the results.
Organisatsiooni keskkonnajalajälje mudeli usaldusväärsuse hindamisel hinnatakse seda, millisel määral mõjutavad tulemusi metoodilised valikud nagu süsteemipiirid, andmeallikad, jaotamisel tehtavad valikud ja keskkonnajalajälje mõjukategooriate katvus.
These choices shall correspond to the requirements specified in this OEF Guide and shall be appropriate to the context.
Need valikud peavad vastama organisatsiooni keskkonnajalajälje leidmise juhendis esitatud nõuetele ning olema konteksti kohased.
Tools that should be used to assess the robustness of the OEF model are completeness checks, sensitivity checks and consistency checks.
Toodete keskkonnajalajälje mudeli usaldusväärsuse hindamisel kasutatavad vahendid on täielikkuse kontroll, tundlikkusanalüüs ja järjepidevuse kontroll.
Any issues flagged in this evaluation should be used to inform iterative improvements to the OEF study.
Kõiki kõnealuse hindamise käigus üleskerkinud küsimusi tuleks kasutada organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringu pidevaks parendamiseks.
Once it has been ensured that the OEF model (e.g. choice of system boundaries, data sources and allocation choices) is robust and conforms to all aspects defined in the goal and scope definition phases, the next step is to identify the main contributing elements to the OEF results.
Kui on veendutud organisatsiooni keskkonnajalajälje mudeli (nt süsteemipiiride valik, andmeallikad ja jaotamisel tehtavad valikud) usaldusväärsuses ja vastavuses kõikidele eesmärgi ja ulatuse määratlemise etappides määratletud aspektidele, on järgmiseks sammuks peamiste organisatsiooni keskkonnajalajälje tulemustele mõju avaldavate elementide tuvastamine.
Contributing elements may be specific elements of the Product Portfolio, life cycle stages, processes, or individual material/energy inputs/outputs associated with a given stage or process in the Organisation supply chain.
Mõju avaldavad elemendid võivad olla tooteportfelli, olelusringi etappide, protsesside või organisatsiooni tarneahela teatavad etapi või protsessiga seotud individuaalsete materjali-/energiasisendite/-väljundite konkreetsed elemendid.
These are identified by systematically reviewing the OEF study results.
Need tuvastatakse organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringu tulemuste süstemaatilisel läbivaatamisel.
OEF results shall be evaluated to assess the effect of supply-chain hotspots/weak points at the level of the input/output, process, and supply chain stage and to assess potential for improvements.
Organisatsiooni keskkonnajalajälje tulemusi tuleb hinnata, et määrata kindlaks tarneahela valupunktide/kitsaskohtade mõju sisendi/väljundi, protsessi ning tarneahela etapi tasemel ning hinnata parendamisvõimalusi.
Additional requirements for OEFSR
Täiendavad nõuded organisatsiooni keskkonnajalajälje leidmise sektoripõhistele eeskirjadele
The OEFSR shall identify the most relevant EF impact categories for the sector.
Sektoripõhistes eeskirjades tuleb välja tuua sektori jaoks kõige olulisemad keskkonnajalajälje mõjukategooriad.
Estimating the uncertainties of the final OEF results supports iterative improvement of OEF studies.
Organisatsiooni keskkonnajalajälje lõpptulemuste määramatuse hindamine aitab organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringuid pidevalt parendada.
It also helps the target audience to assess the robustness and applicability of the OEF study results.
Samuti aitab see sihtauditooriumil hinnata organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringu tulemuste usaldusväärsust ja rakendatavust.
There are two key sources of uncertainty in OEF studies:
Määramatus organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringute puhul tuleneb kahest põhiallikast.
Stochastic uncertainties (both parameter and model) for “Resource Use and Emissions Profile” data
Ressursi- ja heiteprofiili andmete juhuslik määramatus (nii parameeter kui mudel).
In practice, it may be difficult to access estimates of uncertainty for all data used in an OEF study.
Määramatuse hinnangu saamine kõigi organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringus kasutatud andmete kohta võib praktikas osutuda keeruliseks.
At a minimum, efforts to accurately characterise stochastic uncertainty and its impact on modelling outcomes should focus on those processes identified as environmentally significant in the EF impact assessment and interpretation phases.
Tuleks püüda täpselt kirjeldada juhuslikku määramatust ja selle mõju modelleerimistulemustele vähemalt nende protsesside puhul, mis on keskkonnajalajälje mõjuhindamise ja tõlgendamise etappides määratletud keskkonna seisukohalt oluliseks.
Choices-related uncertainties arise from methodological choices including modelling principles, system boundaries, choice of EF impact assessment models, and other assumptions related to time, technology, geography, etc. These are not readily amenable to statistical description, but rather can only be characterised via scenario model assessments (e.g. modelling worst and best-case scenarios for significant processes) and sensitivity analyses.
Valikuga seotud määramatuse põhjuseks on metoodilised valikud, kaasa arvatud modelleerimispõhimõtted, süsteemipiirid, keskkonnajalajälje mõjuhindamise mudeli valik ning muud aja, tehnoloogia, geograafiaga jne seotud eeldused. Kuna neid on raske statistiliselt kirjeldada, tuleks neid pigem kirjeldada stsenaariumimudeli hindamise kaudu (nt modelleerides olulistele protsessidele halvimad ja parimad stsenaariumid) ja tundlikkusanalüüsiga.
At least a qualitative description of the uncertainties of the final OEF results shall be provided for both data and choice related uncertainties separately, in order to facilitate an overall appreciation of the uncertainties of the study results.
Uuringutulemuste määramatusele üldhinnangu andmiseks tuleb esitada vähemalt organisatsiooni keskkonnajalajälje määramise lõpptulemuste määramatuse kvalitatiivne kirjeldus eraldi andmete ja valikuga seotud määramatuse kohta.
The OEFSR shall describe the uncertainties common to the sector and should identify the range in which results could be seen as not being significantly different in comparisons or comparative assertions.
Sektoripõhistes eeskirjades tuleb kirjeldada sektorile omaseid määramatusi, ka tuleks tuvastada vahemik, millesse jäävaid tulemuste erinevusi ei peeta oluliseks võrdlustes või võrdlevates väidetes.
TIP: Quantitative uncertainty assessments may be calculated for variance associated with the “Resource Use and Emissions Profile” data using, for example, Monte Carlo simulations or other appropriate tools.
NÄPUNÄIDE. Kvantitatiivseid määramatuse hinnanguid võib koostada ressursi- ja heiteprofiili andmete hajususe kohta, kasutades näiteks Monte Carlo simulatsioonimudelit või teisi asjakohaseid meetodeid.
The influence of choice-related uncertainties should be estimated at the upper and lower bounds through sensitivity analyses based on using scenario assessments.
Valikuga seotud määramatuse mõju tuleks hinnata ülemisel ja alumisel piiril, kasutades stsenaariumi hindamisel põhinevat tundlikkusanalüüsi.
The final aspect of the interpretation phase is to draw conclusions based on the results, answer the questions posed at the outset of the OEF study, and advance recommendations appropriate to the intended audience and context whilst explicitly taking into account any limitations to the robustness and applicability of the results.
Tõlgendamisfaasi viimane aspekt on tulemuste põhjal järelduste tegemine, organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringu alguses püstitatud küsimustele vastamine ja ettenähtud auditooriumi ja konteksti arvesse võttes asjakohaste soovituste esitamine, võttes sõnaselgelt arvesse kõiki tulemuste usaldusväärsust ja kohaldatavust puudutavaid piiranguid.
The OEF needs to be seen as complementary to other assessments and instruments such as site specific environmental impact assessments or chemical risk assessments.
Organisatsiooni keskkonnajalajälg täiendab muid hindamisi ja vahendeid nagu kohaspetsiifilised keskkonnamõju hindamised või keemilise riski hindamised.
Potential improvements should be identified such as, for example, cleaner technology techniques, changes in product design, supply chain management, environmental management systems (e.g., Eco-Management and Audit Scheme (EMAS) or ISO 14001), or other systematic approaches.
Tuvastada tuleks parendusvõimalused, nagu näiteks puhtamad tootmisviisid, muutuste tegemine tootearenduses, tarneahela haldamises, keskkonnajuhtimissüsteemides (nt keskkonnajuhtimis- ja -auditeerimissüsteem (EMAS) või ISO 14001), või muud süstemaatilised käsitlusviisid.
Conclusions, recommendations and limitations shall be described in accordance with the defined goals and scope of the OEF study.
Järeldusi, soovitusi ja piiranguid tuleb kirjeldada vastavalt organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringus määratletud eesmärgile ja ulatusele.
OEF studies to support comparative assertions [93] intended to be disclosed to the public shall be based both on this OEF Guide AND related OEFSRs.
Võrdlevate väidete [93] toetuseks kasutatavad organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringud, mis on ette nähtud avalikustamiseks, peavad põhinema nii käesoleval organisatsiooni keskkonnajalajälje leidmise juhendil KUI KA sektoripõhistel eeskirjadel.
As required by ISO 14044:2006, for any comparative assertions intended to be disclosed to the public, it shall be carefully considered whether any differences in data quality and methodological choices used to model the compared organisations may influence the comparability of the outcomes.
Vastavalt standardi ISO 14044:2006 nõuetele tuleb avalikustamiseks ettenähtud võrdlevate väidete puhul hoolikalt kaaluda, kas võrreldavate organisatsioonide modelleerimisel kasutatud andmete kvaliteedi ja metoodiliste valikute väikseimgi erinevus võib mõjutada tulemuste võrreldavust.
Any inconsistencies in defining system boundaries, inventory data quality, or EF impact assessment shall be considered and documented/reported.
Iga vastuolu süsteemi piiride määratlemisel, (kogutud) andmete kvaliteedis või keskkonnajalajälje mõjuhindamisel tuleb arvesse võtta ja dokumenteerida/esitada.
Conclusions derived from the OEF study should include a summary of identified supply chain “hotspots” and the potential improvements associated with management interventions.
Organisatsiooni keskkonnajalajälje uuringute põhjal tehtud järeldused peaksid sisaldama kokkuvõtet tarneahela tuvastatud valupunktidest ja juhtimistasandi sekkumistega seotud parendamisvõimalusi.