natgillin/translations-raw huggingface dataset:
After submission of the first report referred to in paragraph 1 of this Article, the Commission shall report every three years to the European Parliament and the Council on the information received pursuant to Article 3, having due regard to the confidentiality provisions of this Decision.
Pärast käesoleva artikli lõikes 1 osutatud esimese aruande esitamist esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule iga kolme aasta järel aruande artikli 3 kohaselt saadud teabe kohta, võttes asjakohaselt arvesse käesolevas otsuse konfidentsiaalsussätteid.
OJ C 68, 6.3.2012, p. 65.
ELT C 68, 6.3.2012, lk 65.
Position of the European Parliament of 13 September 2012 (not yet published in the Official Journal) and decision of the Council of 4 October 2012.
Euroopa Parlamendi 13. septembri 2012. aasta seisukoht seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 4. oktoobri 2012. aasta otsus.
However, that exemption should not apply to intergovernmental agreements with third countries which have an impact on the development and use of gas infrastructure and gas supplies and which must be communicated to the Commission in accordance with point (a) of Article 13(6) of Regulation (EU) No 994/2010 of the European Parliament and of the Council of 20 October 2010 concerning measures to safeguard security of gas supply [3]. Such agreements should be notified according to the rules laid down in this Decision.
Mainitud erand ei peaks kehtima selliste kolmandate riikidega sõlmitud valitsustevaheliste kokkulepete suhtes, mis mõjutavad gaasiinfrastruktuuri ja -tarnete arendamist ja kasutamist ning millest tuleb komisjoni teavitada vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. oktoobri 2010. aasta määruse (EL) nr 994/2010 (milles käsitletakse gaasivarustuse kindluse tagamise meetmeid) [3] artikli 13 lõike 6 punktile a. Sellistest kokkulepetest tuleks teavitada käesolevas otsuses sätestatud eeskirjade kohaselt.
Decision No 1093/2012/EU of the European Parliament and of the Council
Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus nr 1093/2012/EL,
on the European Year of Citizens (2013)
Euroopa kodanike aasta kohta (2013)
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 21(2) thereof,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut ja eriti selle artikli 21 lõiget 2,
The Union is founded on the indivisible, universal values of human dignity, freedom, equality and solidarity and based on the principles of democracy and the rule of law.
Liit rajaneb inimväärikuse, vabaduse, võrdsuse ja solidaarsuse jagamatutel ja universaalsetel põhiväärtustel ning põhineb demokraatia ja õigusriigi põhimõtetel.
Those principles are fundamental to the Member States in societies in which pluralism, non-discrimination, tolerance, justice, solidarity and equality between women and men prevail.
Need on liikmesriikide aluspõhimõtted ühiskonnas, kus valitsevad pluralism, mittediskrimineerimine, sallivus, õiglus, solidaarsus ning naiste ja meeste võrdõiguslikkus.
Every citizen of the Union has and should enjoy the rights provided for in the Treaty on European Union (TEU), the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) and the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
Igal liidu kodanikul on ja peaksid olema Euroopa Liidu lepingus (ELi leping), Euroopa Liidu toimimise lepingus (ELi toimimise leping) ja Euroopa Liidu põhiõiguste hartas sätestatud õigused.
The Treaty of Maastricht in 1993 introduced the concept of ‘citizenship of the Union’.
Maastrichti lepinguga võeti 1993. aastal kasutusele liidu kodakondsuse mõiste.
The Treaty of Amsterdam in 1999 and the Treaty of Lisbon in 2009 further strengthened the rights associated with Union citizenship.
Liidu kodakondsusega seonduvaid õigusi tugevdati veelgi Amsterdami lepinguga 1999. aastal ja Lissaboni lepinguga 2009. aastal.
The year 2013 will mark the twentieth anniversary of the establishment of citizenship of the Union.
Aastal 2013 möödub 20 aastat liidu kodakondsuse loomisest.
Point (12) of Article 1 and point (34) of Article 2 of the Treaty of Lisbon (now Article 9 TEU and Article 20 TFEU) provides that every person holding the nationality of a Member State is a citizen of the Union, that citizenship of the Union is additional to, and does not replace, national citizenship of a Member State and that citizens of the Union enjoy the rights and are subject to the duties provided for in the Treaties.
Lissaboni lepingu artikli 1 punktis 12 ja artikli 2 punktis 34 (nüüd ELi lepingu artikkel 9 ja ELi toimimise lepingu artikkel 20) sätestatakse, et isik, kellel on mõne liikmesriigi kodakondsus, on liidu kodanik, et liidu kodakondsus täiendab liikmesriikide kodakondsust ja et liidu kodanikel on asutamislepingutes sätestatud õigused ja kohustused.
Point (35) of Article 2 of the Treaty of Lisbon (now Article 21 TFEU) enshrines the right of citizens of the Union to free movement and residence.
Lissaboni lepingu artikli 2 punktis 35 (nüüd ELi toimimise lepingu artikkel 21) sätestatakse liidu kodanike vabalt liikumise ja elamise õigus.
The Stockholm Programme — An open and secure Europe serving and protecting citizens [3] puts the citizen at the heart of European policies in the field of freedom, security and justice.
„Stockholmi programmis – avatud ja turvaline Euroopa kodanike teenistuses ja nende kaitsel” [3] seati kodanikud vabaduse, turvalisuse ja õiguse valdkonna Euroopa poliitika keskmesse.
It focuses its actions on 'building a citizens’ Europe', including through promotion of citizens’ rights, in particular the right of freedom of movement and rights which allow Union citizens to participate actively in the democratic life of the Union.
Programmi eesmärk on Euroopa Liidu muutmine kodanikukesksemaks, edendades muu hulgas kodanike õigusi, eelkõige liikumisvabaduse õigust ja õigusi, mis võimaldavad liidu kodanikel osaleda aktiivselt liidu demokraatlikes protsessides.
In its Resolution of 15 December 2010 on the situation of fundamental rights in the European Union (2009) - effective implementation after the entry into force of the Treaty of Lisbon [4], the European Parliament called on the Commission to make 2013 the European Year of Citizens in order to give momentum to the debate on Union citizenship, including its terminology, content and scope, and to inform Union citizens of their rights, in particular of the new rights resulting from the entry into force of the Treaty of Lisbon, and of the means available to exercise those rights.
Euroopa Parlament esitas 15. detsembri 2010. aasta resolutsioonis põhiõiguste olukorra kohta Euroopa Liidus (2009) ja tulemusliku rakendamise kohta pärast Lissaboni lepingu jõustumist [4] komisjonile üleskutse nimetada Euroopa aasta 2013 Euroopa kodanike aastaks, et seeläbi hoogustada arutelu Euroopa kodakondsuse ja kodakondsusega seonduva terminoloogia ning selle ulatuse ja sisu üle ning teavitada ELi kodanikke nende õigustest, esmajoones Lissaboni leppe jõustumisest tulenevatest uutest õigustest, ja nende õiguste kasutamise võimalustest.
2013 should be designated as the European Year of Citizens.
Aasta 2013 tuleks nimetada Euroopa kodanike aastaks.
A European Year of Citizens would provide a timely opportunity to raise the awareness of the general public about the rights and responsibilities attached to Union citizenship.
Euroopa kodanike aasta oleks suurepäraselt ajastatud võimalus suurendada üldsuse teadlikkust liidu kodakondsusega kaasnevatest õigustest ja kohustustest.
The European Year of Citizens should aim also to raise the awareness of citizens about their rights arising from Union citizenship when they exercise their right to move and reside freely in another Member State, for example as students, workers, job-seekers, volunteers, consumers, entrepreneurs, young people or retired persons.
Euroopa kodanike aasta eesmärk peaks olema ka suurendada kodanike teadlikkust liidu kodakondsusest tulenevatest õigustest, kui nad kasutavad näiteks õpilastena, töötajatena, tööotsijatena, vabatahtlikena, tarbijatena, ettevõtjatena, noortena või pensionäridena oma õigust vabalt liikuda ja elada teise liikmesriigi territooriumil.
In that context awareness-raising should be mainstreamed geographically, demographically and socially, and should also focus on the removal of remaining obstacles to exercising rights arising from Union citizenship.
Seetõttu tuleks teadlikkuse suurendamist geograafiliselt, demograafiliselt ja sotsiaalselt süvalaiendada ning selles tuleks keskenduda veel olemasolevate takistuste kõrvaldamisele, mis ei lase kodanikel kasutada liidu kodakondsusest tulenevaid õigusi.
The message should be conveyed that Union citizens themselves also have a critical role to play in strengthening those rights through their participation in civil society and democratic life.
Tuleb edastada sõnumit, et ka liidu kodanikel endil on oluline roll nende õiguste tugevdamisel osalemise kaudu kodanikuühiskonnas ja demokraatlikes protsessides.
To enable Union citizens to make informed decisions about whether to exercise their right of freedom of movement, it does not suffice to raise their awareness about the right itself.
Et liidu kodanikud saaksid teadlikult otsustada, kas nad soovivad liikumisvabaduse õigust kasutada, ei piisa sellest, et suurendatakse nende teadlikkust sellest õigusest.
It is essential that Union citizens are also adequately informed about other rights available to them under Union law in cross-border situations.
On oluline, et liidu kodanikke teavitataks piisavalt ka muudest liidu õigusaktidest tulenevatest õigustest, mida nad piiriülese liikumise korral kasutada saavad.
That information would enable them also to enjoy those other rights fully, if they decide to make use of their right of freedom of movement.
Piisava teabe toel saaksid nad ka neid õigusi täies ulatuses teostada, kui otsustavad kasutada liikumisvabaduse õigust.
Since its introduction in the 1958 Treaty of Rome as one of the four fundamental freedoms, the right of freedom of movement and residence has demonstrated its value as one of the pillars for the creation of an internal market for the benefit of Member States’ economies and of individual Union citizens.
aastal Rooma lepinguga kehtestatud õigus vabalt liikuda ja elada on üks neljast põhiõigusest ning kehtestamisest alates on olnud ilmne, kuivõrd väärtuslik on see õigus siseturu loomise ühe alussambana, millest on kasu nii liikmesriikide majandusele kui ka liidu kodanikest üksikisikutele.
The right to move and reside freely across the territory of the Member States is highly valued by Union citizens as a core individual right linked to Union citizenship.
Liidu kodanikud väärtustavad õigust liikmesriikide territooriumil vabalt liikuda ja elada ning peavad seda üheks olulisemaks liidu kodakondsusega seotud individuaalseks õiguseks.
As such, it demonstrates and promotes a better understanding of the value of European integration, as well as citizens’ participation in shaping the Union.
See näitab kujukalt Euroopa lõimumise väärtust ja kodanike rolli liidu kujundamisel ning aitab neid nähtusi paremini mõista.
Despite the fact that the right of freedom of movement and residence is firmly anchored in primary Union law and substantially developed in secondary Union law, a gap still remains between the applicable legal rules and the reality confronting citizens when they seek to exercise those rights in practice.
Vaatamata sellele, et liikumisvabaduse ja elamise õigusel on liidu esmastes õigusaktides kindel koht ning liidu teisestes õigusaktides on neid õigusi veelgi arendatud, on kehtivate õigusnormide ja oma õigusi kasutada püüdvate kodanike ees seisva tegelikkuse vahel endiselt suur lõhe.
In addition to uncertainty concerning the advantages of mobility, Union citizens perceive too many practical obstacles with regard to living and working in another Member State.
Liidu kodanikud ei ole liikuvuse eelistes kindlad ning lisaks sellele põrkuvad nad teistes liikmesriikides liikumise ja töötamisega seoses liiga paljude praktiliste takistustega.
In its EU Citizenship Report 2010 of 27 October 2010 entitled "Dismantling the obstacles to EU citizens’ rights", the Commission addressed the main obstacles which citizens still encounter in their daily lives when they seek to exercise their rights as Union citizens, in particular in cross-border situations, and outlined 25 concrete actions to remove those obstacles.
27. oktoobri 2010. aasta aruandes ELi kodakondsuse kohta „ELi kodanike õigusi piiravate takistuste kõrvaldamine” tõi komisjon välja peamised takistused, millega kodanikud oma igapäevaelus endiselt kokku puutuvad, kui soovivad kasutada oma õigusi liidu kodanikena eelkõige piiriülese liikumise korral, ning esitas 25 konkreetset sammu nende takistuste kõrvaldamiseks.
One of the obstacles identified in this context was lack of information.
Üks takistus, mida nimetati, oli teabe puudumine.
The Commission concluded, in its report, that Union citizens are prevented from enjoying their rights because they lack awareness of them and announced its intention to step up the dissemination of information to Union citizens about their rights, in particular about their right of freedom of movement.
Oma aruandes jõudis komisjon järeldusele, et liidu kodanikud ei saa kasutada oma õigusi, sest nad ei tea neist piisavalt, ning teatas, et kavatseb hakata jagama liidu kodanikele teavet nende õiguste ja eelkõige liikumisvabaduse õiguse kohta.
The TEU and the TFEU confer on every citizen of the Union the right to move and reside freely within the territory of the Member States; the right to vote and to stand as a candidate in elections to the European Parliament and in municipal elections in his or her Member State of residence under the same conditions as nationals of that Member State; the right to enjoy, in the territory of a third country in which the Member State of which they are nationals is not represented, the protection of the diplomatic and consular authorities of any Member State on the same conditions as the nationals of that Member State; the right to petition the European Parliament; the right to apply to the European Ombudsman; the right to address institutions of the Union; and other rights in various fields such as the free movement of goods and services, consumer protection and public health, equal opportunities and equal treatment, access to employment and to social protection.
ELi lepinguga ja ELi toimimise lepinguga antakse kõigile liidu kodanikele õigus vabalt liikuda ja elada liikmesriikide territooriumil; õigus hääletada ja kandideerida Euroopa Parlamendi ja elukohajärgse liikmesriigi kohaliku omavalitsuse valimistel selle liikmesriigi kodanikega võrdsetel tingimustel; õigus saada kolmanda riigi territooriumil, kus ei ole esindatud see liikmesriik, mille kodanikud nad on, kaitset iga teise liikmesriigi diplomaatilistelt ja konsulaarasutustelt samadel tingimustel kui selle teise liikmesriigi kodanikud; õigus pöörduda petitsiooniga Euroopa Parlamendi poole, esitada kaebus Euroopa ombudsmanile ning pöörduda liidu institutsioonide poole; ning samuti teised õigused erinevates valdkondades, nagu kaupade ja teenuste vaba liikumine, tarbijakaitse ja rahvatervis, võrdsed tingimused ja võrdne kohtlemine, juurdepääs tööturule ja sotsiaalkaitsele.
The Treaty of Lisbon introduced new rights, in particular the citizens’ initiative, provided for in its point (12) of Article 1 and point (37) of Article 2 (Article 11 TEU and Article 24 TFEU), which enables at least one million citizens, from a significant number of Member States, to ask the Commission to present a proposal in any of the Union's areas of responsibility, thereby further allowing citizens to be actively engaged in the political life of the Union and to participate directly in shaping the development of Union law [5].
Lissaboni lepinguga sätestati uued õigused, eelkõige selle artikli 1 punktis 12 ja artikli 2 punktis 37 (ELi lepingu artikkel 11 ja ELi toimimise lepingu artikkel 24) sätestatud kodanikualgatus, mis annab ühele miljonile kodanikule, kes esindavad olulist osa liikmesriikidest, võimaluse paluda komisjonil esitada ettepanek ükskõik millises liidu vastutusalasse kuuluvas valdkonnas, andes sellega kodanikele võimaluse olla aktiivsemalt kaasatud liidu poliitilisse ellu ja osaleda otseselt liidu õiguse väljatöötamises [5].
Since 1979, when the first direct elections were held, the European Parliament has acted as a direct interface between citizens and the Union.
Alates 1979. aastast, mil toimusid esimesed otsevalimised, on Euroopa Parlament olnud kodanike ja liidu otsene vahelüli.
The European Parliament and its Members play a crucial role in communicating the rights and benefits of Union citizenship, in bringing Union citizens’ concerns to the fore in the formulation of policy, and in promoting the active participation of Union citizens.
Euroopa Parlamendil ja selle liikmetel on väga oluline roll liidu kodakondsuse õiguste ja eeliste vahendamisel, liidu kodanike murede tähtsale kohale asetamises poliitika väljatöötamisel ning liidu kodanike aktiivse osalemise edendamisel.
In addition, Union citizens who are considering whether to make use of their right of freedom of movement and residence should be informed about their rights to acquire or preserve social security, including those concerning cross-border healthcare, by virtue of the Union rules on coordination of social security systems.
Lisaks tuleks liikumis- ja elamisvabaduse õiguse kasutamist kaaluvaid kodanikke teavitada nende õigusest omandada või säilitada sotsiaalkindlustuse, sealhulgas piiriülese tervishoiuga seotud õigusi, tänu liidu eeskirjadele sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise kohta.
Those rules ensure that they will not lose their social security rights when choosing to move within the Union.
Kõnealused eeskirjad tagavad, et kodanikud ei jää liidus liikudes oma sotsiaalkindlustusõigustest ilma.
Furthermore they should be informed about recognition of their educational, academic and professional qualifications and about the social and civic competences which form part of the European framework of "Key Competences for lifelong learning" [6] and which can equip them to fully participate in civic life and empower them to exercise their rights under Union law.
Lisaks tuleks kodanikke teavitada ka õppe-, akadeemilise ja kutsekvalifikatsiooni tunnustamisest ning sotsiaalsest ja kodanikupädevusest, mis on osa üleeuroopalisest elukestva õppe võtmepädevuste raamistikust [6] ning mille abil nad saavad täielikult osaleda kodanikuühiskonna elus ja teostada liidu õigusaktidest tulenevaid õigusi.
Union citizens should also be better informed about their rights as passengers travelling by any mode of transport across the Union and about their consumer rights across borders.
Liidu kodanikke tuleks rohkem teavitada ka õigustest, mis neil on reisides liidus ükskõik millise transpordivahendiga, ja piiriülestest tarbijaõigustest.
If Union citizens are confident that their rights as consumers are effectively protected, they will be in a position to contribute to the development of the Union market for goods and services, which will thereby achieve its full potential more effectively for the benefit of citizens.
Kui kodanikud on veendunud, et nende õigused tarbijatena on tegelikult kaitstud, saavad nad aidata välja kujundada liidu kaupade ja teenuste turgu, mis saavutab sellega tõhusamalt oma täieliku potentsiaali ja võimaldab kodanikel sellest rohkem kasu saada.
Similarly, citizens should be better informed about rules on general product safety and market surveillance, so as to be aware of how their health and their rights are protected throughout the Union, particularly in the case of threats or risks that they are not able to deal with as individuals.
Samuti tuleks kodanikke paremini teavitada ka üldise tooteohutuse ja turujärelevalve eeskirjadest, et nad teaksid, mil moel nende tervist ja õigusi kogu liidus kaitstakse eriti juhul, kui tegemist on ohtudega, millega üksikisikul on raske toime tulla.
Moreover, it is important to enhance Union citizens’ awareness of their rights to cross-border healthcare and accompanying measures, such as eHealth and telemedicine, so that they are able to benefit fully from safe and good-quality healthcare across Member States’ borders.
Lisaks sellele on oluline suurendada liidu kodanike teadlikkust sellest, millised on nende õigused seoses piiriülese tervishoiuga ja sellega seotud meetmetest, nagu e-tervis ja telemeditsiin, et nad saaksid täielikult kasutada ohutut ja kvaliteetset tervishoidu kõigis liikmesriikides.
This Decision aims to contribute to the realisation of the objectives of the Europe 2020 Strategy, to the extent that facilitating the freedom of movement of persons and enhancing workers’ mobility are important means by which to address the consequences of demographic change on the labour market and to increase the employability of people and the competitiveness of European industries.
Käesoleva otsuse eesmärk on aidata saavutada strateegia „Euroopa 2020” eesmärgid selles osas, et isikute liikumisvabaduse ja töötajate liikuvuse parandamine on oluline vahend tööturul toimuvate demograafiliste muutustega tegelemiseks, inimeste tööhõivevõimaluste parandamiseks ja Euroopa tööstuse konkurentsivõime suurendamiseks.
This Decision also has the long-term aim of supporting research and innovation in the Union against the current backdrop of alarmingly high unemployment figures in particular Member States.
Käesoleva otsuse pikaajaline eesmärk on toetada liidus teadustegevust ja innovatsiooni, võttes arvesse praegust murettekitavalt suurt tööpuudust mõnes liikmesriigis.
The information, education and awareness-raising campaigns organised within the framework of the European Year of Citizens should also take into consideration the needs of more specific audiences and vulnerable groups.
Euroopa kodanike aasta raames korraldatavate teadlikkuse suurendamise, teavitus- ja hariduskampaaniates tuleks võtta arvesse ka kitsamate sihtrühmade ja haavatavamate rühmade vajadusi.
Information should be free and accessible in all official languages of the Union.
Teave peaks olema tasuta kättesaadav liidu kõigis ametlikes keeltes.
It should be provided in simple language and in collaboration with local, regional and national authorities, the media, civil society and non-governmental organisations.
Teave tuleks esitada lihtsas keeles koostöös kohalike, piirkondlike ja riiklike ametiasutustega, meediaga ning valitsusväliste ja kodanikuühiskonna organisatsioonidega.
All those different stakeholders could consider initiatives such as essay competitions and the development of action plans and guides, online forums and campaigns in schools and universities.
Kõik sidusrühmad võiksid kaaluda selliseid algatusi nagu esseekonkursid, samuti tegevuskavade ja suuniste väljatöötamist, veebipõhiseid foorumeid ja kampaaniaid koolides ja ülikoolides.
The active role of Union citizens and the associations representing them are central to the functioning of the Union.
Liidu kodanike ja nende esindusühenduste aktiivsel osalemisel on liidu toimimisel keskne koht.
Articles 10 and 11 TEU stress the importance of participative democracy in all its aspects and the role citizens and their representative associations play in publicising and exchanging their views in all areas of Union action.
ELi lepingu artiklites 10 ja 11 rõhutatakse esindusdemokraatia olulisust kõigis aspektides ning kodanike ja esindusühenduste rolli, mida nad täidavad arvamust avaldades ja arvamusi vahetades liidu kõigi tegevusvaldkondade kohta.
The Union institutions should promote active democratic participation in the decision-making process by means of an open, transparent and regular dialogue with civil society in order to ensure that the Union's actions are coherent and transparent.
Liidu institutsioonid peaksid soodustama kodanike demokraatlikku osalust otsustusprotsessis kodanikuühiskonnaga peetava avatud, läbipaistva ja korrapärase dialoogi kaudu, et tagada liidu meetmete järjekindlus ja läbipaistvus.
The active participation of Union citizens should also be facilitated by access to documents and information, and by good governance and good administration.
Liidu kodanike aktiivset osalust tuleks lihtsustada dokumentide ja teabe kättesaadavaks tegemisega, hea valitsemistava ja hea halduse abil.