natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A single dose toxicokinetic study in rats (oral route of administration) in at least two dose levels as well as a repeated dose toxicokinetic study in rats (oral route of administration) at a single dose level, must be conducted and reported.
Tuleb läbi viia ja registreerida ühekordse annuse toksikokineetiline uuring rottide puhul (suukaudne manustamine) vähemalt kahe eri annusega ja kordusannuse toksikokineetiline uuring rottide puhul (suukaudne manustamine) vähemalt ühe annusega.
It may be necessary in some cases to perform additional studies on another species (such as goat or chicken).
Mõnel juhul võib olla vaja teha lisauuringuid teiste liikidega (nt kitsede või kanadega).
Test guideline
Katse läbiviimise suunised
The studies, data and information to be provided and evaluated must be sufficient to permit the identification of effects following a single exposure to the active substance, and in particular to establish, or indicate:
Esitatavad ja hinnatavad uuringud ja andmed peavad olema piisavad, et võimaldada kindlaks teha mõju pärast ühekordset kokkupuudet toimeainega ning eelkõige võimaldada kindlaks teha:
the toxicity of the active substance,
toimeaine mürgisus,
the time course and characteristics of the effects with full details of behavioural changes and possible gross pathological findings at post-mortem,
mõju ajalist kulgu ja omadusi ning kõiki üksikasju käitumismuutuste ja võimalike kogupatoloogiliste leidude kohta lahkamisel,
where possible mode of toxic action, and
võimaluse korral mürgise toime liik ja
the relative hazard associated with the different routes of exposure.
suhtelist ohtu seoses eri kokkupuuteviisidega.
While the emphasis must be on estimating the toxicity ranges involved, the information generated must also permit the active substance to be classified in accordance with Regulation (EC) No 1272/2008.
Kuigi tähelepanu tuleb pöörata mürgisuse määrade hindamisele, peab kogutud teabe põhjal olema ka võimalik liigitada toimeainet vastavalt määrusele (EÜ) nr 1272/2008.
The information generated through acute toxicity testing is of particular value in assessing hazards likely to arise in accident situations.
Ägeda mürgisuse katsete põhjal saadud teave on eriti oluline õnnetusjuhtumite korral tekkida võivate ohtude hindamisel.
Oral
Suu kaudu
The acute oral toxicity of the active substance must always be reported.
Toimeaine ägedast suukaudsest mürgisusest tuleb kindlasti teatada.
The test must be carried out in accordance with the Annex to Regulation (EC) No 440/2008, Method B 1 bis or B 1 ter.
Katse tuleb teha vastavalt määruse (EÜ) nr 440/2008 lisas esitatud meetodile B 1 bis või B 1 ter.
Percutaneous
Nahale sattumisel
The acute percutaneous toxicity of the active substance must always be reported.
Toimeaine nahale sattumisel tekkinud ägedast mürgisusest tuleb kindlasti teatada.
Both local and systemic effects must be investigated.
Tuleb uurida nii lokaalset kui ka süsteemset toimet.
The test must be carried out in accordance with the Annex to Regulation (EC) No 440/2008, method B 3.
Katse tuleb teha vastavalt määruse (EÜ) nr 440/2008 lisas esitatud meetodile B 3.
Inhalation
Hingamisteede kaudu
The inhalation toxicity of the active substance must be reported where the active substance is:
Toimeaine mürgisusest sissehingamisel tuleb teatada, kui toimeaine on:
a gas or liquified gas,
gaas või veeldatud gaas,
is to be used as a fumigant,
kasutatav fumigandina,
is to be included in a smoke generating, aerosol or vapour releasing preparation,
suitsu, aerosooli või auru tekitava valmistise koostises,
is to be used with fogging equipment,
kasutatav pihustiga,
has a vapour pressure > 1 × 10–2 Pa and is to be included in preparations to be used in enclosed spaces such as warehouses or glasshouses,
aururõhuga > 1 × 10–2 Pa ning on selliste valmististe koostises, mida kasutatakse suletud ruumides, nt ladudes või kasvuhoonetes,
is to be included in preparations which are powders containing a significant proportion of particles of diameter < 50 μm (> 1 % on a weight basis), or
selliste pulbriliste valmististe koostises, mis sisaldavad olulisel määral osakesi läbimõõduga alla 50 μm (> 1 % massist), või
is to be included in preparations to be applied in a manner which generates a significant proportion of particles or droplets of diameter < 50 μm (> 1 % on a weight basis).
selliste valmististe koostises, mida manustatakse viisil, mis tekitab olulisel määral osakesi või tilkasid läbimõõduga alla 50 μm (> 1 % massist).
The test must be carried out in accordance with the Annex to Regulation (EC) No 440/2008, Method B 2.
Katse tuleb teha vastavalt määruse (EÜ) nr 440/2008 lisas esitatud meetodile B 2.
Skin irritation
Nahka ärritav toime
Aim of the test
Katse eesmärk
The test will provide the potential of skin irritancy of the active substance including the potential reversibility of the effects observed.
Katsega kontrollitakse, kas toimeainel on nahka ärritav toime, sealhulgas kas on täheldatud toime võimalikku pöörduvust.
The skin irritancy of the active substance must be determined except where it is likely, as indicated in the test guideline, that severe skin effects may be produced or that effects can be excluded.
Toimeaine nahka ärritav toime tuleb kindlaks teha, välja arvatud juhul, kui vastavalt katse läbiviimise suunistele on tõenäoline, et aine võib tekitada tõsiseid nahakahjustusi või et toimet saab välistada.
The acute skin irritation must be carried out in accordance with the Annex to Regulation (EC) No 440/2008, Method B 4.
Ägeda nahka ärritava toime katse tuleb teha vastavalt määruse (EÜ) nr 440/2008 lisas esitatud meetodile B 4.
Eye irritation
Silmi ärritav toime
Aim of test
Katse eesmärk
The test will provide the potential of eye irritancy of the active substance including the potential reversibility of the effects observed.
Katsega kontrollitakse, kas toimeainel on silmi ärritav toime, sealhulgas kas on täheldatud toime võimalikku pöörduvust.
Eye irritation tests must be conducted except where it is likely, as indicated in the test guideline, that severe effects on the eyes may be produced.
Silmi ärritav toime tuleb kindlaks teha, välja arvatud juhul, kui vastavalt katse läbiviimise suunistele on tõenäoline, et aine võib tekitada tõsiseid silmakahjustusi.
Test guidelines
Katse läbiviimise suunised
The acute eye irritation must be determined in accordance with the Annex to Regulation (EC) No 440/2008, Method B 5.
Ägeda silmi ärritava toime katse tuleb teha vastavalt määruse (EÜ) nr 440/2008 lisas esitatud meetodile B 5.
Skin sensitisation
Naha sensibilisatsioon
The test will provide sufficient information to assess the potential of the active substance to provoke skin sensitisation reactions.
Katsega saadakse piisavalt teavet, et hinnata toimeaine võimet põhjustada naha sensibilisatsiooni.
The test must always be carried out except where the substance is a known sensitiser.
Katse tuleb alati teha, välja arvatud juhul, kui aine on tuntud sensibilisaator.
The test must be carried out in accordance with the Annex to Regulation (EC) No 440/2008, Method B 6.
Katse tuleb teha vastavalt määruse (EÜ) nr 440/2008 lisas esitatud meetodile B 6.
Short-term toxicity
Lühiajaline mürgisus
Short-term toxicity studies must be designed to provide information as to the amount of the active substance that can be tolerated without toxic effects under the conditions of the study.
Lühiajalise mürgisuse uuring peab andma teavet toimeaine hulga kohta, mida on uuringutingimustes võimalik taluda, ilma et tekiks mürgist mõju.
Such studies provide useful data on the risks for those handling and using preparations containing the active substance.
Selliste uuringute põhjal saadakse olulisi andmeid toimeainet sisaldavate valmististe käitlejatele ja kasutajatele põhjustatavate ohtude kohta.
In particular, short-term studies provide an essential insight into possible cumulative actions of the active substance and the risks to workers who may be intensively exposed.
Lühiajalised uuringud annavad eelkõige olulist teavet toimeaine võimaliku kumulatiivse toime kohta ning sellistele töötajatele avalduva ohu kohta, kes võivad toimeainega palju kokku puutuda.
In addition short-term studies provide information useful in the design of chronic toxicity studies.
Lisaks sellele annavad lühiajalised uuringud kasulikku teavet kroonilise mürgisuse uuringute kavandamiseks.
The studies, data and information to be provided and evaluated, must be sufficient to permit the identification of effects following repeated exposure to the active substance, and in particular to further establish, or indicate:
Esitatavad ja hinnatavad uuringud ja andmed peavad olema piisavad, et võimaldada kindlaks teha pärast korduvat kokkupuudet toimeainega avalduvat mõju ning eelkõige võimaldada lisaks sellele kindlaks teha:
the relationship between dose and adverse effects,
annuse ja kahjuliku mõju seost,
toxicity of the active substance including where possible the Noael,
toimeaine mürgisust ja võimaluse korral täheldatavat kahjulikku toimet mitteavaldavat doosi,
target organs, where relevant,
vajaduse korral sihtorganeid,
the time course and characteristics of poisoning with full details of behavioural changes and possible pathological findings at post-mortem,
mürgistuse ajalist kulgu ja omadusi ning kõiki üksikasju käitumismuutuste ja võimalike patoloogiliste leidude kohta lahkamisel,
specific toxic effects and pathological changes produced,
konkreetset mürgist mõju ja tekkinud patoloogilisi muutusi,
where relevant the persistence and reversibility of certain toxic effects observed, following discontinuation of dosing,
vajaduse korral teatava täheldatud mürgise mõju püsivust ja pöörduvust pärast annustamise lõpetamist,
where possible, the mode of toxic action, and
võimaluse korral mürgise toime liiki ja
Oral 28-day study
28-päevane suukaudse manustamise uuring
Although it is not mandatory to perform 28-day short-term studies, they can be useful as range finding tests.
Kuigi 28-päevased lühiajalised uuringud ei ole kohustuslikud, võivad need olla vajalikud ulatuse kindlakstegemise katsetena.
Where conducted, they must be reported, since the results could be of particular value in the identification of adaptive responses which can be masked in chronic toxicity studies.
Kui katseid tehakse, tuleb neist teatada, kuna tulemused võivad olla väärtuslikud selleks, et välja selgitada adaptiivseid reaktsioone, mis võivad kroonilise mürgistuse uuringute korral olla varjatud.
The test must be carried out in accordance with the Annex to Regulation (EC) No 440/2008, Method B 7.
Katse tuleb teha vastavalt määruse (EÜ) nr 440/2008 lisas esitatud meetodile B 7.
Oral 90-day study
90-päevane suukaudse manustamise uuring
The short-term oral toxicity (90 day) of the active substance to both rat and dog, must always be reported.
Toimeaine suukaudsel manustamisel tekkivast lühiajalisest mürgisusest (90 päeva) nii rottidel kui ka koertel tuleb kindlasti teatada.
Where there is evidence that the dog is significantly more sensitive and where such data are likely to be of value in extrapolating results obtained to man, a 12-month toxicity study in dogs must be conducted and reported.
Kui on tõendeid, et koerad on oluliselt tundlikumad, ning kui sellised andmed võivad olla vajalikud tulemuste ekstrapoleerimisel inimestele, tuleb teha 12-kuuline mürgisuse uuring koertel ja sellest teatada.
The test must be carried out in accordance with the Annex to Regulation (EC) No 440/2008, Methods B 26 and B 27, sub-chronic oral toxicity test repeated dose 90.
Katse tuleb teha vastavalt määruse (EÜ) nr 440/2008 lisa meetoditele B 26 ja B 27 (subkroonilise suukaudse mürgisuse uuring korduva doosiga, 90 päeva).
Other routes
Muud kokkupuuteviisid
For the assessment of operator exposure additional percutaneous studies may be useful.
Käitleja kokkupuute hindamiseks võib olla kasulik teha täiendavaid nahale sattumise uuringuid.
For volatile substances (vapour pressure > 10–2 Pascal) expert judgment is required to decide whether the short-term studies have to be performed by oral or inhalation exposure.
Lenduvate ainete puhul (aururõhk > 10–2 Pa) on nõutav ekspertarvamus, et otsustada, kas lühiajaline uuring tuleb teha suukaudse manustamise või sissehingamise kohta.
28-day dermal: the Annex to Regulation (EC) No 440/2008, Method B 9, repeated dose toxicity (dermal),
28 päeva, nahakaudne: määruse (EÜ) nr 440/2008 lisa, meetod B 9 (kordusdoosi mürgisus (28 päeva, nahakaudne)),
90-day dermal: the Annex to Regulation (EC) No 440/2008 Method B 28, sub-chronic dermal toxicity study,
90 päeva, nahakaudne: määruse (EÜ) nr 440/2008 lisa, meetod B 28 (subkroonilise toksilisuse test nahakaudsel manustamisel),
28-day inhalation: the Annex to Regulation (EC) No 440/2008, Method B 8, repeated dose toxicity (inhalation),
28 päeva, sissehingamine: määruse (EÜ) nr 440/2008 lisa, meetod B 8 (kordusdoosi mürgisus (28 päeva, sissehingamisel)),
90-day inhalation: the Annex to Regulation (EC) No 440/2008, Method B 29, sub-chronique inhalation toxicity study.
90 päeva, sissehingamine: määruse (EÜ) nr 440/2008 lisa, meetod B 29 (subkroonilise toksilisuse test inhaleerimisel).
Genotoxicity testing
Genotoksilisuse katse
These studies are of value in:
Need uuringud on olulised:
the prediction of genotoxic potential
genotoksilise potentsiaali hindamiseks,
the early identification of genotoxic carcinogens
genotoksiliste kantserogeenide varajaseks avastamiseks,
the elucidation of the mechanism of action of some carcinogens.
teatavate kantserogeenide toimemehhanismi selgitamiseks.
To avoid responses that are artefacts of the test system, excessively toxic doses must not be used in either in vitro or in vivo assays for mutagenicity.
Selleks et vältida tulemusi, mis on katsesüsteemi artefaktid, ei tohi in vitro ega in vivo mutageensuse analüüsidel kasutada liiga mürgiseid annuseid.
This approach shall be regarded as general guidance.
Seda seisukohta tuleb käsitada üldsuunisena.
It is important that a flexible approach is adopted, with selection of further tests which are dependent upon interpretation of results at each stage.
Oluline on tegutseda paindlikult ja valida edasised katsed vastavalt tulemuste tõlgendamisele igal etapil.
In vitro mutagenicity tests (bacterial assay for gene mutation, test for clastogenicity in mammalian cells and test for gene mutation in mammalian cells) must always be performed.
In vitro mutageensuse katsed (geenmutatsioonide bakteriaalne analüüs, klastogeensuse katse imetajate rakkudes ja geenmutatsioonide katse imetajate rakkudes) tuleb alati teha.
Acceptable test guidelines are:
Lubatud on järgmised katsesuunised:
Annex to Regulation (EC) No 440/2008, Method B 13/14 — reverse mutation test using bacteria,
määruse (EÜ) nr 440/2008 lisa, meetod B 13/14 (mutageensus – bakterite pöördmutatsioonkatse),
Annex to Regulation (EC) No 440/2008, Method B 10 — in vitro mammalian chromosome aberration test,
määruse (EÜ) nr 440/2008 lisa, meetod B 10 (mutageensus – imetajate kromosoomaberratsioonkatse in vitro),
Annex to Regulation (EC) No 440/2008, Method B 17 — in vitro mammalian cell gene mutation test.
määruse (EÜ) nr 440/2008 lisa, meetod B 17 (mutageensus – in vitro imetajate rakkude geenmutatsioonkatse).
In vivo studies in somatic cells
In vivo katsed keharakkudes
If all the results of the in vitro studies are negative further testing must be done with consideration of other relevant information available (including toxicokinetic, toxicodynamic and physico-chemical data and data on analogous substances).
Kui kõik in vitro katsete tulemused on negatiivsed, tuleb edasiste katsete tegemisel võtta arvesse muud asjakohast kättesaadavat teavet (sealhulgas toksikokineetilisi, toksikodünaamilisi ja füüsikalis-keemilisi andmeid ja andmeid analoogiliste ainete kohta).
The test can be an in vivo study or an in vitro study using a different metabolising system from that/those previously used.
Katse võib olla in vivo uuring või in vitro uuring, mille puhul kasutatakse eelnevalt kasutatud ainevahetussüsteemi(de)st erinevat süsteemi.
If the in vitro cytogenetic test is positive, an in vivo test using somatic cells (metaphase analysis in rodent bone marrow or micronucleus test in rodents) must be conducted.
Kui in vitro tsütogeneetilise katse tulemus on positiivne, tuleb teha in vivo katse keharakkudega (metafaasi analüüs näriliste luuüdis või pisituuma katse närilistega).
If either of the in vitro gene mutation tests are positive, an in vivo test to investigate unscheduled DNA synthesis or a mouse spot test must be conducted.
Kui ühe in vitro geenmutatsiooni katse tulemus on positiivne, tuleb teha in vivo katse planeerimata DNA-sünteesi uurimiseks või hiire nahalaikude katse.
The following test guidelines are acceptable:
Vastuvõetavad on järgmised katsesuunised:
Annex to Regulation (EC) No 440/2008, Method B 12 — In vivo mammalian erythrocyte micronucleus test,
määruse (EÜ) nr 440/2008 lisa, meetod B 12 (mutageensus – pisituuma katse imetajate erütrotsüütides in vivo),
Annex to Regulation (EC) No 440/2008, Method B 24— Mouse spot test,
määruse (EÜ) nr 440/2008 lisa, meetod B 24 (hiire nahalaikude test),
Annex to Regulation (EC) No 440/2008, Method B 11 — In vivo Mammalian Bone-Marrow chromosome aberration test.
määruse (EÜ) nr 440/2008 lisa, meetod B 11 (mutageensus –kromosoomaberratsiooni katse imetajate luuüdis in vivo).
In vivo studies in germ cells
In vivo katsed idurakkudes
When any result of an in vivo study in somatic cells is positive, in vivo testing for germ cell effects may be justified.
Kui invivo katse mõni tulemus keharakkudes on positiivne, võib olla õigustatud viia läbi in vivo katse idurakkudes.
The necessity for conducting these tests will have to be considered on a case by case basis, taking into account information regarding toxicokinetics, use and anticipated exposure.
Selliste katsete tegemise vajadust tuleb kaaluda iga juhtumi puhul eraldi, võttes arvesse teavet toksikokineetika, kasutuse ja eeldatava kokkupuute kohta.
Suitable tests would need to examine interaction with DNA (such as the dominant lethal assay), to look at the potential for inherited effects and possibly make a quantitative assessment of heritable effects.
Sobivate katsetega tuleb uurida vastastoimet DNAga (nt dominantsete letaalmutatsioonide analüüs), vaadelda pärilike mõjude võimalikkust ning teha pärilike mõjude kvantitatiivne hinnang.
It is recognised that in view of their complexity, the use of quantitative studies would require strong justification.
Kvantitatiivsete uuringute keerulisust silmas pidades on tunnustatud, et nende kasutamine peab olema mõjuvalt põhjendatud.
Long-term toxicity and carcinogenicity
Pikaajaline mürgisus ja kantserogeensus
The long-term studies conducted and reported, taken together with other relevant data and information on the active substance, must be sufficient to permit the identification of effects, following repeated exposure to the active substance, and in particular must be sufficient to:
Läbiviidud ja esitatud pikaajalised uuringud koos muu asjakohase teabega toimeaine kohta peavad olema piisavad, et võimaldada kindlaks teha toimet pärast korduvat kokkupuudet toimeainega, ning eelkõige piisavad selleks, et:
identify adverse effects resulting from exposure to the active substance,
teha kindlaks toimeainega kokkupuutest tulenevad kahjulikud mõjud,
identify target organs, where relevant,
vajaduse korral teha kindlaks sihtorganid,
establish the dose-response relationship,
määrata kindlaks annuse ja sellele reageerimise suhe,
Similarly, the carcinogenicity studies taken together with other relevant data and information on the active substance, must be sufficient to permit the hazards for humans, following repeated exposure to the active substance, to be assessed, and in particular must be sufficient:
määrata kindlaks täheldatavat kahjulikku toimet mitteavaldav doos. Sarnaselt peavad kantserogeensuse uuringud koos muu asjakohase teabega toimeaine kohta olema piisavad, et võimaldada hinnata inimestele tekkivaid ohte pärast korduvat kokkupuudet toimeainega, ning eelkõige piisavad selleks, et:
to identify carcinogenic effects resulting from exposure to the active substance,
teha kindlaks toimeainega kokkupuutest tulenev kantserogeensus,
to establish the species and organ specificity of tumours induced,
määrata tekitatud kasvajate liigid ja organispetsiifilisus,
to establish the dose-response relationship, and
määrata kindlaks annuse ja sellele reageerimise suhe ning
for non-genotoxic carcinogens, to identify the maximum dose eliciting no adverse effect (threshold dose).
muude kui genotoksiliste kantserogeenide puhul teha kindlaks suurim annus, mis ei tekita kahjulikku mõju (piirdoos).
The long-term toxicity and carcinogenicity of all active substances must be determined.
Tuleb kindlaks teha kõikide toimeainete pikaajaline mürgisus ja kantserogeensus.
If in exceptional circumstances, it is claimed that such testing is unnecessary, that claim must be fully justified, viz. toxicokinetic data demonstrates that absorption of the active substance does not occur from the gut, through the skin or via the pulmonary system.
Kui erandlikel asjaoludel väidetakse, et selline katse ei ole vajalik, tuleb seda väidet asjakohaselt põhjendada, nt kui toksikokineetiliste andmete põhjal on näha, et toimeaine ei imendu soole, naha ega hingamissüsteemi kaudu.
A long-term oral toxicity and carcinogenicity study (2 years) of the active substance must be conducted using the rat as test species; these studies can be combined.
Tuleb teha toimeaine pikaajalise suukaudse mürgisuse ja kantserogeensuse uuring (kaks aastat), kasutades katseloomadena rotte; neid uuringuid võib kombineerida.
A carcinogenicity study of the active substance must be conducted using the mouse as test species.
Tuleb teha toimeaine kantserogeensuse uuring, kasutades katseloomadena hiiri.
Where a non-genotoxic mechanism for carcinogenicity is suggested, a well argued case, supported with relevant experimental data, including that necessary to elucidate the possible mechanism involved, must be provided.
Kui kantserogeensuse puhul kahtlustatakse mittegenotoksilist mehhanismi, tuleb esitada nõuetekohaselt põhjendatud juhtum koos asjaomaste katseandmetega, sealhulgas andmed, mille põhjal saab selgitada võimalikku toimemehhanismi.
While the standard reference points for treatment responses are concurrent control data, historical control data, may be helpful in the interpretation of particular carcinogenicity studies.
Kui ravireaktsioonide standardvõrdluspunktid on samaaegselt saadud kontrollandmed, võib teatavate kantserogeensuse uuringute tõlgendamisel olla abi varasematest kontrollandmetest.
Where submitted, historical control data shall be from the same species and strain, maintained under similar conditions and shall be from contemporaneous studies.
Kui esitatakse varasemad kontrollandmed, peavad need olema samade liikide ja tüvede kohta, mida on hoitud samades tingimustes, ning need peavad pärinema samaaegsetest uuringutest.
The information on historical control data provided must include:
Teave varasemate kontrollandmete kohta peab sisaldama järgmist:
identification of species and strain, name of the supplier, and specific colony identification, if the supplier has more than one geographical location,
liigi ja tüve määratlus, tarnija nimi ning konkreetse koloonia määratlus, kui tarnijal on mitu geograafilist asukohta,
name of the laboratory and the dates when the study was performed,
laboratooriumi nimi ja uuringu tegemise kuupäevad,
description of the general conditions under which animals were maintained, including the type or brand of diet and, where possible, the amount consumed,
loomade pidamise üldiste tingimuste kirjeldus, sealhulgas sööda liik või kaubamärk ning võimaluse korral ka tarbitud kogus,
approximate age, in days, of the control animals at the beginning of the study and at the time of killing or death,
katseloomade ligikaudne vanus päevades uuringu alguses ning surmamise või surma ajal,
description of the control group mortality pattern observed during or at the end of the study, and other pertinent observations (e.g. diseases, infections),
kontrollgrupi suremuse kirjeldus uuringu ajal või lõpus ning muud asjakohased tähelepanekud (nt haigused, nakkused),