natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In light of the Court’s judgment and the 2001 Broadcasting Communication, the proportionality assessment that the Commission must carry out is twofold.
Kohtuotsust ja 2001. aasta ringhäälinguteatist arvesse võttes on proportsionaalsuse hinnang, mille komisjon peab teostama, kaheosaline.
First, the Commission has to calculate the net cost of the public service mission entrusted to TV2 and verify whether or not this cost has been overcompensated compared with TV2’s needs in order to fulfil its public service tasks.
Esiteks peab komisjon arvutama välja TV2-le määratud avaliku teenuse ülesande netomaksumuse ja kontrollima, kas kõnealuseid kulusid on avaliku teenuse ülesande täitmise seisukohalt ülemääraselt hüvitatud.
Second, the Commission has to analyse TV2’s behaviour in the advertising market.
Teiseks peab komisjon analüüsima TV2 käitumist reklaamiturul.
The 2001 Broadcasting Communication points out that, if a drop in revenue were covered by State aid, a public service broadcaster might be tempted to depress its prices for advertising or other commercial activities on the market so as to reduce competitors’ revenue.
Vastavalt 2001. aasta ringhäälinguteatisele võib avalik-õiguslikul ringhäälinguorganisatsioonil, kelle väikesemad tulud katab riigiabi, tekkida soov langetada turul reklaami või muude avaliku teenuse väliste teenuste hindu, et sellega vähendada konkurentide tulu.
The Commission therefore considers that whenever a public service broadcaster undercuts prices in its non-public service activities below what is necessary to recover the stand-alone costs that an efficient commercial operator in a similar situation would normally have to recover, this indicates that overcompensation of the public service obligations has occurred.
Seetõttu arvab komisjon, et kui avalik-õiguslik ringhäälinguorganisatsioon kehtestab avaliku teenuse välise tegevuse puhul hinnad, mis on madalamad kui on vaja selleks, et katta eraldiseisvad tegevuskulud, mida tõhus äriettevõtja peab samasuguses olukorras tavaliselt kandma, näitab see avaliku teenuse osutamise kohustuse ülemäärast hüvitamist.
Amount of State aid and assessment of overcompensation
Riigiabi suurus ja ülemäärase hüvitamise hindamine
Under the Transparency Directive [69], Member States are required to maintain separate accounts for public service and non-public service activities.
Vastavalt läbipaistvusdirektiivile [69] peavad liikmesriigid pidama eraldi raamatupidamisarvestust avaliku teenuse ja muude tegevuste kohta.
Costs and revenue must be correctly allocated on the basis of clearly established, objective cost accounting principles.
Kulud ja tulud määratakse korrektselt tegevusvaldkondade kaupa vastavalt selgelt defineeritud objektiivsetele kulupõhise raamatupidamise põhimõtetele.
The Commission has taken the view that separation of accounts in the broadcasting sector may not be straightforward or even feasible on the costs side, as different activities share the same inputs.
Komisjon on arvamusel, et ringhäälinguvaldkonnas võib olla raske ja ehk isegi võimatu tagada eraldi kuludepõhiseid raamatupidamisarvestusi, kui kulud on erinevate tegevuste juures ühised.
In this sector, Member States may consider a broadcaster’s entire programming to be covered by the public service remit while at the same time allowing for its commercial exploitation [70].
Selles valdkonnas võivad liikmesriigid võtta seisukoha, et avaliku teenuse osutamine hõlmab ringhäälinguorganisatsioonide kogu programmivalikut, võimaldades samal ajal kasutada seda ärilistel eesmärkidel [70].
In the present decision, the Commission first needs to determine the cost of the SGEI fulfilled by TV2.
Käesolevas otsuses peab komisjon kõigepealt kindlaks määrama, millised on TV2 üldist majandushuvi pakkuva teenuse osutamise kulud.
As TV2 also carries out commercial activities, it needs to keep separate accounts for its different activities.
Kuna TV2 tegeleb ka kommertstegevustega, peab ta pidama oma erinevate tegevuste kohta eraldi raamatupidamisarvestust.
Since 2001, TV2 has been legally obliged to keep separate accounts for its public service and commercial activities.
Alates 2001. aastast on TV2 juriidiliselt kohustatud pidama eraldi raamatupidamisarvestust oma avaliku teenuse tegevuste ja äriliste tegevuste kohta.
When calculating the net costs, the Commission has to deduct from the gross public service costs all the net benefits from the commercial exploitation of the public service activity.
Komisjon peab netokulude arvestamisel lahutama avaliku teenuse kommertsrakendustest saadud netotulud avaliku teenuse brutokuludest.
The Danish authorities have supplied figures showing the performance of TV2’s commercial and public service activities in accordance with the method set out in paragraph 56 of the Broadcasting Communication.
Taani ametiasutused on esitanud andmed TV2 kommertstegevuse ja avaliku teenuse osutamise kohta vastavalt ringhäälinguteatise punktis 56 toodud meetodile.
The figures show that most of TV2’s commercial activities shared the same inputs as its public service activities.
Ilmneb, et enamikul TV2 kommertstegevustel on olnud avaliku teenusega samad sisendid.
As a consequence, no meaningful allocation of costs to these commercial activities could be made.
Sellest tulenevalt ei ole kommertstegevusega kuigi täpselt kulusid seotud.
When this is the case, the Commission deducts net revenue from commercial operations in order to calculate the net public service costs.
Sellisel juhul lahutab komisjon kommertstegevusest saadud netotulud, et jõuda tulemuseni, mis näitab avaliku teenuse netokulusid.
The commercial Internet activities are the only operations that can be regarded as separable from the public service activities.
Ainsad tegevused, mida võib käsitleda avalikust teenusest eraldiseisva teenusena, on Interneti kommertstegevused.
The losses that TV2 has made on its commercial Internet activities since they began in 1997 amount to DKK […] [71] million.
aasta algusest on TV2 Interneti kommertstegevustest saadud kahjum […] [71] miljonit Taani krooni.
The Commission then deducted the revenue generated from public service activities (advertising income and other commercial revenue) from the gross public service cost to arrive at the net public service cost.
Järgnevalt on komisjon lahutanud avaliku teenuse osutamisest saadud tulud (reklaamitulud ja teised kommertstegevusest saadud tulud) avaliku teenuse osutamise brutokuludest, et jõuda avaliku teenuse netokuludeni.
The cash financing from the State was then deducted from the net public service cost.
Seejärel on avaliku teenuse netokuludest lahutatud riiklik finantseerimine.
The calculation is shown in the table below.
Vastav arvestus on esitatud allolevas tabelis.
It should be noted that despite numerous requests from the Commission to provide the exact amount of advertising revenue in 1995 and 1996, the Danish authorities and TV2 were not able to provide clear, unambiguous figures.
Tuleb märkida, et vaatamata komisjoni arvukatele nõudmistele esitada 1995. ja 1996. aastal reklaamitulude täpne suurus, ei ole Taani ametiasutused ja TV2 suutnud esitada selgeid ja ühemõttelisi arvandmeid.
In their reply of 26 June 2009, the Danish authorities stated that they were unable to confirm that the advertising revenue which TV2 received from the TV2 Fund amounted to DKK 400,1 million in 1995 and DKK 337,7 million in 1996.
26. juuni 2009. aasta vastuses tunnistasid Taani ametiasutused, et nad ei saa kinnitada, et TV2 fondist saadud reklaamitulud ulatusid 1995. aastal 400,1 miljoni ja 1996. aastal 337,7 miljoni Taani kroonini.
In its reply, TV2 indicated that in 1995 and 1996 (i) the TV2 Fund received advertising revenue from TV2 Reklame (DKK 824 and DKK 904,5 million) and licence fees from the State (DKK 330,3 and DKK 356,3 million), and (ii) the TV2 Fund transferred DKK 730,4 and DKK 694 million to TV2, and DKK 269,6 and DKK 275 million to the TV2 regions.
märkis oma vastuses, et i) 1995. ja 1996. aastal olid TV2 fondi tuluallikateks esiteks TV2 Reklame (824 ja 904,5 miljonit Taani krooni) ja teiseks riigilt saadud litsentsitasud (330,3 ja 356,3 miljonit Taani krooni) ning ii) TV2 fond kandis 1995. ja 1996. aastal TV2-le üle vastavalt 730,4 ja 694 miljonit Taani krooni ning TV2 piirkondlikele jaamadele 269,6 ja 275 miljonit Taani krooni.
The purpose of the amounts transferred to the TV2 Fund was to cover the funding needs of TV2 and its regional stations.
fondile kõnealuste summade kandmise eesmärk oli katta TV2 ja selle piirkondlike jaamade finantseerimisvajadusi.
In their replies of 26 June 2009, 17 November 2010 and of 30 November 2010, the Danish authorities confirmed TV2’s argument that, with no other commercial income, TV2’s regional stations were de facto financed entirely through licence fees and that any sums transferred annually to TV2’s regional stations could therefore originate only from licence-fee revenue transferred to the TV2 Fund.
Lisaks sellele kinnitasid Taani ametiasutused 26. juuni 2009. aasta, 17. novembri 2010. aasta ja 30. novembri 2010. aasta vastustes TV2 põhjendust, et TV2 piirkondlikel jaamadel puutus kommertstegevusest saadud tulu ning neid finantseeriti sisuliselt täielikult litsentsitasudest ja seetõttu said igal aastal TV2 piirkondlikele jaamadele kantud summad pärineda ainult TV2 fondi kantud litsentsitasudest.
This implies that the licence-fee revenue transferred to TV2 can be considered equivalent to the maximum amount of licence-fee revenue that was transferred to the TV2 Fund in all the years in question minus any amounts transferred to TV2’s regional stations.
Sellest põhjendusest järeldub, et TV2-le kantud litsentsitasusid võib käsitleda võrduvana litsentsitasude maksimaalse summaga, mis kanti kõigil kõnealustel aastatel TV2 fondi, kui lahutada sealt TV2 piirkondlikele jaamadele kantud summad.
The Danish authorities and TV2 claim that this means that the vast bulk of the funding transferred from the TV2 Fund to TV2 in 1995 and 1996 consisted of net advertising income.
Seetõttu väidavad Taani ametiasutused ja TV2, et see tähendab seda, et suure osa TV2 fondilt TV2-le 1995. ja 1996. aastal kantud vahenditest moodustasid reklaamist saadud netotulud.
According to the Danish authorities this line of reasoning would imply that TV2 received DKK 60,7 million in licence fees (net after deducting transfers to the regions) and DKK 669,7 million in advertising revenue (net) in 1995, and DKK 81,3 million in licence fees and DKK 612,7 million in advertising revenue in 1996.
Taani ametiasutuste sõnul järeldub arutluskäigust, et 1995. aastal sai TV2 litsentsitasudena 60,7 miljonit Taani krooni (jääk pärast piirkondlikele jaamadele antud raha mahaarvamist) ja reklaamituludena 669,7 miljonit Taani krooni (jääk) ning 1996. aastal 81,3 miljonit Taani krooni litsentsitasudena ja 612,7 miljonit Taani krooni reklaamituludena.
The Commission is not convinced by TV2’s and the Danish authorities’ reasoning on the amount of the advertising revenue for the years 1995-1996.
Komisjoni ei veena TV2 ja Taani ametiasutuste arutluskäik 1995.–1996. aasta reklaamitulude suuruse kohta.
In particular, the Commission notes that the TV2 Fund kept no separate accounts for advertising revenue and licence fees, and therefore all these revenues were mixed together.
Eelkõige leiab komisjon, et TV2 fondil ei olnud reklaamitulude ja litsentsitasude jaoks eraldi raamatupidamist ning seetõttu pandi kõik tulud kokku.
In the table below, the advertising revenue transferred from the TV2 Fund for the years 1995 and 1996 is therefore shown in the same column as the licence fees.
Seetõttu on allolevas tabelis esitatud 1995. ja 1996. aastal TV2 fondi poolt ülekantud reklaamitulud litsentsitasudega samal real.
It should also be noted that for the years 1997 to 2002 the Commission has included the licence fees that were transferred to the TV2 regions via TV2.
Samuti tuleb märkida, et aastate 1997–2002 kohta on komisjon kaasanud arvutustesse litsentsitasud, mis kanti TV2 kaudu TV2 piirkondlikele jaamadele.
The Commission considers that because these sums were received by TV2 and then transferred to the regions, they should be included in the calculations as both revenue and expenditure, which in practice means that they do no affect the Commission’s calculation below.
Komisjon leiab, et kuna summad laekusid TV2-le ning edastati seejärel piirkondlikele jaamadele, tuleb need arvutustesse kaasata nii tulude kui ka kuludena, mis tegelikult tähendab, et neil summadel ei ole komisjoni allpool esitatud arvestusele mingit mõju.
Concerning the capital injection transferred to TV2 for digitisation, it is shown in 1997 as income.
TV2-le digiteerimiseks üle kantud kapitalisüst on 1997. aastal näidatud sissetulekuna.
The corresponding reductions have been taken into account as costs when the investments were implemented.
Investeeringute tegemisel on vastavaid mahaarvestusi arvestatud kuludena.
The costs for digitisation are public service costs.
Digiteerimiskulud on avaliku teenuse kulud.
So as not to count the same costs twice, the depreciation corresponding to the investments made have been deducted from the gross public service cost.
Et mitte võtta samu kulusid arvesse kaks korda, on tehtud investeeringutele vastav amortisatsioon lahutatud avaliku teenuse kogukuludest.
Despite TV2’s criticisms on this point, the Commission is of the opinion that, in line with its constant practice when calculating State compensation, revenue from the State or from a public fund must be taken into account in the year when they are granted and not in the year when they are spent or used.
Vaatamata TV2 kriitikale selles küsimuses on komisjon arvamusel, et kooskõlas järjekindla praktikaga riikliku hüvitamise arvutamisel tuleb riigilt või avalikust fondist saadud tulud võtta arvesse nende eraldamise aastal, mitte aastal, kui need kulutati või kasutati.
Public service cost and compensation measures 1995-2002 on the basis of the accounts
Avaliku teenuse kulud ja hüvitusmeetmed 1995–2002 raamatupidamise põhjal
Source: TV2’s yearly profit-and-loss accounts.
Allikas: TV2 iga-aastane kasumiaruanne.
(million DKK)
Miljonit kr
Investment in digitisation
Investeeringud digiteerimisse
Net advertising revenue directly received by TV2
poolt otse saadud netotulud reklaamidest
Licence fee and net advertising revenue received in 1995-1996 from the TV2 Fund
Litsentsitasu ja TV2 fondi vahendusel aastatel 1995–1996 saadus netotulud reklaamidest
Total of (i) the licence fees and revenue from the TV2 and Radio Funds indicated above, and (ii) the net public service cost
Kokku i) tulud eespool nimetatud litsentsitasudest ning TV2 fondist ja raadiofondist ning ii) avaliku teenuse netokulud
As can be seen from the table above, the financing exceeds the costs by DKK 628,2 (EUR 84,4) million.
Nagu eeltoodud tabelist nähtub, ületavad finantseeringud kulusid 628,2 miljoni Taani krooni (84,4 miljoni euro) võrra.
The Commission takes note of the fact that TVDanmark considers that the other measures that benefited TV2, such as its exemption from interest payments and tax as well as access to a nationwide transmission frequency on favourable terms, should be taken into account for the assessment of the overcompensation.
Komisjon märgib, et TvDanmarki arvates tuleb ülemäärase hüvitamise hindamisel arvesse võtta ka teisi meetmeid, millest TV2 on kasu saanud, nagu intressimaksetest ja tulumaksust vabastamine ning soodustingimustel juurdepääs üleriigilisele edastussagedusele.
These benefits are summarised in the table below:
See kasu on esitatud allolevas tabelis.
Estimated benefits from corporate tax exemption, interest waiver, and transmission frequency
Hinnanguline kasu maksuvabastusest, intressivabastusest ja edastussagedusemaksust
Accrued interest on establishment loan
Asutamislaenult kogunenud intress
State guarantee operating loans
Riiklik garantii käibekapitalilaenule
Transmission frequency fee [72]
Edastussagedusmaks [72]
The Commission agrees that these measures must be considered in the present investigation.
Komisjon nõustub, et antud uuringus tuleb neid meetmeid arvesse võtta.
However, when calculating the overcompensation, it is not appropriate to include them in the calculation in Table 1.
Liigse hüvitamise arvestamisel asitõendis 1 ei ole neid siiski sobiv arvestada.
In line with the Commission’s position in the RAI case [73], these additional benefits can be considered as compensating costs that would otherwise have had to be financed.
Kooskõlas komisjoni seisukohaga RAI [73] kohta võib neid lisaeeliseid käsitleda hüvitatud kuludena, mida muul juhul oleks pidanud finantseerima.
Thus, in assessing the proportionality of the State funding of the public service costs, these additional advantages should not be included, since having to pay the costs in question would have resulted in a corresponding increase in the initial costs of the public service entrusted to TV2.
Seetõttu ei tule avaliku teenuse osutamiseks minevate kulutuste riikliku finantseerimise proportsionaalsuse hindamisel neid lisaeeliseid arvestada, sest kõnealuste kulude kandmine oleks samavõrra tõstnud TV2-le määratud avaliku teenuse esialgseid kulusid.
In terms of the net result, it would make no difference.
Lõpptulemuse seisukohalt ei ole sellel mingit tähendust.
However, it has to be ensured that these advantages only benefit the public service tasks and do not spill over to the commercial activities.
Siiski tuleb tagada, et neid eeliseid kasutatakse ainult avaliku teenuse tarbeks ja mitte kommertstegevuseks.
This point is addressed in recitals 234-237 below.
Viimast küsimust arutatakse järgnevalt põhjendustes 233–237.
The Danish authorities and TV2 advanced various arguments to justify the excess funding calculated in recital 196.
Taani ametiasutused ja TV2 esitasid mitmesuguseid argumente, et õigustada põhjenduses 196 arvestatud ülemäärast finantseerimist.
In particular, in light of the Court’s judgment, the Commission has to assess whether the excess funding was in fact necessary for TV2 to be able to fulfil its public service mission.
Kohtuotsust arvesse võttes peab komisjon eelkõige hindama, kas ülemäärane finantseerimine oli reaalselt vajalik TV2 avaliku teenuse ülesande täitmiseks.
In this connection, it should first be noted that the Amsterdam Protocol [74] emphasised the specificities of the broadcasting sector compared with other SGEI, because ‘the system of public broadcasting in the Member States is directly related to the democratic, social and cultural needs of each society and to the need to preserve media pluralism’.
Sellega seoses tuleb kõigepealt märkida, et Amsterdami protokollis [74] on rõhutatud ringhäälingusektori eripära võrreldes teiste üldist majandushuvi pakkuvate teenustega, sest „liikmesriikide avalik-õiguslik ringhääling on otseselt seotud iga ühiskonna demokraatlike, sotsiaalsete ja kultuuriliste vajadustega ning vajadusega säilitada meedia pluralism”.
These special features should be taken into account in the Commission’s compatibility assessment in the present decision.
Käesolevas otsuses peab komisjon vastavuse hindamisel kõnealust eripära arvesse võtma.
Moreover, in previous decisions the Commission has accepted that a certain capital base was justified to secure the provision of a public service by broadcasters.
Peale selle on komisjon varasemates otsustes nõustunud, et teatav omakapitali struktuur on ringhäälinguorganisatsioonide puhul avaliku teenuse osutamiseks õigustatud.
For example, in the Austrian broadcasting case [75], the Commission stated that ‘Under Article 86(2) EC, as interpreted by the Amsterdam Protocol, Member States may in principle provide as much public financing to public service broadcasters as needed to safeguard the performance of the public service. This not only concerns the running cost of performing the SGEI but also equity capital’.
Näiteks Austria ringhäälingujuhtumi puhul [75] leidis komisjon, et „EÜ asutamislepingu artikli 86 lõike 2 alusel, nagu seda on tõlgendatud Amsterdami protokollis, võivad liikmesriigid põhimõtteliselt finantseerida riiklikult avalik-õiguslikke ringhäälinguorganisatsioone nii palju, kui on vaja avaliku teenuse osutamise tagamiseks. See ei puuduta ainult üldist majandushuvi pakkuva teenuse osutamise jooksvaid kulusid, vaid ka omakapitali”.
As the Court held in its judgment [76], ‘the Commission cannot base its decision to order the recovery of all the sums which, according to the Kingdom of Denmark, constituted a reserve which it was necessary to set aside for public service needs, on an alleged failure to carry out adequate checks, since it was perfectly possible, given the information available to the Commission, to examine seriously all the legal and economic conditions that governed the build-up of those reserves during the period under investigation and impossible, without such an examination, to take a valid decision as to whether those reserves were in fact necessary — as a whole or even only in part — to provide the public service’.
Kohtuotsusest [76] tuleneb, et komisjon ei saa „tugineda väidetavalt ebapiisavale kontrollile selleks, et panna kohustus tagastada kogu nõutav summa, mille kohta Taani Kuningriik väidab, et see on avaliku teenuse osutamiseks vajalik reserv, kuna komisjoni käsutuses olnud teavet arvestades on täiesti võimalik viia läbi tõsine uurimine kõigi õiguslike ja majanduslike tingimuste osas, mis puudutasid niisuguse reservi moodustamist uurimisperioodil, ning ilma sellist uurimist läbi viimata poleks olnud võimalik võtta adekvaatset seisukohta küsimuses, kas niisugune reserv oli avaliku teenuse osutamise jaoks tegelikult täielikult või vähemalt osaliselt vajalik”.
The Court added [77] that purely formal requirements such as an obligation for the reserves to be specific and transparent could not justify a recovery order, and the fact that TV2 did not in practice have to draw on its reserves did not support the inference that those reserves had to be regarded as disproportionate to the funding needs of providing the public service [78].
Kohus lisas, [77] et puhtformaalsed nõuded, nagu vajadus läbipaistva ja spetsiaalse reservi järele, ei saa õigustada tagasimaksmist, ning et asjaolu, et TV2 ei pidanud tegelikult reserve kasutama, ei tähenda, et neid tuleks pidada avaliku teenuse osutamise vajaduse suhtes ebaproportsionaalseks [78].
Therefore, the Commission has to assess all the factors taken into account by the Danish authorities when setting the compensation granted to TV2 for the years 1995-2002 and deciding to build up reserves.
Seetõttu peab komisjon hindama kõiki elemente, mida Taani ametiasutused kasutasid TV2-le aastatel 1995–2002 antud hüvitise määramiseks ning reservide kogumise üle otsustamiseks.
With regard to this issue, the Commission would refer to its earlier assessment of the procedure used to set the licence fee, in recital 105.
Sellega seoses hinnatakse järgnevalt alates põhjendusest 105 menetlust, mille alusel litsentsitasu määrati.
As regards the considerations that led the Danish authorities to build up a reserve for the fulfilment of the public service mission of TV2, the following factors cited by the Danish authorities should be considered.
Seoses elementidega, mille tõttu Taani ametiasutused kogusid reservi TV2 avaliku teenuse ülesande täitmiseks, tuleb arvestada järgmisi Taani ametiasutuste esitatud asjaolusid.
When TV2 was established in 1988, no capital was injected.
asutamisel 1988. aastal kapitalimahutusi ei tehtud.
Its operations were financed solely by a start-up loan of DKK 510,8 million, which enabled TV2 to purchase its production equipment, buildings etc. TV2 was therefore thinly capitalised because it was capitalised with abnormally large loans and abnormally low capital.
tegevust finantseeriti ainult 510,8 miljoni Taani krooni suuruse asutamislaenuga, mille abil osteti TV2 tootmisseadmed, hooned jms. Seega oli TV2 alakapitaliseeritud, kuna kapitaliseerimine toimus ebaloomulikult suurte laenude ja väikese omakapitaliga.
As a result, TV2 quickly faced financial difficulties.
Selle tulemusel tekkisid TV2-l kiiresti rahalised raskused.