natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In their letter of 13 September 2005, the French authorities confirmed that the exported products were not subject to a specific FNE levy.
Prantsusmaa ametiasutused kinnitasid 13. septembri 2005. aasta kirjas, et riigist välja suunatud toodete kui selliste suhtes FNE maksu ei kohaldatud.
Articles 107 and 108 of the TFEU apply to all the agricultural products listed in Annex I to the Treaty subject to a common organisation of the market (all agricultural products except horse meat, honey, coffee, alcohol of agricultural origin, vinegar made from alcohol and cork) in accordance with the different regulations governing respective common organisations of markets.
Põllumajandustoodete turgude ühist korraldust reguleerivate eri eeskirjade järgi kohaldatakse ELi toimimise lepingu artikleid 107 ja 108 kõikide selle lepingu I lisas nimetatud põllumajandustoodete suhtes, mida hõlmab ühine turukorraldus (kõik põllumajandustooted, välja arvatud hobuseliha, mesi, kohv, põllumajandusliku päritoluga alkohol, alkoholipõhine äädikas ja korgitamme koor).
EXISTENCE OF AID WITHIN THE MEANING OF ARTICLE 107(1) TFEU
RIIGIABI OLEMASOLU ELI TOIMIMISE LEPINGU ARTIKLI 107 LÕIKE 1 TÄHENDUSES
Article 107(1) TFEU states that ‘Save as otherwise provided in the Treaties, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the internal market.’
ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 on öeldud, et kui aluslepingutes ei ole sätestatud teisiti, on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust.
Articles 107 to 109 TFEU were rendered applicable in the bovine meat sector at the material time by Article 40 of Council Regulation (EC) No 1254/1999 [21] on the common organisation of the market in beef and veal.
Vaadeldaval ajajärgul kohaldati ELi toimimise lepingu artikleid 107–109 veise- ja vasikalihasektoris nõukogu määruse (EÜ) nr 1254/99 (veise- ja vasikalihaturu ühise korralduse kohta) [21] artikliga 40.
Before the adoption of the latter, these articles were rendered applicable in the same sector by Article 24 of Regulation (EEC) No 805/68 of the Council of 27 June 1968 on the common organisation of the market in meat and veal [22].
Enne viimati nimetatud määruse vastuvõtmist kohaldati neid artikleid kõnealuses sektoris nõukogu 27. juuni 1968. aasta määruse (EMÜ) nr 805/68 (veise- ja vasikalihaturu ühise korralduse kohta) [22] artikliga 24.
They were rendered applicable in the sheepmeat and goatmeat sectors by Article 23 of Council Regulation (EC) No 2529/2001 of 19 December 2001 on the common organisation of the market in sheepmeat and goatmeat [23].
Lamba- ja kitselihasektoris kohaldati kõnealuseid artikleid nõukogu 19. detsembri 2001. aasta määruse (EÜ) nr 2529/2001 (lamba- ja kitselihaturu ühise korralduse kohta) [23] artikliga 23.
Prior to the adoption of the latter, the articles in question were rendered applicable in the same sector under Article 22 of Council Regulation (EC) No 2467/98 of 3 November 1998 on the common organisation of the market in sheepmeat and goatmeat [24] and, prior to the adoption of that Regulation, by Article 27 of Council Regulation (EEC) No 3013/89 of 25 September 1989 on the common organisation of the market in sheepmeat and goatmeat [25].
Enne viimati nimetatud määruse vastuvõtmist kohaldati neid artikleid selles sektoris nõukogu 3. novembri 1998. aasta määruse (EÜ) nr 2467/98 (lamba- ja kitselihaturu ühise korralduse kohta) [24] artikliga 22 ja enne selle määruse vastuvõtmist nõukogu 25. septembri 1989. aasta määruse (EMÜ) nr 3013/89 (lamba- ja kitselihaturu ühise korralduse kohta) [25] artikliga 27.
Articles 107 to 109 TFEU are applicable today, for the sectors mentioned in recital 32 et seq. of this Decision, by Article 180 of Council Regulation (EC) No 1234/2007 of 22 October 2007 establishing a common organisation of agricultural markets and on specific provisions for certain agricultural products (Single CMO Regulation) [26] [27].
ELi toimimise lepingu artikleid 107–109 kohaldatakse praegu käesoleva otsuse põhjenduses 32 ja sellele järgnevates põhjendustes nimetatud kahes sektoris nõukogu 22. oktoobri 2007. aasta määruse (EÜ) nr 1234/2007 (millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ühise turukorralduse ühtne määrus)) [26] artikliga 180 [27].
According to the Court of Justice, measures which, whatever their form, are likely directly or indirectly to favour certain undertakings or are to be regarded as an economic advantage which the recipient undertaking would not have obtained under normal market conditions are regarded as aid [28].
Euroopa Kohtu kohtupraktika kohaselt loetakse riigiabiks selline sekkumine, mis oma vormist sõltumata võib otseselt või kaudselt ettevõtjaid soodustada või mida tuleb käsitada majandusliku eelisena, mida abisaajast ettevõtja tavalistes turutingimustes ei oleks saanud [28].
In this case, the support granted has favoured certain undertakings in the cattle and sheep farming sector by implementing measures likely to benefit producers in, or parts of, the sectors represented by Interbev.
Käesoleval juhul soodustas antud abi teatavaid veise- või lambakasvatussektoris tegutsevaid ettevõtjaid sellega, et rakendati meetmeid, millest võisid kasu saada Interbevi esindatud tootmisharud või neis tegutsevad ettevõtjad.
Moreover, according to the case-law of the Court of Justice, measures which, in various forms, mitigate the charges which are normally included in the budget of an undertaking and which, therefore, without being subsidies in the strict sense of the word, are similar in character and have the same effect are also considered to be aid [29].
Lisaks käsitatakse Euroopa Kohtu kohtupraktika kohaselt abina ka meetmeid, mis eri viisil kergendavad ettevõtjal tavaliselt lasuvat maksukoormust ja mis seetõttu, ehkki tegemist ei ole otseses mõttes subsiidiumidega, on samalaadsed ja samasuguse mõjuga [29].
In terms of the existence of an advantage, such an advantage must be demonstrated in relation to the potential beneficiaries of the measures to the benefit of the meat sector and the inter-branch levies in question and their financing.
Eelise olemasolu tuleb kindlaks määrata lihatööstuse toetuseks võetavatest meetmetest kasu saavate isikute puhul ning kõnealuste tootmisharudevaheliste maksude ja meetmete rahastamise tasandil.
In this case, the support granted has favoured certain undertakings in the cattle and sheep farming sector by implementing measures likely to benefit producers in the industry.
Käesoleval juhul soodustas antud abi teatavaid veise- või lambakasvatussektoris tegutsevaid ettevõtjaid sellega, et rakendati meetmeid, millest võisid kasu saada kõnealustes tootmisharudes tegutsevad tootjad.
AID GRANTED BY THE STATE OR THROUGH STATE RESOURCES
RIIGI POOLT VÕI RIIGI RESSURSSIDEST ANTAV ABI
According to the case-law of the Court, for a benefit to qualify as State aid, it must first be awarded directly or indirectly through State resources and, secondly, it must be attributable to the State [30].
Euroopa Kohtu kohtupraktika kohaselt peab selleks, et abi saaks käsitada riigiabina, see esiteks olema otseselt või kaudselt antud riigi ressurssidest ning teiseks peab selle abi andjaks olema riik [30].
As regards the nature of the levies in question (compulsory voluntary levies), the Commission considers that the levies constitute parafiscal charges, i.e. public resources.
Kõnealuste maksude (kohustuslikuks muudetud vabatahtlike maksude) puhul on komisjon seisukohal, et tegemist on maksutaoliste lõivudega, st riigi ressurssidega.
The Commission’s assessment is based on the following considerations.
Komisjoni hinnang põhineb järgmistel asjaoludel.
Firstly, it must be recalled that, according to settled case-law, and paragraph 139 of the Salvat [31] judgment in particular, the distinction between private and public organisations is not ‘a determining factor for the application of the rules of the Treaty on State aid’.
Esmalt tuleb rõhutada, et Euroopa Kohtu väljakujunenud kohtupraktika kohaselt ja eeskätt Salvat’ kohtuasjas tehtud otsuse [31] punkti 139 järgi ei ole eraõiguslike ja avalik-õiguslike isikute eristamine „riigiabi käsitlevate asutamislepingu normide kohaldamisel määrava tähtsusega”.
In addition, the Ladbroke judgment [32] categorically states that Article 107(1) TFEU ‘covers all the financial means by which the public sector may actually support undertakings, irrespective of whether or not those means are permanent assets of the public sector. Consequently, even though the sums (…) are not permanently held by the Treasury, the fact that they constantly remain under public control, and therefore available to the competent national authorities, is sufficient for them to be categorised as State aid and for the measure to fall within Article 107(1) of the Treaty.’
Lisaks on Ladbroke’i kohtuasjas tehtud otsuses [32] sõnaselgelt väljendatud, et ELi toimimise lepingu artikli 107 lõige 1 „hõlmab kõiki rahalisi vahendeid, mida avalik sektor võib reaalselt ettevõtjate toetamiseks kasutada, ilma et oleks oluline, kas need vahendid kuuluvad või ei kuulu püsivalt selle sektori omandisse. Sellest tuleneb, et isegi juhul, kui […] summad ei ole alaliselt avaliku sektori käsutuses, piisab asjaolust, et need on pidevalt avaliku kontrolli all ja seega pädevatele riigiasutustele kättesaadavad, et need kvalifitseerida riigi ressurssideks ning kohaldada nende suhtes asutamislepingu artikli 107 lõike 1 sätteid.”.
Firstly, in the light of this case-law, the Commission considers that the fact that the compulsory voluntary levies in question consist of contributions from the private sector and are not at the permanent disposal of the State does not constitute sufficient grounds for concluding that they fall outside the scope of Article 107(1) TFEU.
Esiteks leiab komisjon osutatud kohtupraktika alusel, et asjaolu, et kõnealuste kohustuslikuks muudetud vabatahtlike maksude puhul on tegemist eraõiguslike maksudega ning need ei ole pidevalt riigi käsutuses, ei ole piisav järeldamiseks, et nende suhtes ei kohaldata ELi toimimise lepingu artikli 107 lõiget 1.
In this context, the Commission must also examine the level of control exercised by the State in relation to the income derived from the compulsory voluntary levies in question and the State’s capacity to redirect the resources to finance the aid measures.
Sellega seoses peab komisjon uurima ka seda, millisel tasemel tegi riik kontrolli kõnealustest kohustuslikuks muudetud vabatahtlikest maksudest saadava tulu üle ja millises ulatuses sai riik suunata neid ressursse abimeetmete rahastamiseks.
In this case, the Commission notes that the government’s approval, in the form of the recognition afforded to Interbev, is a prerequisite for the introduction of compulsory voluntary levies.
Vaadeldaval juhul märgib komisjon, et nõusolek, mida valitsus Interbevile antud tunnustuse kaudu avaldas, on kohustuslikuks muudetud vabatahtlike maksude kehtestamise eeltingimus.
Therefore, although Interbev is an entity under private law, its capacity to introduce compulsory voluntary levies in its business sector is subject to State approval of its operation and objectives (cf. recital 14 of this Decision).
Niisiis eeldab see, et Interbev saab kohustuslikuks muudetud vabatahtlike maksude kehtestamise õigust oma tegevusvaldkonnas rakendada, selle organisatsiooni tegevuse ja eesmärkide tunnustamist riigiasutuste poolt, vaatamata sellele, et tegemist on eraõigusliku üksusega (vt käesoleva otsuse põhjendus 14).
In addition, it is stipulated under France’s Rural Code that the levies become compulsory for all members of the branches in question by virtue of being extended by joint ministerial decree (cf. recital 10 of this Decision).
Põllumajandusseadustikus on samuti sätestatud, et maksud muudetakse kõikide asjaomase valdkonna osaliste jaoks kohustuslikuks ministeeriumidevahelise maksude laiendamise korraldusega (vt käesoleva otsuse põhjendus 10).
This type of levy therefore requires an official act in order to take full effect [33].
Sellest ilmneb, et selliste maksude täieliku õigusliku mõju aluseks on riikliku ametiasutuse akti vastuvõtmine [33].
On the basis of these facts, the Commission considers that the compulsory voluntary levies examined can be considered to be under the control of the State and to constitute State resources.
Neist asjaoludest lähtuvalt leiab komisjon, et vaadeldavaid kohustuslikuks muudetud vabatahtlikke makse võib käsitada riigi kontrolli all olevatena ja riigi ressursside hulka kuuluvatena.
Secondly, the use of the revenue generated by the compulsory voluntary levies is determined by the objectives and operational context of the inter-branch organisation as defined in the Rural Code (cf. recitals 7-10).
Teiseks tuleb märkida, et kohustuslikuks muudetud vabatahtlikest maksudest saadava tulu kasutamine on kindlaks määratud põllumajandusseadustiku alusel tootmisharudevaheliste raamide ja eesmärkide põhjal (vt põhjendused 7–10).
Consequently, the State has the ability to channel the revenue derived from the compulsory voluntary levies to finance the aid measures carried out by Interbev.
Seega on riigil võimalik suunata kohustuslikuks muudetud vabatahtlikest maksudest saadav tulu Interbevi võetavate abimeetmete rahastamiseks.
The benefits afforded by Interbev can thus be considered ascribable to the State.
Niisiis võib Interbevi antavat abi käsitada riigi antava abina.
It is also recalled that, in case C-345/02 Pearle [34], the Court of Justice identified a series of aspects which serve to determine whether parafiscal charges should be considered State resources ascribable to the State when they are essentially collected by an inter-branch organisation for the benefit of its members.
Lisaks tuleb meenutada, et Pearle’i kohtuasjas C-345/02 [34] tehtud otsuses määras Euroopa Kohus kindlaks teatavad parameetrid, mis võimaldavad otsustada, kas maksutaoliste lõivude puhul on tegemist riigi poolt ja riigi ressurssidest antava abiga, juhul kui neid lõivusid kogub eeskätt tootmisharudevaheline organisatsioon ja neid kasutatakse kõnealuse organisatsiooni liikmete hüvanguks.
In accordance with the test proposed by the Court of Justice in this case, compulsory levies collected by an intermediary organisation representing the undertakings of certain economic sectors are not considered to be State resources if all the following conditions are met:
Kõnealuses kohtuasjas Euroopa Kohtu poolt tehtud kontrollimise põhjal ei käsitata teatava majandussektori esindajaid koondava tootmisharudevahelise organisatsiooni võetavaid kohustuslikke makse riigi ressurssidena, kui seejuures on täidetud kõik järgmised tingimused:
the measure in question is established by the professional body that represents the undertakings and employees of the sector and does not serve as an instrument for the implementation of State policies;
kõnealuse meetme on kehtestanud kutseorganisatsioon, mis esindab teatava majandussektori ettevõtjaid ja töövõtjaid, ning see meede ei kujuta endast riikliku poliitika elluviimise vahendit;
the objectives of the measure in question are fully financed by the contributions of the undertakings in the sector;
kõnealuse meetme eesmärkide täitmist rahastatakse täies ulatuses selle majandussektori ettevõtjatelt võetavate maksudega;
the financing method and the percentage/amount of the contributions are established within the professional organisation by representatives of the employers and employees without State intervention;
rahastamise korra ja maksude määra/summad määrab kindlaks tööandjate ja töövõtjate esindajaid hõlmav kutseorganisatsioon, ilma et riik sekkuks;
the contributions are obligatorily used for the financing of the measure, without the possibility for the State to intervene.
maksudest saadud vahendeid kasutatakse ainult kõnealuse meetme rahastamiseks, ilma et riik võiks sekkuda.
It is clear, however, that the contested measure does not fulfil all the conditions of the Pearle judgment.
Seejuures on ilmselge, et kõnealune meede ei vasta kõikidele Pearle’i kohtuasjas tehtud otsuses toodud tingimustele.
Firstly, the existence, role and operation of Interbev are regulated by national legislation (cf. recitals 10 and 14) and its financing by the compulsory voluntary levy requires State intervention (cf. recital 10).
Esiteks reguleerivad Interbevi loomist, ülesandeid ja tegevust riiklikud õigusaktid (vt põhjendused 10 ja 14) ning organisatsiooni tegevuse rahastamine kohustuslikuks muudetud vabatahtlike maksude abil eeldab riigi sekkumist (vt põhjendus 10).
Moreover, Article 632-2-1 of the Rural Code stipulates that inter-branch organisations contribute to the implementation of national and European Union economic policies and may enjoy priority status in the allocation of public aid.
Lisaks on põllumajandusseadustiku artiklis 632-2-1 sätestatud, et tootmisharudevahelised organisatsioonid toetavad riiklike ja Euroopa Liidu põllumajandusstrateegiate elluviimist ning võivad saada eeliseid riigiabi andmise korral.
Interbev may therefore be considered as an instrument for the implementation of a policy supported by the State carrying out activities in the general interest of the inter-branch organisation (cf. recitals 40 and 61).
Seega võib Interbevi vaadelda riigi toetatava poliitika elluviimise vahendina, mille tegevust saab seostada mitme tootmisharu üldiste huvidega (vt põhjendused 40 ning 61 ja sellele järgnevad põhjendused).
Furthermore, as set out in Interbev’s statutes, the budget of the inter-branch organisation may be supplemented by a direct subsidy from the State.
Samuti võib Interbevi põhikirja kohaselt tootmisharudevahelise organisatsiooni eelarvesse maksta riiklikke otsetoetusi.
Lastly, in view of the general interest of the research activities financed (cf. recital 10), it cannot be claimed with certainty in this case that the beneficiaries of the aid are always the parties subject to the charges.
Ja lõpuks, pidades silmas rahastatud teadusuuringute alase tegevuse eesmärke, mis on seotud üldiste huvidega (vt põhjendus 10), ei ole võimalik kindlalt väita, et käesoleval juhul on abisaajateks üksnes maksukohustuslased.
In the light of the considerations set out above, the Commission concludes that the measures in question are ascribable to the State and financed by State resources.
Neist kaalutlustest lähtuvalt leiab komisjon, et kõnealuse abi puhul on tegemist riigi antava abiga ja et abi rahastatakse riigi ressurssidest.
IMPACT ON TRADE AND DISTORTION OF COMPETITION
KAUBANDUSE MÕJUTAMINE JA KONKURENTSI MOONUTAMINE
In order to fall within the scope of application of Article 107(1) TFEU, aid must also affect competition and trade between Member States.
Et abi suhtes kohaldataks ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 sätteid, peab abi lisaks muule mõjutama konkurentsi ja liikmesriikidevahelist kaubandust.
This criterion is based on the assumption that the beneficiaries of the aid engage in an economic activity.
Selle kriteeriumi puhul eeldatakse, et abisaaja tegeleb majandustegevusega.
Lastly, in order to establish whether the aid in question falls within the scope of Article 107(1) of the TFEU, it must be established whether it is liable to affect trade among Member States and distort competition.
Et otsustada, kas kõnealuse abi suhtes kohaldatakse ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 sätteid, tuleb lõpuks kindlaks määrata, kas kõnealune abi võib mõjutada liikmesriikidevahelist kaubandust ja moonutada konkurentsi.
The Court has ruled that when State financial aid strengthens the position of a category of undertaking compared with other undertakings competing in intra-Community trade, the latter must be regarded as affected by that aid [35], which is sufficient to demonstrate distortion of competition.
Euroopa Kohus on sedastanud, et kui teatav liikmesriigi antav eelis parandab teatava ettevõtete kategooria positsiooni teiste, antud ettevõttega ühendusesisese kaubanduse alal konkureerivate ettevõtete suhtes, tuleb viimaseid käsitada kõnealusest eelisest mõjutatavatena, [35] millest piisab selleks, et tuvastada konkurentsi moonutamise olemasolu.
The existence of trade between Member States in the meat sector is sufficiently demonstrated by the existence of a common organisation of the market in the sector [36].
Seda, et lihasektoris toimub liikmesriikidevaheline kaubandus, tõendab piisavalt asjaolu, et kõnealuses sektoris on kehtestatud ühine turukorraldus [36].
By way of example, intra-Community trade in meat products in France represented around 15 % of total trade in the Union in the products in question [37].
Näitena võib märkida, et Prantsusmaa lihatoodete osa ühendusesisesest kaubandusest moodustas ligikaudu 15 % kõnealuste toodete kaubandusest kogu Euroopa Liidus [37].
The aid granted is therefore likely to affect trade between the Member States since it favours domestic production to the detriment of production in other Member States.
Seega võivad vaatlusalused meetmed mõjutada liikmesriikidevahelist kaubandust, kuivõrd need soodustavad omamaist tootmist teistest liikmesriikidest pärinevate toodete arvel.
At the material time to which this Decision relates, the meat sector was extremely open to competition at Community level and, therefore, highly sensitive to any measure in favour of production in any Member State.
Lihasektor oli käesoleva otsusega hõlmataval ajajärgul ühenduse tasandil konkurentsile äärmiselt avatud sektor, olles seega väga tundlik igasuguse meetme suhtes, millega soositi ühe või teise liikmesriigi toodangut.
CONCLUSIONS ON THE NATURE OF ‘AID’ WITHIN THE MEANING OF ARTICLE 107(1) OF THE TFEU
OTSUS ELI TOIMIMISE LEPINGU ARTIKLI 107 LÕIKE 1 TÄHENDUSES RIIGIABI LAADI KOHTA
The Commission considers, in the light of the considerations set out above, that the measures implemented in this case to the benefit of the beneficiaries provide them with an advantage which cannot be enjoyed by other operators and distort or threaten to distort competition by favouring certain undertakings and the production of certain goods since they are likely to affect trade between Member States.
Eelnenud kaalutlustest lähtuvalt leiab komisjon, et käesoleval juhul on abisaajatele suunatud meetmete tulemusena neile antud eeliseid, mida teistel ettevõtjatel ei ole, ning et kõnealused meetmed kahjustavad või ähvardavad kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, kuivõrd need võivad kahjustada liikmesriikidevahelist kaubandust.
For these reasons, the Commission concludes that the measure in question falls within the scope of Article 107(1) TFEU and constitutes State aid.
Seetõttu järeldab komisjon, et kõnealuse meetme suhtes kohaldatakse ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 sätteid ning tegemist on riigiabiga.
EXAMINATION OF THE COMPATIBILITY OF THE AID
ABI KOKKUSOBIVUSE UURIMINE
SCOPE OF THE DECISION
OTSUSE KOHALDAMISALA
The French authorities consider that the Decision in question should relate only to the inter-branch agreement of 12 June 2001, as explained above (cf. recital 56).
Nagu eespool selgitatud, on Prantsusmaa ametiasutused seisukohal, et kõnealune otsus peaks hõlmama üksnes 12. juuni 2001. aasta tootmisharudevahelist kokkulepet (vt põhjendus 56).
In the context of aid NN 34/95, the Commission did not have any information relating to the FNE levies, nor to the system for the financing of aid in this context [38].
Abimeetme NN 34/95 [38] käsitlemise raames ei olnud komisjonil teavet FNE maksude või nendega seotud meetmete rahastamise süsteemi kohta.
In addition, its position only related to aid for investments in favour of certain farmers, particularly in the context of first acquisition of animals.
Lisaks hõlmas komisjoni seisukoht üksnes teatavate loomakasvatajate investeeringutoetusi, eeskätt oli tegemist nende esimeste loomade hankimisega.