natgillin/translations-raw huggingface dataset:
If no settlement can be achieved between the competent bodies involved within the Forum of competent bodies, the registration procedure can eventually be continued without the disputed sites.
Kui kaasatud pädevad asutused ei leia lahendust pädevate asutuste foorumis, võib registreerimisprotsessi lõpuks jätkata ilma vaidlusaluste tegevuskohtadeta.
Language issues
Keeleküsimused
The EMAS environmental statement and other relevant documents shall be submitted in (one of) the official language(s) of the Member State in which the leading competent body is situated (Article 5(3)).
EMASi keskkonnaaruanne ja muud asjaomased dokumendid esitatakse juhtiva pädeva asutuse asukohaliikmesriigi (ühes) ametlikus keeles (artikli 5 lõige 3).
If an organisation presents a corporate environmental statement with information on individual sites, this information shall, in addition, be in (one of) the official language(s) of those Member States where the sites are located.
Kui organisatsioon esitab ühise keskkonnaaruande teabega üksikute tegevuskohtade kohta, siis peab see teave olema lisaks ka (ühes) nimetatud tegevuskohtade asukohaliikmesriikide ametlikest keeltest.
THIRD COUNTRY REGISTRATION — REGISTRATION OF ORGANISATIONS WITH ONE OR MULTIPLE SITES IN THIRD COUNTRIES (SITUATION 2)
KOLMANDATES RIIKIDES ASUVATE TEGEVUSKOHTADE REGISTREERIMINE – KOLMANDATES RIIKIDES ÜHTE VÕI MITUT TEGEVUSKOHTA OMAVATE ORGANISATSIOONIDE REGISTREERIMINE (2. OLUKORD)
EMAS third country registration means EMAS registration of an organisation operating in one or more third countries.
Kolmandates riikides asuvate tegevuskohtade registreerimine EMASis tähendab ühes või mitmes kolmandas riigis tegutseva organisatsiooni registreerimist EMASis.
Under the EMAS Regulation, Member States are free to make a decision whether their national competent body(s) will provide for the registration of organisations in third countries in accordance with Article 11(1) of the EMAS Regulation.
EMASi määruse alusel võivad liikmesriigid vabalt otsustada, kas nende riiklik(ud) pädev(ad) asutus(ed) võimaldab/võimaldavad kolmandates riikides asuvate organisatsioonide registreerimist vastavalt EMASi määruse artikli 11 lõikele 1.
Applicable legislation and legal compliance in third countries
Kohaldatavad õigusaktid ja õigusnormidele vastavus kolmandates riikides
Organisations must always be in compliance with the respective national legal requirements of the third countries where the sites included in the EMAS registration are located.
Organisatsioonid peavad alati vastama EMASis registreerimisele kuuluvate tegevuskohtade asukohaks olevate kolmandate riikide vastavate õigusaktide nõuetele.
In order to ensure that the EMAS scheme maintains its high level of ambition and credibility, it is enviable that the environmental performance of a third country organisation achieves a level as close as possible to the level that EU organisations are required to meet by the relevant European and national legislation.
EMASi süsteemi ambitsioonikuse ja usaldusväärsuse kõrge taseme säilitamise tagamiseks peaks kolmandas riigis tegutseva organisatsiooni keskkonnategevuse tulemuslikkuse tase olema võimalikult lähedane asjaomaste Euroopa ja siseriiklike õigusaktidega ELi organisatsioonidelt nõutavale tasemele.
Therefore it is desirable for organisations outside the Community, on top of the references made to the applicable national environmental requirements, to make reference in the environmental statement also to the legal requirements relating to the environment applicable to similar organisations in the Member State where the organisation intends to apply for registration (Article 4(4) of the EMAS Regulation).
Sellepärast on soovitatav, et ühendusevälised organisatsioonid viitaksid oma keskkonnaaruandes lisaks kohaldatavatele riiklikele keskkonnanõuetele ka keskkonnaalaste õigusaktide nõuetele, mida kohaldatakse samasuguste organisatsioonide suhtes liikmesriigis, kus organisatsioon kavatseb registreerimist taotleda (EMASi määruse artikli 4 lõige 4).
The environmental requirements on that list should be used as a reference when setting eventual higher additional performance targets, but they are not binding for the assessment of the organisation’s legal compliance.
Selles loetelus esitatud keskkonnanõudeid tuleks kasutada võrdlusmaterjalina võimalike suuremate tulemuslikkuse lisaeesmärkide seadmisel, mis ei ole aga siduvad organisatsiooni õigusnormidele vastavuse hindamisel.
According to Annex IV(B)(g) to the EMAS Regulation, the environmental statement of organisations shall include a reference to the applicable national environmental legal requirements.
Vastavalt EMASi määruse IV lisa punkti B alapunktile g peab organisatsioonide keskkonnaaruanne sisaldama viidet siseriiklikele kohaldatavatele keskkonnaalaste õigusaktide nõuetele.
For sites located in third countries, the documentary evidence as mentioned in Article 4(4) of the EMAS Regulation should preferably consist of:
Kolmandates riikides asuvate tegevuskohtade puhul peavad EMASi määruse artikli 4 lõikes 4 nimetatud tõendavad dokumendid olema eelistatavalt
statements from enforcement authorities of the third country including information on the environmental permits applicable to the organisation and stating that there is no evidence of non-compliance and/or that the company is not involved in enforcement procedures, lawsuits or complaint procedures,
kolmanda riigi täitevasutuste avaldused, mis sisaldavad teavet organisatsiooni suhtes kohaldatavate keskkonnalubade kohta ja milles on märgitud, et puuduvad tõendid nõuete täitmata jätmise kohta ja/või et ettevõtja vastu ei ole algatatud sundtäitmise menetlusi, kohtuasju ega kaebemenetlusi;
additionally, the environmental statement should preferably also contain cross reference tables between the national legislation of the third country and the legislation in the country where the organisation applies for registration as mentioned in section 4.1.2.
lisaks peaks keskkonnaaruanne eelistatavalt sisaldama ka kolmanda riigi siseriiklike õigusaktide ja selle riigi õigusaktide vaheliste ristviidete tabeleid, kus organisatsioon punktis 4.1.2 nimetatud registreerimist taotleb.
EMAS third country accreditation and licensing
EMASi akrediteerimine ja litsentsimine kolmandas riigis
Member States shall make a decision on whether to provide for third country registration or not, in accordance with their means and operational procedures.
Liikmesriigid otsustavad oma vahendite ja töömeetodite põhjal, kas registreerida kolmandas riigis või mitte.
In this case, Member States shall ensure that their national accreditation bodies or licensing bodies will provide for accreditation or licensing of environmental verifiers for third country EMAS.
Kui liikmesriigid otsustavad seda teha, tagavad nad, et nende riiklikud akrediteerimis- või litsentsimisasutused näevad ette keskkonnatõendajate akrediteerimise või litsentsimise kolmandate riikide EMASi jaoks.
Only Member States that accept the principle of ‘third country registration’ are entitled to register organisations operating in third countries.
Kolmandates riikides tegutsevaid organisatsioone on õigus registreerida ainult liikmesriikidel, kes nõustuvad kolmandas riigis registreerimise põhimõttega.
If a Member State decides to provide for third country registration, according to Article 3(3) from the EMAS Regulation, the possibility to get a registration from that specific Member State will in practice depend on the availability of accredited verifiers.
Kui liikmesriik otsustab läbi viia kolmandas riigis asuvate tegevuskohtade registreerimise vastavalt EMASi määruse artikli 3 lõikele 3, sõltub praktiline registreerimise võimalus selles konkreetses liikmesriigis akrediteeritud tõendajate kättesaadavusest.
The potential verifier should be accredited in that specific Member State that provides for third country registration, for that specific third country and for the specific economic sector(s) involved (determined based on NACE codes) in the given registration procedure.
Potentsiaalne tõendaja peab olema akrediteeritud selles konkreetses liikmesriigis, kes tegeleb kolmandas riigis asuvate tegevuskohtade registreerimisega, selle konkreetse kolmanda riigi ja konkreetse(te) majandussektori(te) jaoks (mis on kindlaks määratud NACE koodide põhjal), millega on konkreetses registreerimisprotsessis tegemist.
Clarifying comment:
Selgitav märkus
This means that the verifier who shall perform the verification in a given third country must be accredited for that specific third country by the accreditation and licensing body of the Member State that provides for registrations from third countries and where the organisation intends to register.
See tähendab, et tõendaja, kes viib tõendamise läbi teatavas kolmandas riigis, peab olema akrediteeritud asjaomase kolmanda riigi jaoks selle liikmesriigi akrediteerimis- ja litsentsimisasutuse poolt, kes tegeleb registreerimisega kolmandates riikides, kus organisatsioon kavatseb registreeruda.
The accreditation or license that verifiers can obtain for third countries must state for which third countries it is valid, so that the registration allowance is consistent with the provisions of Article 22(2) of the EMAS Regulation.
Akrediteeringul või litsentsil, mille tõendajad võivad kolmandas riigis tegutsemiseks saada, peab olema märgitud, millistes kolmandates riikides see kehtib, et registreerimise lubamine oleks kooskõlas EMASi määruse artikli 22 lõikega 2.
It is up to the Member States to decide if they want to issue separate certificates for each third country or issue an overall accreditation certificate with a geographical appendix, listing the countries in which the verification bodies are accredited to operate in, attached.
Liikmesriigid võivad otsustada, kas nad väljastavad eraldi sertifikaadi iga kolmanda riigi jaoks või üldise akrediteerimistunnistuse geograafilise lisaga, milles on loetletud riigid, kus tõendajad on akrediteeritud töötama.
Taking into account Article 22, ‘additional requirements for environmental verifiers active in third countries’ it is clear that accreditation/licensing for third countries can only be an additional accreditation/licensing to a basic accreditation/licensing for Europe.
Võttes arvesse artiklit 22 „Täiendavad nõuded kolmandas riigis tegutsevale tõendajale”, on selge, et akrediteering/litsents kolmandate riikide jaoks võib olla ainult Euroopa jaoks antud põhiakrediteeringut/litsentsi täiendav akrediteering/litsents.
This implies that third country accreditation/licensing is granted as an additional requirement to general accreditation/licensing in a certain scope and its requirements.
See tähendab, et akrediteering/litsents kolmanda riigi jaoks antakse üldise akrediteerimise/litsentsimise ja selle nõuete raames esitatud teatava kindla ulatusega lisanõude alusel.
Consequently accreditation/licensing for third countries will have to include accreditation/licensing for one of the Member States and within a certain scope.
Järelikult peab akrediteering/litsents kolmandate riikide jaoks sisaldama akrediteeringut/litsentsi ühe liikmesriigi jaoks ja olema teatava kindla ulatusega.
Once a verifier is accredited or licensed in one Member State he/she is free to perform verifying activities in other Member States in accordance with Article 24 of the Regulation.
Kui tõendaja on akrediteeritud või litsentsitud ühes liikmesriigis, võib ta vabalt tegutseda tõendamise alal muudes liikmesriikides vastavalt määruse artiklile 24.
Tasks of the competent body
Pädeva asutuse ülesanded
A Member State that has more than one competent body should determine to which competent body applications for third country registrations can be made, which should be the same one as the one designated according to section 5.3.1.
Liikmesriik, kus on rohkem kui üks pädev asutus, peaks kindlaks määrama, millisele pädevale asutusele võib esitada taotluse kolmandas riigis asuvate tegevuskohtade registreerimiseks, ning see peaks olla sama asutus, mis on määratud vastavalt punktile 5.3.1.
The application for third country registration from organisations with sites located exclusively in third countries is made to any competent body designated for this purpose in those Member States where the following conditions are met:
Kolmandas riigis asuvate tegevuskohtade registreerimise taotlus organisatsioonidelt, mille tegevuskohad asuvad ainult kolmandates riikides, esitatakse ühele selleks määratud pädevatest asutustest nendes liikmesriikides, kus on täidetud järgmised tingimused:
the Member State provides for registration of organisations from third countries;
liikmesriik tegeleb kolmandatest riikidest organisatsioonide registreerimisega;
accredited or licensed verifiers are available for verifications in the third countries where the sites included in the registration are located, and that these verifiers cover the relevant NACE codes (in other words, the decision for choosing a verifier determines the Member State of registration and vice versa).
on võimalik saada akrediteeritud või litsentsitud tõendajaid tõendamiseks kolmandates riikides, kus registreerimisele kuuluvad tegevuskohad asuvad, ja nimetatud tõendajate akrediteering või litsents katab asjaomaseid NACE koode (teisisõnu, tõendaja valimise otsus määrab registreerimisliikmesriigi ja vastupidi).
The competent bodies should coordinate their activities with the accreditation and licensing bodies in their Member States in order to ensure that whenever the Member States provide for registration of organisations from third countries both the competent body and the accreditation or licensing body are able to fulfil their respective tasks in a coordinated way.
Pädevad asutused peaksid oma tegevuse kooskõlastama oma liikmesriigi akrediteerimis- ja litsentsimisasutustega, et tagada, et kui liikmesriik tegeleb kolmandatest riikidest pärit organisatsioonide registreerimisega, on nii pädev asutus kui ka akrediteerimis- või litsentsimisasutus võimelised täitma oma ülesandeid kooskõlastatult.
General rules applicable to EMAS environmental verifiers, their accreditation or licence and to verification process are established in Chapters V and VI of the EMAS Regulation.
EMASi tõendajatele, nende akrediteeringu või litsentsi ning tõendamisprotsessi suhtes kohaldatavad üldeeskirjad on sätestatud EMASi määruse V ja VI peatükis.
Those Member States that allow third country registration must put in place a specific system to accredit or license verifiers for third countries.
Liikmesriigid, kes lubavad kolmandates riikides asuvate tegevuskohtade registreerimist, peavad kehtestama erisüsteemi tõendajate akrediteerimiseks või litsentsimiseks kolmandate riikide jaoks.
Verifier accreditation or licensing will be granted country by country as an add-on to a general accreditation or licence, in accordance with the specifications described in this section.
Tõendaja akrediteeritakse või litsentsitakse riigiti lisaks üldisele akrediteeringule või litsentsile vastavalt käesolevas jaos kirjeldatud täpsustustele.
The verifier(s) must be accredited or licensed for all the NACE codes of the organisation’s activities related to the sites of this organisation which are to be included in the registration procedure.
Tõendaja(d) peab/peavad olema akrediteeritud või litsentsitud organisatsiooni tegevusalade kõikide NACE koodide jaoks, mis on kõnealuse organisatsiooni tegevuskohtade registreerimisprotsessi kaasatud.
Due to the potentially wide scope of activities, organisations have the possibility to use several accredited verifiers as they see fit.
Kuna tegevusalade valik võib olla lai, võivad organisatsioonid kasutada mitut akrediteeritud tõendajat, kui nad peavad seda asjakohaseks.
In fact it might be difficult if not impossible to appoint a single verifier for all the activities of large organisations.
Tegelikult võib olla raske, kui mitte võimatu, määrata suurte organisatsioonide kõikide tegevusalade jaoks ainult üks tõendaja.
If the verifier is not accredited or licensed for the relevant NACE codes himself/herself, other environmental verifiers shall be involved as appropriate through case-cooperation.
Kui tõendaja ei ole ise akrediteeritud või litsentsitud asjaomaste NACE koodide jaoks, tuleb juhtumipõhise koostöö raames nõuetekohaselt kaasata teisi keskkonnatõendajaid.
It is up to an organisation seeking for registration to decide if it wants to involve several accredited/licensed verifiers taking into account Article 4 of the EMAS Regulation.
Registreerimist taotlev organisatsioon otsustab, kas ta soovib kaasata mitu akrediteeritud/litsentsitud tõendajat, võttes arvesse EMASi määruse artiklit 4.
Apart from reasons such as the lack of verifiers accredited for the relevant NACE codes organisations might also have other reasons (e.g. local experience, language knowledge or the desire to combine the EMAS verification with certification against other standards) to use several verifiers.
Lisaks asjaomaste NACE koodide jaoks akrediteeritud tõendajate puudumisele võib organisatsioonidel olla veel muid põhjuseid kasutada mitut tõendajat (nt kohalik kogemus, keeleoskus või soov ühendada EMASi tõendamine muudele standarditele vastavuse sertifitseerimisega).
All cooperating verifiers have to sign the declaration referred to in Article 25(9) and the EMAS environmental statement.
Kõik koostööd tegevad tõendajad peavad alla kirjutama artikli 25 lõikes 9 osutatud deklaratsioonile ja EMASi keskkonnaaruandele.
The practice that all verifiers must sign the same declaration enables the competent body to identify all involved verifiers.
Tavaks saanud töövõtte kohaselt peavad kõik tõendajad alla kirjutama samale deklaratsioonile, mis võimaldab pädeval asutusel identifitseerida kõik kaasatud tõendajad.
Consequently the competent body can verify, via the accreditation and licensing bodies, if all the involved verifiers have respected the prior notification obligation as stated in Article 23(2) of the EMAS Regulation.
Pädev asutus saab seega akrediteerimis- ja litsentsimisasutuste kaudu kontrollida, kas kõik kaasatud tõendajad on täitnud EMASi määruse artikli 23 lõikega 2 ette nähtud eelneva teavitamise kohustust.
It also enables the competent body to verify if the NACE codes of the involved verifiers cover those of the organisation in question.
See võimaldab pädeval asutusel ühtlasi kontrollida, kas kaasatud tõendajate NACE koodid katavad asjaomase organisatsiooni omi.
Verifiers who want to operate in third countries must obtain a specific accreditation or licence for the specific country in question as an add-on to a general accreditation or licence, in accordance with the specifications laid out in the EMAS Regulation.
Tõendajad, kes soovivad tegutseda kolmandates riikides, peavad saama täiendavalt üldisele akrediteeringule või litsentsile spetsiaalse akrediteeringu või litsentsi konkreetse riigi jaoks vastavalt EMASi määruses esitatud üksikasjalikule kirjeldusele.
This means they must have:
See tähendab, et neil peab olema
a specific accreditation or licence for the NACE codes applicable to the organisation;
spetsiaalne akrediteering või litsents organisatsiooni suhtes kohaldatavate NACE koodide jaoks;
knowledge and understanding of the legislative, regulatory and administrative requirements relating to the environment in the third country for which accreditation or licence is sought;
teadmised ja arusaamine keskkonnaalastest õigusaktidest, õigus- ja haldusnõuetest kolmandas riigis, mille jaoks akrediteeringut või litsentsi taotletakse;
knowledge and understanding of the official language of the third country for which accreditation or licence is sought.
selle kolmanda riigi ametliku keele oskus ja sellest arusaamine, mille jaoks akrediteeringut või litsentsi taotletakse.
Verifiers shall — as a part of the verification procedure — check all environmental licences or permits applicable to the organisation or any other kind of evidence in accordance with the legal system operating in the countries covered by the application.
Tõendajad kontrollivad tõendamismenetluse osana kõiki organisatsiooni suhtes kohaldatavaid keskkonnalitsentse või -lube või muud liiki tõendeid vastavalt taotlusega kaetud riikides kehtivale õigussüsteemile.
In third countries, the verifier shall, on top of his regular duties, perform in particular an in depth check of the legal compliance of an organisation and of its sites included in the registration process.
Kolmandates riikides kontrollib tõendaja lisaks oma tavapärastele tööülesannetele eelkõige põhjalikult organisatsiooni ja selle registreerimisprotsessi kuuluvate tegevuskohtade vastavust õigusnormidele.
Thereby, specifically considering the content of Article 13(2)(c) of the EMAS Regulation, verifiers shall check that there is no evidence of non-compliance relating to the environment.
Tõendajad, kes neid kontrolle läbi viies võtavad eelkõige arvesse EMASi määruse artikli 13 lõike 2 punkti c sisu, kontrollivad, kas ei ole tõendeid keskkonnanõuete täitmata jätmise kohta.
Verifiers should use the findings of enforcement authorities and should thus contact those authorities in order to obtain detailed information about the legal compliance.
Tõendajad peaksid kasutama täitevasutuste kontrollide tulemusi ja peaksid seega nende asutustega ühendust võtma, et saada üksikasjalikku teavet õigusnormidele vastavuse kohta.
The verifier must check if he/she is satisfied on the basis of material evidence received, for example through a written report from the competent enforcement authority.
Tõendaja peab kontrollima tõendusmaterjalide piisavust, selleks võib ta näiteks kasutada täitevasutuse kirjalikke aruandeid.
If no evidence for non-compliance is found, this shall be declared in the environmental verifier’s declaration on verification and validation activities (Annex VII to the EMAS Regulation).
Kui ei leita tõendeid nõuete täitmata jätmise kohta, tehakse sellekohane märge tõendaja deklaratsiooni tõendamise ja kinnitamise kohta (EMASi määruse VII lisa).
This declaration is to be signed by the verifier.
Deklaratsiooni allkirjastab tõendaja.
The verifier has the duty to check if the requirements of the EMAS Regulation are satisfied through usual audit techniques which are to be conducted in accordance with the EMAS Regulation.
Tõendaja ülesanne on kontrollida EMASi määruse nõuete täitmist tavapärase auditeerimistehnika kaudu, mida tuleb rakendada kooskõlas EMASi määrusega.
In order to ensure an equal level of quality of registration of the third country sites compared to similar sites in the EU, the verifier might consider performing a risk assessment evaluation.
Selleks et tagada kolmanda riigi tegevuskohtade ja samalaadsete ELis asuvate tegevuskohtade registreerimise kvaliteeditaseme võrdsus, võib tõendaja hinnata riskihindamist.
In accordance with Article 13(2)(d) of the EMAS Regulation, the verifier should check if there are no relevant complaints from interested parties or that complaints have been positively solved.
Kooskõlas EMASi määruse artikli 13 lõike 2 punktiga d peab tõendaja kontrollima, kas huvitatud osalised ei ole esitanud asjakohaseid kaebusi või kas kaebused on lahendatud positiivselt.
Those Member States that provide for third country registration shall consider putting in place measures to strengthen the accreditation process in order to ensure that verifiers accredited for specific third countries are knowledgeable to check compliance of the organisation with the applicable national legislation in the third country.
Need liikmesriigid, kes tegelevad kolmandas riigis registreerimisega, kaaluvad akrediteerimisprotsessi tõhustamist meetmetega, mis tagavad, et konkreetsete kolmandate riikide jaoks akrediteeritud tõendajad oskavad kontrollida organisatsiooni vastavust kolmandas riigis kehtivatele siseriiklikele õigusaktidele.
Member States that provide for third country registration may consider putting in place optional specific provisions to reinforce the checking of legal compliance and ensure a registration process, similar to that in the EU.
Liikmesriigid, kes tegelevad kolmandas riigis registreerimisega, võivad kaaluda valikuliste erisätete kehtestamist, mis aitavad tõhustada õigusnormidele vastavuse kontrollimist ja tagavad ELis kehtiva registreerimisprotsessiga sarnase registreerimisprotsessi.