natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Class 1.8: Other products of Annex I to the Treaty (spices, etc.)
Klass 1.8. Aluslepingu I lisas loetletud muud tooted (vürtsid jms)
Description of product to which the name in (1) applies
Selle toote kirjeldus, mida punktis 1 esitatud nimetus tähistab
Botany: botanically the hop (Humulus lupulus) belongs to the same family as hemp (Cannabaceae) and to the order Urticales (nettles).
Botaanika: botaaniliselt kuulub humal (Humulus lupulus) nõgeseliste (Urticales) seltsi ja kanepiliste (Cannabaceae) sugukonda.
It is a dioecious plant, i.e. each plant carries only female or only male flowers.
Humal on kahekojaline, st taimel moodustuvad kas emas- või isasõisikud.
Only ‘female’ plants are cultivated, forming flowers called burrs from which the cones later develop.
Kasvatatakse vaid emastaimi, mille õitest arenevad humalakäbid.
The protection afforded by Regulation (EC) No 510/2006 is to apply only to female hop cones (fresh hops) and the products obtained by processing them (in this case, hop pellets and hop extract in particular).
Määruse (EÜ) nr 510/2006 kohane kaitse hõlmab üksnes humalakäbisid (värsked humalakäbid) ja nende töötlemise saadusi (humalakäbigraanuleid ja humalaekstrakti).
A hop cone consists of bracts, bracteoles and a strig providing the valuable brewing constituents of Tettnang hops.
Humalakäbi koosneb kandelehtedest, kattelehtedest, varrest ja õisikuteljest ning sisaldab humala „Tettnanger Hopfen” väärtuslikke koostisaineid, mida kasutatakse pruulimisel.
The hop is a short-day plant, i.e. it grows in the spring as the days get longer, and flowers from around 21 June when the days get shorter.
Humal on lühipäevataim, st taim kasvab kevadel, kui päevad pikenevad, ja puhkeb õide 21. juuni paiku, mil päevad hakkavad lühemaks muutuma.
Thanks to the favourable conditions in which they grow (soil, precipitation levels and average temperatures), Tettnang hops can reach heights of 8,3 m, unlike hops in other areas (support systems in other growing areas are normally 7-7,5 m in height).
Tänu soodsatele tingimustele (pinnas, sademete hulk, keskmine temperatuur) kasvab humal „Tettnanger Hopfen” erinevalt teiste kasvatuspiirkondade humalatest 8,3 m kõrguseks (teistes kasvatuspiirkondades on toed tavaliselt 7–7,5 m kõrgused).
Tettnang hops are fast-growing (up to 30 cm a day) and climb in a clockwise direction.
Humal „Tettnanger Hopfen” kasvab kiiresti (kuni 30 cm päevas) ja pöördub ümber toe päripäeva.
All aromatic varieties from the Tettnang region are defined as Tettnanger Hopfen.
Nimetust „Tettnanger Hopfen” kannavad kõik Tettnangi piirkonnas kasvatatavad aromaatsed humalasordid.
Use: ‘Tettnanger’ hops are used almost exclusively (around 99 %) for producing beer, with a small portion going into pharmaceutical products.
Kasutamine: peaaegu kogu humala „Tettnanger Hopfen” saak (umbes 99 %) läheb õlle tootmiseks, ülejäänut kasutatakse farmaatsiatoodete valmistamiseks.
Customers receive ‘Tettnanger’ hops in processed form as hop pellets and, to a lesser extent, as hop extract (since valuable aromas can be lost during the extraction process).
Humal „Tettnanger Hopfen” saadetakse klientidele graanulitena, vähemal määral ka humalaekstraktina (väärtuslikud aroomid võivad ekstraheerimise käigus kaduma minna).
Components: the important substances in hops are bitter substances (hop resins), aromas (essential oils) and tannins (polyphenols).
Koostisained: humala olulisemad koostisained on mõruained (humalavaik), aroomid (eeterlikud õlid) ja tanniinid (polüfenoolid).
Tettnang is defined as an area for the growing of aromatic varieties of hops.
Tettnang on piirkond, kus kasvatatakse aromaatseid humalasorte.
Tettnang hops owe their worldwide reputation in particular to exceptionally delicate aromas, which are made up of over 300 essential oil constituents (the hop’s ‘bouquet’).
Humal „Tettnanger Hopfen” võlgneb oma ülemaailmse tuntuse eelkõige rohkem kui 300 eeterlikust õlist koosnevale harukordselt peenele aroomile (humala nn lõhnabukett).
Descriptions of the aroma of Tettnang hops include flowery, citrusy, fruity, redcurrant-like, sweet and spicy.
Humala „Tettnanger Hopfen” aroomi iseloomustatakse kui lillelist, sidrunitaolist, puuviljalõhnalist, punast sõstart meenutavat, magusat ja vürtsikat.
Hops grown in the Tettnang area are described as generally having a harmonious but lingering full and mild aroma.
Üldiselt kirjeldatakse Tettnangi piirkonnas kasvatatava humala lõhna kui harmoonilist, täidlast ja pehmet aroomi.
In addition to this classification, the varieties are officially classified by the hop trade as ‘finest aroma, aroma, bitter hops, high alpha hops’.
Lisaks eelnevale klassifikatsioonile kasutatakse Tettnangi humalasortide puhul humalakaupmeeste ametlikes kirjeldustes järgmisi kategooriaid: „peen aroom”, „aroom”, „mõru humal”, „suure alfahappesisaldusega humal” („feinstes Aroma”, „Aroma”, „Bitterstoffhopfen”, „Hochalphahopfen”).
96 % of Tettnang hops (the varieties Tettnanger and Hallertauer) are in the category ‘finest aroma’; the remaining 4 % (Perle and Hallertauer Tradition) are in the category ‘aroma’.
96 % humalast „Tettnanger Hopfen” (humalasordid ’Tettnanger’ ja ’Hallertauer’) kuuluvad kategooriasse „peen aroom”; ülejäänud 4 % (’Perle’ ja ’Hallertauer Tradition’) kuuluvad kategooriasse „aroom”.
Since many of the 300 aromatic components are not yet sensorily detectable, it is still the subjective impression of the aroma that counts for the breweries’ decision-makers and buyers (when making his selection the buyer puts his nose in among the hops).
Kuna enamiku 300 aromaatse koostisosa lõhna ei ole võimalik eristada, rajaneb õlletehaste esindajate ja ostjate valik siiski isiklikul lõhnatajul (valiku tegemiseks surub ostja oma nina humalatesse).
Those knowledgeable in this field say that the Tettnang hop is the finest of all hops.
Asjatundjad väidavad, et humal „Tettnanger Hopfen” on parim humal maailmas.
The entire hop production process until the moment the hop cones are packaged by the hop growers and sealed and certified at the local sealing centre takes place in the defined geographical area.
Värske humala kõik tootmisetapid kuni humalakäbide pakendamise, märgistamise ja sertifitseerimiseni kohalikus märgistamiskeskuses peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas.
The geographical area is the Tettnang region.
Geograafiline piirkond on Tettnangi humalakasvatuspiirkond.
This includes:
See hõlmab järgmisi haldusüksusi:
the municipalities of Eriskirch, Friedrichshafen, Hagnau am Bodensee, Immenstaad am Bodensee, Kressbronn am Bodensee, Langenargen, Markdorf, Meckenbeuren, Neukirch, Oberteuringen and Tettnang in the Lake Constance district (Bodenseekreis);
Eriskirch, Friedrichshafen, Hagnau am Bodensee, Immenstaad am Bodensee, Kressbronn am Bodensee, Langenargen, Markdorf, Meckenbeuren, Neukirch, Oberteuringen ja Tettnang Bodeni järve ümbruse piirkonnas (Bodenseekreis);
the municipalities of Achberg, Amtzell, Berg, Bodnegg, Grünkraut, Ravensburg, Wangen im Allgäu (area of the former municipalities of Neuravensburg and Schomburg) in the rural district of Ravensburg; and
Achberg, Amtzell, Berg, Bodnegg, Grünkraut, Ravensburg, Wangen im Allgäu (endisi Neuravensburgi ja Schomburgi haldusüksusi hõlmav piirkond) Ravensburgi piirkonnas;
the municipalities of Bodolz, Lindau (Bodensee), Nonnenhorn and Wasserburg (Bodensee) in the rural district of Lindau (Bodensee).
Bodolz, Lindau (Bodeni järve ümbrus), Nonnenhorn ja Wasserburg (Bodeni järve ümbrus) Lindau (Bodeni järve ümbrus) piirkonnas.
The first official record of hop-growing in the Tettnang region dates back to 1150 (P. Heidtmann, ‘Grünes Gold’, 1994, p 12).
Esimesed ametlikud teated humala kasvatamisest Tettnangi piirkonnas pärinevad 1150. aastast (P. Heidtmann, „Grünes Gold”, 1994, lk 12).
The records for 1838 of the then Oberamt Tettnang give the names of 14 breweries (see Memminger’s ‘Beschreibung des Oberamts Tettnang’, 1838, p. 62), three of which were for the town.
Tettnangi kunagise peavalitsuse (Oberamt Tettnang) 1838. aasta dokumentides on loetletud 14 õlletehast (vt Memminger, „Beschreibung des Oberamts Tettnang”, 1838, lk 62), millest kolm asus Tettnangi linnas.
Three years later, in 1841, this number had risen to six (P. Heidtmann, ‘Grünes Gold’, 1994, p. 13).
Kolm aastat hiljem, 1841. aastal, oli õlletehaseid juba kuus (P. Heidtmann, „Grünes Gold”, 1994, lk 13).
Their owners grew their hops themselves.
Tehaseomanikud kasvatasid humalat ise.
The methodical cultivation of hops was introduced in 1844 by district physician Johann Nepomuk von Lentz and eight citizens of the town in an area where climatic conditions made wine-growing less feasible (P. Heidtmann, ‘Grünes Gold’, 1994, p. 15).
aastal alustasid viinamarjakasvatuseks vähem sobiva kliimaga piirkonnas humala plaanipärast viljelemist kohalik arst Johann Nepomuk von Lentz ja kaheksa Tettnangi linna kodanikku (P. Heidtmann, „Grünes Gold”, 1994, lk 15).
The hop-growing region around Tettnang saw its most significant expansion in the 1990s, when the area cultivated increased to 1650 hectares (1997 EU hop market report, 1997 HVG producer group report). In the Tettnang region only aromatic hops were selected and grown.
Tettnangi ümbruses asuv humalakasvatuspiirkond laienes kõige märkimisväärsemalt 1990. aastatel, kui humalaid hakati kasvatama 1650 hektaril (ELi humalaturgu käsitlev 1997. aasta aruanne (komisjoni aruanne humala tootmise ja turustamise olukorra kohta, 1997), humalatootjate ühenduse HVG 1997. aasta aruanne).
Tettnang hops are grown only on the gravel of the lower terraces formed from the late-moraine till of the Würm glaciation in the Schussen basin, along the River Argen and its ice-age banks.
Tettnangi piirkonnas valiti välja ja kasvatati ainult aromaatseid humalasorte. Humalat „Tettnanger Hopfen” kasvatatakse ainult Schusseni vesikonnas asuva Argeni jõe kallastel, Würmi jääaja moreenist moodustunud madalamatel terrassidel.
This geological formation with underlying groundwater currents enables the hops to grow roots up to 2 m deep.
See geoloogiline kihistu, mille all asuvad põhjaveeallikad, võimaldab humalajuurtel tungida kuni 2 m sügavusele.
At the same time, it provides the hops with a constant source of moisture even during periods of extreme drought.
Samal ajal tagab see humalatele niiskuse ka põuaperioodide ajal.
The temperate climate here between 400 and 600 m above mean sea level and influenced in part by Lake Constance is another important factor determining the aroma of Tettnang hops.
Humala „Tettnanger Hopfen” aroomi üheks oluliseks allikaks on merepinna keskmisest tasemest 400–600 m kõrgusel valitsev parasvöötme kliima, mida teataval määral mõjutab ka Bodeni järv.
Tettnang hops are grown in climatic conditions (average annual temperatures, hours of sunshine, precipitation) which are unique.
Humalat „Tettnanger Hopfen” kasvatatakse kordumatutes kliimatingimustes (aasta keskmine õhutemperatuur, päikesepaiste hulk, sademete kogus).
With a temperature of 9,4 °C, almost 1800 hours of sunshine and 1136 mm of rain, the average figures recorded during the last 30 years (2009 data) are much higher than those in other growing regions in Germany.
Viimase 30 aasta jooksul mõõdetud keskmised ilmanäitajad – keskmine õhutemperatuur 9,4 °C, peaaegu 1800 tundi päikesepaistet ja 1136 mm sademeid (vastavalt 2009. aasta andmetele) – on teiste Saksamaa humalakasvatuspiirkondade omadest palju kõrgemad.
The varieties ‘Hallertauer Tradition’ and ‘Perle’ are grown in addition to the main varieties of ‘Tettnanger’ and ‘Hallertauer Mittelfrüher’.
Lisaks peamistele humalasortidele, mis on tuntud nimede ’Tettnanger’ ja ’Hallertauer Mittelfrüher’ all, kasvatatakse ka sorte ’Hallertauer Tradition’ ja ’Perle’.
The ‘Tettnanger’ variety is grown only in the Tettnang region.
Humalasorti ’Tettnanger’ kasvatatakse ainult Tettnangi humalakasvatuspiirkonnas.
Tettnanger Hopfen contain exceptionally delicate aromas which are made up of over 300 essential oil constituents (the hop ‘bouquet’).
Humal „Tettnanger Hopfen” sisaldab 300 eeterlikust õlist koosnevaid harukordselt peeni aroomivarjundeid (humala nn lõhnabukett).
96 % of Tettnang hops (the varieties Tettnanger and Hallertauer) are in the hop trade category ‘finest aroma’; the remaining 4 % (Perle and Hallertauer Tradition) are in the category ‘aroma’.
Humalakaupmeeste välja töötatud kategooriatest lähtudes kuulub 96 % humalast „Tettnanger Hopfen” (humalasordid ’Tettnanger’ ja ’Hallertauer’) kategooriasse „peen aroom”; ülejäänud 4 % (’Perle’ ja ’Hallertauer Tradition’) kuulub kategooriasse „aroom”.
Tettnanger Hopfen are also characterised by a high level of homogeneity.
Humal „Tettnanger Hopfen” on oma omaduste poolest ka väga homogeenne.
This is proven by the annual external quality examination of hop batches delivered to Tettnang’s hop laboratory.
Seda kinnitavad igal aastal Tettnangi humalalaboris tehtud humalapartiide väliste kvaliteedinäitajate analüüsid.
For the Tettnanger variety this was also confirmed by Hohenheim University and for the Hallertauer Mittelfrüher variety by the Anheuser/Busch brewery.
Humalasordi ’Tettnanger’ homogeensust on kinnitanud ka Hohenheimi ülikool ja humalasordi ’Hallertauer Mittelfrüher’ homogeensust on kinnitanud õlletehas Anheuser/Busch.
Tettnang hops have a reputation which extends well beyond regional boundaries.
Humala „Tettnanger Hopfen” kuulsus ulatub kaugele üle kasvatuspiirkonna piiride.
The delicate aroma of the hops from Tettnang has enamoured connoisseurs in Japan and the USA alike.
Humala „Tettnanger Hopfen” õrn aroom on võlunud nii Jaapani kui ka USA asjatundjaid.
One example of the respect and association with quality enjoyed by Tettnang hops can be found in the USA, where it is not rare for brewers to put a label on their kegs stating that the contents have been ‘Brewed with Tettnang Hops’.
Üks näide humala „Tettnanger Hopfen” suhtes üles näidatava lugupidamise ja selle hea kvaliteedi kohta on see, et paljud USA õlletehased lisavad oma õlleankrutele sildi tekstiga „Pruulitud Tettnangi humalast”.
The quality of Tettnang hops means that they always attract the highest selling prices (EU annual reports in the 1990s, annual reports from 1990 to 2000 of the Bayerische Landesanstalt; P. Heidtmann, ‘Grünes Gold’, 1994, pp. 368 and 369).
Humala „Tettnanger Hopfen” kvaliteediga on alati kaasnenud kõrge müügihind (ELi 1990. aastate aastaaruanded, Baieri liidumaa (bayerische Landesanstalt) aastaaruanded 1990–2000; P. Heidtmann, „Grünes Gold” 1994, lk 368 ja 369).
The lives of the citizens of Tettnang revolve around hops, a fact borne out by the regional structures and events which focus on Tettnang hops.
Tettnangi kodanike elu keerleb humala ümber, mida kinnitavad ka humalale „Tettnanger Hopfen” keskendunud piirkondlikud struktuurid ja üritused.
The Tettnang Hop Museum, which opened its doors in 1995, bears witness to the town’s fascination with hop-growing.
aastal avatud Tettnangi humalamuuseum räägib linnaelanike suurest huvist humalakasvatuse vastu.
A 4 km educational trail tells interested visitors all they need to know about Tettnang hops.
4 km pikkune õpperada jutustab külastajatele kõigest, mida humala „Tettnanger Hopfen” kohta tuleks teada.
A 42 km circular path takes cyclists through the Tettnang hop-growing region.
Tettnangi humalakasvatuspiirkonda läbib 42 km pikkune ringikujuline rattarada.
Every year in August, shortly before the harvest, the citizens of Tettnang come together to celebrate the long tradition of their ‘green gold’ at the Hop Festival in Tettnang-Kau.
Iga aasta augustis pisut enne saagikoristuse algust tulevad Tettnangi elanikud kokku, et tähistada Tettnang-Kau linnas peetaval humalafestivalil „rohelise kulla” kasvatamise aastatepikkuseid traditsioone.
And finally, every two years the Tettnang Hop Highnesses are elected (one Hop Queen and two Princesses) as ambassadors for Tettnang hops at home and abroad.
Iga kahe aasta tagant valitakse Tettnangi humala kuninglikud valitsejannad (Tettnanger Hopfenhoheiten), kuninganna ja kaks printsessi, kes esindavad Tettnangi humalat nii kodu- kui ka välismaal.
The combination of these geological and climatic factors provides optimum conditions for Tettnang hops to grow and produce cones, and ensures a homogeneity which is to a large extent due to geographical factors.
Eespool kirjeldatud geoloogiliste ja ilmastikuliste iseärasuste kogum loob humalale „Tettnanger Hopfen” soodsad tingimused kasvamiseks ja käbide moodustamiseks ning tagab nende homogeensuse, mis tuleneb eelkõige geograafilistest iseärasustest.
In addition, the soil conditions in the defined geographical area and the fairly mild climate, partly due to the influence of Lake Constance, play a major role in determining the particularly fine aroma of Tettnanger Hopfen.
Humala „Tettnanger Hopfen” eriti peene aroomi üheks oluliseks allikaks on määratletud geograafilise piirkonna pinnase iseloom ja mahe kliima, mida mõjutab Bodeni järv.
It is this aroma which is instrumental in its global renown.
Humala „Tettnanger Hopfen” rahvusvaheline tuntus võlgneb palju sellele aroomile.
The long tradition of hop cultivation in the Tettnang region also means that the local population strongly identifies with Tettnanger Hopfen and make it part of their cultural life.
Tettnangi piirkonna pika humalakasvatustraditsiooni tulemusena seostatakse sealse piirkonna elanikke humalaga „Tettnanger Hopfen” ja humal on ajanud sügavad juured kohalikku kultuuriellu.
Markenblatt Vol. 33 of 20.8.2010, Part 7a-bb, p. 14729
20. augusti 2010. aasta väljaanne Markenblatt, 33. köide, 7a–bb osa, lk 14729.
The varieties ‘Hallertauer Tradition’ and ‘Perle’ are grown in addition to the main varieties of ‘Tettnanger’ (since 1973 the uniform ‘Tettnanger Frühhopfen’; P. Heidtmann, ‘Grünes Gold’, 1994, p. 342).
Lisaks põhilistele humalasortidele ’Tettnanger’ kasvatatakse ka humalasorte ’Hallertauer Tradition’ ja ’Perle’ (alates 1973. aastast kannavad need ühist nimetust ’Tettnanger Frühhopfen’ (P. Heidtmann, „Grünes Gold” 1994, lk 342)).
From 1860 onwards, the hop-growing area expanded, meeting with the older growing region of Altshausen to the north (where hops had been cultivated from around 1821; P. Heidtmann, ‘Grünes Gold’, 1994, p. 14).
Alates 1860. aastast on humalakasvatuspiirkond laienenud põhja suunas kuni Altshauseni piirkonnani (kus humalaid on kasvatatud alates 1821. aastast; P. Heidtmann, „Grünes Gold” 1994, lk 14).
In 1864, 91 ha were cultivated; this figure rose to 160 ha in 1866, 400 ha in 1875, and 630 ha in 1914; (P. Heidtmann, ‘Grünes Gold’, 1994, p. 22 et seq.).
aastal kasvatati humalat 91 hektaril; 1866. aastaks oli humalakasvatus levinud 160 hektarile, 1875. aastaks 400 hektarile ja 1914. aastaks 630 hektarile (P. Heidtmann, „Grünes Gold”, 1994, lk 22 jne).
Commission Implementing Regulation (EU) No 483/2012
Komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 483/2012,
Commission Implementing Regulation (EU) No 484/2012
Komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 484/2012,
fixing the maximum amount of aid granted for the private storage of olive oil under the tendering procedure opened by Implementing Regulation (EU) No 430/2012
millega määratakse kindlaks rakendusmäärusega (EL) nr 430/2012 avatud pakkumismenetluse raames antava oliiviõli eraladustusabi ülemmäär
Commission Implementing Regulation (EU) No 430/2012 of 22 May 2012 opening the tendering procedure for aid for private storage of olive oil [2] provides for two tendering sub-periods.
Komisjoni 22. mai 2012. aasta rakendusmääruses (EL) nr 430/2012 (millega avatakse oliiviõli eraladustusabi pakkumismenetlus) [2] on sätestatud kaks pakkumuste esitamise alaperioodi.
On the basis of the tenders submitted in response to the first partial invitation to tender, a maximum amount of aid for private storage of olive oil should be fixed for the tendering sub-period ending on 5 June 2012.
Esimesel pakkumismenetluse alaperioodil esitatud pakkumuste põhjal on asjakohane määrata kindlaks oliiviõli puhul antava eraladustusabi ülemmäär 5. juunil 2012 lõppeval pakkumuste esitamise alaperioodil.
For the tendering sub-period ending on 5 June 2012 under the tendering procedure opened by Implementing Regulation (EU) No 430/2012, the maximum amount of aid for olive oil is hereby fixed in accordance with the Annex to this Regulation.
Rakendusmäärusega (EL) nr 430/2011 avatud, 5. juunil 2012 lõppenud pakkumuste esitamise alaperioodil on oliiviõli puhul antava abi ülemmäär määratud kindlaks käesoleva määruse lisas.
OJ L 132, 23.5.2012, p. 13.
ELT L 132, 23.5.2012, lk 13.
Commission Implementing Regulation (EU) No 485/2012
Komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 485/2012,
on the minimum customs duty for sugar to be fixed in response to the seventh partial invitation to tender within the tendering procedure opened by Implementing Regulation (EU) No 1239/2011
rakendusmäärusega (EL) nr 1239/2011 avatud pakkumismenetluse raames toimuvas seitsmendas osalises pakkumiskutses kinnitatava suhkru minimaalse tollimaksumäära kohta
On the basis of the tenders received for the seventh partial invitation to tender, a minimum customs duty should be fixed for certain eight-digit codes for sugar falling within CN code 1701 and no minimum customs duty should be fixed for the other eight-digit codes for sugar falling within that CN code.
Seitsmenda osalise pakkumiskutse alusel esitatud pakkumuste põhjal tuleks minimaalne tollimaksumäär kehtestada teatavate CN-koodi 1701 alla kuuluva suhkru kaheksakohaliste koodide kohta ning minimaalset tollimaksumäära muude CN-koodi alla kuuluva suhkru kaheksakohaliste koodide kohta ei kehtestata.
For the seventh partial invitation to tender within the tendering procedure opened by Implementing Regulation (EU) No 1239/2011, in respect of which the time limit for the submission of tenders expired on 6 June 2012, a minimum customs duty has been fixed, or has not been fixed, as set out in the Annex to this Regulation for the eight-digit codes for sugar falling within CN code 1701.
Rakendusmääruses (EL) nr 1239/2011 sätestatud pakkumismenetluse raames seitsmenda osalise pakkumiskutse puhul, mille alusel tehtavate pakkumuste esitamise tähtaeg lõpeb 6. juunil 2012, on minimaalne tollimaksumäär kehtestatud või ei ole kehtestatud, nagu on sätestatud käesoleva määruse lisas CN-koodi 1701 alla kuuluva suhkru kaheksakohalise koodi kohta.
Done at Brussels, 7 June 2012.
Brüssel, 7. juunil 2012
Commission Delegated Regulation (EU) No 486/2012
Komisjoni delegeeritud määrus (EL) nr 486/2012,
amending Regulation (EC) No 809/2004 as regards the format and the content of the prospectus, the base prospectus, the summary and the final terms and as regards the disclosure requirements
millega muudetakse määrust (EÜ) nr 809/2004 seoses prospekti, põhiprospekti, kokkuvõtte ja lõplike tingimuste formaadi ja sisu ning avalikustamisnõuetega
Having regard to Directive 2003/71/EC of the European Parliament and of the Council of 4 November 2003 on the prospectus to be published when securities are offered to the public or admitted to trading and amending Directive 2001/34/EC [1], and in particular Articles 5(5) and 7(1) thereof,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/71/EÜ väärtpaberite üldsusele pakkumisel või kauplemisele lubamisel avaldatava prospekti ja direktiivi 2001/34/EÜ muutmise kohta, [1] eriti selle artikli 5 lõiget 5 ja artikli 7 lõiget 1,
Commission Regulation (EC) No 809/2004 of 29 April 2004 implementing Directive 2003/71/EC of the European Parliament and of the Council as regards information contained in prospectuses as well as the format, incorporation by reference and publication of such prospectuses and dissemination of advertisements [2] sets out in detail information which must be included in a prospectus for different kinds of securities in order to comply with Article 5(1) of Directive 2003/71/EC.
Komisjoni 29. aprilli 2004. aasta määruses (EÜ) nr 809/2004 (millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/71/EÜ, mis puudutab prospektides sisalduvat informatsiooni nagu ka selliste prospektide formaati, andmete esitamist viidetena ja selliste prospektide avaldamist ning reklaamide levitamist) [2] on üksikasjalikult sätestatud, millist teavet peaksid direktiivi 2003/71/EÜ artikli 5 lõikes 1 sätestatud nõuete täitmiseks sisaldama eri liiki väärtpaberite prospektid.