natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Links between securities settlement systems
Väärtpaberiarveldussüsteemide vahelised ühendused
Acceptance of non-euro-denominated collateral in contingencies
Muudes vääringutes (v.a euro) tagatiste aktsepteerimine eriolukordades
CHAPTER 7 — MINIMUM RESERVES
PEATÜKK. KOHUSTUSLIK RESERV
Institutions subject to minimum reserve requirements
Reservinõudega hõlmatud asutused
Calculation of reserve requirements
Reservinõude arvutamine
Maintenance period
Hoidmisperiood
Reserve holdings
Reservihoiused
Remuneration of reserve holdings
Reservihoiuste tasustamine
Reporting, acknowledgement and verification of the reserve base
Reservibaasi aruandlus, kinnitamine ja kontrollimine
Non-compliance with minimum reserve obligations
Mittevastavus kohustusliku reservi nõudele
APPENDIX 1 — Examples of Monetary Policy Operations and Procedures
LIIDE. Rahapoliitika operatsioonide ja menetluste näited
APPENDIX 2 — Glossary
LIIDE. Sõnastik
APPENDIX 3 — Selection of counterparties for foreign exchange intervention operations and foreign exchange swaps for monetary policy purposes
LIIDE. Välisvaluuta interventsioonide ja välisvaluuta vahetustehingute osapoolte valimine rahapoliitika elluviimiseks
APPENDIX 4 — The reporting framework for the money and banking statistics of the European Central Bank
LIIDE. Euroopa Keskpanga rahandus- ja pangandusstatistika aruandlusraamistik
APPENDIX 5 — The Eurosystem Websites
LIIDE. Eurosüsteemi veebilehed
APPENDIX 6 — Procedures and sanctions to be applied in the event of non-compliance with counterparty obligations
LIIDE. Menetlused ja sanktsioonid osapoolte kohustuste rikkumise korral
RTGS real-time gross settlement SSS securities settlement system
SSS väärtpaberiarveldussüsteem
TARGET the Trans-European Automated Real-time Gross settlement Express Transfer system, as defined in Guideline ECB/2005/16
TARGET üleeuroopaline automatiseeritud reaalajaline brutoarveldussüsteem vastavalt suunise EKP/2005/16 määratlusele
TARGET2 the Trans-European Automated Real-time Gross settlement Express Transfer system, as defined in Guideline ECB/2007/2 UCITS undertaking for collective investment in transferable securities
TARGET2 üleeuroopaline automatiseeritud reaalajaline brutoarveldussüsteem vastavalt suunise EKP/2007/2 määratlusele
This document presents the operational framework chosen by the Eurosystem for the single monetary policy in the euro area.
Käesolevas dokumendis esitatakse operatsiooniline raamistik, mille eurosüsteem on valinud ühtse rahapoliitika elluviimiseks euroalal.
The document, which forms part of the Eurosystem’s legal framework for monetary policy instruments and procedures, is intended to serve as the ‘General Documentation’ on the monetary policy instruments and procedures of the Eurosystem, and is aimed, in particular, at providing counterparties with the information they need in relation to the Eurosystem’s monetary policy framework.
Dokument moodustab osa eurosüsteemi rahapoliitika instrumentide ja menetluskorra õigusraamistikust ning on mõeldud eurosüsteemi rahapoliitika instrumentide ja menetluskorra ülddokumentatsiooniks, mille eesmärk on eelkõige pakkuda osapooltele teavet, mida nad vajavad seoses eurosüsteemi rahapoliitika raamistikuga.
The General Documentation in itself neither confers rights nor imposes obligations on counterparties.
Ülddokumentatsioon ise ei anna osapooltele õigusi ega sea neile kohustusi.
The legal relationship between the Eurosystem and its counterparties is established in appropriate contractual or regulatory arrangements.
Eurosüsteemi ja selle osapoolte õiguslik suhe määratakse kindlaks asjakohaste lepingute või määrustega.
This document is divided into seven chapters.
Dokument on jagatud seitsmeks peatükiks.
Chapter 1 gives an overview of the operational framework for the monetary policy of the Eurosystem.
peatükis antakse ülevaade eurosüsteemi rahapoliitika operatsioonilisest raamistikust.
In Chapter 2, eligibility criteria for counterparties taking part in Eurosystem monetary policy operations are specified.
peatükis määratletakse eurosüsteemi rahapoliitika operatsioonide osapoolte kõlblikkuskriteeriumid.
Chapter 3 describes open market operations, while Chapter 4 presents the standing facilities available to counterparties.
peatükis kirjeldatakse avaturuoperatsioone, 4. peatükis aga osapoolte käsutuses olevaid püsivõimalusi.
Chapter 5 specifies procedures applied in the execution of monetary policy operations.
peatükis kirjeldatakse rahapoliitika operatsioonide tegemisel rakendatavat korda.
In Chapter 6, the eligibility criteria for underlying assets in monetary policy operations are defined.
peatükis määratletakse rahapoliitika operatsioonide alusvara kõlblikkuskriteeriumid.
Chapter 7 presents the Eurosystem’s minimum reserve system.
peatükis tutvustatakse eurosüsteemi kohustusliku reservi süsteemi.
The appendices contain examples of monetary policy operations, a glossary, criteria for the selection of counterparties for Eurosystem foreign exchange intervention operations, a presentation of the reporting framework for the money and banking statistics of the European Central Bank, a list of the Eurosystem websites, a description of the procedures and sanctions to be applied in the event of non-compliance with counterparty obligations and additional legal requirements for the creation of valid security over credit claims when these are used as collateral with the Eurosystem.
Liidetes on esitatud rahapoliitika operatsioonide näited, sõnastik, eurosüsteemi valuutaturul tehtavate sekkumisoperatsioonide (interventsioonide) osapoolte valiku kriteeriumid, Euroopa Keskpanga raha- ja pangandusstatistika aruandlusraamistiku tutvustus, eurosüsteemi veebilehtede loetelu, osapoolte kohustuste rikkumisel rakendatavate menetluste ja sanktsioonide kirjeldus ning täiendavad õiguslikud nõuded kehtiva katte tagamiseks krediidinõuetele, mida kasutatakse eurosüsteemis tagatisena.
OVERVIEW OF THE MONETARY POLICY FRAMEWORK
RAHAPOLIITIKA RAAMISTIKU ÜLEVAADE
The European System of Central Banks (ESCB) consists of the European Central Bank (ECB) and the central banks of the EU Member States [1].
Euroopa Keskpankade Süsteem (EKPS) koosneb Euroopa Keskpangast (EKP) ja ELi liikmesriikide keskpankadest [1].
The activities of the ESCB are carried out in accordance with the Treaty on the Functioning of the European Union and the Statute of the European System of Central Banks and of the European Central Bank (hereinafter the ‘Statute of the ESCB’).
EKPS tegutseb kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepinguga ning Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirjaga (edaspidi „EKPSi põhikiri”).
To the extent deemed possible and appropriate and with a view to ensuring operational efficiency, the ECB has recourse to the NCBs [2] for carrying out the operations which form part of the tasks of the Eurosystem.
Kui see on võimalik ja asjakohane ning aitab kaasa töö tulemuslikkuse tagamisele, laseb EKP liikmesriikide keskpankadel (RKPd) [2] teha eurosüsteemi ülesannete hulka kuuluvaid operatsioone.
The NCBs may, if necessary for the implementation of monetary policy, share amongst the Eurosystem members individual information, such as operational data, related to counterparties participating in Eurosystem operations [3].
Kui see on rahapoliitika elluviimiseks vajalik, võivad liikmesriikide keskpangad jagada eurosüsteemi liikmete vahel eurosüsteemi operatsioonides osalevate osapooltega seotud teavet, näiteks tegevusandmeid [3].
The Eurosystem’s monetary policy operations are executed under uniform terms and conditions in all Member States [4].1.2.
Eurosüsteemi rahapoliitika operatsioone tehakse kõigis liikmesriikides ühtsetel tingimustel [4].1.2.
The primary objective of the Eurosystem is to maintain price stability, as defined in Article 127(1) of the Treaty.
Lepingu artikli 127 lõike 1 kohaselt on eurosüsteemi esmane eesmärk hinnastabiilsuse säilitamine.
Without prejudice to the primary objective of price stability, the Eurosystem has to support the general economic policies in the Union.
Nimetatud põhieesmärki piiramata peab eurosüsteem toetama liidu üldist majanduspoliitikat.
In order to achieve its objectives, the Eurosystem has at its disposal a set of monetary policy instruments; the Eurosystem conducts open market operations, offers standing facilities and requires credit institutions to hold minimum reserves on accounts with the Eurosystem.
Oma eesmärkide saavutamiseks on eurosüsteemi käsutuses hulk rahapoliitika instrumente; eurosüsteem teeb avaturuoperatsioone, pakub püsivõimalusi ja kohustab krediidiasutusi hoidma kohustuslikku reservi eurosüsteemis olevail kontodel.
Open market operations play an important role in the monetary policy of the Eurosystem for the purposes of steering interest rates, managing the liquidity situation in the market and signalling the stance of monetary policy.
Avaturuoperatsioonidel on eurosüsteemi rahapoliitikas oluline osa; nende kaudu suunatakse intressimäärasid, juhitakse likviidsust turul ja antakse märku rahapoliitilisest hoiakust.
Five types of instruments are available to the Eurosystem for the conduct of open market operations.
Avaturuoperatsioonide tegemiseks on eurosüsteemi käsutuses viis liiki instrumente.
The Eurosystem may also use outright transactions, the issuance of ECB debt certificates, foreign exchange swaps and the collection of fixed-term deposits.
Eurosüsteem võib kasutada ka otsetehinguid, EKP võlasertifikaatide emissiooni, välisvaluuta vahetustehinguid ja tähtajaliste hoiuste kogumist.
Open market operations are initiated by the ECB, which also decides on the instrument to be used and on the terms and conditions for its execution.
Avaturuoperatsioone algatab EKP, kes otsustab ka kasutatava instrumendi ja operatsiooni tegemise tingimused.
They can be executed on the basis of standard tenders, quick tenders or bilateral procedures [5].
Tegemisviisiks võib valida tavapakkumismenetlused, kiirpakkumismenetlused või kahepoolsed menetlused [5].
With regard to their aims, regularity and procedures, the Eurosystem’s open market operations can be divided into the following four categories (see also Table 1): (a) The main refinancing operations are regular liquidity-providing reverse transactions with a weekly frequency and a maturity of normally 1 week.
Eesmärkide, regulaarsuse ja menetluskorra põhjal võib eurosüsteemi avaturuoperatsioonid jagada järgmisse nelja kategooriasse (vt ka tabel 1). a) Põhilised refinantseerimisoperatsioonid on regulaarsed likviidsust lisavad pöördtehingud, mis toimuvad kord nädalas ja mille tähtaeg on tavaliselt üks nädal.
These operations are executed by the NCBs on the basis of standard tenders.
Selliseid tehinguid teevad RKPd tavapakkumistena.
The main refinancing operations play a pivotal role in pursuing the objectives of the Eurosystem’s open market operations.
Põhilised refinantseerimisoperatsioonid on eurosüsteemi avaturuoperatsioonide täitmisel esmatähtsad.
The longer-term refinancing operations are liquidity-providing reverse transactions with a monthly frequency and a maturity of normally 3 months.
Pikemaajalised refinantseerimisoperatsioonid on likviidsust lisavad pöördtehingud, mis toimuvad kord kuus ja mille tähtaeg on tavaliselt kolm kuud.
These operations are aimed at providing counterparties with additional longer-term refinancing and are executed by the NCBs on the basis of standard tenders.
Selliste operatsioonide eesmärk on tagada osapooltele täiendav pikemaajalisem refinantseerimine ning neid teevad RKPd tavapakkumistena.
In these operations, the Eurosystem does not, as a rule, intend to send signals to the market and therefore normally acts as a rate taker.
Selliste operatsioonide puhul ei kavatse eurosüsteem tavaliselt turule märku anda ning seepärast on ta üldjuhul intressivõtja.
Fine-tuning operations are executed on an ad-hoc basis with the aim of managing the liquidity situation in the market and steering interest rates, in particular in order to smooth the effects on interest rates caused by unexpected liquidity fluctuations in the market.
Peenhäälestusoperatsioonid toimuvad vajadust mööda ning nende eesmärk on juhtida likviidsust turul ja suunata intressimäärasid eelkõige selleks, et tasandada turul toimuvate ootamatute likviidsuskõikumiste mõju intressimääradele.
Fine-tuning operations may be conducted on the last day of a reserve maintenance period to counter liquidity imbalances which may have accumulated since the allotment of the last main refinancing operation.
Peenhäälestusoperatsioone võib teha reservi hoidmise perioodi viimasel päeval likviidsustasakaalu säilitamiseks, et kõrvaldada pärast viimast põhilist refinantseerimisopratsiooni esinenud mõjutused.
Fine-tuning operations are primarily executed as reverse transactions, but may also take the form of either foreign exchange swaps or the collection of fixed-term deposits.
Peenhäälestustehinguteks on eelkõige pöördtehingud, aga ka välisvaluuta vahetustehingud või tähtajaliste hoiuste kogumine.
The instruments and procedures applied in the conduct of fine-tuning operations are adapted to the types of transactions and the specific objectives pursued in the operations.
Peenhäälestusoperatsioonide tegemisel rakendatavaid instrumente ja menetluskorda kohandatakse sõltuvalt tehingu liigist ja operatsiooni konkreetsest eesmärgist.
Fine-tuning operations are normally executed by the NCBs through quick tenders or bilateral procedures.
Peenhäälestusoperatsioone teevad tavaliselt RKPd, kasutades kiirpakkumismenetlusi või kahepoolseid menetlusi.
The Governing Council of the ECB can decide that, under exceptional circumstances, fine-tuning bilateral operations may be executed by the ECB itself.
EKP nõukogu võib otsustada, kas erandolukorras võib kahepoolseid peenhäälestusoperatsioone teha EKP ise.
In addition, the Eurosystem may carry out structural operations through the issuance of ECB debt certificates, reverse transactions and outright transactions.
Lisaks võib eurosüsteem teha struktuurioperatsioone, emiteerides EKP võlasertifikaate ning kasutades pöörd- ja otsetehinguid.
These operations are executed whenever the ECB wishes to adjust the structural position of the Eurosystem vis-à-vis the financial sector (on a regular or non-regular basis).
Selliseid operatsioone tehakse siis, kui EKP soovib kohandada eurosüsteemi struktuurilist positsiooni finantssektori suhtes (regulaarselt või ebaregulaarselt).
Structural operations in the form of reverse transactions and the issuance of debt instruments are carried out by the NCBs through standard tenders.
Pöördtehingutena ja võlainstrumentide emissiooniga tehtavaid struktuurioperatsioone viivad RKPd ellu tavapakkumismenetluste vormis.
Structural operations in the form of outright transactions are normally executed by the NCBs through bilateral procedures.
Otsetehingutena tehtavaid struktuurioperatsioone viivad RKPd tavaliselt ellu kahepoolsete menetluste teel.
The Governing Council of the ECB can decide that, under exceptional circumstances, structural operations may be executed by the ECB itself.
EKP nõukogu võib otsustada, kas erandolukorras võib struktuurioperatsioone teha EKP ise.
Standing facilities are aimed at providing and absorbing overnight liquidity, signal the general stance of monetary policy and bound overnight market interest rates.
Püsivõimaluste eesmärk on lisada ja vähendada üleöölikviidsust, anda märku rahapoliitika üldisest kursist ja piirata pankadevahelise üleööturu intressimäärasid.
Two standing facilities are available to eligible counterparties on their own initiative, subject to their fulfilment of certain operational access conditions (see also Table 1):
Olenevalt teatavate operatsioonidele juurdepääsu tingimuste täitmisest on juhul, kui kõlblikud osapooled sellekohast initsiatiivi näitavad, neil võimalik kasutada kaht liiki püsivõimalusi (vt ka tabel 1).
Counterparties can use the marginal lending facility to obtain overnight liquidity from the NCBs against eligible assets.
Osapooled võivad kasutada laenamise püsivõimalust, et saada RKPdelt kõlblike varade vastu üleöölikviidsust.
Under normal circumstances, there are no credit limits or other restrictions on counterparties’ access to the facility apart from the requirement to present sufficient underlying assets.
Tavaolukorras ei kehti osapooltele püsivõimaluse kasutamise suhtes krediidi- ega muid piiranguid peale piisava alusvara esitamise nõude.
Counterparties can use the deposit facility to make overnight deposits with the NCBs.
Osapooled võivad kasutada hoiustamise püsivõimalust, et avada RKPdes üleööhoiuseid.
Under normal circumstances, there are no deposit limits or other restrictions on counterparties’ access to the facility.
Tavaolukorras ei kehti osapooltele püsivõimaluse kasutamise suhtes hoiustamis- ega muid piiranguid.
The standing facilities are administered in a decentralised manner by the NCBs.
Püsivõimalusi haldavad RKPd detsentraliseeritult.
In order to pursue the aim of stabilising interest rates, the Eurosystem’s minimum reserve system enables institutions to make use of averaging provisions.
Intressimäärade stabiliseerimiseks lubab eurosüsteemi kohustusliku reservi süsteem asutustel kasutada perioodi keskmist täitmist.
Compliance with the reserve requirement is determined on the basis of the institutions’ average daily reserve holdings over the maintenance period.
Reservinõude täitmine määratakse kindlaks asutuse päeva keskmise reservihoidmise põhjal hoidmisperioodi jooksul.
Institutions’ holdings of required reserves are remunerated at the rate of the Eurosystem’s main refinancing operations.
Asutuste kohustusliku reservi hoiused tasustatakse eurosüsteemi põhiliste refinantseerimisoperatsioonide intressimääraga.
Eurosystem monetary policy operations
Eurosüsteemi rahapoliitika operatsioonid
Monetary policy operations
Rahapoliitika operatsioonid
Absorption of liquidity
Likviidsuse vähendamine
1 week
Üks nädal
Non-standardised
Standardimata
Bilateral procedures
Kahepoolsed menetlused
Standardised/non-standardised
Standarditud/standardimata
The Eurosystem’s monetary policy framework is formulated with a view to ensuring the participation of a broad range of counterparties.
Eurosüsteemi rahapoliitika raamistik on loodud selliselt, et tagatud oleks lai osapoolte valik.
Institutions subject to minimum reserve requirements according to Article 19.1 of the Statute of the ESCB may access the standing facilities and participate in open market operations based on standard tenders as well as outright transactions.
Asutused, kelle suhtes kohaldatakse kohustusliku reservi nõuet EKPSi põhikirja artikli 19.1 kohaselt, võivad kasutada püsivõimalusi ning osaleda tavapakkumistel põhinevates avaturuoperatsioonides ja ka otsetehingutes.
For foreign exchange swaps conducted for monetary policy purposes, active players in the foreign exchange market are used.
Rahapoliitika eesmärkidel tehtavate välisvaluuta vahetustehingute puhul kasutatakse aktiivseid valuutaturu osalisi.
The set of counterparties for these operations is limited to those institutions selected for Eurosystem foreign exchange intervention operations which are established in the euro area.
Selliste operatsioonide osapoolteks on ainult euroalal asutatud eurosüsteemi valuutaturu interventsioonideks valitud asutused.
Counterparties shall be deemed to be aware of, and shall comply with, all obligations imposed on them by anti-money laundering and counter-terrorist financing legislation.
Eeldatakse, et osapooled teavad ja järgivad nende suhtes kehtivaid rahapesu ja terrorismi rahastamise vastaseid õigusakte.
Pursuant to Article 18.1 of the Statute of the ESCB, all Eurosystem credit operations (i.e. liquidity-providing monetary policy operations and intraday credit) have to be based on adequate collateral.
EKPSi põhikirja artikli 18.1 kohaselt peavad kõik eurosüsteemi laenuoperatsioonid (st likviidsust lisavad rahapoliitika operatsioonid ja päevasisesed laenuoperatsioonid) tuginema adekvaatsele tagatisele.
The Eurosystem accepts a wide range of assets to underlie its operations.
Eurosüsteem aktsepteerib operatsioonide tegemisel laias ulatuses alusvara.
The Eurosystem has developed a single framework for eligible collateral common to all Eurosystem credit operations (also referred to as the ‘Single List’).
Eurosüsteem on töötanud välja kõlblike tagatisvarade ühtse raamistiku, mida kasutatakse kõigis eurosüsteemi laenuoperatsioonides (nimetatakse ka „ühtne loetelu”).
On 1 January 2007, this single framework replaced the two-tier system that had been in place since the start of stage three of economic and monetary union.
jaanuaril 2007 vahetas see ühtne raamistik välja senise kaheastmelise tagatisvara süsteemi, mis oli kehtinud alates majandus- ja rahaliidu kolmanda etapi algusest.
The single framework covers marketable and non-marketable assets that fulfil uniform euro area-wide eligibility criteria specified by the Eurosystem.
Ühtne loetelu hõlmab nii turukõlblikke kui ka turukõlbmatuid varasid, mis vastavad eurosüsteemi poolt kogu euroala jaoks kindlaks määratud kõlblikkuskriteeriumidele.
No distinction is made between marketable and non-marketable assets with regard to the quality of the assets and their eligibility for the various types of Eurosystem monetary policy operations, except that non-marketable assets are not used by the Eurosystem for outright transactions.
Eurosüsteemi rahapoliitika operatsioonide eesmärgil ei tehta vahet turukõlblike ja turukõlbmatute varade vahel kvaliteedi või kõlblikkuse seisukohast, kuigi otsetehinguteks eurosüsteem turukõlbmatuid varasid ei kasuta.
All eligible assets may be used on a cross-border basis by means of the correspondent central banking model (CCBM) and, in the case of marketable assets, through eligible links between Union securities settlement systems (SSSs).
Kõiki kõlblikke varasid võib kasutada piiriüleselt keskpankadevahelise piiriüleste tagatiste haldamise raamistiku (CCBM) vahendusel või turukõlblike varade puhul liidu väärtpaberiarveldussüsteemide vaheliste kõlblike ühenduste kaudu.
The Governing Council of the ECB may, at any time, change the instruments, conditions, criteria and procedures for the execution of Eurosystem monetary policy operations.
EKP nõukogu võib eurosüsteemi rahapoliitika operatsioonide instrumente, tingimusi, kriteeriume ja menetlusi igal ajal muuta.
ELIGIBLE COUNTERPARTIES
KÕLBLIKUD TEHINGUPOOLED
Counterparties for Eurosystem monetary policy operations must fulfil certain eligibility criteria [6].
Eurosüsteemi rahapoliitika operatsioonide osapooled peavad vastama teatavatele kõlblikkuskriteeriumidele [6].
These criteria are defined with a view to giving a broad range of institutions access to Eurosystem monetary policy operations, enhancing equal treatment of institutions across the euro area and ensuring that counterparties fulfil certain operational and prudential requirements:
Need kriteeriumid määratletakse selliselt, et eurosüsteemi rahapoliitika operatsioone saaks kasutada lai valik asutusi, et toetataks asutuste võrdset kohtlemist kogu euroalal ja tagataks, et osapooled täidavad teatavaid operatsioonilisi ja usaldatavusnõudeid.
Only institutions subject to the Eurosystem’s minimum reserve system according to Article 19.1 of the Statute of the ESCB are eligible to be counterparties.
Kõlblikeks osapoolteks saavad olla ainult sellised asutused, kelle suhtes kehtib EKPSi põhikirja artikli 19.1 kohane eurosüsteemi kohustusliku reservi süsteem.
Institutions which are exempt from their obligations under the Eurosystem’s minimum reserve system (see Section 7.2) are not eligible to be counterparties to Eurosystem standing facilities and open market operations.
Asutused, kes on eurosüsteemi kohustusliku reservi süsteemist tulenevatest kohustustest vabastatud (vt punkt 7.2), ei ole eurosüsteemi püsivõimaluste ja avaturuoperatsioonide jaoks kõlblikud osapooled.
They should be subject to at least one form of harmonised Union/EEA supervision by national authorities [7].
Riiklikud asutused peavad nende suhtes rakendama vähemalt ühte liidu/EMP ühtlustatud järelevalve vormi [7].