natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It follows that the arguments raised by Germany aiming at demonstrating that DPAG supported pension costs higher than those of its private competitors are irrelevant for the purpose of finding whether the pension subsidy constitutes a State aid, but will be assessed in the context of the analysis of the compatibility of that measure.
Sellest tulenevalt on Saksamaa väited, mis ta esitas selle tõendamiseks, et DPAG pidi kandma suuremaid pensionikulusid kui tema eraõiguslikud konkurendid, ebaolulised, pidades silmas küsimust, kas pensionitoetus vastab abielemendi tingimusele, kuid siiski võetakse neid siseturuga kokkusobivuse hindamisel arvesse.
In particular, Germany has argued that in order to identify an advantage in favour of Deutsche Post deriving from the pension subsidy, the contribution made by Deutsche Post to the pension fund should be compared to private employers' share of the pension contributions excluding the employees' share.
Saksamaa väitel tuleb selleks, et hinnata, kas Deutsche Post sai pensionitoetuse kaudu eelise, võrrelda Deutsche Posti poolt pensionifondidesse tehtud sissemakset eraõigusliku tööandja osaga pensionikindlustuse sissemaksetes (arvates maha töötaja osa).
That argument relates to the compatibility of the measure, but for the sake of completeness the Commission will note, on the one hand, that the employer has the obligation to pay the total contribution rate to the social insurances on behalf of the employee and out of the employee's gross salary.
See väide puudutab meetme kokkusobivust siseturuga, kuid täielikkuse huvides tuleb esiteks märkida, et tööandja on kohustatud sotsiaalkindlustusfondi üle kandma töötaja osa, mis arvutatakse temale makstava brutopalga alusel.
On the other hand, and more fundamentally, when a Member State relieves the employees of a certain undertaking from a burden otherwise due, it translates into an advantage for the employer, because such a measure will reduce the difference between the gross salary and the net salary.
Teiseks on veelgi olulisem, et kui liikmesriik vabastab teatava äriühingu töötajad kohustusest, mida nad peaksid muidu täitma, saab asjaomane tööandja eelise, kuna sellise meetmega vähendatakse bruto- ja netopalga vahet.
It will make it possible for the employer to hire or retain employees by paying a lower gross salary.
Tööandja saab seega ka oma töötajatele maksta väiksemat brutopalka.
Therefore, the advantages concerning the employee's share of the social contribution also constitute an advantage for the employer.
Sellest tulenevalt tähendavad sotsiaalkindlustusmaksete töötaja osaga seotud eelised ühtlasi seda, et ka tööandjale on antud eelis.
Germany has also argued that a financial advantage for Deutsche Post from the compensation of its excess social costs would only exist if the granted compensation was higher than the total excess social costs that Deutsche Post has had to incur for the civil servants working in the price regulated and in the non-price regulated sector.
Saksamaa väitis ka, et Deutsche Postile anti tema konkurentsikeskkonnas tavatuid sotsiaalkulusid hüvitades majanduslik eelis üksnes juhul, kui Deutsche Postile makstud hüvitised olid suuremad kui kõik konkurentsikeskkonnas tavatud kulud kokku, mida Deutsche Post pidi oma ametnike eest reguleeritud ja reguleerimata hindadega teenuste valdkonnas kandma.
The Commission recalls that the compensatory nature of a measure does not rule out its qualification as State aid and further makes reference to recitals 262.
Komisjoni sõnul ei välista asjaolu, et meetme puhul on tegemist hüvitisega, automaatselt seda, et tegemist on riigiabiga, ning osutab põhjendusele 260.
Moreover, Germany maintains that the civil servants' pension rights have always been a genuine liability of the federal government.
Saksamaa leiab ka, et ametnike pensionide rahastamise kohustus on tegelikult alati lasunud riigil.
Consequently, as the 1995 pension reform did not change the federal government's liability towards the civil servants, the pension subsidy does not provide any financial advantage to Deutsche Post.
Kuna riigi vastutust ametnike suhtes 1995. aasta pensionireformiga ei muudetud, ei saanud Deutsche Post pensionitoetuse kaudu majanduslikku eelist.
It is not disputed that the federal government was the ultimate guarantor of civil servants' pensions before and after 1995, even if the Commission observes in that regard that § 3 PostVwG 1953 and § 2 PostVerfG 1989 clearly state that the only the Sondervermoegen, and not the Federal State, are liable for the debts of the Sondervermoegen.
Komisjon ei vaidlusta seda, et enne ja pärast 1995. aastat vastutas riik kokkuvõttes ametnike pensionide rahastamise eest, kuigi ta märgib, et 1953. aasta postihaldusseaduse § 3 ja 1989. aasta postikorralduse seaduse § 2 kohaselt vastutab erifondi kohustuste eest selgelt üksnes erifond, mitte riik.
However, until 1995, pursuant to the applicable postal and general legislation, the pension payments were included in the budget of the Sondervermoegen Deutsche Bundespost.
Pensionimakseid kajastati siiski 1995. aastani kohaldatud postisüsteemi seaduse ja üldiste õigusnormide alusel erifondi Deutsche Bundespost eelarves.
Those payments had to be covered in their entirety by the revenues realised by the Sondervermoegen.
Need maksed tuli täies ulatuses katta erifondi tuludest.
For the State aid assessment, who is the ultimate guarantor of the civil servants' pensions is not decisive.
Riigiabi hindamise seisukohast ei ole ametnike pensionide lõplik rahastaja oluline.
The key question is who had, pursuant to the applicable legislation, the obligation to finance them in the ordinary course of events.
Pigem on oluline see, kes oli kehtiva õiguse kohaselt kohustatud neid tavaliselt rahastama.
In that regard, the PostVwG 1953, the HGrG and the PostVerfG 1989 establish clearly that the obligation lies in its entirety with Deutsche Post.
aasta postihaldusseaduse, eelarve alusseaduse ja 1989. aasta postikorralduse seaduse kohaselt lasus kõnealune kohustus täies ulatuses selgelt Deutsche Postil.
Furthermore, the financing of pension costs is a normal operating cost for any undertaking, public or private, be it incorporated or not.
Pealegi on pensionikulud iga ettevõtja tavapärased ärikulud, olenemata sellest, kas tegemist on avalik-õigusliku või eraettevõtjaga ja kas ettevõtja on eraldiseisev juriidiline isik või mitte.
Both between Member States and within Member States, a broad variety of financing mechanisms for pensions has developed.
Nii liikmesriikide vahel kui ka liikmesriikides on loodud hulgaliselt pensionide rahastamise mehhanisme.
Often, different systems apply depending on when a person has been hired.
Sageli kasutatakse neid olenevalt eri süsteemide loomishetkest.
Therefore, Deutsche Post has to carry pension costs for the people it employs, including its civil servants, in the same way as any other undertaking.
Sellest tulenevalt peab Deutsche Post kandma oma töötajate, sh ametnike pensionikulud samal viisil nagu kõik teised ettevõtjad.
The fact that the way of financing the pensions of civil servants is different from the way of financing the pensions of private employees has no impact on the obligation of Deutsche Post to include the financing of their pension costs in its normal operating expenditures.
See, et ametnike pensionide rahastamise viis erineb lepinguliste töötajate pensionide rahastamise viisist, ei mõjuta Deutsche Posti kohustust käsitada pensionikulude rahastamist oma tavapäraste ärikuludena.
Accepting the argument of Germany would be tantamount to saying that the State could relieve public undertakings from a major cost item linked to their ordinary operations.
Kui Saksamaa väitega nõustutakse, tähendab see seda, et riik võib avalik-õiguslikud ettevõtjad vabastada nende tavapärase äritegevusega seotud olulisest kuluartiklist.
Finally, when Germany puts forward that Deutsche Post never has had enough own resources to finance the civil servants' pension liabilities, that argument overlooks the fact that the assessment of a financial advantage is independent of the economic capabilities of an undertaking.
Saksamaa viimases väites, mille kohaselt ei ole Deutsche Postil kunagi olnud oma ametnike pensionikohustuste rahastamiseks piisavalt omavahendeid, jäetakse arvesse võtmata asjaolu, et majandusliku eelise olemasolu hindamine ei sõltu ettevõtja majanduslikust tulemuslikkusest.
As the 1995 pension reform relieved Deutsche Post partially from the obligation to finance the pension costs of its civil servants, the pension subsidy has provided a financial advantage to Deutsche Post.
Kuna Deutsche Post vabastati 1995. aasta pensionireformiga osaliselt oma ametnike pensionikohustuste rahastamise kohustusest, sai Deutsche Post pensionitoetuse kaudu majandusliku eelise.
Distortion of competition and affectation of trade
Konkurentsi moonutamine ja kaubanduse kahjustamine
When aid granted by a Member State strengthens the position of an undertaking compared with other undertakings competing in intra-Union trade, the latter must be regarded as affected by that aid.
Liikmesriigi antav abi kahjustab liidusisest kaubandust, kui see parandab ettevõtja seisundit võrreldes tema liidusiseste konkurentidega.
In accordance with settled case-law [75], for a measure to distort competition and affect trade between Member States it is sufficient that the recipient of the aid competes with other undertakings on markets open to competition.
Väljakujunenud kohtupraktika [75] kohaselt moonutab abimeede konkurentsi ja kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust, kui abisaaja konkureerib konkurentsile avatud turgudel muude ettevõtjatega.
In Germany, the markets for parcels, newspapers and periodicals have never been closed to competition.
Saksamaal on postipakkide, ajalehtede ja ajakirjade turg alati olnud konkurentsile avatud.
On those markets, POSTDIENST has always been in competition with other companies, including undertakings from other Member States (such as UPS, FedEx, TNT Express, GLS, or DPD).
Selle turul konkureerib Postdienst alati muude ettevõtjatega, sh muudest liikmesriikidest pärit ettevõtjatega (nt UPS, FedEx, TNT Express, GLS või DPD).
From 1998 to 2007, DPAG gradually lost its exclusive right for letters.
aastal kaotas DPAG järk-järgult oma ainulitsentsi kirjade edastamise valdkonnas.
As the market opened up for competition, competitors also entered that market.
Turu avamisega konkurentsile tulid turule uued ettevõtjad.
Therefore, the aid affects trade between Member States and is liable to distort competition.
Seepärast kahjustab abi liikmesriikidevahelist kaubandust ja võib moonutada konkurentsi.
Furthermore, the Commission observes in that regard that Deutsche Post and its holding company DPWN started in 1997 acquiring parcel operators in European and international markets: In 1999, DPWN was already market leader in the European express and parcel markets with annual revenues of about EUR 4,600 million.
Lisaks märgib komisjon sellega seoses, et Deutsche Post ja tema valdusettevõtja DPWN hakkasid 1997. aastal pakiteenust Euroopa ja rahvusvahelistel turgudel üle võtma: 1999. aastal sai DPWN Euroopas postipakkide edastamise ja kullerteenuste valdkonnas aastatulu ligikaudu 4,6 miljardit eurot, saades sel moel turuliidriks.
With the acquisition of DHL in 1998, DPWN entered into the Asian and North-American markets.
DHLi ülevõtmisega 1998. aastal laiendas DPWN oma äritegevuse Aasiasse ja Põhja-Ameerikasse.
Further acquisition of logistic companies (e.g. Danzas, Nedlloyd, ASG, Air Express International) turned DPWN into one of the world's major providers of air cargo, sea freight, and global logistic services.
Logistikaettevõtjate (nt Danzas, Nedlloyd, ASG, Air Express International) ülevõtmisega sai DPWNist üks suuremaid õhu- ja mereveoteenuste ning üleilmsete logistikateenuste osutajaid.
Furthermore, DPWN became also active in mail markets outside Germany (e.g. acquisition of Unipost in Spain and Williams Lee in the United Kingdom).
Peale selle sisenes DPWN ka väljaspool Saksamaad asuvatele postiturgudele (nt Uniposti ülevõtmine Hispaanias ja Williams Lee ülevõtmine Ühendkuningriigis).
Between 1998 and 2007, DPWN acquired, in total, companies worth about EUR 21000 million [76].
aastal võttis DPWN üle ettevõtjaid koguväärtusega ligikaudu 21 miljardit eurot [76].
The Commission finds therefore that the pension subsidy constitutes aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Seepärast teeb komisjon järelduse, et pensionitoetus on abi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
Assessment of existing aid pursuant to Article 108(1) TFEU
Olemasoleva abi hinnang ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 1 alusel
Germany is of the opinion that if the pension subsidy was to be considered as State aid it should be qualified as existing aid pursuant to Article 1(b)(i) of Regulation (EC) No 659/1999.
Saksamaa leiab, et pensionitoetust, kui see üldse on riigiabi, tuleb käsitada määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 1 punkti b alapunktis i sätestatud olemasoleva abina.
According to Article 1(d)(i) of Regulation (EC) No 659/1999, the concept of new aid includes all aid which existed prior to the entry into force of the Treaty in the respective Member States, that is to say, aid schemes and individual aid which were put into effect before, and are still applicable after, the entry into force of the Treaty.
Määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 1 punkti b alapunkti i kohaselt hõlmab olemasoleva abi mõiste igasugust abi, mis oli olemas enne asutamislepingu jõustumist vastavates liikmesriikides, see tähendab abiprogramme ja individuaalset abi, mis kehtisid enne ja mida rakendatakse ka pärast asutamislepingu jõustumist.
Until 1995, pursuant to the applicable postal and general legislation, pension payments were included in the budget of the Sondervermoegen Deutsche Bundespost and had to be covered in their entirety by the revenues realised by the Sondervermoegen (see detailed assessment of that legislation above in recitals 262 and 263).
Kohaldatava postiseaduse ja üldiste õigusnormide kohaselt kajastati pensionimakseid 1995. aastani erifondi Deutsche Bundespost eelarves ning need tuli täielikult katta erifondi tuludest (kõnealuste õigusnormide üksikasjalik hinnang on esitatud põhjendustes 262 ja 263).
Before the second postal reform in 1995, Deutsche Post was therefore required to finance out of its own resources the pensions of its civil servants and did not receive any aid that had the objective to relieve Deutsche Post from pension costs.
Enne teist 1995. aasta pensionireformi oli Deutsche Post seega kohustatud rahastama oma ametnike pensionikulusid omavahenditest ja ta ei saanud abi, mille eesmärk oleks olnud vabastada Deutsche Post pensionikulude kandmisest.
The creation of DPAG and the Postal pension fund in 1995 led to a complete overhaul of pension funding for civil servants.
DPAG ja postipensionifondide asutamisega 1995. aastal muudeti põhjalikult ametnike pensionide rahastamist käsitlevaid õigusnorme.
After that second postal reform in 1995, Deutsche Post took over the principal obligation to finance all pecuniary claims of civil servants under the terms of Article 2(3) PostPersRG 1994 but was partly relieved from the payment of the civil servants' pension costs.
Pärast teist 1995. aasta pensionireformi võttis Deutsche Post 1994. aasta postitöötajate seaduse § 2 lõike 3 kohaselt üle vastutuse ametnike varaliste nõuete tasumise ja nendega seotud kulude kandmise põhikohustuse täitmise eest; ta vabastati siiski osaliselt ametnike pensionikulude kandmisest.
Pursuant to Article 16(1) and (2) PostPersRG 1994, Deutsche Post was no longer liable to finance the pension costs beyond the lump sum payments (period 1995-1999) or the defined contributions (as of 2000).
aasta postitöötajate seaduse § 16 lõigete 1 ja 2 kohaselt ei olnud Deutsche Post enam kohustatud rahastama pensionikulusid ühekordset makset (1995.–1999. aastal) või kindlaksmääratud makset (alates 2000. aastast) ületavas osas.
The remaining deficit has been further on covered by the pension subsidy.
Puudujääk kaeti edaspidi pensionitoetuse kaudu.
Therefore, the pension subsidy constitutes new aid because it was set up in 1995.
Pensionitoetus on seega uus abi, mida hakati andma 1995. aastal.
With regard to Germany's reference to the Commission statement in Case T-266/02, the Commission first of all points out that in paragraph 54 of the judgment the General Court reports the position of Germany (and not, as alleged by Germany, of the Commission).
Pidades silmas Saksamaa märkust seoses komisjoni väitega kohtuasjas T-266/02, viitab komisjon kõigepealt sellele, et Üldkohus esitab kohtuotsuse punktis 54 Saksamaa seisukoha (mitte komisjoni seisukoha, nagu väidab Saksamaa).
Paragraph 54 of the judgment illustrates, that even in the view of Germany, the 2002 Decision did not assess the pension subsidies.
Kohtuotsuse punktist 54 ilmneb, et isegi Saksamaa arvates ei hinnatud 2002. aasta negatiivses otsuses pensionitoetust.
Further on, paragraph 61 of the judgment reports the position of the Commission:
Kohtuotsuse punktis 61 on komisjoni seisukoht uuesti esitatud:
An erster Stelle entgegnet die Kommission, dass sie nur den Transferzahlungen der DB-Telekom Bedeutung für die angefochtene Entscheidung beigemessen habe.
„[…] komisjon [ütleb] esiteks, et kuna ta leidis vaidlustatud otsuses, et üksnes DB-Telekomi ülekanded olid asjakohased, […].”
The judgment does therefore not support the view of Germany that the declaration of the Commission’s agent would have implicitly authorised the pension subsidy.
Järelikult ei toeta kohtuotsus Saksamaa esitatud seisukohta, et komisjoni esindaja väitega kiideti pensionitoetus kaudselt heaks.
In any event, it is obvious that such a declaration could not have that effect.
Igal juhul on selge, et kõnealusel väitel ei saanud olla sellist mõju.
Moreover, in Case T-421/07 [77] the General Court found that the 1999 Opening decision concerned the pension subsidy as well and that the procedure concerning that measure was not closed with the 2002 Decision.
Peale selle märkis Üldkohus kohtuasjas T-421/07 [77], et 1999. aasta menetluse algatamise otsus hõlmas ka pensionitoetust ja et kõnealust meedet käsitlevat menetlust ei lõpetatud 2002. aasta negatiivse otsusega.
In conclusion, since the Commission has never taken a decision declaring that the pension subsidy was not an aid or was a compatible aid, the Commission concludes that the pension subsidy constitutes a new aid measure.
Kuna komisjon ei ole kunagi teinud otsust, mis kinnitaks, et pensionitoetus ei ole abi või on siseturuga kokkusobiv abi, leiab komisjon, et pensionitoetus on uus abimeede.
Assessment of compatibility pursuant to Article 107(3)(c) TFEU
Abi siseturuga kokkusobivuse õiguslik hindamine ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c alusel
The derogations provided for in Articles 107(2) TFEU and 107(3)(a)(b) TFEU do clearly not apply.
ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 2 ning lõike 3 punktides a ja b sätestatud erandid ei ole ilmselgelt kohaldatavad.
In the 2007 Extension decision, the Commission envisaged the possibility that the pension subsidy might be at least partly compatible with the internal market as public service compensation on the basis of Article 106(2) TFEU.
Komisjon võttis 2007. aasta menetluse pikendamise otsuses arvesse võimalust, et pensionitoetus võib ELi toimimise lepingu artikli 106 lõike 2 kohaste avalike teenuste osutamise hüvitisena olla vähemalt osaliselt siseturuga kokkusobiv.
Germany, in its reply to the 2007 extension decision, insisted that the pension subsidy, if it was aid, had to be assessed on the basis of Article 107(3)(c) TFEU, and not on the basis of Article 106(2) TFEU.
Saksamaa märkis oma vastuses 2007. aasta menetluse pikendamise otsuse kohta, et kui pensionitoetus on abi, tuleks seda hinnata ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c, mitte ELi toimimise lepingu artikli 106 lõike 2 alusel. Komisjon kirjeldas 2011. aasta menetluse pikendamise otsuses täiendavalt pensionitoetuse kokkusobivuse hindamist ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c alusel ja Saksamaa esitas sellekohased märkused.
In the 2011 extension decision, the Commission further described a method for assessing the compatibility of the pension subsidy on the basis of Article 107(3)(c) TFEU and Germany provided comments in that respect.
Euroopa Kohtu praktika [78] kohaselt on liikmesriigi ülesanne esitada siseturuga kokkusobivuse võimalikud põhjused ja tõendada, et sellise kokkusobivuse tingimused on täidetud.
According to the case-law of the Court [78], it is up to the Member State to invoke possible grounds of compatibility and to demonstrate that the conditions for such compatibility are met.
Osutatud kohtuotsusest ilmneb a fortiori, et komisjon ei ole kohustatud käesoleval juhul hindama pensionitoetuse kokkusobivust siseturuga ELi toimimise lepingu artikli 106 lõike 2 alusel, kui liikmesriik ja toetuse saaja on nimetatud põhjusel sõnaselgelt kokkusobivuse võimaliku hindamise vastu.
It follows a fortiori from that case-law that the Commission is under no obligation to assess the compatibility of the pension subsidy under Article 106(2) TFEU in the present case, where the Member State and the beneficiary explicitly reject a possible compatibility assessment under that provision.
Komisjon kontrollib seetõttu, kas pensionitoetus on ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c alusel siseturuga kokkusobiv abi.
According to the case-law, the Commission may declare State aid compatible with the internal market if the aid contributes to the attainment of an objective of common interest [79], is necessary for the attainment of that objective [80], and does not adversely affect trading conditions to an extent contrary to the common interest (proportionality).
Kohtupraktika kohaselt võib komisjon leida, et riigiabi on siseturuga kokkusobiv, kui see taotleb ühist huvi pakkuvat eesmärki [79], on selle eesmärgi saavutamiseks vajalik [80] ja ei kahjusta kaubandustingimusi määral, mis oleks vastuolus ühiste huvidega (proportsionaalsus).
Market opening of the postal sector as an objective of common interest
Turu avamine postisektoris kui ühist huvi pakkuv eesmärk
Postal services contribute to social, economic and territorial cohesion in the Union.
Postiteenused edendavad sotsiaalse, majandusliku ja territoriaalse ühtekuuluvuse tagamist liidus.
The opening of postal services to competition, which has started at EU level in 1998, has brought about increased quality, more efficiency and better responsiveness to users [81].
aastal ELis alanud postiteenuste avamine konkurentsile on parandanud teenuste kvaliteeti ja tõhusust ning need arvestavad paremini kasutaja vajadusi [81].
Market opening has allowed the establishment of an internal market for postal services.
Turu avamine on võimaldanud luua postiteenuste siseturu.
It therefore contributes to the objective of the establishment of the internal market set out in Article 3(3) TEU.
Seepärast toetab ELi toimimise lepingu artikli 3 lõikes 3 sätestatud eesmärk siseturu rajamist.
Deutsche Post has not recruited any civil servants since its incorporation as a joint stock company in 1995.
Pärast Deutsche Posti muutmist aktsiaseltsiks 1995. aastal ei ole ta enam ametnikke oma teenistusse võtnud.
The liabilities for social benefits for civil servants therefore have their origin in the period prior to the opening of the postal market to competition.
Ametnike sotsiaalteenuste valdkonnaga seotud kohustused pärinevad seega postituru konkurentsile avamisele eelnenud ajast.
If Deutsche Post had not at least partially been relieved from those ‘legacy’ costs, it would have had to exit the market.
Kui Deutsche Posti ei oleks vähemalt osaliselt kõnealustest varasematest kohustustest vabastatud, oleks ta pidanud turult lahkuma.
The Commission has recognised that the gradual transition from a situation of largely restricted competition to one of genuine competition at Union level must take place under acceptable economic conditions [82].
Komisjon on tunnistanud, et tugevalt piiratud konkurentsi järkjärguline asendamine tegeliku konkurentsiga Euroopa Liidus peab toimuma vastuvõetavatel majanduslikel tingimustel [82].