natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In order to be eligible for the mixture tax credit in the IP, persons were required to create a mixture of bioethanol with a taxable fuel (gasoline, diesel fuel or kerosene), which would then be used as a fuel or sold for use as a fuel.
Et vastata abikõlblikkuse tingimustele ja saada segu maksusoodustust uurimisperioodil, pidid isikud valmistama bioetanooli ja maksustatava kütuse (bensiin, diiselkütus või petrool) segu, mida seejärel kasutati kütusena või müüdi kütusena kasutamiseks.
For such persons (blenders), the credit was 0,45 USD per gallon of bioethanol blended in a taxable fuel.
Kõnealustele isikutele (segajad) võimaldati maksusoodustusena 0,45 USA dollarit maksustatava kütusega segatud bioetanooli galloni kohta.
The producers of bioethanol can only claim the incentive when they are themselves performing a blending activity.
Bioetanooli tootjatel on õigus taotleda soodustusi ainult juhul, kui nad valmistavad segusid ise.
The producer must blend the unmixed bioethanol with e.g. gasoline.
Tootja peab segama mittesegatud bioetanooli näiteks bensiiniga.
Companies that do not produce but rather purchase unmixed bioethanol and blend it into a bioethanol mixture are also entitled to the mixture tax credit.
Ka äriühingutel, kes mittesegatud bioetanooli ei tootnud, vaid eelistasid osta mittesegatud bioetanooli ning valmistasid sellega bioetanooli sisaldava segu, on õigus taotleda segu maksusoodustust.
In terms of entitlement to the incentive, there are no differences between blended bioethanol destined for domestic sales and export sales.
Soodustuse taotlemisel ei ole oluline, kas bioetanooli sisaldavad segud on määratud omamaiseks või eksportmüügiks.
It is thus the activity of blending that triggers the eligibility for the mixture tax credit.
Järelikult võimaldab just segamisega seotud tegevus täita abikõlblikkuse tingimusi kütusesegu maksusoodustuse saamiseks.
The amount of the subsidy granted for a blended fuel depends on the proportion of bioethanol it contains.
Eraldatava subsiidiumi suurus sõltub bioetanooli osakaalust kütusesegus.
The subsidy can be claimed either as a credit against excise tax liability or income tax liability or as a direct cash payment.
Subsiidiumi on võimalik taotleda aktsiisimaksu- või tulumaksusoodustusena või otsetoetusena.
During the IP, the mixture tax credit was predominantly (more than 90 %) claimed as an excise tax credit by a blender on Schedule C of Form 720, 'Quarterly Federal Excise Tax Return'.
Uurimisperioodi jooksul taotlesid segajad kütusesegu maksusoodustust aktsiisimaksukrediidina kõige sagedamini (üle 90 % juhtudest) vormi 720 lisa C ehk föderaalse aktsiisimaksu kvartalideklaratsiooni (Quarterly Federal Excise Tax Return) kaudu.
The credit was allowed to the extent of fuel tax liability and would be claimed on this form by anyone subject to tax on gasoline, e.g. in a situation where the blending of bioethanol and gasoline took place within the storage terminal before the taxation of gasoline.
Krediiti võimaldati kütuse maksukohustuse ulatuses ja seda oli kõnealuse deklaratsiooni alusel õigus taotleda kõikidel bensiinimaksu kohustuslastel, näiteks olukorras, kus bioetanooli ja bensiini segamine toimus laoterminalis enne bensiini maksustamist.
The blender could also claim a refundable income tax credit or direct payment instead of an excise tax credit, but only for the amount by which the excise tax credit exceeded the total excise tax liability, i.e. the amount by which the maximum subsidy allowable for the mixture exceeded the credit allowed on Form 720.
Segaja võib aktsiisimaksukrediidi asemel nõuda ka enammakstud tulumaksu tagastamist või otsetoetust, kuid ainult summa ulatuses, mille võrra aktsiisimaksukrediit ületas kogu aktsiisimaksukohustust, st summa ulatuses, mille võrra maksimaalne segu eest eraldatav subsiidium ületas vormiga 720 ette nähtud krediidi summa.
It should be noted that the excise tax credit could exceed excise tax liability if, for example, the gasoline used to make the mixture was taxed before it was acquired by the blender.
Tuleb märkida, et aktsiisimaksusoodustus võib olla suurem kui aktsiisimaksukohustus, näiteks juhul, kui segu valmistamiseks kasutatud bensiin oli maksustatud enne, kui segaja selle omandas.
In such cases claims could be made on Form 8849, 'Claim for Refund of Excise Taxes'.
Sellisel juhul esitatakse taotlus vormil 8849 aktsiisimaksu tagastamistaotlusena (Claim for Refund of Excise Taxes).
The mixture tax credit was non-cumulative, i.e. it remained the same whether the subsidy was claimed as an excise tax credit, an income tax credit, a direct payment to the taxpayer or any combination of the foregoing.
Kütusesesegu maksusoodustus oli mittekumulatiivne, mis tähendab, et summa jäi samaks, olenemata sellest, kas subsiidiumi taotleti aktsiisimaksusoodustusena, tulumaksusoodustusena, maksumaksja otsetoetusena või eespool mainitute kombinatsioonina.
Claims for payment were made either on Form 8849, Schedule C of Form 720 or in case of the refundable income tax credit on Form 4136, 'Credit for Federal Tax Paid on Fuel', which was attached to the claimant's income tax return.
Maksetaotluste esitamiseks oli võimalik kasutada vormi 8849, vormi 720 lisa C, enammakstud tulumaksu tagastuse puhul aga vormi 4136 (Credit for Federal Tax Paid on Fuel (föderaalse kütusemaksu krediit)), mis lisati taotleja tuludeklaratsioonile.
It should be noted, however, that the total amount of the subsidy could not exceed 0,45 USD per gallon of bioethanol.
Tuleb siiski märkida, et subsiidiumi kogusumma ei tohtinud ületada 0,45 USA dollarit bioetanooli galloni kohta.
A non-refundable income tax credit was also available to bioethanol blenders during the IP.
Bioetanooli segajatel oli uurimisperioodi jooksul võimalik kasutada ka mittetagastatavat tulumaksukrediiti.
This non-refundable income tax credit on a quantity of fuel available to a blender was reduced by the amount of the excise tax credit claimed with respect to that same quantity of fuel.
Mittetagastatav tulumaksukrediit on seotud segaja kasutatava kütuse kogusega ja seda vähendati aktsiisimaksusoodustuse summa võrra, mida segaja taotles sama koguse kütuse arvelt.
In other words, a blender could not claim both the excise tax credit and the non-refundable income tax credit for the same quantity of bioethanol blended with gasoline.
Teiste sõnadega, segaja ei saanud korraga taotleda nii aktsiisimaksusoodustust kui ka mittetagastatavat tulumaksukrediiti sama koguse bensiiniga segatud bioetanooli kohta.
When applying for the non-refundable income tax credit the producer had to declare that he had not claimed the excise tax credit for the same quantity of bioethanol.
Kui tootja taotleb mittetagastatavat tulumaksukrediiti, peab ta kinnitama, et ta ei ole sama koguse bioetanooli kohta taotlenud aktsiisimaksusoodustust.
The mixture tax credit can only be claimed once for the same quantity of bioethanol used to make a mixture, i.e. either by the producer who blends himself or by a purchaser who is undertaking the blending activity.
Kütusesesegu maksusoodustust on võimalik taotleda segu valmistamiseks kasutatud sama koguse bioetanooli kohta ainult üks kord, mis tähendab, et seda saab teha tootja, kes ise ka segu valmistab, või ostja, kes tegeleb segamisega.
In both cases the blender is entitled to a 0,45 USD per gallon tax credit for the number of gallons of bioethanol used in producing a mixture.
Mõlemal juhul on segajal õigus saada maksusoodustust 0,45 USA dollarit iga segu valmistamiseks kasutatud bioetanooli galloni kohta.
The investigation showed that in the majority of cases the one claiming the subsidy ('the claimant') was a blender/trader with excise tax liabilities such as a petrochemical company.
Uurimine näitas, et kõige sagedamini taotles subsiidiumi segaja/kaupleja (edaspidi „taotleja”), kes on kohustatud tasuma aktsiisimaksu, näiteks naftakeemiaettevõte.
Indeed, blending will depend on a number of factors such as the available tank capacity as well as the geographical location of available bioethanol and gasoline respectively.
Kahtlemata sõltub segamine mitmest tegurist, nagu näiteks olemasolevate mahutite suurus, samuti hangitava bioetanooli ja bensiini geograafiline asukoht.
In most cases it appeared that the producer of bioethanol did not claim the mixture tax credit.
Enamasti ilmnes, et bioetanooli tootja ei taotlenud kütusesegu maksusoodustust.
In fact it is clear that the blending in most cases took place in terminals or terminal racks.
Tegelikult toimus segamine peaaegu alati terminalides või terminalirajatistes.
In this respect, it appears that the claimant was in the majority of cases a person with excise tax liability.
Seetõttu võib väita, et taotleja oli suuremal osal juhtudest aktsiisimaksukohuslane.
The market for unmixed bioethanol as an end-use was not big and it therefore made economic sense to blend the bioethanol produced and make a mixture which would trigger the mixture tax credit.
Segamata bioetanooli lõppkasutuse turg ei olnud suur ja seetõttu oli majanduslikus mõttes mõistlik toodetud bioetanooli segada viisil, mis võimaldaks taotleda segu maksusoodustust.
It should be noted that the mixture tax credit (Excise Tax /Income tax credit) for bioethanol had been in existence since 1980, i.e. for more than 30 years, and expired at the end of December 2011 (post-IP).
Tuleb märkida, et bioetanooli sisaldava segu maksusoodustust (aktsiisimaksu-/tulumaksusoodustus) rakendatakse alates 1980. aastast, niisiis üle 30 aasta, ja selle rakendamine lõpetati 2011. aasta detsembri lõpus (pärast uurimisperioodi lõppemist).
The investigation found that two companies in the sample made claims for the mixture tax credit in the IP.
Uurimise käigus selgus, et uurimisperioodil taotlesid kütusesegu maksusoodustust kaks valimisse kaasatud äriühingut.
However, for both companies the subsidies obtained were insignificant.
Mõlemale äriühingule eraldatud subsiidiumid olid siiski väikesed.
Nevertheless, when comparing the total production of bioethanol in the USA during the IP with the total quantity of bioethanol receiving a mixture tax credit, it is clear that all bioethanol produced in the USA in the IP benefitted from a subsidy under this scheme.
Võrreldes aga uurimisperioodil USAs kokku toodetud bioetanooli kogust bioetanooli kogusega, mille suhtes võimaldati kütusesegu maksusoodustus, on ilmne, et uurimisperioodil saadi seoses kogu USAs valmistatud bioetanooliga kõnealuse subsideerimiskava alusel kasu.
This is also confirmed by the statistics provided by the relevant US authorities.
Seda kinnitavad ka USA asjaomaste ametiasutuste esitatud statistilised andmed.
On this basis, the findings of investigation clearly showed that all bioethanol was subsidised through this mixture tax credit during the IP.
Kirjeldatud asjaolusid arvestades näitasid uurimise tulemused selgesti, et uurimisperioodi jooksul subsideeriti bioetanooli tootmist kütusesegu maksusoodustuse kaudu.
The investigation showed that during the IP, all the US produced bioethanol benefitted from the mixture tax credit.
Uurimine näitas, et uurimisperioodil sai kogu USA bioetanooli tootmine kasu kütusesegu maksusoodustusest.
This mixture tax credit has to be regarded as a fiscal incentive whether or not it is given to be offset against tax liabilities or as a cash payment.
Kõnealust segu maksusoodustust tuleb vaadelda kui fiskaaltoetust, olenemata sellest, kas seda võimaldatakse tasaarvestusena maksukohustuste suhtes või rahalise toetusena.
This scheme is considered to be a subsidy in the sense of Article 3(1)(a)(i) and Article 3(1)(a)(ii) of the basic Regulation as the scheme provides a financial contribution by the Government of the USA in the form of direct grants (cash payments) and revenue foregone which is otherwise due (tax offset).
Kõnealust toetuskava loetakse subsiidiumiks algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti i ja artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii tähenduses, sest kava pakub USA valitsuse rahalist toetust otsetoetustena (sularahamaksed) ja riigi saamatajäänud tuluna, mis vastasel juhul maksmisele kuuluks (maksude tasaarvestus).
The subsidy confers a benefit to the companies receiving them.
Subsiidium toob seda saavatele ettevõtjatele kasu.
The scheme is limited to companies that are involved in the bioethanol industry i.e. the blending of bioethanol, and is therefore considered to be specific under Article 4(2), first sub-paragraph, point (a) of the basic Regulation and therefore countervailable.
Kava raames võivad toetusi saada äriühingud, kes tegutsevad bioetanooli tootmisharus, st valmistavad bioetanooli sisaldusega kütusesegusid, ja kava on seega algmääruse artikli 4 lõike 2 esimese lõigu punkti a kohaselt konkreetne ning järelikult tasakaalustatav.
The bioethanol mixture tax credit was granted by reference to the quantities of bioethanol used in a blend, i.e.0,45 USD per gallon of bioethanol blended in a taxable fuel.
Bioetanooli sisaldava kütusesegu maksusoodustust võimaldati segus kasutatud biodiisli kogustest lähtuvalt, st 0,45 USA dollarit maksustatavasse kütusesse segatud bioetanooli galloni kohta.
It is considered that the amount of subsidy is 0,45 USD per gallon on a country-wide basis as the total production of US bioethanol, including exports of bioethanol to the Union, ultimately would have benefitted from the bioethanol mixture credit.
Subsiidiumi suuruseks loetakse üleriigilises ulatuses 0,45 USA dollarit galloni kohta, sest kogu USA bioetanooli tootmine, kaasa arvatud bioetanooli eksportimine liitu, oleks lõppkokkuvõttes saanud kasu bioetanooli sisaldava kütusesesegu maksusoodustusest.
It is therefore not necessary to differentiate between economic operators, in particular as the subsidy is rarely granted to producers of bioethanol but predominantly to operators who blend the bioethanol with e.g. gasoline.
Seetõttu ei ole vajalik ettevõtjaid eristada juba põhjusel, et bioetanooli tootjatele eraldatakse subsiidiumi harva, kõige sagedamini aga kasutavad seda ettevõtjad, kes segavad bioetanooli näiteks bensiiniga.
Title 26 U.S.C Internal Revenue Code, section 40 is the legal basis for the small producer income tax credit.
USA seadustiku 26. jaotise (maksuseadustik; US Internal Revenue Code) jagu 40 on väiketootja tulumaksusoodustuse õiguslik alus.
This scheme is only available to small producers of bioethanol.
Kõnealust kava saavad kasutada ainult bioetanooli väiketootjad.
A small producer is defined as any person whose production capacity does not exceed 60 million gallons of bioethanol per year.
Väiketootja on isik, kelle tootmisvõimsus ei ületa 60 miljonit gallonit bioetanooli aastas.
During the IP a small producer could claim a non-refundable, general business income tax credit of 0,10 USD for each gallon of bioethanol produced.
Uurimisperioodi jooksul oli väiketootjal võimalik taotleda mittetagastatavat üldist ettevõtte tulumaksukrediiti 0,10 USA dollarit iga toodetud bioetanooli galloni kohta.
Any blender or trader who purchases but does not produce bioethanol is not eligible for the credit.
Segaja või kaupleja, kes bioetanooli ostab, aga ei tooda, ei ole krediidi saamiseks kõlblik.
In addition, to be eligible for the credit, the production may not exceed 15 million gallons in any taxable year and the bioethanol produced must be used as a fuel, sold for use as a fuel, or used to create a mixture of bioethanol and a taxable fuel that is subsequently used as a fuel or sold for use as a fuel.
Lisaks sellele ei tohi abikõlblik tootmine ületada 15 miljonit gallonit maksustamisaasta kohta ning toodetud bioetanooli tuleb kasutada kütusena, müüa kütusena kasutamiseks või kasutada bioetanooli ja maksustatava kütuse segu valmistamiseks, mida seejärel kasutatakse kütusena või müüakse kütusena kasutamiseks.
Claims for the small producer income tax credit are made annually, as part of the claimant's income tax return.
Väiketootja tulumaksusoodustuse taotlused esitatakse igal aastal taotleja tuludeklaratsiooni osana.
The credit for each gallon of bioethanol produced by the claimant during the relevant tax year, up to a maximum of 15 million gallons, is offset against the claimant’s liability for corporate income tax.
Asjaomase maksuaasta jooksul taotleja toodetud iga bioetanooli galloni, maksimaalselt 15 miljoni galloni eest saadav krediit tasaarvestatakse taotleva ettevõtte tulumaksukohustusega.
Due to the eligibility criteria, only two companies in the sample benefitted from this scheme during the IP.
Abikõlblikkuse tingimuste tõttu sai uurimisperioodi jooksul ainult kaks valimisse kaasatud äriühingut toetuskava alusel kasu.
This scheme is considered to be a subsidy in the sense of Article 3(1)(a)(ii) of the basic Regulation as the scheme provides a financial contribution by the Government of the USA in the form of revenue foregone which is otherwise due.
Kõnealust kava käsitatakse subsiidiumina algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii tähenduses, sest USA valitsus pakub toetuskava alusel rahalist toetust riigi saamatajäänud tulu vormis, mis vastasel juhul maksmisele kuuluks.
The scheme is limited to companies that produce bioethanol, and is therefore considered to be specific under Article 4(2), first sub-paragraph, point (a) of the basic Regulation and therefore countervailable.
Kava alusel võivad toetusi saada bioetanooli tootvad äriühingud, seega on kava algmääruse artikli 4 lõike 2 esimese lõigu punkti a kohaselt konkreetne ja järelikult tasakaalustatav.
Statistics provided by the US authorities showed overall very little use of the small producer's income tax credit in contrast to claims made for the mixture tax credit.
USA ametiasutuste esitatud statistilised andmed näitasid, et üldiselt kasutatakse väiketootja tulumaksusoodustust, erinevalt kütusesegu maksusoodustusest, väga vähe.
A comparison of the total amount claimed under this incentive in relation to the total production of bioethanol showed insignificant overall subsidisation during the IP.
Selle meetme raames taotletud toetuste kogusumma võrdlus bioetanooli kogutoodanguga näitas, et subsideerimise ulatus uurimisperioodi jooksul oli ebaoluline.
Title 26 U.S.C Internal Revenue Code, section 40 is the legal basis for the income tax credit for producers of cellulosic bioethanol.
USA seadustiku 26. jaotise (maksuseadustik; US Internal Revenue Code) jagu 40 on tselluloosipõhise bioetanooli tootjate tulumaksusoodustuse õiguslik alus.
This scheme is only available to producers of cellulosic bioethanol.
Kava alusel saavad toetust ainult tselluloosipõhise bioetanooli tootjad.
Claims for the income tax credit are made annually, as part of the claimant's income tax return.
Tulumaksusoodustuse taotlused esitatakse igal aastal taotleja tuludeklaratsiooni osana.
Prior to 1 January 2012 the credit available was 0,46 USD per gallon of cellulosic bioethanol produced.
Enne 1. jaanuari 2012 oli võimalik tselluloosipõhiselt toodetud bioetanooli galloni kohta saada 0,46 USA dollarit krediiti.
As of 1 January 2012 the credit increased to 1,01 USD per gallon.
Alates 1. jaanuarist 2012 tõusis krediidimäär 1,01 USA dollarini galloni kohta.
This scheme is considered to be a subsidy in the sense of Article 3(1)(a)(ii) of the basic Regulation as the scheme provides a financial contribution by the Government of the USA in the form of and revenue foregone which is otherwise due.
Kõnealust toetuskava käsitatakse subsiidiumina algmääruse artikli 3 lõike 1 punkti a alapunkti ii tähenduses, sest USA valitsus pakub toetuskava alusel rahalist toetust riigi saamatajäänud tulu vormis, mis vastasel juhul maksmisele kuuluks.
There were no claims for the income tax credit from producers of cellulosic bioethanol during the IP which coincides with the lack of commercial production of cellulosic bioethanol up to the end of the IP.
Tselluloosipõhise bioetanooli tootjad ei taotlenud uurimisperioodi jooksul tulumaksusoodustust, mis langeb kokku andmetega tselluloosipõhise bioetanooli tootmise puudumise kohta kuni uurimisperioodi lõpuni.
In these circumstances, no subsidy amount was calculated.
Seda arvestades subsiidiumi suurust ei arvutatud.
The US Department of Agriculture ('USDA') Bioenergy Program was originally authorized and funded by the USDA's Commodity Credit Corporation ('CCC') under its general authority under Section 5 of the CCC Charter Act.
USA põllumajandusministeeriumi bioenergia programmi kiitis algselt heaks ja rahastas USA põllumajandusministeeriumi kaubakrediidi korporatsioon (Commodity Credit Corporation) üldvolituste alusel, mis on antud kooskõlas kaubakrediidi korporatsiooni põhikirja 5. jaoga.
When the program was in operation, all commercial bioenergy producers were eligible to participate.
Programmi rakendamise ajal olid kõik bioenergia tööstuslikud tootjad osalemiseks abikõlblikud.
In particular, bioethanol producers were required to produce and sell bioethanol commercially.
Täpsemalt öeldes pidid bioetanooli tootjad bioetanooli tööstuslikult tootma ja müüma.
To be eligible, a producer had to meet certain requirements with regard to the keeping of records and to provide required information, as well as granting permission to CCC to verify such information.
Et olla abikõlblik, pidi tootja täitma arvestusdokumentide pidamise ja vajaliku teabe esitamise kohta kehtestatud nõudeid, samuti andma kaubakrediidi korporatsioonile loa kõnealuse teabe kontrollimiseks.
The relevant regulations set forth the details of the procedures to be followed for signing up for the program, applications for payments and reporting procedures that claimants were required to follow in order to be eligible for payments.
Asjaomastes õigusaktides sätestati üksikasjalik programmiga liitumise, maksetaotluste ja aruannete esitamise kord, mida saajad pidid järgima, et olla abikõlblikud.
In each fiscal year bioethanol producers could sign up for the scheme by submitting the relevant forms.
Bioetanooli tootjad said igal eelarveaastal toetuskavaga liituda, esitades asjaomased vormid.
After signing up, bioethanol producers submitted quarterly applications for payment.
Pärast liitumist esitasid biodiisli tootjad igas kvartalis taotlused toetuste saamiseks.
The bioethanol producers had to provide documentation of their net purchases of eligible commodities and net production of bioethanol during the relevant periods.
Bioetanooli tootjad pidid esitama dokumendid abikõlblike kaupade netoostude ja bioetanooli netotoodangu kohta asjakohastel perioodidel.
The scheme provided payments to bioethanol producers based on a combination of their base bioethanol production and increased bioethanol production in the corresponding period of the previous fiscal year.
Kava kohaselt pakuti bioetanooli tootjatele toetust nende bioetanooli põhitoodangu ja bioetanooli toodangu kasvu põhjal eelmise eelarveaasta vastaval perioodil.
For fiscal year 2006, companies only received incentives from increased bioethanol production.
eelarveaasta eest said äriühingud ainult bioetanooli toodangu kasvu toetusi.
As the scheme was terminated in June 2006, none of the companies in the sample received incentives under this scheme during the investigation period.
Kuna kava rakendamine peatati 2006. aasta juunis, ei saanud ükski valimisse kaasatud äriühing uurimisperioodil selle alusel toetusi.
There appears to have been confusion about whether this scheme was re-introduced for the fiscal year 2009 (October 2008-September 2009).
Teatud aja vältel ei olnud selge, kas kava käivitati uuesti 2009. eelarveaastaks (oktoober 2008 kuni september 2009).
However, the investigation confirmed that this was not the case.
Uurimine kinnitas siiski, et seda ei tehtud.
The scheme as described above expired in 2006.
Kõnealuse kava rakendamine lõpetati 2006. aastal.
It was found that the scheme was terminated in June 2006 and that no subsidies were provided during the IP.
Leiti, et toetuskava rakendamine lõpetati juunis 2006 ja uurimisperioodi jooksul subsiidiume ei eraldatud.
The Bioenergy Program for Advanced Biofuels (generally referred to as the 'Advanced Biofuel Payment Program') provides production-based payments to eligible producers of 'advanced biofuels'.
Täiustatud biokütuste bioenergia programm, üldiselt tuntud kui täiustatud biokütuste toetusprogramm (Advanced Biofuel Payment Program), pakub täiustatud biokütuste abikõlblikele tootjatele toodangupõhiseid otsetoetusi.