natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The exempted sectors should be properly described and a list of the largest beneficiaries for each sector should be provided (considering notably turnover, market shares and size of the tax base) [87].
Soodustatavaid majandusharusid tuleb nõuetekohaselt kirjeldada ja esitada nimekiri iga majandusharu suurimatest abisaajatest (võttes arvesse eelkõige käivet, turuosa ja maksubaasi suurust) [87].
With regard to necessity, the choice of beneficiaries must be based on objective and transparent criteria, and the environmental tax without reduction must lead to a substantial increase of production costs that cannot be passed on to consumers without leading to important sales reductions [88].
Kui vajalikkuse nõue on täidetud, tuleb abisaajad valida objektiivsete ja läbipaistvate kriteeriumide põhjal; alandamata keskkonnamaksumäär peab kaasa tooma olulise tootmiskulude suurenemise, mida ei ole võimalik klientidele üle kanda, ilma et see müüki tunduvalt vähendaks [88].
With regard to proportionality, the Member State has to demonstrate that each individual beneficiary pays a proportion of the national tax level which is broadly equivalent to its environmental performance, or at least 20 % of the national tax, unless a lower rate can be justified, or that the reductions or exemptions are conditional on the conclusion of agreements aimed at achieving environmental objectives [89].
Abi proportsionaalsuse osas peab asjaomane liikmesriik näitama, et iga abisaaja maksab sellise osa riiklikust maksust, mis üldjoontes vastab tema tegevuse keskkonnamõjule, et ta maksab vähemalt 20 % riiklikust maksust, välja arvatud juhul, kui madalam määr on õigustatud, ning et maksuvähendused või -vabastused on seotud keskkonnaeesmärkide saavutamise kokkulepete sõlmimisega [89].
Although the Commission repeatedly asked it to do so, however, Austria did not provide this information [90].
Komisjon mainib aga, et Austria ei ole vaatamata komisjoni korduvatele nõudmistele eespool nimetatud teavet esitanud [90].
Finally, Austria also failed to show that the exemption mechanism would have any incentive effect.
Lõpuks ei suutnud Austria tõendada ka vabastusmehhanismi ergutavat mõju.
According to the case-law, operating aid threatens to distort competition and to affect trade [91].
Komisjon tõdeb, et Euroopa Kohtu kohtupraktika kohaselt ähvardavad sellised tegevusabimeetmed konkurentsi moonutada ja kaubandustingimusi kahjustada [91].
In the present case, the distortive effect is aggravated by the fact that those undertakings eligible for the exemption mechanism already receive operating aid in the form of a reduced rate of energy taxation.
Käesoleval juhul on konkurentsi moonutav mõju veelgi tugevam, sest ettevõtted, kes saavad vabastusmehhanismi kasutada, saavad juba tegevusabi energiamaksu vähenduste vormis.
Granting them a second form of operating aid, which in addition is not limited in time, would lead to distortion of competition and affect trade to an extent contrary to the common interest.
Teise tegevusabi andmine, mis pealegi ei ole ajaliselt piiratud, tekitaks konkurentsimoonutusi ja kahjustaks kaubandust ühiste huvidega vastuolus oleval viisil.
The Commission concludes that the exemption mechanism cannot be declared compatible under Article 107(3)(c) TFEU.
Seetõttu teeb komisjon järelduse, et vabastusmehhanismi ei saa ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c alusel siseturuga kokkusobivaks lugeda.
In the light of the considerations set out above the Commission has assessed the support scheme for green electricity producers and the exemption mechanism for energy-intensive businesses.
Eespool öeldut silmas pidades hindas komisjon nii rohelise elektri tootjate toetamist kui ka energiamahukatele ettevõtetele mõeldud vabastusmehhanismi.
In its opening decision of 22 July 2009 the Commission found that the support scheme for green electricity producers constituted State aid, but was compatible with the internal market.
Rohelise elektri tootjate toetamise kohta märgib komisjon, et ta liigitas selle meetme oma 22. juuli 2009. aasta otsusega siseturuga kokkusobivaks riigiabiks.
The decision initiated a formal investigation into the exemption mechanism; the Commission now finds that that measure too constitutes State aid caught by Article 107(1) TFEU.
Ametliku uurimismenetluse käigus käsitletud vabastusmehhanismi kohta leiab komisjon, et ka see meede kujutab endast riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
However, the Commission considers that the exemption mechanism is pure operating aid, and is not eligible for any of the exemptions that the TFEU allows from the general prohibition of State aid.
Komisjoni arvamuse kohaselt ei saa aga vabastusmehhanismile kui puhtakujulisele tegevusabile kohaldada ühtegi riigiabikeelu üldpõhimõtte erandit, mis on sätestatud ELi toimimise lepingus.
Having regard to all the facts brought to the Commission’s attention, the Commission concludes that the State aid that Austria plans to grant to energy-intensive businesses must be considered incompatible with the internal market,
Arvestades kõiki komisjonile teatavaks tehtud asjaolusid, on komisjon jõudnud järeldusele, et riigiabi, mida Austria kavatseb energiamahukatele ettevõtetele anda, tuleb lugeda siseturuga kokkusobimatuks, ning
The State aid in the form of a partial exemption from the obligation to purchase green electricity which Austria plans to grant to energy-intensive businesses is incompatible with the internal market.
Rohelise elektri ostmise kohustusest osalise vabastamise vormis antav riigiabi, mida Austria kavatseb energiamahukatele ettevõtetele anda, on siseturuga kokkusobimatu.
The aid may accordingly not be implemented.
Abi ei tohi seega võimaldada.
Austria shall inform the Commission, within two months of notification of this Decision, of the measures taken to comply with it.
Austria teatab komisjonile kahe kuu jooksul alates käesoleva otsuse teatavaks tegemisest, milliseid meetmed on selle täitmiseks võetud.
This Decision is addressed to the Republic of Austria.
Käesolev otsus on adresseeritud Austriale.
OJ C 217, 11.9.2009, p. 12.
ELT C 217, 11.9.2009, lk 12.
Commission Decision of 4 July 2006 on State aid measures NN 162a/03 and N 317a/06 — Support of electricity production from renewable sources under the Austrian Green Electricity Act (feed-in tariffs) (OJ C 221, 14.9.2006, p. 8).
Komisjoni 4. juuli 2006. aasta otsus riigiabi juhtumite NN 162/A/03 ja N 317/A/06 kohta – toetus elektri tootmisele taastuvatest allikatest vastavalt Austria rohelise elektri seadusele (soodustariifid) (ELT C 221, 14.9.2006, lk 8).
State aid measure C 24/09 (ex N 446/08), C(2009) 3538 final (OJ C 217, 11.9.2009, p. 12).
Riigiabi juhtum C 24/2009 (ex N 446/08), K(2009) 3538 (lõplik) (ELT C 217, 2009, lk 12).
Section 22c(5) of the Act: ‘Verträge zwischen Stromhändlern und Endverbrauchern haben für den Fall des Vorliegens eines Bescheids nach Abs. 1 zwingend vorzusehen, dass diesen Endverbrauchern ab dem Zeitpunkt der Entlastung der Quote der Stromhändler (§ 15 Abs. 1 Z 3 und Abs. 1a) kein Ökostrom, der den Stromhändlern von der Ökostromabwicklungsstelle zugewiesen wird (§ 19 Abs. 1), geliefert wird und keine Überwälzung von Ökostromaufwendungen erfolgt. Entgegenstehende Vertragsbestimmungen sind nichtig’.
ÖSG § 22c lõige 5: „Elektritarnijate ja lõpptarbijate vahelised lepingud peavad tingimata sisaldama klauslit, et lõike 1 kohase otsuse olemasolu korral ei tarnita kõnealustele lõpptarbijatele alates elektritarnijate kvoodi alandamisest (§ 15 lõike 1 punkt 3 ja lõige 1a) rohelist elektrit, mida rohelise elektri korraldusasutus elektritarnijale eraldab (§ 19 lõige 1), ega jäeta nende kanda rohelise elektri kulusid. Sellega vastuolus olevad lepingutingimused on tühised.”
Section 15(1a) of the Act: ‘Weisen Stromhändler der Ökostromabwicklungsstelle nach, dass sie Endverbraucher beliefern, die einen Bescheid nach § 22c Abs. 1 erwirkt haben, so ist dieser Umstand von der Ökostromabwicklungsstelle bei der Festlegung der Quoten für die Stromhändler (§ 15 Abs. 1 Z 3) ohne Verzögerung zu berücksichtigen. Hinsichtlich dieser Strommengen, für die keine Zuweisung erfolgen darf, erhöht sich die Quote aller Stromhändler für die übrigen Stromlieferungen. Sofern eine Quotenanpassung aufgrund der geltenden Marktregeln nicht unmittelbar durchgeführt werden kann, ist die Ökostromabwicklungsstelle ermächtigt, den als Folge des Entfalls von Zuweisungsmöglichkeiten anfallenden Energieüberschuss im Sinn des § 15 Abs. 4 bestmöglich zu verwerten’.
ÖSG § 15 lõige 1a: „Kui elektritarnijad tõendavad rohelise elektri korraldusasutusele, et nad tarnivad elektrit lõpptarbijatele, kes on saanud § 22c lõike 1 kohase otsuse, peab rohelise elektri korraldusasutus seda asjaolu elektritarnijatele kvootide määramisel (§ 15 lõike 1 punkt 3) viivitamata arvesse võtma. Nende elektrikoguste võrra, mida eraldada ei tohi, suureneb kõigi elektritarnijate ülejäänud elektritarnete kvoot. Kui kehtivate turueeskirjade tõttu ei ole võimalik kvoote kohe kohandada, on rohelise elektri korraldusasutusel õigus elektrikoguste eraldamisvõimaluste äralangemise tõttu tekkiv energia ülejääk realiseerida § 15 lõike 4 tähenduses parimal võimalikul viisil.”
Austrian submission of 9 September 2010, p. 5, replying to the Commission’s request for information of 19 July 2010.
Austria 9. septembri 2010. aasta vastuskiri komisjoni 19. juulil 2010 esitatud küsimustele (lk 5).
Commission Regulation (EC) No 1998/2006 (OJ L 379, 28.12.2006, p. 5).
Komisjoni määrus (EÜ) nr 1998/2006 (ELT L 379, 28.12.2006, lk 5).
OJ C 106, 8.5.2009, p. 8.
ELT C 106, 8.5.2009, lk 8.
Case C-379/98 [2001] ECR I-2099.
Kohtuasi C-379/98: EKL 2001, lk I-2099.
Case C-206/06 [2008] ECR I-5497.
Kohtuasi C-206/06: Essent, EKL 2008, lk I-5497.
Case T-358/94 [1996] ECR II-2109.
Kohtuasi T-358/94, EKL 1996, lk II-2109.
Case T-136/2005 [2007] ECR II-4063.
Kohtuasi T-136/05, EKL 2007, lk II-4063.
Joined Cases C-72/91 and C-73/91 [1993] ECR I-887.
Kohtuasjad C-72/91 ja C-73/91, EKL 1993, lk I-887.
Case C-345/02 [2004] ECR I-7139.
Kohtuasi C-345/02, EKL 2004, lk I-7139.
Case C-143/99 [2001] ECR I-8365.
Kohtuasi C-143/99: EKL 2001, lk I-8365.
Adria-Wien Pipeline, paragraph 16.
Adria-Wien Pipeline, punkt 16.
N 271/06, Denmark, tax relief for supply of surplus heating (OJ C 41, 24.2.2007, p. 2); N 820/06, Germany, tax relief for certain energy-intensive processes (OJ C 80, 13.4.2007, p. 4).
N 271/06, Taani, soojusülejääkide maksuvabastus (ELT C 41, 24.2.2007, lk 2); N 820/06, Saksamaa, teatavate energiamahukate menetluste maksuvabastus (ELT C 80, 13.4.2007, lk 4).
Directive 2003/96/EC.
Direktiiv 2003/96/EÜ.
Regulation (EC) No 800/2008.
Määrus (EÜ) nr 800/2008.
Austria’s comments on the Commission’s opening decision of 22 July 2009, submitted on 9 September 2010.
septembril 2010 edastatud Austria märkused komisjoni 22. juuli 2009. aasta menetlusealgatamise otsuse kohta.
Published by Germany, Denmark, the Netherlands, Finland, Sweden and Austria.
Avaldatud Saksamaa, Taani, Hollandi, Soome, Rootsi ja Austria poolt.
The assessment conducted here is based on both the TFEU and the EEA Agreement.
Alljärgnev hinnang põhineb nii ELi toimimise lepingul kui ka Euroopa Majanduspiirkonna lepingul.
For the sake of simplicity, however, reference will be made only to the provisions of the TFEU.
Lihtsuse huvides viidatakse allpool aga ainult ELi toimimise lepingu sätetele.
Commission decision regarding State aid measure C 24/09 (ex N 446/08) — The Austrian Green Electricity Act — potential aid to large electricity consumers.
Komisjoni otsus riigiabi juhtumil C 24/09 (ex N 446/08) – Austria taastuvenergiaseadus – võimalik abi suurtele elektritarbijatele.
Court of Justice in Case C-75/97 Belgium v Commission [1999] ECR I-3671, paragraphs 28–31, and Case C-143/99 Adria-Wien Pipeline [2001] ECR I-8365, paragraph 41.
Euroopa Kohtu 17. juuni 1999. aasta otsus kohtuasjas C-75/97: Belgia vs komisjon, EKL 1999, lk I-3671, punktid 28–31; ja kohtuasi C-143/99: Adria-Wien Pipeline jt, EKL 2001, I-8365, punkt 41.
Austrian submission of 9 September 2010, replying to the Commission’s request for information of 19 July 2010.
Austria 9. septembri 2010. aasta vastuskiri komisjoni 19. juuli 2010. aasta teabetaotlustele.
Case C-482/99 France v Commission (‘Stardust Marine’) [2002] ECR I-4397, paragraph 24.
Kohtuasi C-482/99: Prantsusmaa vs komisjon (Stardust Marine), EKL 2002, lk I-4397, punkt 24.
See footnote 14.
Vt joonealust märkust 14.
Essent, paragraph 74.
Kohtuasi C-206/06: Essent vs Aluminium, EKL 2008, lk I-05497, punkt 74.
To this effect see also Essent, paragraph 74.
Vt selles tähenduses ka kohtuotsuse Essent punkti 74.
Case C-379/98 PreussenElektra [2001] ECR I-2099.
Euroopa Kohtu 13. märtsi 2001. aasta otsus kohtuasjas C-379/98: PreussenElektra vs Schleswag, EKL 2001, lk I-2099.
The Court of Justice had to consider the German feed-in tariff system of 1998; it found that the scheme did not involve State aid.
Otsus käsitles Saksamaa 1998. aasta soodustariifisüsteemi ja selles jõuti järeldusele, et süsteem ei sisalda riigiabi.
The German Act directly regulated relations between producers of green electricity and electricity distributors by requiring private electricity distributors to buy electricity produced from renewable sources in their area of supply at a minimum price known as the ‘feed-in tariff’(Einspeisetarif).
Selle süsteemi korral reguleeris Saksamaa seadus otseselt rohelise elektri tootjate ja elektritarnijate vahelisi suhteid, kohustades eraettevõtjatest elektritarnijaid miinimumhinnaga (soodustariif) ostma nende tarnepiirkonnas taastuvatest energiaallikatest toodetud elektrienergiat.
Distributors were then free to decide how the additional cost of green electricity should be recovered from consumers.
Elektritarnijad said seejärel vabalt otsustada, kuidas sellest tulenevad rohelise elektri lisakulud lõpptarbijatelt tagasi saada.
To ensure that purchases of green electricity were shared fairly, energy undertakings had to compensate one another for the volumes of green electricity bought.
Et säilitada võrdset osalust rohelise elektri kokkuostul, pidid energiaettevõtjad rohelise elektri koguseid omavahel hüvitama.
This gave them larger or smaller volumes of green electricity purchased depending on their market shares.
Sellest tulenevalt saavutati ligikaudu sellised rohelise elektri ostukogused, mis vastasid ettevõtjate turuosale.
Case 76/78 Steinike & Weinlig v Germany [1977] ECR 595, paragraph 21: ‘The prohibition contained in Article 92(1) covers all aid granted by a Member State or through State resources without its being necessary to make a distinction whether the aid is granted directly by the State or by public or private bodies established or appointed by it to administer the aid. In applying Article 92 regard must primarily be had to the effects of the aid on the undertakings or producers favoured and not the status of the institutions entrusted with the distribution and administration of the aid’.
Kohtuasi 76/78: Steinike und Weinlig vs Saksamaa Liitvabariik, EKL 1977, lk 595, punkt 21: artikli 92 lõikes 1 sisalduv keeld hõlmab igasugust riigi poolt või riigi ressurssidest antavat abi, ilma et tuleks eristada, kas abi annab vahetult riik või tema poolt abikava teostamiseks asutatud või volitatud avalik-õiguslikud või eraõiguslikud asutused. Artikli 92 kohaldamisel tuleb eelkõige arvesse võtta abi mõju sellest kasu saavatele ettevõtjatele või tootjatele, mitte aga abi jaotamise ja haldamisega tegelevate pädevate asutuste staatust.
Austria provided this data on the basis of experience with the application of an adapted version of the scheme, with aid intensities below the notification thresholds.
Austria edastas need andmed kogemuste põhjal, mis saadi käesoleva abikava muudetud redaktsiooni kohaldamisel, mille korral abi osatähtsus oli väiksem kui teatamiskohustuse piir.
Article 17(1)(a) of the Energy Tax Directive states that ‘An “energy-intensive business” shall mean a business entity, as referred to in Article 11, where either the purchases of energy products and electricity amount to at least 3,0 % of the production value or the national energy tax payable amounts to at least 0,5 % of the added value. ’
Energiamaksudirektiivi artikli 17 lõike 1 punkti a kohaselt on „energiamahukas ettevõte […] majandusüksus artikli 11 tähenduses, kus energiatoodete ja elektrienergia ost moodustab vähemalt 3 % toodangu väärtusest või maksmisele kuuluv liikmesriigi energiamaks vähemalt 5 % lisandväärtusest”.
Case C-143/99 Adria-Wien Pipeline [2001] ECR I-8365, paragraph 36.
Kohtuasi C-143/99: Adria-Wien Pipeline jt vs Finanzlandesdirektion für Kärnten, EKL 2001, I-8365, punkt 36.
Adria-Wien Pipeline, paragraphs 34–35.
Adria-Wien Pipeline jt, punktid 34–35.
Adria-Wien Pipeline, paragraph 36.
Adria-Wien Pipeline jt, punkt 36.
Opinion of Advocate-General Jacobs in Case C-368/04 Transalpine Ölleitung, point 72.
Kohtujurist Jacobsi 29. novembri 2005. aasta ettepanek kohtuasjas C-368/04: Transalpine Ölleitung, punkt 72.
Adria-Wien Pipeline, paragraph 48.
Adria-Wien Pipeline jt, punkt 48.
The Court of First Instance had to consider an aid scheme in the Basque country which took the form of a tax credit for investments over a threshold of ESP 2500 million: it held that the scheme was de facto selective because the tax concession was available only to undertakings with significant financial resources (Joined Cases T-92/00 and T-103/00 Diputación Foral de Álava and Others v Commission [2002] ECR II-1385, paragraph 39 (an appeal against this judgment was dismissed by the Court of Justice in Joined Cases C-186/02 P and C-188/02 P Ramondín SA and Others v Commission [2004] ECR I-10653, paragraphs 60 ff.). In another case the Court of Justice found that an aid scheme for the purchase of commercial vehicles was selective de facto in particular because it excluded large enterprises (Case C-409/00 Spain v Commission [2003] ECR I-1487, paragraph 50).
Esimese Astme Kohus leidis, et 2,5 miljardit Hispaania peseetat ületavate investeeringute maksuvähenduste vormis kehtestatud Baskimaa abikava on de facto valikuline, sest kõnealune maksusoodustus oli reserveeritud ettevõtjatele, kellel olid olemas märkimisväärsed finantsressursid (ühendatud kohtuasjad T-92/00 ja T-103/00: Diputación Foral de Alava jt vs komisjon, EKL 2002, lk II-1385, punkt 39 (selle otsuse peale esitatud edasikaebuse lükkas Euroopa Kohus tagasi ühendatud kohtuasjades C-186/02 P ja C-188/02 P: Ramondín SA jt vs komisjon, EKL 2004, lk I-10653, punktid al 60)). Peale selle hindas Euroopa Kohus samuti de facto valikuliseks tarbesõidukite omandamise abikava, sest (muu hulgas) olid kava kohaldamisalast välja arvatud suurettevõtjad (kohtuasi C-409/00: Hispaania vs komisjon, EKL 2003, lk I-1487, punkt 50).
Commission Decision 2005/565/EC of 9 March 2004 on an aid scheme implemented by Austria for a refund from the energy taxes on natural gas and electricity in 2002 and 2003, recitals 47 to 49 (OJ L 190, 22.7.2005, p. 13).
Komisjoni 9. märtsi 2004. aasta otsus 2005/565/EÜ, mis käsitleb Austria rakendatud abikava maagaasi ning elektri energiamaksude tagastamiseks aastatel 2002 ja 2003, põhjendused 47–49 (ELT L 190, 22.7.2005, lk 13).
Decision 2005/565/EC, recital 46.
Otsus 2005/565/EÜ, põhjendus 46.
Decision 2005/565/EC, recitals 68 to 70.
Otsus 2005/565/EÜ, põhjendused 68–70.
Case C-368/04 Transalpine Ölleitung [2006] ECR I-9957.
Kohtuasi C-368/04: Transalpine Ölleitung, EKL 2006, lk I-09957.
Opinion of Advocate-General Jacobs in Case C-368/04 Transalpine Ölleitung, point 73.
Kohtujurist Jacobsi ettepanek kohtuasjas C-368/04: Transalpine Ölleitung, punkt 73.
Opinion of Advocate-General Jacobs in Transalpine Ölleitung, point 72.
Kohtujurist Jacobsi ettepanek kohtuasjas C-368/04: Transalpine Ölleitung, punkt 72.
Case 173/73 Italy v Commission [1974] ECR 709, paragraph 13.
Kohtuasi 173/73: Itaalia vs komisjon, EKL 1974, lk 709, punkt 13.
Case C-75/97 Belgium v Commission [1999] ECR I-3671, paragraph 32.
Kohtuasi C-75/97: Belgia vs komisjon, EKL 1999, lk I-3671, punkt 32.
Within this sector there is a certain concentration on subsectors such as the production of wood, paper, food, glass, ceramics, metals and chemicals.
Selle majandusharu sees esineb teatav kontsentreerumine puidu, paberi, toiduainete, klaasi, keraamika, metallide ja kemikaalide tootmise sektoritesse.
Austria’s submission of 9 September 2010 (p. 17 and Table 5 on p. 17), replying to the Commission’s request for information of 19 July 2010.
Austria 9. septembri 2010. aasta vastuskiri komisjoni 19. juulil 2010 esitatud küsimustele (lk 17 ja tabel 5, lk 17).
Case 173/73 Italy v Commission [1974] ECR 709, paragraph 33; Case C-75/97 Belgium v Commission [1999] ECR I-3671, paragraphs 28–31; Case C-143/99 Adria-Wien Pipeline [2001] ECR I 8365, paragraph 41.
Kohtuasi 173/73: Itaalia vs komisjon, EKL 1974, lk 709, punkt 33; kohtuasi C-75/97: Belgia vs komisjon, EKL 1999, lk I-3671, punktid 28–31; kohtuasi C-143/99: Adria-Wien Pipeline jt, EKL 2001, I-8365, punkt 41.
Case C-88/03 Portugal v Commission [2006] ECR I-7115, paragraph 81.
Kohtuasi C-88/03: Portugal vs komisjon, EKL 2006, lk I-07115, punkt 81.
See footnote 56.
Vt joonealust märkust 56.
Case C-487/06 P British Aggregates Association v Commission [2008] ECR I-10505, paragraphs 84–92.
Kohtuasi C-487/06 P: Komisjon vs British Aggregates Association, EKL 2008, lk I-10505, punktid 84–92.
Case C-88/03 Portugal v Commission (cited in footnote 31), paragraph 82, which refers to regional development and social cohesion as extrinsic political objectives.
Portugal vs komisjon, tsiteeritud allmärkuses 31, punkt 82, mis osutab sotsiaalsele ühtekuuluvusele ja regionaalarengule kui välistele poliitilistele eesmärkidele.
See footnote 58.
Vt joonealust märkust 58.
See footnote 54.
Vt joonealust märkust 54.
Pending a final Commission decision, Austria has been granting the benefit of the exemption mechanism as de minimis aid.
Et komisjon ei ole lõplikku otsust veel teinud, võimaldas Austria vabastusmehhanismi soodustusi vähese tähtsusega abi põhimõtte alusel.
Case C-364/90 Italy v Commission [1993] ECR I-2097, paragraph 20; Joined Cases T-132/96 and T-143/96 Freistaat Sachsen and Others v Commission [1999] ECR II-3663, paragraph 140; Case C-372/97 Italy v Commission [2004] ECR I-3679, paragraph 81.
Kohtuasi C-364/90: Itaalia vs komisjon, EKL 1993, lk I-2097, punkt 20; ühendatud kohtuasjad T-132/96 ja T-143/96: Freistaat Sachsen jt vs komisjon, EKL 1999, lk II-3663, punkt 140; kohtuasi C-372/97: Itaalia vs komisjon, EKL 2004, lk I-3679, punkt 81.
Case C-142/87 Belgium v Commission [1990] ECR I-959, paragraph 56; Case C-39/94 Syndicat français de l’Express international (SFEI) and Others v La Poste and Others [1996] ECR I-3547, paragraph 36.
Kohtuasi C-142/87: Belgia vs komisjon, EKL 1990, lk I-959, punkt 56; kohtuasi C-39/94: Syndicat français de l’Express international (SFEI) jt vs La Poste jt, EKL 1996, lk I-3547, punkt 36.
Case C-313/90 Comité International de la Rayonne et des Fibres Synthétiques (CIRFS) and Others v Commission [1993] ECR I-1125, paragraph 36; Case C-311/94 Ijssel-Vliet Combinatie BV v Minister van Economische Zaken [1996] ECR I-5023, paragraph 43; Case C-351/98 Spain v Commission [2002] ECR I-8031, paragraph 53.
Kohtuasi C-313/90: Comité international de la rayonne et des fibres synthétiques vs komisjon, EKL 1993, lk I-1125, punkt 36; kohtuasi C-311/94: IJssel-Vliet Combinatie BV vs Minister van Economische Zaken, EKL 1996, lk I-5023, punkt 43; kohtuasi C 351/98: Hispaania vs komisjon, EKL 2002, lk I-8031, punkt 53.
As explained above, the Commission considers that the feed-in tariff is clearly not a harmonised environmental tax.
Nagu eespool nimetatud, on komisjoni arvates üheselt mõistetav, et soodustariif ei ole ühenduse õiguses reguleeritud keskkonnamaks.
Point 156 of the Guidelines.
Keskkonnaabi suuniste punkt 156.
Point 158 of the Guidelines.
Keskkonnaabi suuniste punkt 158.
Point 159 of the Guidelines.
Keskkonnaabi suuniste punkt 159.
Austria did not reply to the questions on this point asked by the Commission on 21 June 2010 and 19 July 2010.
Austria ei ole vastanud asjakohastele küsimustele, mille komisjon esitas 21. juunil 2010 ja 19. juulil 2010.