natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Therefore, it has accepted in a number of decisions that Member States grant State aid to relief the historic operator of a part of its ‘legacy’ pension liabilities [83].
Seepärast on ta mitmes otsuses heaks kiitnud liikmesriigipoolse riigiabi andmise, et vabastada turgu valitsev ettevõtja osaliselt oma varasematest pensionikohustustest [83].
Necessity and proportionality of the pension subsidy
Pensionitoetuse vajalikkus ja proportsionaalsus
The Commission has considered in its decisional practice that pension relief has to be limited to what is necessary to equalise the rate of social contributions that the historic operator bears as a cost with the rate of social contributions born by its competitors [84].
Komisjon on oma otsustuspraktikas leidnud, et pensionikuludest vabastamine peab piirduma sellega, mis on vajalik tagamaks, et turgu valitseva ettevõtja poolt kuluna kantud sotsiaalkindlustusmakse vastaks tema konkurentide makstavale sotsiaalkindlustusmaksele [84].
In the present case, the Commission recognises that in the absence of any State intervention to relieve Deutsche Post of part of the pension liability for its civil servants, Deutsche Post would not be able to compete on its merits with its competitors.
Käesolevas juhtumis tunnistab komisjon, et Deutsche Post ei oleks olnud suuteline oma konkurentidega konkureerima, kui riik ei oleks sekkunud ja ta osaliselt tema ametnikega seotud pensionikohustustest vabastanud.
The social charges inherited from the past which are not supported by its competitors would have forced it out of the competitive parts of the market for postal service.
Varasemast ajas pärinevate sotsiaalkulude tõttu, mida tema konkurendid ei pea kandma, oleks ta postiteenuste turu konkurentsipõhisest osast välja tõrjutud.
In the La Poste Decision, the Commission for the first time assessed the necessity and proportionality of an aid measure that provided relief from pension costs for civil servants which were hired before market opening.
Komisjon hindas La Poste’i otsuses esimest korda sellise abimeetme vajalikkust ja proportsionaalsust, millega ettevõtja vabastati enne turu avamist teenistuses olnud ametnike pensionikulude kandmisest.
In that decision, the Commission assessed whether the pension subsidy equalises the level of compulsory social contributions between the historic operator and other undertakings in the mail/parcel sector [85].
Kõnealuses otsuses uuris komisjon, kas pensionitoetus võrdsustab turgu valitseva ettevõtja kohustuslikud sotsiaalkindlustusmaksed muude kirja- ja pakiteenuseid osutavate ettevõtjate maksetega [85].
The Commission will apply that same approach in this Decision.
Käesolevas otsuses rakendab komisjon sama lähenemisviisi.
The Commission will carry out its analysis in three steps:
Komisjon uurib asjaolusid kolmes etapis:
In a first step, the Commission establishes the level of wage-based social security contributions of other undertakings in the mail/parcel sector.
kõigepealt teeb komisjon kindlaks muude kirja- ja pakiteenuseid osutavate ettevõtjate sotsiaalkindlustusmakse suuruse;
Then it has to establish the level of wage-based social security contributions which Deutsche Post bears for its civil servants.
seejärel peab ta kindlaks tegema, kui suurt sotsiaalkindlustusmakset Deutsche Post oma ametnike eest tasub;
Finally, it has to verify whether or not the two levels are equal.
lõpuks peab ta hindama, kas mõlemad kindlakstehtud maksed on ühesuurused.
Level of wage-based social security contributions of other undertakings in the mail/parcel sector
Muude kirja ja pakiteenuseid osutavate ettevõtjate sotsiaalkindlustusmakse suurus
The level of wage-based social security contributions is determined by two factors: the rate and the wage base to which it is applied.
Sotsiaalkindlustusmakse suurus tehakse kindlaks järgmise kahe teguri abil: maksemäär ja arvutuse aluseks olev palk (edaspidi „aluspalk”), mille suhtes seda määra kohaldatakse.
Calculation of the benchmark rate
Võrdlusmäära arvutamine
Private competitors have to compulsorily finance both the employer's share as well as the employee's share out of their revenues.
Eraõiguslikud konkurendid peavad nii tööandja kui ka töötaja osa rahastama oma tuludest.
As shown in Figure 2, that the total contribution rate has since 1995 been in the range of 38 % to 42 % of the private employee's gross wage (= net wage + employee's share).
Nagu jooniselt 2 ilmneb, oli sissemakse kogumäär alates 1995. aastast 38–42 % lepingulise töötaja brutopalgast (brutopalk = netopalk + töötaja osa).
The employer's and employee's shares of the social contribution rate have been each in the range of 19 % to 21 % of the gross wage (see the Annex for a more detailed time series).
Sotsiaalkindlustusmakse määra tööandja ja töötaja osad olid kumbki 19–21 % brutopalgast (üksikasjalikud aegread on esitatud lisas).
Unlike private employees' share of the social contributions, the civil servants' share only includes 30 % to 50 % of their health care expenses but not any further contributions to their pension, health and nursing care expenses.
Erinevalt sotsiaalkindlustusmakse lepingulise töötaja osast katab ametnike osa üksnes 30–50 % nende tervishoiukuludest ja ametnikud ei tee lisamakseid oma pensioni-, tervishoiu- ja hoolduskulude katmiseks.
Deutsche Post's contribution goes therefore beyond the private employer's share and includes the entire pension cost as well as the remaining health and nursing care expenses.
Deutsche Posti sissemakse on seepärast eraõigusliku tööandja osast suurem ja katab kõik pensionikulud ning ülejäänud osa tervishoiu- ja hoolduskuludest.
To determine an equivalent benchmark rate for Deutsche Post, account therefore has to be taken of the fact the civil servants' contribution is below the private employees' contribution.
Deutsche Posti asjaomase võrdlusmäära arvutamisel tuleb seega arvesse võtta seda, et ametnike sissemakse on lepinguliste töötajate omast väiksem.
The civil servants' contribution of 30 % to 50 % to their health and nursing care expenses can be assumed to largely corresponds in its economic effect to the private employees' contribution to the statutory health and nursing care insurances (which is e.g. in 2006 equal to 8,50 % of the private employees' gross wage).
Ametnike sissemakse katab 30–50 % nende tervishoiu- ja hoolduskuludest ning võib eeldada, et selle majanduslik mõju on üldiselt sarnane lepinguliste töötajate kohustusliku ravi- ja hoolduskindlustuse sissemakse mõjuga (mis nt 2006. aastal oli 8,50 % lepinguliste töötajate brutopalgast).
As civil servants do not pay any contributions to statutory pension and unemployment insurances, Deutsche Post has to assume their equivalent, in order to effectively bear a level of social contributions equivalent to the compulsory social contributions that a private undertaking has to finance out of its revenues.
Kuna ametnikud ei tee sissemakseid kohustuslikku pensioni- ja töötuskindlustusse, peab Deutsche Post need ise tegema, et tema tegelikud sotsiaalkindlustusmaksed oleksid võrdsed kohustuslike sotsiaalkindlustusmaksetega, mida eraettevõtja peab rahastama oma tuludest.
The benchmark rate for Deutsche Post's wage-based social contributions (hereinafter benchmark rate) has therefore to include the total contribution rates (= employer's + employee's share) for the pension and unemployment insurances and the employer's share of the health and nursing insurances, as illustrated in Table:
Deutsche Posti sotsiaalkindlustusmaksete võrdlusmäär (edaspidi „võrdlusmäär”) peab seega, nagu tabelis näidatud, hõlmama pensioni- ja töötuskindlustuse sissemakse kogumäära (= tööandja osa + töötaja osa) ning ravi- ja hoolduskindlustuse sissemakse tööandja osa.
Determination of benchmark rate for DP's social contribution
Deutsche Posti sotsiaalkindlustusmaksete võrdlusmäära arvutamine
compulsory social insurance contributions with private competitor
Eraõiguslike konkurentide kohustuslikud sotsiaalkindlustusmaksed
Determination of social insurance benchmark for Deutache Post
Deutsche Posti sotsiaalkindlustusmakse võrdlusmäära arvutamine
Arbeitgeber
Töötaja
Employer's share of pension insurance
Tööandja osa pensionikindlustusmakses
Employer's share of unemployment insurance
Tööandja osa töötuskindlustusmakses
Employer's share of health insurance
Tööandja osa ravikindlustusmakses
Employer's share of nursing insurance
Tööandja osa hoolduskindlustusmakses
Employee's share of pension insurance
Töötaja osa pensionikindlustusmakses
Employee's share of unemployment insurance
Töötaja osa töötuskindlustusmakses
Employee's share of health insurance
Töötaja osa ravikindlustusmakses
Employee's share of nursing insurance
Töötaja osa hoolduskindlustusmakses
Employer's share of health insurace
Tööandja osa ravikindlustusmakses
Civil servants pay themselves share of health care expenses(assumed at 50 %)
Ametnikud kannavad ise osa oma tervishoiukuludest (hinnangute järgi 50 %)
Civil servant
Ametnikud
As shown in Figure 8, the benchmark rate has been between 30 % and 34,1 % of the private employees' gross wage in the period 2003-2010 [86].
Nagu jooniselt 8 selgub, oli võrdlusmäär 2003.–2010. aastal 30–34,1 % lepinguliste töötajate brutopalgast [86].
Germany objects that any benchmark above the employer's share of the social contribution rate would put Deutsche Post at a disadvantage compared to competitors who are only liable to pay the employer's share.
Saksamaa väidab, et sotsiaalkindlustusmakse tööandja osast suurem võrdlusmäär paneb Deutsche Posti üksnes tööandja osa maksma kohustatud konkurentidega võrreldes ebasoodsamasse olukorda.
However, as the following simplified example shows (based on 2006 contribution rates), Deutsche Post would clearly be advantaged compared to private competitors if the benchmark rate were only equal to the employer's share of social contributions:
Nagu järgmisest lihtsustatud (2006. aasta maksemääradel põhinevast) näitest ilmneb, annaks see siiski Deutsche Postile tema eraõiguslike konkurentidega võrreldes suure eelise, kui võrdlusmäär vastaks üksnes sotsiaalkindlustusmaksete tööandja osale:
Deutsche Post and a private competitor pay the same net wage of EUR 79,5 to a civil servant and a private employee respectively.
Deutsche Post maksab ametnikule ja eraõiguslik konkurent maksab oma lepingulisele töötajale sama suurt 79,5 euro suurust netopalka;
The employer's and employee's share of the social contribution rate both amount to 20,5 % of the private employee's gross wage.
sotsiaalkindlustusmakse tööandja ja töötaja osa on kumbki 20,5 % lepingulise töötaja brutopalgast.
By contrast, Germany considers that Deutsche Post should only assume the employer's share of the social contributions in addition to the civil servant's contribution to the health care expenses (assumed to be equal to the private employee's contribution of EUR 7,5 to the health and nursing insurances).
Saksamaa leiab, et Deutsche Post peaks maksma üksnes sotsiaalkindlustusmaksete tööandja osa, mis lisatakse ametnike poolt tervishoiukulude katmiseks tehtavale maksele (mis on nii nagu lepinguliste töötajate poolt ravi- ja hoolduskindlustusse tehtav makse hinnangute järgi 7,5 eurot);
Germany calculates the employer's share based on the incurred civil servant wage of EUR 87 (e.g. the sum of the net wage of EUR 79,5 and the civil servant's contribution to health care expenses of EUR 7,5).
Saksamaa arvutab tööandja osa ametnike arvestusliku 87 euro suuruse palga alusel (netopalk 79,5 eurot, millele liidetakse ametnike 7,5 euro suurune tervishoiukulude katmiseks tehtav makse).
The social costs are therefore the sum of EUR 17,8 (employer's share of 20,5 % of incurred civil servant wage of EUR 87) and the civil servants' contribution to health care expenses of EUR 7,5.
Sotsiaalkulude arvutamiseks liidetakse 17,8 eurot (tööandja osa 20,5 % ametnike arvestuslikust 87 euro suurusest palgast) ja ametnike 7,5 euro suurune tervishoiukulude katmiseks tehtav makse;
Based on Germany's calculations, the civil servant's social costs would amount to only EUR 25,3 compared to EUR 41 for the private employee.
Saksamaa arvutuste alusel on ametnike sotsiaalkulud üksnes 25,3 eurot, kuid lepinguliste töötajate sotsiaalkulud on 41 eurot.
Although Deutsche Post and the private competitor pay the same net wage, Deutsche Post would have to bear social costs that are only about 62 % of the compulsory social contributions for a private employee if the employee's share of the social contributions is included in the benchmark.
Kuigi Deutsche Post ja tema eraõiguslikud konkurendid maksavad sarnast netopalka, peaks Deutsche Post – juhul kui võrdlusmäär sisaldab sotsiaalkindlustusmaksete töötaja osa – kandma sotsiaalkulud, mis moodustavad ligikaudu 62 % lepingulise töötaja kohustuslikust sotsiaalkindlustusmaksest.
Furthermore, it must be noted that since 1999 the employer's share of the social contribution rate (which has been in the range of 19 % to 21 % since 1995) has also been significantly below the contribution rate of 33 % of the incurred civil servant wages that the 1995 Pension law defined as the benchmark for Deutsche Post's contribution to the Pension fund.
Peale selle tuleb märkida, et sotsiaalkindlustusmakse tööandja osa (1995. aastast alates 19–21 %) oli ka oluliselt väiksem kui maksemäär, mis moodustas 33 % ametnike arvestuslikust palgast, mis 1995. aasta pensioniseadusega määrati Deutsche Posti poolt pensionifondidesse tehtava sissemakse võrdlusmääraks.
The German legislator did therefore not intend that Deutsche Post should only finance the employer's share but required Deutsche Post to pay a significantly higher contribution to the civil servants' pension costs and to assume as well all remaining social cost (e.g. contribution to civil servants' health care expenses).
Saksa seadusandja ei olnud seega seisukohal, et Deutsche Post peaks rahastama üksnes tööandja osa, vaid kohustas Deutsche Posti tegema oluliselt suuremaid makseid ametnike pensionikulude katmiseks ning võtma kõigi ülejäänud sotsiaalkulude (nt sissemakse ametnike tervishoiukulude katmiseks) tasumise enda peale.
The Commission rejects therefore the use of the employer's share of the social contribution rate as benchmark rate because civil servants — unlike private employees — are not obliged to contribute to the pension and unemployment insurances.
Seepärast ei nõustu komisjon sotsiaalkindlustusmakse tööandja osa kasutamisega võrdlusmäärana, sest ametnikud – erinevalt lepingulistest töötajatest – ei tee kohustuslikke sissemakseid pensioni- ja töötuskindlustusse.
Therefore, those contributions must necessarily be included into the benchmark rate to ensure that both Deutsche Post and private competitors bear, directly or indirectly, equivalent levels of contributions.
Kõnealused sissemaksed peavad seetõttu igal juhul sisalduma võrdlusmääras, nii et Deutsche Posti ja eraõiguslike konkurentide otsesed ning kaudsed sissemaksed oleksid võrdsed.
Calculation of the wage base
Aluspalga arvutamine
As the level of social contributions that Deutsche Post has to bear for its civil servants should be aligned to the level of compulsory social contributions that private competitors have to carry, it is important that Deutsche Post is not only subject to an equivalent rate but also that the rate is applied to an equivalent wage base.
Kuna sotsiaalkindlustusmaksed, mida Deutsche Post peab oma ametnike eest maksma, peaksid olema võrdsed eraõiguslike konkurentide makstavate kohustuslike sotsiaalkindlustusmaksetega, on oluline, et Deutsche Posti suhtes kehtiks üksnes üks kindla suurusega sissemaksemäär ja et kõnealust määra kohaldataks ka asjaomase aluspalga suhtes.
As shown in the example above, calculating the employer's share of 20,5 % based on the incurred civil servant wages leads to a contribution of EUR 17,8 while the private competitor has to assume EUR 20,5 (e.g. 20,5 % based on the gross wage of EUR 100).
Nagu eespool esitatud näitest ilmneb, saadakse 20,5 % tööandja osa arvutamisel ametnike arvestusliku palga alusel sissemakse suuruseks 17,8 eurot, samal ajal kui eraõiguslikud konkurendid peavad maksma 20,5 eurot (20,5 % 100 euro suurusest brutopalgast).
It is therefore necessary to construct a gross wage for the civil servant (hereinafter referred to as civil servants' gross wage) that provides an equivalent wage base to the private employees' gross wage.
Seepärast tuleb kindlaks teha ametnike brutopalk, mis on lepinguliste töötajate brutopalgale vastav aluspalk.
It is assumed that the civil servants' contribution to health expenses equals the private employees' contribution to the health and nursing insurances.
Eeldatakse, et ametnike poolt tervishoiukulude katmiseks tehtav sissemakse vastab lepinguliste töötajate sissemaksele ravi- ja hoolduskindlustusse.
Therefore, the remaining difference between gross and incurred wage amounts to the employee's share of the contributions to the pension and unemployment insurances.
Seepärast võrdub brutopalga ja arvestusliku palga vahe pensioni- ja töötuskindlustusmaksete töötaja osaga.
The following formula converts the incurred wage into a gross wage that is equivalent to the private employees' gross wage:
Järgmise valemi abil arvutatakse arvestuslik palk ümber brutopalgaks, mis vastab lepinguliste töötajate brutopalgale:
Calculation of civil servants' gross wage (based on 2006 contribution rates)
Ametnike brutopalga arvutamine (2006. aasta maksemäärade alusel)
Civil servants' gross wage =
Ametnike brutopalk =
= incurred wage * 100
= arvestuslik palk * 100
100 – employee share of unemployment and pension insurance
100 – töötus- ja pensionikindlustuse tööandja osa
= incurred wage * 1,15
= arvestuslik palk * 1,15
Taking e.g. the 2006 contribution rates, the civil servants' gross wage is 15 % higher than the incurred civil servant wage.
Kui kasutada näiteks 2006. aasta maksemäärasid, on ametnike brutopalk arvestuslikust palgast 15 % suurem.
That percentage quantifies therefore the error that would be made if the incurred wage were used instead of the gross wage as a base to calculate Deutsche Post's social contributions compared to private competitors' compulsory social contributions.
Saadud protsent näitab seega viga, kui Deutsche Posti sotsiaalkindlustusmaksete, võrreldes eraõiguslike konkurentide kohustuslike sotsiaalkindlustusmaksetega, arvutamise alusena kasutada brutopalga asemel arvestuslikku palka.
The example given at recital 308 illustrates that point as the employer's share of EUR 20,5, which is correctly based on the gross wage, is 15 % higher than an employer's share of EUR 17,8 which would result on the incorrect basis of the incurred wage.
Seda selgitab põhjenduses 308 esitatud näide, kuna 20,5 euro suurune tööandja osa, mis põhineb õigesti brutopalgal, on 15 % suurem kui 17,8 euro suurune tööandja osa, mis saadi arvestuslikku palka vääralt aluseks võttes.
To conclude, the Commission finds that the benchmark rate for Deutsche Post's social contributions must be based on the employers' and the employees' contribution to pension insurance and unemployment insurance and the employers' contribution to health and nursing care.
Seepärast leiab komisjon, et Deutsche Posti sotsiaalkindlustusmaksete võrdlusmäär peab põhinema pensioni- ja töötuskindlustusmakse tööandja ja töötaja osadel ning ravi- ja hoolduskindlustusmakse tööandja osal.
The benchmark rate has to be applied to the civil servants' gross wage (as defined in Table 6).
Võrdlusmäär tuleb arvutada ametnike brutopalga alusel (nagu on näidatud tabelis 6).
Establishment of the wage-based social security contributions borne by Deutsche Post for its civil servants
Deutsche Posti poolt oma ametnike eest tasutud sotsiaalkindlustusmaksed
Pursuant to § 16(2) PostPersRG 1994, Deutsche Post pays as of the year 2000 a rate of 33 %.
aasta postitöötajate seaduse § 16 lõike 2 alusel kohaldati Deutsche Posti suhtes 2000. aastast alates 33 % suurust määra.
That rate is applied to the incurred wage for civil servants.
Seda määra kohaldatakse ametnike arvestusliku palga suhtes.
However, the assessment of the necessity and proportionality of the aid also has to take into consideration the fact that from an economic point of view Deutsche Post does not have to bear the entire contribution of EUR 2045 million corresponding to 33 % of the incurred wages to the Pension Fund.
Abi vajalikkust ja proportsionaalsust hinnates tuleb siiski arvesse võtta ka asjaolu, et Deutsche Post ei pidanud majanduslikel põhjustel maksma pensionifondidesse kogu 2,045 miljardi euro suurust makset (mis vastab 33 %-le arvestuslikust palgast).
In that regard, the Commission considers that it is necessary to distinguish between the period from 1995 to 2002 and from 2003 until today.
Sellega seoses tuleb komisjoni arvates teha vahet ajavahemikel 1995.–2002. aastani ja 2003. aastast kuni tänaseni.
Deutsche Post's contribution in the period 1995-2002
Deutsche Posti sissemakse 1995.–2002. aastal
Accordingly, it would not be possible to maintain that the pension subsidy has placed Deutsche Post in a more favourable position than its competitors.
Seepärast ei saa kinnitada, et Deutsche Post oli pensionitoetuse tõttu oma konkurentidest soodsamas olukorras.
The Commission has to reject argument because it does not take into account the specific regulatory arrangements decided by the German authorities with respect to the coverage of costs of non-price regulated services.
Komisjon peab asjaomased väited tagasi lükkama, sest neis ei võeta arvesse Saksa ametiasutuste regulatiivseid nõudeid seoses reguleerimata hindadega teenuste kulude katmisega.
The Commission finds in this decision that Deutsche Post has been placed at an advantageous positions vis-à-vis competitors in the non-price regulated markets because a share of the incurred social costs for the civil servants working in those services has not been borne by those services themselves.
Komisjon märgib käesolevas otsuses, et Deutsche Post oli reguleerimata hindadega teenuste turgudel oma konkurentidest soodsamas olukorras, sest ta ei kandnud osa selliste teenuste valdkonnas töötavate ametnike sotsiaalkuludest kõnealuste teenuste tuludest.
Instead, that share of the incurred social costs has been put on the account of the price-regulated services whose revenues have been maintained at a sufficiently high level to allow the financing of those costs in addition to the incurred costs for the price-regulated services.
Selle asemel kanti need sotsiaalkulud reguleeritud hindadega teenuste arvelt, mille tulud hoiti piisavalt kõrgel tasemel, et rahastada ka muid kulusid peale reguleeritud hindadega teenuste kulude.
In fact, Deutsche Post's management accounts show since 1995 that Deutsche Post has allocated to the non-price regulated services only an amount of social contributions based on the regulatory contribution rate.
Deutsche Posti sisemine raamatupidamisarvestus alates 1995. aastast näitab, et Deutsche Post tegi reguleerimata hindadega teenuste arvelt sotsiaalkindlustusmakseid üksnes tulu- ja kuluarvestuse kohasel maksemääral põhinevas ulatuses.
Furthermore, the 2002 and subsequent regulatory accounts confirm that practice.
Seda kinnitavad 2002. aasta ning järgmine tulu- ja kuluarvestus.
Therefore, the economic advantage for the non-price regulated services has thus existed before and after 1999 because those services have been unambiguously relieved from incurred costs.
Reguleerimata hindadega teenustega seotud majanduslik eelis oli seega olemas nii enne kui ka pärast 1999. aastat, sest kõnealused teenused olid asjaomastest kuludest ilmselgelt vabastatud.
To the contrary, Germany's claim that Deutsche Post has suffered from a comparative disadvantage in the price-regulated markets because it had to finance higher social costs due to the lump-sum payments in the period 1995 to 1999 is not supported by the facts.
Saksamaa väide, et Deutsche Post oli reguleeritud hindadega turgudel muudest ettevõtjatest ebasoodsamas olukorras, sest ta pidi 1995.–1999. aastal tehtud ühekordsete maksete tõttu rahastama suuremaid sotsiaalkulusid, ei ole õige.
First, Deutsche Post still benefited from the exclusive right for most of its regulated services.
Esiteks oli Deutsche Postil enamiku reguleeritud teenuste osutamiseks endiselt ainulitsents.