natgillin/translations-raw huggingface dataset:
According to the case law of the Court of Justice, an improvement in the competitive position of an undertaking as a result of State aid generally constitutes proof that competition with other undertakings which have not received similar aid is being distorted [49].
Euroopa Kohtu kohtupraktika kohaselt annab ühe ettevõtja konkurentsipositsiooni paranemine riigiabi tõttu üldiselt tunnistust konkurentsi kahjustamisest võrreldes teiste ettevõtjatega, kes sarnast abi ei saanud [49].
Effect on trade between Member States
Liikmesriikidevahelise kaubanduse kahjustamine
Moreover, according to settled case law, there is an effect on trade between Member States where the undertaking in receipt of aid carries on its activities in a sector which is open to competition and in which there is trade between Member States [50].
Peale selle tuleneb väljakujunenud kohtupraktikast, et liikmesriikidevahelise kaubanduse kahjustamisega on tegemist niipea, kui abi saav ettevõtja tegutseb konkurentsile avatud valdkonnas ja tema tegevus hõlmab liikmesriikidevahelist kaubandust [50].
From 1979, the share of the market held by foreign banks reached 8 % in the case of lending business (4 % for branches without legal personality, 4 % for subsidiaries constituted under French law) and 4,5 % in the case of deposit business (2 % and 2,5 % respectively).
Alates 1979. aastast hõlmas välismaiste pankade turuosa laenutegevuse puhul 8 % (4 % juriidilise isiku staatuseta filiaalide puhul, 4 % Prantsuse õiguslikus vormis tütarettevõtjate puhul), hoiustamistegevuse puhul 4,5 % (vastavalt 2 % ja 2,5 %).
The share held by non-French European banks compared with all foreign banks was 50 % in the case of loans and 70 % for deposits.
Muude kui Prantsuse päritolu Euroopa pankade osa võrreldes kõikide välismaa pankadega kokku oli 50 % laenude, 70 % hoiuste puhul.
Crédit Mutuel has therefore been faced since the 1970s with competition from foreign networks on French soil.
Crédit Mutuel konkureeris seega alates 1970. aastatest välismaa pangavõrkudega Prantsusmaa territooriumil.
Moreover, the liquid bank savings market to which the Livret bleu belonged, and which also includes the Codevi, the LEP, the Livret jeune, ordinary savings accounts and the CEL [51], was already open to competition during the period considered.
Pealegi, likviidsete pangasäästude turg, kuhu kuulus „livret bleu” ja mille alla kuuluvad ka Codevi, LEP, „livret jeune” (noorte hoiuraamat), tavalised hoiukontod ja CEL, [51] oli vaadeldaval perioodil juba konkurentsile avatud.
The Commission concludes, therefore, that the four necessary preconditions for the existence of aid are met.
Komisjon järeldab seega, et neli abi olemasoluks vajalikku tingimust on täidetud.
Unlawfulness of the aid measure
Abimeetme ebaseaduslikkus
Lastly, the aid measure is unlawful because it was not notified to the Commission in accordance with Article 108(3) TFEU and was implemented after the entry into force in France of the Treaty establishing the European Economic Community.
Kokkuvõttes on abimeede ebaseaduslik, sest sellest ei teatatud komisjonile vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikele 3 ja seda rakendati pärast Euroopa Majandusühenduse asutamislepingu jõustumist Prantsusmaal.
In answer to the French authorities’ argument that the aid is existing aid since it was adopted before the expiry of the time limit for transposal of the second Banking Directive, namely 1 January 1993, the Commission would point out that that Directive sought to complete the internal market in the area of credit institutions from the point of view of freedom of establishment and freedom to provide services.
Vastuseks Prantsuse ametiasutuste argumendile, et tegemist on olemasoleva abiga, sest see kehtestati enne teise pangandusdirektiivi ülevõtmise tähtaja möödumist 1. jaanuaril 1993, rõhutab komisjon, et kõnealuse direktiivi eesmärk oli viia lõpule siseturu loomine krediidiasutuste sektoris asutamisvabaduse ja teenuste osutamise vabaduse seisukohast.
It does not imply that the relevant market was closed to competition before the brokerage commission was adopted, but simply that there were still certain obstacles to freedom of establishment and freedom to provide services in the banking sector.
See ei tähenda, et asjaomane turg oli enne maakleritasu kehtestamist konkurentsile suletud, vaid lihtsalt seda, et pangandussektoris esines veel teatavaid asutamisvabadust ja teenuste osutamise vabadust piiravaid takistusi.
Since the measure at issue contains elements of State aid, the Commission must analyse the compatibility of the said measure with the internal market.
Kuna asjaomane meede sisaldab riigiabi elemente, tuleb komisjonil analüüsida selle meetme kokkusobivust siseturuga.
Article 106(2) TFEU provides that: ‘Undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest […] shall be subject to the rules contained in the Treaties, in particular to the rules on competition, in so far as the application of such rules does not obstruct the performance, in law or in fact, of the particular tasks assigned to them. The development of trade must not be affected to such an extent as would be contrary to the interests of the Union’.
ELi toimimise lepingu artikli 106 lõikes 2 on sätestatud: „Ettevõtjad, kellele on antud üldist majandushuvi esindavate teenuste osutamine […], alluvad aluslepingu eeskirjadele, eriti konkurentsieeskirjadele niivõrd, kuivõrd nimetatud eeskirjade kohaldamine juriidiliselt ega faktiliselt ei takista nendele määratud eriülesannete täitmist. Kaubanduse arengut ei tohi mõjutada määral, mis oleks vastuolus ühenduse huvidega.”
According to the case law of the Court of Justice, the decision-making practice of the Commission and the 2005 Community framework, Article 106(2) TFEU signifies that State aid to an undertaking entrusted with the operation of a service of general economic interest may be declared compatible with the internal market if the aid measure fulfils the following conditions:
Vastavalt Euroopa Kohtu kohtupraktikale, komisjoni praktikale ja 2005. aasta ühenduse raamistikule tähendab ELi toimimise lepingu artikli 106 lõige 2 seda, et riigiabi ettevõtjale, kellele on antud üldist majandushuvi esindavate teenuste osutamine, võidakse tunnistada siseturuga kokkusobivaks, kui abimeede vastab järgmistele tingimustele:
the service provided has the features of a service of general economic interest;
osutatud teenusel on üldist majandushuvi pakkuva teenuse tunnused;
the undertaking is actually required to perform this service of general economic interest by the State by means of one or more official acts;
riik on ettevõtjale tegelikult andnud selle üldist majandushuvi pakkuva teenuse osutamise ülesande ühe või mitme ametliku dokumendi alusel;
the principles of necessity and proportionality are respected; and
järgitud on vajalikkuse ja proportsionaalsuse põhimõtteid ja
the development of trade must not be affected to such an extent as would be contrary to the Union’s interests.
kaubanduse arengut ei mõjutata määral, mis oleks vastuolus liidu huvidega.
Conditions (a) and (b) are fulfilled for the reasons set out in recital 81.
Tingimused a ja b on täidetud põhjenduses 81 esitatud põhjustel.
As far as condition (d) is concerned, there is no evidence in the Commission’s possession to suggest that intra-Community trade has been affected to such an extent that the aid does not satisfy this condition.
Tingimuse d osas ei ole komisjonil mingeid andmeid selle kohta, et ühendusesisest kaubandust on mõjutatud niivõrd olulisel määral, et abi ei vasta sellele tingimusele.
In particular, the Decision of 10 May 2007 asked for an end to the exclusivity of the right of distribution of the Livret bleu since the special rights connected with the distribution of the Livret bleu constituted a restriction on freedom to provide services within the Community [53].
Täpsemalt, 10. mai 2007. aasta otsuses nõuti „livret bleu” levitamise ainuõiguse kaotamist, sest selle levitamisega seotud eriõigused kujutasid endast ühendusesisese teenuste osutamise vabaduse piirangut [53].
Nevertheless, provided that it has not overcompensated the general interest service entrusted to Crédit Mutuel, the brokerage commission cannot be considered as affecting the development of trade to an extent contrary to the Union’s interests.
Eeldusel et maakleritasuga ei hüvitatud liigselt Crédit Mutuel’ile antud üldhuviteenuse osutamise ülesannet, ei saa seda siiski käsitada nii, nagu see mõjutanuks kaubanduse arengut määral, mis oleks vastuolus liidu huvidega.
The Commission examines, therefore, below whether the principles of necessity and proportionality have in fact been respected, that is to say, whether the amount of the compensation which the brokerage commission constitutes has not exceeded what is necessary to cover the costs incurred in discharging the public service obligations, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit for discharging those obligations [54].
Seega hindab komisjon alljärgnevalt seda, kas on järgitud vajalikkuse ja proportsionaalsuse põhimõtteid, st seda, kas selle hüvitise summa, mida maakleritasu endast kujutab, ei ületanud avaliku teenindamise kohustuste täitmisel kantud kulude katmiseks vajalikku summat, arvestades nende kohustuste täitmisega seotud tulu ja mõistlikku kasumit [54].
In verifying the absence of any overcompensation (see subsection 7.2.5), the Commission follows — for the period from 27 September 1991 (see subsection 7.2.1) to 31 December 2005 — a global approach (see subsection 7.2.2).
Kontrollides võimaliku liigse hüvitamise puudumist (vt punkt 7.2.5), kasutab komisjon ajavahemiku 27. septembrist 1991 (vt punkt 7.2.1) kuni 31. detsembrini 2005 kohta üldist meetodit (vt punkt 7.2.2).
Beginning of the period considered (27 September 1991)
Vaatlusaluse perioodi algus 27. septembril 1991
As stated in recitals 75 and 76, the only measure at issue in the present case is the brokerage commission, the principle of which was established on 27 September 1991, at the same time as Crédit Mutuel was tasked with centralising its deposits with the CDC with a view to financing social housing.
Nagu on märgitud põhjendustes 75 ja 76, on käesolevas asjas ainus asjaomane meede maakleritasu, mille põhimõte kehtestati 27. septembril 1991 ehk samal ajal, kui Crédit Mutuel’ile anti ülesandeks koondada tema vastuvõetud säästuhoiuste summad CDCsse sotsiaalkorterite rahastamiseks.
Before that date, neither the brokerage commission nor the centralisation with the CDC existed.
Enne seda kuupäeva ei olnud ei maakleritasu ega CDCsse koondamist.
Consequently, the Commission must begin its assessment of the proportionality of the aid as from that date.
Sellest tulenevalt peab komisjon alustama abi proportsionaalsuse hindamist alates kõnealusest kuupäevast.
The Commission considers in conclusion that its extension Decision was inconsistent in limiting the aid measure to the brokerage commission created on 27 September 1991 while continuing to take into account the net revenue from Livret bleu accounts during the period from 1 January 1991 to 27 September 1991.
Komisjon leiab kokkuvõtteks, et tema laiendamisotsus sisaldas vastuolu, sest selles on piiritletud, et abimeetmeks on üksnes 27. septembril 1991 loodud maakleritasu, kuid samas on selles jätkuvalt arvesse võetud „livret bleu” puhastulu perioodil 1. jaanuarist 1991 kuni 27. septembrini 1991.
In view of the fact that Crédit Mutuel is able to communicate the net results of general-interest uses and non-earmarked uses only on an annual basis, the Commission considers that, for the year 1991, account must be taken only of the net results corresponding to the period from 27 September 1991 to 31 December 1991, based on the proportion between the number of relevant days and the net results for the whole of 1991, i.e. 96/365.
Kuna Crédit Mutuel saab üldistes huvides kasutamise ja vabalt valitud kasutusviiside puhastulu esitada üksnes aastate lõikes, leiab komisjon, et 1991. aasta puhul tuleb arvesse võtta ainuüksi puhastulu ajavahemikul 27. septembrist 1991 kuni 31. detsembrini 1991, arvestades kogu 1991. aasta puhaskasumit proportsionaalselt asjaomaste päevade arvuga, st suhtes 96/365.
The net results for deposits centralised with the CDC for the year 1991 can be taken into account in their entirety since, as explained in recital 101, such centralisation was in fact introduced after 27 September 1991, with the result that, by definition, no part of these results relates to the period from 1 January 1991 to 27 September 1991.
CDCsse koondatud säästuhoiuste summade puhastulu 1991. aastal võib arvesse võtta tervikuna, sest nagu on selgitatud põhjenduses 101, nähti see koondamine ette just nimelt pärast 27. septembrit 1991, nii et määratluse kohaselt ei ole ükski nende tulude osa seotud ajavahemikuga 1. jaanuarist 1991 kuni 27. septembrini 1991.
Global approach up to the end of 2005 and each year thereafter
Üldine meetod kuni 2005. aasta lõpuni ja selle järel aastapõhine meetod
In its extension Decision, the Commission advocated the adoption of an annual approach to assessing the existence of any overcompensation.
Komisjon soovitas oma laiendamisotsuses kasutada võimaliku liigse hüvitamise olemasolu hindamiseks aastapõhist meetodit.
This approach stems from the 2005 Community framework and represents a change compared with its previous practice.
See meetod tuleneb ühenduse 2005. aasta raamistikust ja kujutab endast muutust võrreldes tema varasema praktikaga.
When, prior to the adoption of the 2005 Community framework, the Commission had to assess the existence of any overcompensation, it followed an approach which may be described as ‘global’ whereby the amounts relating to the years of overcompensation could, without limit, be offset by the amounts for the years of undercompensation [56].
Kui komisjon pidi enne ühenduse 2005. aasta raamistiku vastuvõtmist hindama võimaliku liigse hüvitamise olemasolu, kasutas ta meetodit, mida võib nimetada „üldiseks” ning mille kohaselt võib ilma piiranguteta teha tasaarvelduse liigse hüvitamise aastatega seotud summade ja nende aastate summade vahel, mil hüvitati liiga vähe [56].
Pursuant to point 26 of the 2005 Community framework, the Commission will apply the framework’s provisions to non-notified aid if the aid was granted after publication of the framework in the Official Journal of the European Union and the provisions in force at the time the aid was granted, in all other cases.
Ühenduse 2005. aasta raamistiku punkti 26 kohaselt kohaldab komisjon teatamata abi suhtes selle raamistiku sätteid, kui abi on antud pärast raamistiku avaldamist Euroopa Liidu Teatajas, ja muudel juhtudel abi andmise ajal kehtivaid sätteid.
The aid at issue was granted annually [57] and was not notified.
Vaatlusalust abi antakse igal aastal [57] ja sellest ei teatatud.
The 2005 Community framework advocates an ‘annual’ approach inasmuch as the calculation of any overcompensation has to be done annually without it being possible to carry forward the amount of any annual overcompensation to the next year, save where that amount does not exceed 10 % of the amount of annual compensation [58].
Ühenduse 2005. aasta raamistikus on soovitatud „aastapõhist” meetodit, kui võimalikku liigset hüvitist tuleb arvutada igal aastal, ilma et ühe aasta liigset hüvitist saaks üle kanda järgmisse aastasse, välja arvatud juhul, kui see summa ei ületa 10 % iga-aastasest hüvitisest [58].
On the other hand, prior to the adoption of the 2005 Community framework, where the Commission checked whether the undertaking had not been overcompensated for the performance of the public-service task, it followed a ‘global’ approach (see recital 104) [59].
Seevastu enne ühenduse 2005. aasta raamistiku vastuvõtmist kasutas komisjon selle hindamisel, kas ettevõtjale ei makstud avaliku teenindamise ülesande täitmise eest liigset hüvitist, „üldist” meetodit (vt põhjendus 104) [59].
In the global approach, the net results for each year, cumulated year on year, are discounted by applying the reference rate for France on 1 January of each year [60].
Üldise meetodi puhul diskonteeritakse aasta-aastalt kogunenud iga-aastane puhastulu, kohaldades Prantsusmaa suhtes kehtivat viiteintressimäära iga aasta 1. jaanuaril [60].
Advantages taken into account
Arvesse võetud eelised
According to the first sentence of point 17 of the 2005 Community framework, ‘The revenue to be taken into account must include at least the entire revenue earned from the service of general economic interest’.
Ühenduse 2005. aasta raamistiku punkti 17 esimeses lauses on sätestatud järgmine: „Arvesse võetavad kulud peavad sisaldama vähemalt kogu tulu, mis saadakse üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamisest.”
When checking for the absence of any overcompensation, it is necessary, therefore, to take account of the net result of general-interest uses and non-earmarked uses during the investigation period.
Võimaliku liigse hüvitise puudumise kontrolli käigus tuleb seega võtta arvesse üldistes huvides kasutamise ja vabalt valitud kasutusviiside puhastulu uurimisperioodi jooksul.
The Commission considers that these results are revenue introduced by France as from 27 September 1991 in favour of Crédit Mutuel for its performing the general-interest service of financing social housing through the CDC.
Nimelt leiab komisjon, et selle puhastulu moodustab tulu, mille nägi Prantsusmaa alates 27. septembrist 1991 ette Crédit Mutuel’ile seoses sellega, et viimane osutas üldhuviteenust, milleks oli sotsiaalkorterite rahastamine CDC kaudu.
These uses are, in cost accounting, backed by a specific resource, the deposits gathered thanks to the distribution of the Livret bleu.
Need kasutusviisid põhinevad analüütilises raamatupidamisarvestuses erivahenditel – hoiustel, mis on kogutud tänu „livret bleu” levitamisele.
In competitive market conditions (without the special right to distribute a tax-free savings product), Crédit Mutuel might not have been able to procure that resource at the same cost, with the result that the corresponding uses and resources must be taken into account in the overall structure of the Livret bleu system.
Konkurentsitingimustes (ilma maksuvaba säästutoote levitamise eriõiguseta) ei oleks Crédit Mutuel võib-olla suutnud neid vahendeid sama hinnaga hankida, mistõttu tuleb vastavaid kasutusviise ja vahendeid võtta arvesse „livret bleu” süsteemi üldises ülesehituses.
Moreover, France has itself confirmed the existence of a link between these uses, the Livret bleu and the task of financing social housing by redirecting the amounts relating to these uses to the CDC as from 1991 [61].
Lisaks kinnitas Prantsusmaa ise, et on olemas seos kasutusviiside, „livret bleu” ja sotsiaalkorterite rahastamise ülesande vahel, kandes alates 1991. aastast nende kasutusviisidega seotud säästuhoiuste summa üle CDCsse [61].
In other words, when on 27 September 1991 it entrusted to Crédit Mutuel the general economic interest service consisting in gathering deposits centralised with the CDC and intended for financing social housing, France confirmed the entrustment to Crédit Mutuel of the distribution of the Livret bleu.
Teisisõnu, määrates Crédit Mutuel’ile 27. septembril 1991 üldist majandushuvi pakkuva teenuse osutamise ülesande, st CDCsse koondatavate, sotsiaalkorterite rahastamiseks ettenähtud hoiuste vastuvõtmise, kinnitab Prantsusmaa „livret bleu” levitamise õiguse andmist Crédit Mutuel’ile.
The profit resulting from the use of funds deposited on the latter must therefore be considered as from that date to be revenue granted to Crédit Mutuel for the provision of the service of general economic interest.
Selles süsteemis hoiustatud vahendite kasutamisest saadud kasumit tuleb seega sellest kuupäevast alates käsitada kui Crédit Mutuel’ile üldise majandushuvi pakkuva teenuse osutamise eest antud tulu.
The complainants and other authorities or bodies (the Competition Council and reports by parliamentarians or research organisations [62] consider that the exclusive right to distribute the Livret bleu has had a ‘pull effect’ by enabling Crédit Mutuel to attract and retain customers to whom it has sold banking products other than the Livret bleu.
Kaebuse esitaja ja teised ametiasutused või organisatsioonid (konkurentsinõukogu ning parlamendiliikmete või teadusorganisatsioonide aruanded) [62] leiavad, et „livret bleu” levitamise ainuõigus tekitas „juurdemeelitava mõju”, mis võimaldas Crédit Mutuel’il tõmmata ligi ja säilitada kliente, kellele ta müüs ka muid pangatooteid, mitte üksnes säästutoodet „livret bleu”.
In its extension Decision the Commission did not rule out the possibility that the Livret bleu may have generated indirect revenue via the pull effect [63], but it pointed out that such revenue had so far not been quantified [64].
Komisjon ei välistanud laiendamisotsuses, et „livret bleu” võis tekitada kaudseid tulusid juurdemeelitava mõju tõttu, [63] kuid meenutas, et neid tulusid ei ole seni suudetud kvantifitseerida [64].
Following its investigation into this case, the Commission would observe that, while the existence of a pull effect cannot be ruled out, the data it has collected do not enable it in this case to quantify the potential pull effect in a sufficiently precise manner.
Käesoleva juhtumi uurimise lõpus sedastab komisjon, et kuigi juurdemeelitava mõju olemasolu ei saa välistada, ei võimalda tema kogutud andmed käesolevas asjas võimaliku mõju ulatust piisavalt kindlalt välja selgitada.
The documents submitted by the complainants presume the existence of pull effects but do not formally prove their existence and succeed even less in precisely determining the financial impact of such effects.
Kaebuse esitajate dokumentides on eeldatud juurdemeelitava mõju olemasolu, kuid need ei tõenda seda vormiliselt ning veelgi vähem on nendes suudetud täpselt hinnata selle finantsmõju.
As for the studies by the Glais consultancy (see recitals 52 and 53), the Commission would observe that Crédit Mutuel is right to assert that these statistical analyses provide no certain proof of a quantifiable pull effect.
Büroo Glais’ uuringute osas (vt põhjendused 52 ja 53) märgib komisjon, et Crédit Mutuel võib õigustatult kinnitada, et nendest statistilistest analüüsidest ei tulene ühtegi kindlat tõendit juurdemeelitava mõju ulatuse kohta.
Three subjective evaluations have been proposed in the complainants’ comments.
Kaebuse esitajate märkustes pakuti välja kolm subjektiivset hinnangut.
First of all, in view of the fact that other banks had offered to distribute the Livret bleu in return for a 1 % commission, the complainants proposed an approximate order of magnitude for the pull effect by calculating the difference between the level of commission charged by Crédit Mutuel and this rate of 1 %, i.e. 0,3 %, which corresponds to approximately FRF 300 million a year.
Kõigepealt seda arvesse võttes, et teised pangad olid teinud ettepaneku levitada säästutoodet „livret bleu” 1 % suuruse tasu eest, pakkusid kaebuse esitajad välja juurdemeelitava mõju ligikaudse suurusjärgu, arvutades Crédit Mutuel’i võetud maakleritasu taseme ja selle 1 % määra vahe, milleks on 0,3 %, mis vastab ligikaudu 300 miljonile Prantsuse frangile aastas.
However, there is no evidence to suggest that, during the period considered, Crédit Mutuel’s competitors could have performed this task under the same conditions at this level of remuneration of 1 %.
Siiski ei võimalda miski tõendada seda, et Crédit Mutuel’i konkurendid oleksid suutnud vaatlusalusel perioodil seda ülesannet samadel tingimustel täita kõnealuse 1 % tasumäära eest.
Moreover, this first argument does not demonstrate the pull effect but seems to amount to alleging that Crédit Mutuel was overcompensated, which, as will be shown, is not the case.
Peale selle ei tõenda see esimene argument juurdemeelitavat mõju, vaid näib taas viitavat sellele, et Crédit Mutuel sai liigset hüvitist, mis – nagu selgub allpool – ei ole tõsi.