natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission also held that the tax amortisation of the financial goodwill arising from the acquisition of a 5 % shareholding in a foreign target company seemed to constitute an exceptional incentive.
Samuti leidis komisjon, et välismaises sihtäriühingus 5 %-lise osaluse omandamisest tuleneva firmaväärtuse amortiseerimine tundus olevat erakorraline stiimul.
The Commission observed that the tax amortisation applied only to a specific category of undertakings, namely undertakings which acquire certain shareholdings, amounting to at least 5 % of the share capital of a target company, and only in respect of foreign target companies provided that the criteria in Article 21(1) TRLIS are fulfilled.
Komisjon täheldas, et maksuamortisatsiooni said kasutada ainult teatavat liiki ettevõtjad; nimelt sellised äriühingud, kes omandavad teatavad vähemalt 5 %-lised osalused sihtäriühingu aktsiakapitalis, ning ainult nende välismaiste äriühingute puhul, tingimusel et TRLISe artikli 21 lõike 1 kohased kriteeriumid on täidetud.
The Commission also underlined that, pursuant to the case law of the Court of Justice of the European Union, a tax reduction favouring only exports of national products constitutes State aid [16].
Samuti rõhutas komisjon, et vastavalt Euroopa Kohtu praktikale [16] moodustavad riigiabi sellised maksuvähendused, mis soodustavad kodumaiste toodete eksporti.
The contested measure therefore seemed selective.
Seetõttu tundus vaidlustatud meede olevat valikuline.
In particular, it considered that the differentiation created by the contested measure, which departed from the general rules of the Spanish accounting and tax systems, could not be justified by reasons linked to technicalities of the tax system.
Eelkõige leidis komisjon, et vaidlustatud meetmega rakendatavat Hispaania raamatupidamis- ja maksusüsteemide üldeeskirjadest kõrvale kalduvat eristamist ei saa põhjendada maksusüsteemi tehniliste aspektidega.
Indeed, goodwill can only be deducted in the case of a business combination or transfer of assets, except under the provisions of the contested measure.
Firmaväärtuse saab maha arvata üksnes äriühenduse või varade üleandmise korral, välja arvatud vaidlustatud meetme sätete alusel.
The Commission also considered that it was disproportionate for the contested measure to claim to attain the neutrality objectives pursued by the Spanish system because it is limited solely to the acquisition of significant shareholdings in foreign companies.
Samuti leidis komisjon, et vaidlustatud meetme puhul oli ülemäärane osutada Hispaania süsteemis edendatavatele neutraalsuse eesmärkidele, kuna seda kohaldatakse ainult välismaistes äriühingutes märkimisväärse osaluse omandamise puhul.
In addition, the Commission considered that the contested measure implied the use of state resources, as it involved the Spanish Treasury foregoing tax revenue.
Peale selle leidis komisjon, et vaidlustatud meetme puhul kasutati riigi ressursse, kuna sellega seoses loobus Hispaania riigikassa maksutulust.
Finally, the contested measure could distort competition in the European business acquisition market by providing a selective economic advantage to Spanish companies engaged in the acquisition of a significant shareholding in foreign companies.
Samuti võib vaidlustatud meede moonutada konkurentsi Euroopa omandamistehingute turul, andes valikulise majandusliku eelise välismaistes äriühingutes märkimisväärse osaluse omandavatele Hispaania äriühingutele.
Nor did the Commission find any grounds for considering the contested measure compatible with the internal market.
Samuti ei olnud komisjoni arvates alust arvata, et vaidlustatud meede sobib kokku siseturuga.
The Commission therefore concluded that the contested measure could constitute incompatible State aid.
Seetõttu järeldas komisjon, et vaidlustatud meetme puhul võib olla tegemist siseturuga kokkusobimatu riigiabiga.
If this were the case, recovery should take place according to Article 14 of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the Treaty.
Sellisel juhul peaks abi tagastamine toimuma kooskõlas nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määruse (EÜ) nr 659/1999 (millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks) artikliga 14.
The Commission accordingly invited the Spanish authorities and interested parties to submit their observations as to the possible presence of legitimate expectations or any other general principle of Union law which would permit the Commission to exceptionally waive recovery pursuant to the second sentence of Article 14(1) of the above-mentioned Council Regulation.
Seetõttu kutsus komisjon Hispaania ametiasutusi ja huvitatud isikuid üles esitama märkusi võimalike õiguspäraste ootuste või mis tahes muude liidu õiguse üldpõhimõtete kohta, mis võimaldaks komisjonil erandkorras loobuda abi tagastamise nõudmisest eespool osutatud nõukogu määruse artikli 14 lõike 1 teise lause alusel.
THE FIRST PARTIAL NEGATIVE DECISION
ESIMENE OSALISELT NEGATIIVNE OTSUS
In the previous Decision, the Commission concluded that Article 12(5) TRLIS constitutes an aid scheme within the meaning of Article 107(1) TFEU when it applies to intra-EU acquisitions.
Eelmises otsuses leidis komisjon, et TRLISe artikli 12 lõige 5 kujutab endast abikava ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, kui seda TRLISe sätet kohaldatakse ELi-siseste omandamiste suhtes.
The Commission also found that, since the contested measure had been implemented in breach of Article 108(3) TFEU, it constituted an unlawful aid scheme to the extent that it applied to intra-EU acquisitions.
Samuti leidis komisjon, et kuna vaidlustatud meedet kohaldati ELi toimimise lepingu artikli 108 lõiget 3 rikkudes, on see ELi-siseste omandamiste suhtes kohaldatavas osas ebaseaduslik abikava.
The Commission maintained the procedure, as initiated by the opening Decision of 10 October 2007, open for extra-EU acquisitions in the light of the new elements which the Spanish authorities undertook to provide as regards the obstacles to cross-border mergers outside the EU.
Komisjon jättis 10. oktoobri 2007. aasta otsusega algatatud menetluse ELi-väliste omandamiste puhul avatuks, pidades silmas uusi elemente, mille Hispaania ametiasutused lubasid ELi-välistel piiriülestel ühinemistel esinevate takistuste küsimuses esitada.
V. COMMENTS FROM THE SPANISH AUTHORITIES AND INTERESTED THIRD PARTIES
V. HISPAANIA AMETIASUTUSTE JA HUVITATUD KOLMANDATE ISIKUTE MÄRKUSED
The Commission received comments from the Spanish authorities [17] and from 32 interested third parties [18], eight of which were associations.
Komisjonile esitasid oma märkused Hispaania ametiasutused [17] ning 32 huvitatud kolmandat isikut, [18] kellest kaheksa olid ühendused.
To summarise, the Spanish authorities consider that Article 12(5) TRLIS constitutes a general measure and not an exception to the Spanish tax system since this provision allows the amortisation of an intangible asset, which applies to any taxpayer who acquires a significant shareholding in a foreign company.
Kokkuvõttes on TRLISe artikli 12 lõige 5 Hispaania ametiasutuste arvates üldmeede ning mitte erand Hispaania maksusüsteemist, kuna selle sätte alusel lubatakse immateriaalse vara amortiseerimine, mida kohaldatakse kõigi maksumaksjate suhtes, kes omandavad välismaises äriühingus märkimisväärse osaluse.
In the light of Commission practice and the relevant case law, the Spanish authorities conclude that the contested measures cannot be considered State aid within the meaning of Article 107 TFEU.
Pidades silmas komisjoni praktikat ja asjaomast kohtupraktikat, järeldavad Hispaania ametiasutused, et vaidlustatud meedet ei saa käsitada riigiabina ELi toimimise lepingu artikli 107 tähenduses.
In general, 30 interested third parties (hereinafter ‘the 30 interested parties’) support the views of the Spanish authorities, whereas another two third parties (hereinafter ‘the two parties’) consider that Article 12(5) TRLIS constitutes an unlawful State aid measure incompatible with the internal market.
Üldiselt toetavad Hispaania ametiasutuste seisukohti 30 huvitatud kolmandat isikut (edaspidi „30 huvitatud isikut”), samas kui ülejäänud kaks kolmandat isikut (edaspidi „kaks isikut”) leiavad, et TRLISe artikli 12 lõike 5 puhul on tegemist ebaseadusliku riigiabi meetmega, mis ei sobi kokku siseturuga.
Hence, the arguments of the 30 interested parties will be presented together with the position of the Spanish authorities, whereas the arguments of the two parties will be described separately.
Seega esitatakse 30 huvitatud isiku väited koos Hispaania ametiasutuste seisukohaga, samas kui kahe isiku väiteid kirjeldatakse eraldi.
Comments from the Spanish authorities and the 30 interested parties
Hispaania Ametiasutuste Ja 30 Huvitatud Isiku Märkused
As a preliminary remark, the Spanish authorities stress that direct taxation lies within the competence of Member States.
Sissejuhatava märkusena rõhutavad Hispaania ametiasutused, et otsene maksustamine kuulub liikmesriikide pädevusse.
Therefore, the Commission’s action in this field should be in line with the subsidiarity principle stated in Article 5 EC Treaty (now replaced in substance by Article 5 TFEU).
Seetõttu peaks komisjoni tegevus selles valdkonnas olema kooskõlas EÜ asutamislepingu artiklis 5 (selle sisu on nüüd asendatud ELi toimimise lepingu artikliga 5) sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega.
Moreover, the Spanish authorities recall that Article 3 EC Treaty (now replaced in substance by Articles 3 to 6 TFEU) and 58(1)(a) EC Treaty (now replaced by Article 65 TFEU) allow Member States to establish different tax systems, according to the location of the investment or the tax residence of the taxpayer, without this being considered a restriction to the free movement of capital.
Peale selle tuletavad Hispaania ametiasutused meelde, et EÜ asutamislepingu artikli 3 (selle sisu on nüüd asendatud ELi toimimise lepingu artiklitega 3–6) ja EÜ asutamislepingu artikli 58 lõike 1 punkti a (nüüd asendatud ELi toimimise lepingu artikliga 65) alusel võivad liikmesriigid kehtestada erinevaid maksusüsteeme maksumaksja investeerimiskoha või maksuresidentsuse põhjal, ilma et seda käsitataks kapitali vaba liikumise piiranguna.
The 30 interested parties also maintain that a negative Commission decision would breach the principle of national fiscal autonomy laid down in the TFEU, as well as Article 56 EC Treaty (now replaced by Article 63 TFEU) prohibiting restrictions on the free movement of capital.
Samuti leiavad 30 huvitatud isikut, et komisjoni negatiivne otsus oleks vastuolus ELi toimimise lepingus sätestatud riikide maksuautonoomia põhimõttega ning ka EÜ asutamislepingu artikliga 56 (nüüd asendatud ELi toimimise lepingu artikliga 63), millega keelatakse kapitali vaba liikumise piirangud.
The contested measure does not constitute State aid
Vaidlustatud meede ei ole riigiabi
The Spanish authorities and the 30 interested parties consider that the contested measure does not constitute State aid within the meaning of Article 107(1) TFEU since: (i) it does not confer an economic advantage; (ii) it does not favour certain undertakings; and (iii) it does not distort or threaten to distort competition between Member States.
Hispaania ametiasutused ja 30 huvitatud isikut leiavad, et vaidlustatud meede ei ole riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, kuna: i) sellega ei anta majanduslikku eelist; ii) sellega ei soodustata teatavaid ettevõtjaid ning iii) see ei moonuta ega ähvarda moonutada liikmesriikidevahelist konkurentsi.
In line with the logic of the Spanish tax system, they consider that the contested measure should be considered a general measure applying indiscriminately to any type of company and to any activity.
Kooskõlas Hispaania maksusüsteemi loogikaga leiavad nad, et vaidlustatud meedet tuleks käsitada üldmeetmena, mida kohaldatakse mittediskrimineerival viisil mis tahes tüüpi äriühingu ja tegevuse suhtes.
The contested measure does not confer an economic advantage
Vaidlustatud meetmega ei anta majanduslikku eelist
Contrary to the Commission’s position as expressed in the opening Decision, Article 12(5) TRLIS does not constitute an exception to the Spanish corporate tax system since (i) the Spanish accounting system is not an appropriate point of reference on which to base the existence of an exception to the tax system; and (ii) even if it were, the characterisation of financial goodwill as a depreciable asset over time has historically been a general feature of the Spanish accounting and corporate tax system.
Vastupidiselt komisjoni menetluse algatamise otsuses väljendatud seisukohale ei ole TRLISe artikli 12 lõige 5 erand Hispaania ettevõtte tulumaksu süsteemist, kuna i) Hispaania raamatupidamissüsteem ei ole asjakohane võrdlusalus, et põhjendada erandi olemasolu maksusüsteemis, ning ii) isegi kui see oleks, on rahalise firmaväärtuse käsitamine aja jooksul amortiseeritava varana traditsiooniliselt olnud Hispaania raamatupidamis- ja ettevõtte tulumaksu süsteemide üldine tunnus.
Firstly, because of the lack of harmonisation of accounting rules, the accounting result cannot serve as a reference point for establishing the exceptional nature of the contested measure.
Esiteks, kuna raamatupidamiseeskirjad ei ole ühtlustatud, ei saa võrdlusalusena vaidlustatud meetme erakorralise olemuse kindlakstegemiseks kasutada raamatupidamislikku tulemit.
Secondly, it is incorrect to consider goodwill amortisation not to be within the logic of the Spanish accounting system since both goodwill [19] and financial goodwill [20] can be amortised over periods up to 20 years.
Teiseks ei ole õige arvata, et firmaväärtuse amortiseerimine ei vasta Hispaania raamatupidamissüsteemi loogikale, kuna nii firmaväärtust [19] kui ka rahalist firmaväärtust [20] võib amortiseerida kuni 20-aastaste ajavahemike jooksul.
These empirical rules reflect the loss of value of the underlying assets, whether tangible or not.
Need kogemuste põhjal välja töötatud eeskirjad kajastavad kas materiaalse või immateriaalse alusvara väärtuse vähenemist.
Therefore, Article 12(5) TRLIS would not constitute an exception as it does not depart from the rules on amortisation of goodwill established in the Spanish accounting and tax systems.
Seetõttu ei oleks TRLISe artikli 12 lõike 5 puhul tegemist erandiga, kuna see ei kaldu kõrvale Hispaania raamatupidamis- ja maksusüsteemides kehtestatud firmaväärtuse amortiseerimise eeskirjadest.
Thirdly, the Spanish authorities point out that the contested measure does not constitute a true economic advantage since, in case of sale of the acquired shareholding, the amount deducted is recovered by taxation of the capital gain, thus placing the taxpayer in the same situation as if Article 12(5) TRLIS had not been applied.
Kolmandaks märgivad Hispaania ametiasutused, et vaidlustatud meede ei ole päris majanduslik eelis, kuna omandatud osaluse müümise korral nõutakse mahaarvatud summa sisse kapitali kasvutulu maksustamise teel, mistõttu maksumaksja on samas olukorras kui siis, kui TRLISe artikli 12 lõiget 5 ei oleks kohaldatud.
In the opening Decision, the Commission states that neither a business combination nor takeover of the target company is necessary to benefit from Article 12(5) TRLIS.
Menetluse algatamise otsuses sedastab komisjon, et TRLISe artikli 12 lõike 5 kohaldamiseks ei ole vajalik ei äriühendus ega sihtäriühingu ülevõtmine.
This statement reflects a misunderstanding of the Spanish tax system since these two articles do not prevent a group of companies that jointly acquires control of a target company from deducting a corresponding fraction of the goodwill resulting from the operation.
See seisukoht näitab, et Hispaania maksusüsteemist on valesti aru saadud, kuna kõnealuse kahe artikliga ei takistata sihtäriühingu üle ühiselt kontrolli omandaval äriühingute rühmal maha arvamast tehingust tuleneva firmaväärtuse vastavat osa.
Hence, application of these two articles does not require individual control of the target company in order to benefit from the contested measure.
Seetõttu ei ole nende kahe artikli kohaldamisel vaidlustatud meetmest kasusaamiseks nõutav individuaalne kontroll sihtäriühingu üle.
Finally, it should be noted that the 5 % shareholding criterion is consistent with the conditions laid down in Article 89(3) TRLIS and also with Commission guidelines and practice [21].
Lõpuks tuleks märkida, et 5 %-lise osaluse kriteerium on kooskõlas TRLISe artikli 89 lõikes 3 sätestatud tingimuste ning samuti komisjoni suuniste ja praktikaga [21].
Fifthly, the Commission Notice on the application of the State aid rules to measures relating to direct business taxation [22] (hereinafter ‘the Commission Notice’) explicitly states that amortisation rules do not imply State aid.
Viiendaks on äriühingute otsese maksustamisega seotud meetmete suhtes riigiabi eeskirjade kohaldamist käsitlevas komisjoni teatises [22] (edaspidi „komisjoni teatis”) sõnaselgelt sätestatud, et amortisatsiooni arvestamist käsitlevad eeskirjad ei tähenda riigiabi olemasolu.
Finally, the 30 interested parties also consider that if the contested measure constituted an advantage, the ultimate beneficiaries would be the target company’s shareholders since they would receive the price paid by the acquiring company benefiting from the contested measure.
30 huvitatud isikut leidsid samuti, et kui vaidlustatud meetme puhul oleks tegemist eelisega, oleksid lõplikud abisaajad sihtäriühingu aktsionärid, kuna nemad saaksid vaidlustatud meedet kasutava omandava äriühingu makstava hinna.
The contested measure does not favour certain undertakings or the production of certain goods
Vaidlustatud meede ei soodusta teatavaid ettevõtjaid või teatavate kaupade tootmist
The only condition for the taxpayer to be able to benefit from the contested measure is to be tax resident in Spain.
Ainsa tingimusena peab maksumaksja vaidlustatud meetme kasutamiseks olema maksuresident Hispaanias.
Therefore, Article 12(5) TRLIS is neither de facto nor de jure selective within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Seetõttu ei ole TRLISe artikli 12 lõige 5 ei de facto ega de jure valikuline ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
Accordingly, by letter dated 14 July 2008 [23], the Spanish authorities provided data extracted from the 2006 Spanish tax returns which show that all types of companies (SMEs and large undertakings), as well as companies active in different economic sectors, had benefited from the contested measure.
Sellele vastavalt esitasid Hispaania ametiasutused 14. juuli 2006. aasta kirjaga [23] Hispaania 2006. aasta maksudeklaratsioonidest võetud andmed, millest ilmneb, et vaidlustatud meedet on kasutanud eri majandussektorites tegutsevad eri tüüpi äriühingud (VKEd ja suurettevõtted).
The Spanish authorities also stress that in a recent judgment [24], the General Court indicated that a limited number of beneficiaries is not sufficient in itself to establish the selectivity of the measure since that group can actually represent all of the undertakings in a particular legal and factual situation.
Samuti rõhutavad Hispaania ametiasutused tõika, et oma hiljutises otsuses [24] märkis Üldkohus, et abisaajate piiratud arv ei ole iseenesest piisav argument meetme valikulisuse üle otsustamisel, kuna asjaomasesse rühma võivad tegelikult kuuluda kõik ettevõtjad oma konkreetses õiguslikus ja faktilises olukorras.
In particular, the Spanish authorities stress that the contested measure bears similarities with a recent case [25] that the Commission considered to be a general measure and they therefore request the same treatment.
Eelkõige rõhutavad Hispaania ametiasutused, et vaidlustatud meetmel on sarnasusi ühe hiljutise juhtumiga, [25] mida komisjon pidas üldmeetmeks, ning seetõttu soovivad Hispaania ametiasutused samasugust käsitlemist.
Secondly, according to the Spanish authorities and the 30 interested parties, in its opening Decision the Commission mixed up the concept of selectivity and the objective conditions of the contested measure which refer only to certain transactions (i.e. shareholding in a foreign target company).
Teiseks on Hispaania ametiasutused ja 30 huvitatud isikut seisukohal, et komisjon ajas menetluse algatamise otsuses segi valikulisuse kontseptsiooni ja vaidlustatud meetme objektiivsed tingimused, mis osutavad ainult teatavatele tehingutele (st osaluse omandamisele välismaises sihtäriühingus).
However, the Commission fails to recognise that the selectivity criterion is not determined by the fact that the beneficiary of the contested measure is a group of companies or a multinational company that has a share in a target company.
Komisjon ei tunnista siiski, et valikulisuse kriteeriumi ei määra kindlaks asjaolu, et vaidlustatud meetmest saab kasu sihtäriühingus osalust omav äriühingute rühm või rahvusvaheline äriühing.
The fact that a measure benefits only companies that comply with the objective criterion laid down in the contested measure does not in itself make it selective.
Asjaolu, et meedet kasutavad ainult vaidlustatud meetmes sätestatud objektiivsele kriteeriumile vastavad äriühingud, ei tee meedet iseenesest valikuliseks.
The selectivity criterion implies that subjective restrictions should be imposed on the beneficiary of the contested measure.
Valikulisuse kriteerium tähendab, et vaidlustatud meetme kasutajate suhtes tuleks seada subjektiivsed piirangud.
Taking this concept further would lead to the erroneous conclusion that most tax-deductible expenses fall within the scope of Article 107(1) TFEU.
Sellise kontseptsiooni edasine järgimine viiks eksliku järelduseni, et ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 reguleerimisalasse kuulub enamik mahaarvatavaid kulusid.
The Spanish authorities add that the fact of limiting the amortisation of financial goodwill to that resulting from the acquisition of a significant shareholding in a target company is not sufficient to remove the general character of the contested measure, since it applies indiscriminately to any company that is tax resident in Spain with no further requirements.
Hispaania ametiasutused lisavad, et asjaolu, et rahalise firmaväärtuse amortiseerimine on piiratud sihtäriühingus märkimisväärse osaluse omandamisest tuleneva väärtusega, ei ole piisav vaidlustatud meetme üldise iseloomu välistamiseks, kuna seda kohaldatakse ilma lisanõueteta ja mittediskrimineerival viisil kõikide äriühingute suhtes, kes on Hispaanias maksuresidendid.
In line with the case law of the Court of Justice [26], a measure which benefits all undertakings in national territory, without distinction, cannot therefore constitute State aid.
Kooskõlas Euroopa Kohtu praktikaga [26] ei ole meede, mis toob kasu kõigile riigi territooriumil asuvatele ettevõtjatele vahet tegemata, riigiabi.
Thirdly, as regards the 5 % threshold, this level does not set a minimum amount to be invested and therefore the contested measure does not benefit only large undertakings.
Kolmandaks, 5 %-line alammäär ei kehtesta minimaalset investeeritavat summat ning seega ei saa vaidlustatud meetmest kasu ainult suurettevõtjad.
As for the fact that there is no requirement for the seller to pay for capital gains in order for the contested measure to apply, the Spanish authorities consider this to be irrelevant since control of income received abroad by a seller who is not liable for tax in Spain lies outside their field of competence.
Asjaolu, et müüjalt ei nõuta vaidlustatud meetme kohaldamiseks kapitali kasvutulult maksu tasumist, ei pea Hispaania ametiasutused oluliseks, kuna Hispaania mittemaksukohustuslasest müüja välismaal saadud tulu kontrollimine ei kuulu nende pädevusse.
Fourthly, the introduction of the contested measure is in any case justified by the principle of neutrality, which underlies all Spanish tax legislation.
Neljandaks, vaidlustatud meetme kehtestamist võib igal juhul põhjendada neutraalsuse põhimõttega, millel põhinevad kõik Hispaania maksuseadused.