natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Financing of unnecessary spare capacity
Ebavajaliku vaba tootmisvõimsuse rahastamine
The complainant compared the level of the ZT’s epidemic reserve with the available spare capacity in other Länder and came to the conclusion that the ZT’s epidemic reserve was four to five times higher than the spare capacity available as an epidemic reserve in other Länder, taking into account the differences in livestock numbers.
Kaebuse esitaja võrdleb ZT vaba tootmisvõimsust teistes liidumaades olemasoleva vaba tootmisvõimsusega ja leiab, et ZT vaba tootmisvõimsus oli neli kuni viis korda suurem kui teiste liidumaade epideemiaks ettenähtud vaba tootmisvõimsus, võttes arvesse erinevust karilooma arvus.
The annual contributions were thus financing overcapacity substantially in excess of the necessary epidemic reserve when compared with practice in other Länder.
Seega rahastati iga-aastastest tasudest vaba tootmisvõimsust, mis oli teiste liidumaade tavaga võrreldes epideemiaks ettenähtud vajalikust vabast tootmisvõimsusest oluliselt suurem.
This overcapacity was then available to be used later for commercial purposes — such as taking part in the tendering procedure in Northern and Central Hessen.
ZT sai seda ülemäärast tootmisvõimsust kasutada hiljem tegevuspiirkonnavälistel eesmärkidel, näiteks osalemiseks Põhja- ja Kesk-Hesseni hankemenetluses.
Fourth Altmark-Criterion
Neljas Altmarki kriteerium
The complainant points out that the ZT was not awarded the contract through a public procurement procedure, whereas in the majority of the other Länder a public tendering procedure is used to select the most efficient provider.
Kaebuse esitaja väidab, et ZTga ei sõlmitud lepingut avaliku hankemenetluse kaudu, kuigi enamikus teistes liidumaades kasutatakse kõige tõhusama teenuseosutaja valikuks avalikku hankemenetlust.
Moreover, no cost analysis was undertaken comparing the ZT’s costs with those of a typical well run undertaking.
Lisaks ei tehtud kulude analüüsi, et võrrelda ZT kulusid keskmise suurusega, hästi korraldatud juhtimisega ettevõtja omadega.
In the complainant’s view, there were no legal obstacles to prevent a public tendering procedure in Rhineland-Palatinate.
Kaebuse esitaja sõnul ei olnud avaliku hankemenetluse korraldamine Rheinland-Pfalzis õiguslikult takistatud.
Distortion of competition on outside markets
Konkurentsi moonutamine tegevuspiirkonna välistel turgudel
Below-cost bid by the ZT in the public tendering procedure in Northern and Central Hessen
ZT omahinnast madalam pakkumus Põhja- ja Kesk-Hesseni avalikus hankemenetluses
The complainant claims that the distorting effect of the annual contributions payments can be illustrated by the way that the public tender proceeded in Northern Hessen.
Kaebuse esitaja väidab, et iga-aastaste tasude konkurentsi moonutavat mõju tõendab Põhja-Hessenis korraldatud avalik hankemenetlus.
Prior to the tendering procedure Tierbeseitigungsanlage Schäfer GmbH (‘TBA Schäfer’), an affiliate of the complainant, was entrusted with the disposal of category 1 and 2 materials.
Enne hankemenetlust tegeles 1. ja 2. kategooria materjali kõrvaldamisega kaebuse esitaja sidusettevõtja Tierbeseitigungsanlage Schäfer GmbH (edaspidi „TBA Schäfer”).
Further evidence that the ZT bid below cost in the tender for Northern Hessen comes from a comparison with the charges that the ZT applies in its own territory.
Seda, et ZT pakkus Põhja-Hesseni hankemenetluses omahinnast madalamaid hindu, tõendab ka võrdlus teenustasudega, mis ZT kohaldab oma tegevuspiirkonnas.
There the charge is EUR 328 per tonne, whereas the ZT’s bid in the tender for Northern Hessen was only EUR 208 per tonne.
Seal on teenustasu 328 eurot tonni kohta, samas kui Põhja-Hesseni hankemenetluses pakkus ZT hinnaks üksnes 208 eurot tonni kohta.
As there are no significant differences in the collection costs between the two regions, it is not comprehensible why the ZT could put in a bid charging about a third less in Northern Hessen than in its own territory for exactly the same service.
Kuna jäätmete kogumise kulud kahes piirkonnas oluliselt ei erine, on arusaamatu, kuidas ZT sai Põhja-Hessenis täpselt sama teenuse puhul pakkuda tasusid, mis on ZT tegevuspiirkonnas võetavatest tasudest ligikaudu kolmandiku võrra väiksemad.
As TBA Schäfer’s cost base was public knowledge from earlier tenders, it was easy for the ZT to put in a bid of EUR 208 per tonne, just EUR 4 below TBA’s bid of EUR 212 per tonne, and so to win the contract.
Kuna TBA Schäferi kulubaas oli varasemates hankemenetlustes avalikustatud, oli ZT jaoks lihtne pakkuda hinnaks 208 eurot tonni kohta – st vaid 4 eurot vähem kui TBA Schäferi pakkumine (212 eurot tonni kohta) – ja seega hankemenetlus võita.
Below-cost fees charged by the ZT for disposal of category 3 material
ZT 3. kategooria materjali kõrvaldamise teenustasud ei kata kulusid
The complainant stresses that the incentive for slaughterhouses to separate category 3 material from category 1 and 2 material is distorted in Rhineland-Palatinate due to the ZT’s lump-sum pricing policy.
Kaebuse esitaja kinnitab, et ZT kogusummal põhineva hinnakujunduse tõttu ei ole Rheinland-Pfalzi tapamajad motiveeritud eraldama 3. kategooria materjali 1. ja 2. kategooria materjalist.
As a consequence, a substantial quantity of category 3 material that could otherwise be further processed into pet food is disposed of together with the inferior category 1 and 2 material [30].
Seepärast kõrvaldatakse koos vähemväärtusliku, 1. ja 2. kategooria materjaliga suur osa 3. kategooria materjalist, mida muidu saaks töödelda lemmikloomatoiduks [30].
Moreover, the amount of category 3 material taken off the market because of the ZT’s pricing policy was larger than assumed by the Commission in its preliminary market assessment.
Lisaks oli ZT hinnapoliitika tõttu turult eemaldatud 3. kategooria materjali kogus suurem, kui komisjon oma esialgses turuhinnangus eeldas.
Paragraph 33 of the decision opening the procedure stated that category 3 materials were separated out in 72 % of all slaughters in Rhineland-Palatinate.
Menetluse algatamise otsuse põhjenduses 33 märgitakse, et Rheinland-Pfalzis eraldati 3. kategooria materjal 72 protsendil kõigist tapetud loomadest.
However, this figure is based solely on the number of slaughters.
See põhineb siiski üksnes tapetud loomade arvul.
If account were taken of the fact that the slaughter of a cow produces a much higher amount of category 3 material than the slaughter of a pig, the result would be that only 45 % of category 3 material was separated out.
Kui võtta arvesse asjaolu, et veiste tapmisel tekib palju rohkem 3. kategooria materjali kui sigade puhul, siis eraldatakse 3. kategooria materjalist tegelikult üksnes 45 %.
Consequently, the market distortion due to the ZT’s pricing policy would be far greater than previously assumed.
Järelikult on ZT hinnapoliitikast põhjustatud turumoonutus varem arvatust palju suurem.
COMMENTS BY THE ZT
ZT MÄRKUSED
The ZT’s comments coincide in the relevant points with those made by Germany, which are described in the following section.
ZT märkused kattuvad põhiosas järgmises punktis esitatud Saksamaa märkustega.
The ZT’s comments are therefore not set out separately in order to avoid unnecessary repetition.
Tarbetu kordamise vältimiseks ei käsitleta ZT märkusi seepärast eraldi.
Germany denied that the annual contribution imposed under the ZT’s Verbandsordnung constitutes illegal aid since the Altmark criteria are met.
Saksamaa vaidlustab väite, et ZT põhikirjas sätestatud iga-aastased tasud kujutavad endast ebaseaduslikku riigiabi, sest Altmarki kriteeriumid on tema sõnul täidetud.
Germany also argued that the aid was compatible with the internal market because the annual contribution did not exceed the cost of maintaining the epidemic reserve and the clean-up costs for former sites.
Lisaks väidab ta, et kõnealune abi on siseturuga kokkusobiv, sest iga-aastased tasud ei ületa epideemiaks ettenähtud vaba tootmisvõimsuse hoidmise ja saastunud alade puhastamise kulusid.
Firstly Germany contends that the provision of an epidemic reserve is a service of general economic interest, arguing that the disposal of category 1 and 2 material is a statutory obligation on local authorities.
Saksamaa väidab esiteks, et epideemiaks ettenähtud vaba tootmisvõimsuse hoidmine on üldist majandushuvi pakkuv teenus. Saksamaa põhjendab seda sellega, et 1. ja 2. kategooria materjali kõrvaldamine on kohaliku omavalitsuse seadusjärgne kohustus.
The local authorities had entrusted performance of this statutory duty to the ZT, as a public-law entity with legal capacity.
Kohalikud omavalitsusüksused andsid kõnealuse seadusjärgse ülesande täitmise ZT-le kui avalik-õiguslikule juriidilisele isikule.
The general economic interest consists in the fact that the proper disposal of category 1 and 2 material serves to protect human health.
Üldine majandushuvi seisneb selles, et 1. ja 2. kategooria materjali kõrvaldamisega kaitstakse inimeste tervist.
This applies above all in the event of an epidemic.
See kehtib eelkõige epideemia puhul.
The annual contribution was therefore not cumulated with the approved TSE aid.
Iga-aastased tasud ei kumuleeru seega TSEga seoses heakskiidetud abiga.
In addition, when it comes to the disposal of fallen stock, farmers can be identified as the polluters, whereas in the case of the costs of the epidemic reserve, the polluters cannot easily be identified.
Pealegi saab surnud loomade kõrvaldamisel tuvastada saastajatena põllumajandustootjad, kuid epideemiaks ettenähtud vaba tootmisvõimsuse kulude puhul on saastaja tuvastamine keerulisem.
The ZT had been entrusted with the task of disposing of animal by-products by the TierNebGAG RP since 1979.
ZT-le on Rheinland-Pfalzi rakendusseadusega pandud alates 1979. aastast loomsete kõrvalsaaduste kõrvaldamise ülesanne.
Germany stressed that even before the Verbandsordnung was amended in 2010, the annual contributions levied by the ZT on its members were fixed in an objective and transparent manner.
Saksamaa rõhutab, et isegi enne põhikirja muutmist 2010. aastal olid ZT liikmete iga-aastased tasud kindlaks määratud objektiivselt ja läbipaistvalt.
In particular the business plan for each year was adopted by the ZT’s general assembly in a public procedure, approved by the supervisory authority, and published in the official gazettes of Rhineland-Palatinate, Hessen, and the Saarland.
Eelkõige võttis ZT üldkoosolek igal aastal avalikult vastu äriplaani, mille kiitis heaks järelevalveasutus ning mis avaldati Rheinland-Pfalzi, Hesseni ja Saarimaa ametlikes väljaannetes.
In the opinion of Germany the reserve maintained to cope with epidemics is necessary in order to protect human health in the event of an epidemic.
Saksamaa sõnul on epideemiaks ettenähtud vaba tootmisvõimsus vajalik inimeste tervise kaitsmiseks epideemia puhkemisel.
Study on the level of the epidemic reserve
Epideemiaks ettenähtud vaba tootmisvõimsuse suurust käsitlev hinnang
According to Germany the size of the epidemic reserve laid down in the amended Verbandsordnung of 2 February 2010 was based on the Fraunhofer study.
Saksamaa sõnul põhines 2. veebruaril 2010 muudetud põhikirjas sätestatud epideemiaks ettenähtud vaba tootmisvõimsuse suurus Fraunhoferi hinnangul.
Following initiation of the procedure Germany had a further study [31] carried out by the Institut für Strukturforschung und Planung in agrarischen Intensivgebieten (‘the ISPA-RP study’).
Saksamaa sai pärast menetlus algatamist täiendava hinnangu [31], mille koostas Institut für Strukturforschung und Planung in agrarischen Intensivgebieten (edaspidi „ISPA-RP hinnnag”).
The Fraunhofer study estimated the anticipated amount of material in various scenarios, taking account of their probability.
Fraunhoferi hinnangus hinnati eeldatavat materjali kogust eri stsenaariumite puhul, võttes arvesse nende toimumise tõenäosust.
The ISPA-RP study follows a methodically detailed approach to model the various epidemic scenarios in the event of an outbreak of foot-and-mouth disease (FMD) or classical swine fever (CSF).
ISPA-RP hinnangus kasutati metoodikat, mille kohaselt hinnati üksikasjalikult erinevaid epideemiastsenaariume suu- ja sõrataudi ning sigade klassikalise katku puhangu korral.
Both studies came to the conclusion that the ZT’s total available capacity was sufficient to process the quantities arising from short-term as well as longer-lasting epidemics in addition to the normal quantities of internal and external material, which amount to some 1700 tonnes per week.
Mõlemas hinnangus jõuti järeldusele, et ZT kogutootmisvõimsusest piisab töötlemaks lisaks tegevuspiirkonna materjali ja tegevuspiirkonna välise materjali tavapärastele kogustele (keskmiselt 1700 tonni nädalas) nii lühi- kui ka pikemaajalise epideemia põhjustatud koguseid.
Short-term epidemics
Lühiajalised epideemiad
The ISPA study shows that in the event of short-term epidemics, and assuming that they involve additional material of up to around 200 tonnes a day within 2 to 5 days, the extra material can easily be processed together with the normal quantity using the available weekly spare capacity of up to 1523 tonnes in three-shift operation on 5 days, without having to resort to the additional shifts at the weekend.
ISPA-RP hinnangu kohaselt saab lühiajalise epideemia korral – eeldades, et täiendavat materjali tekib 2–5 päeva jooksul kuni 200 tonni päevas – täiendavat materjali hõlpsalt töödelda koos tavapäraste kogustega, kasutades selleks nädalas olemasolevat vaba tootmisvõimsust kuni 1523 tonni ja töötades viis päeva nädalas kolmes vahetuses, ilma et oleks vaja kasutada täiendavaid vahetusi nädalalõppudel.
Even in the case of epidemics affecting fairly large parts of the area covered by the association, the additional quantities of between 1300 and 1800 tonnes arising over 8 weeks could be processed if weekend shifts were worked so that short-term spare capacity of up to 2819 tonnes per week was available (see Table 3 in section 9.3.1).
Isegi kui epideemia hõlmab suuremat osa ühingu tegevuspiirkonnast, saaks nädalalõpuvahetusi kasutades töödelda kaheksa nädala jooksul täiendavalt 1300–1800 tonni; seega oli olemas lühiajaline vaba tootmisvõimsus kuni 2819 tonni nädalas (vt tabel 3 punktis 9.3.1).
Long-term epidemics
Pikaajalised epideemiad
The ISPA-RP study showed that with 3-shift operation on 5 days, ZT’s plants could even process these quantities in addition to the normal quantity (see Table 3 in section 9.3.1).
ISPA-RP hinnangu kohaselt suudaksid ZT käitised töödelda pikema aja vältel ka sellist kogust lisaks tavapärasele kogusele, töötades viis päeva nädalas kolmes vahetuses (vt tabel 3 punktis 9.3.1).
Conclusions arising from the studies submitted
Esitatud uuringute järeldused
The studies submitted show that the total available capacity with 5-day 3-shift operation is sufficient to process the additional quantities arising from short-term epidemics and even longer-lasting epidemics as well as the normal quantities.
Saksamaa sõnul näitavad esitatud uuringud, et kui töötada viis päeva nädalas kolmes vahetuses, siis piisab olemasolevast koguvõimsusest lühi- ja isegi pikemaajaliste epideemiate tõttu tekkivate täiendavate koguste töötlemiseks lisaks tavapärastele kogustele.
In most of the scenarios there would not even be any need to resort to the additional shifts available at weekends under full-capacity operation for 6 to 12 weeks.
Enamiku stsenaariumite puhul ei oleks isegi vaja kasutada täiendavaid vahetusi nädalalõppudel, kui käitis töötaks täisvõimsusel 6–12 nädalat.
The studies draw the conclusion that the ZT has sufficient total capacity with 3-shift operation on 5 days to process the normal quantities arising and the material anticipated from longer-lasting epidemics.
Uuringutes jõuti järeldusele, et viis päeva nädalas kolmes vahetuses töötades on ZT-l piisavalt koguvõimsust, et töödelda tavapärased kogused ja pikemaajalise epideemia tõttu eeldatavalt tekkivad kogused.
The total capacity currently available is therefore considered adequate for requirements rather than excessive.
Seega peetakse praegu olemasolevat koguvõimsust pigem piisavaks kui liiga suureks.
Cost of the epidemic reserve
Epideemiaks ettenähtud vaba tootmisvõimsuse kulud
The calculations submitted by Germany for the cost of the epidemic reserve follow the approach of the Fraunhofer study.
Saksamaa esitatud epideemiaks ettenähtud vaba tootmisvõimsuse kulude arvutustes järgitakse Fraunhoferi hinnangus kasutatud metoodikat.
The breakdown of the capacity costs between normal operations and the epidemic reserve was determined on the basis of the average utilisation of the total capacity available in 5-day 3-shift operation.
Tootmisvõimsuse kulude jaotus tavapärase äritegevuse ja epideemiaks ettenähtud vaba tootmisvõimsuse vahel põhineb koguvõimsuse keskmisel rakendamisel, kui töötatakse kolmes vahetuses viis päeva nädalas.
On average it emerged that the ZT uses around 50 % of the total capacity available in 3-shift operation on 5 days.
Ilmnes, et ZT rakendab viis päeva nädalas kolmes vahetuses töötades keskmiselt ligikaudu 50 % olemasolevast kogutootmisvõimsusest.
Based on this level of utilisation, roughly 50 % of the capacity costs were allocated to each of normal operation and the epidemic reserve for both collection and processing [32].
Sellise tootmisvõimsuse rakendusastme puhul eraldati nii tavapärasele äritegevusele kui ka epideemiaks ettenähtud vabale tootmisvõimsusele (nii jäätmete kogumiseks kui ka töötlemiseks) [32] kummalegi ligikaudu 50 % tootmisvõimsuse kuludest.
The resulting cost of the epidemic reserve is as follows:
Epideemiaks ettenähtud vaba tootmisvõimsuse hoidmise kulud on seega järgmised:
Cost of the epidemic reserve according to Germany for the period 2000–2009
Saksamaa hinnang epideemiaks ettenähtud vaba tootmisvõimsuse kulude kohta ajavahemikul 2000–2009
Costs of the epidemic reserve
Epideemiaks ettenähtud vaba tootmisvõimsuse kulud
It should be noted that only about 45 % of the capacity costs were allocated to the epidemic reserve in 2000 and 2001, and in 2009 inclusion of the contract from Northern and Central Hessen reduced the epidemic reserve by approximately a fifth.
Tuleks märkida, et 2000. ja 2001. aastal eraldati epideemiaks ettenähtud vabale tootmisvõimsusele üksnes ligikaudu 45 % tootmisvõimsuse kuludest ning Põhja- ja Kesk-Hesseni lepingu lisandumine 2009. aastal vähendas epideemiaks ettenähtud vaba tootmisvõimsust umbes viiendiku võrra.
No calculation of the cost of the epidemic reserve is available for 1998 and 1999.
ja 1999. aasta kohta epideemiaks ettenähtud vaba tootmisvõimsuse arvutused puuduvad.
Financing the cost of the epidemic reserve through annual contributions
Epideemiaks ettenähtud vaba tootmisvõimsuse kulude rahastamine iga-aastastest tasudest
In the years shown, apart from 2009, the annual contributions paid to the ZT by its members were below the costs of the epidemic reserve shown in Table 2.
Käsitletud aastatel (v.a 2009. aasta) olid ZT liikmete makstud iga-aastased tasud väiksemad kui tabelis 2 esitatud epideemiaks ettenähtud vaba tootmisvõimsuse kulud.
In 2009 the final annual contribution was as high as the costs of the reserve.
aastal oli iga-aastaste tasude kogusumma vaba tootmisvõimsuse kuludega võrdne.
Germany stated that the cost of providing the epidemic reserve was not included in the calculation of the usage charge because this was not legally possible.
Saksamaa selgitab, et epideemiaks ettenähtud vaba tootmisvõimsuse hoidmise kulusid ei võetud kasutustasude arvutamisel arvesse, sest see ei olnud õiguslikult võimalik.
Although local authorities can levy usage charges in return for the use of public facilities and plants in order to cover the costs under § 7 of the Kommunalabgabengesetz Rhineland-Palatinate (KAG RP: Rhineland-Palatinate Local Authority Charges Act), there must not be an obvious disparity between the output of the facility or plant and the charge.
Kuigi kohalikud omavalitsusüksused võivad Rheinland-Pfalzi Kommunalabgabengesetz’i (edaspidi „kohaliku omavalitsuse seadus”) § 7 kohaselt võtta kulude katteks avalik-õiguslike rajatiste ja käitiste kasutamise eest tasu, ei tohi rajatise või käitise kulud ja tasu oluliselt erineda.
Under § 8 of the KAG RP the costs on which usage charges are based must be determined following the business principles of cost accounting.
Kohaliku omavalitsuse seaduse § 8 kohaselt tuleb tasude aluseks olevad kulud määrata kindlaks äriühingu kuluarvestuse põhimõtteid järgides.
According to Germany, however, only the disposal of category 1 and 2 material forms the basis for charges, not the provision of capacity for epidemics.
Saksamaa andmetel põhinevad tasud siiski üksnes 1. ja 2. kategooria materjali kõrvaldamise kuludel, mitte epideemiaks ettenähtud vaba tootmisvõimsuse hoidmise kuludel.
The latter is not provided as a service for individual taxpayers, but to counter future dangers to the general public.
Viimane ei ole üksikutele maksukohustuslastele osutatav teenus, vaid see on ette nähtud üldsuse kaitseks tulevaste ohtude eest.
Financing in other German states
Rahastamine teistes liidumaades
At the Commission’s request Germany carried out a nationwide survey on the practices followed when determining and financing the epidemic reserve.
Komisjoni nõudmisel tegi Saksamaa üleriigilise uuringu, mis käsitles epideemiaks ettenähtud vaba tootmisvõimsuse kindlaksmääramise ja rahastamise tavasid.
In all the German states — except the area covered by the ZT — the epidemic reserve is covered by the operational spare capacity available during the week and at weekends.
Kõigis liidumaades, välja arvatud ZT tegevuspiirkonnas, kaetakse epideemiaks ettenähtud vaba tootmisvõimsus ettevõttes tööpäevadel ja nädalalõppudel olemasoleva vaba tootmisvõimsuse arvelt.
On the basis of the Böckenhoff study on combating epidemics, there is not normally any additional investment in capacity.
Böckenhoffi hinnangu kohaselt ei tehta epideemiatega võitlemiseks tavaliselt tootmisvõimsusesse täiendavaid investeeringuid.
The spare capacity available in the shape of the third shift during the week and the weekend shifts are sufficient for the epidemic reserve.
Epideemiaks ettenähtud vaba tootmisvõimsuse tagamiseks piisab olemasolevast vabast tootmisvõimsusest – s.o kolmandast vahetusest tööpäevadel ja nädalalõpuvahetustest.
In the meantime alternative calculation methods are being applied following expert studies, such as the ISPA study for Lower Saxony [33] (‘the ISPA-NS study’), or through agreement with the interest groups concerned.
Hiljem kasutati eksperdihinnangutes, näiteks Alam-Saksi kohta tehtud ISPA hinnangus [33] (edaspidi „ISPA-NS hinnang”), või asjaomaste sidusrühmadega konsulteerides alternatiivseid arvutusmeetodeid.
However, the fundamental conclusion of the Böckenhoff study still stands, namely that extra investment in spare capacity is unnecessary.
Siiski kehtib Böckenhoffi hinnangu põhijäreldus, et täiendavad investeeringud vabasse tootmisvõimsusesse ei ole vajalikud.
The cost of operational spare capacity is financed through dues or charges (depending on the legal form of the operator).
Ettevõtte vaba tootmisvõimsuse kulusid rahastatakse teenustasudest või muudest tasudest (olenevalt ettevõtja õiguslikust seisundist).
There are different arrangements, according to the pattern under which the cost of operational spare capacity is divided between disposal of fallen stock and slaughterhouse waste.
Kohaldatakse erinevaid eeskirju, mida järgides jaotatakse ettevõtte vaba tootmisvõimsus surnud loomade ja tapamaja jäätmete kõrvaldamise vahel.
As regards aid to farmers for the disposal of fallen stock under the TSE guidelines and the agricultural aid guidelines 2007–2013, the assistance granted by the State in most of the other Länder is between 67 % and 75 % of the charges for the disposal of fallen stock:
Mis puudutab põllumajandustootjatele surnud loomade kõrvaldamiseks vastavalt TSE suunistele ja 2007.–2013. aasta põllumajandusabi suunistele antavat riigiabi, siis on enamikus liidumaades riiklike toetuste osakaal 67–75 % surnud loomade kõrvaldamise teenustasust: