natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Since the measure was applied without prior authorisation by the Commission, it was entered in the register of non-notified aid under number NN 39/03.
Et meede viidi ellu ilma komisjoni eelneva loata, kanti see numbri NN 39/03 all teatamata abimeetmete registrisse.
The Commission initiated the procedure provided for in Article 108(2) TFEU with respect to the aid measure in question by letter No C(2003) 2057 final on 9 July 2003.
9. juuli 2003. aasta kirjaga nr K(2003) 2057 (lõplik) alustas komisjon kõnealuse abi suhtes ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikes 2 sätestatud menetlust.
The decision to initiate the procedure was published in the Official Journal of the European Union [2].
Komisjoni otsus menetluse alustamise kohta avaldati Euroopa Liidu Teatajas [2].
The Commission invited the other Member States and interested third parties to submit their comments on the aid in question.
Komisjon kutsus muid liikmesriike ja kolmandaid huvitatud isikuid üles esitama kõnealuste abimeetmete kohta oma märkusi.
The Commission did not receive any comments from third parties.
Komisjonile ei laekunud kolmandate isikute märkusi.
The French authorities sent their comments by letters of 8 and 10 October 2003 and 13 September and 29 November 2005.
Prantsusmaa ametiasutused edastasid oma kommentaarid 2003. aasta 8. ja 10. oktoobri ning 2005. aasta 13. septembri ja 29. novembri kirjades.
On 25 February 2011, a request for further information was sent to France, and a meeting took place on 29 March 2011.
25. veebruaril 2011. aastal edastati Prantsusmaale lisateabe esitamise nõue ja 29. märtsil 2011. aastal toimus asjakohane koosolek.
The French authorities replied by letter of 24 May 2011.
Prantsusmaa ametiasutused vastasid 24. mai 2011. aasta kirjas.
DESCRIPTION OF THE MEASURE IN QUESTION
KÕNEALUSTE MEETMETE KIRJELDUS
LEVIES FOR INTERBEV
INTERBEVILE MAKSTAVAD MAKSUD
INTER-BRANCH ORGANISATIONS (IPO) AND THE COMPULSORY VOLUNTARY LEVIES SCHEME
TOOTMISHARUDEVAHELISED ORGANISATSIOONID JA KOHUSTUSLIKUKS MUUDETUD VABATAHTLIKE MAKSUDE SÜSTEEM
Inter-branch organisations (IPO) are umbrella groups that bring together, by farm sector, the different professions which are the most representative of agricultural production, and, if appropriate, processing, marketing and distribution, and which are recognised as inter-branch organisations by the competent administrative authority.
Tootmisharudevahelised organisatsioonid on ühendused, mis koondavad tootmisharude kaupa põllumajandustootmise eri valdkondi, mis on kõige arvukamalt esindatud; need võivad sõltuvalt konkreetsest juhust hõlmata töötlemist, turustamist või jaotusvõrku ning pädevad haldusasutused on neid tootmisharudevahelise organisatsioonina tunnustanud.
Their existence, missions and operation are governed by Articles L. 631-1 et seq. of the Rural Code.
Kõnealuste organisatsioonide loomist, ülesandeid ja tegevust reguleerivad põllumajandusseadustiku artikkel L.631-1 ja sellele järgnevad artiklid.
In order for this type of organisation to be recognised, the competent authorities must check to ensure that they meet various criteria, in particular that their statutes comply with the legislation (Article L.632-1 of the Rural Code), and that their constituent organisations are representative.
Sellise organisatsiooni tunnustamiseks peavad pädevad ametiasutused kontrollima mitmesuguste kriteeriumide täitmist, eeskätt seda, kas organisatsiooni põhikiri on seadusega kooskõlas (põllumajandusseadustiku artikkel L.632-1) ning kas tootmisharudevahelise organisatsiooni juhtorganitel on piisav esindusõigus.
The mission of the IPO is to act in the interests of all the players in a sector, and they can conclude agreements for that purpose.
Tootmisharudevaheliste organisatsioonide ülesanne on tegutseda teatava valdkonna kõikide lülide huvides ning neil on õigus sõlmida selleks kokkuleppeid.
These agreements and the collection of voluntary levies intended to fund the measures provided for in these agreements can be made compulsory (‘be extended’) by joint ministerial decree to all the stakeholders in the sector, whether or not they belong to a professional organisation which is an IPO member, so long as they comply with objectives laid down in legislation.
Sellised kokkulepped ja nendega ette nähtud tegevuse rahastamiseks kehtestatud vabatahtlikud maksud võib seejärel muuta ministeeriumidevahelise korraldusega kohustuslikuks (toimub kokkulepete „laiendamine”) tootmisharu kõikidele ettevõtetele, mille tegevus vastab seaduse alusel koostatud nimekirjas toodud eesmärkidele, sõltumata sellest, kas need ettevõtted on tootmisharudevahelisse organisatsiooni kuuluva kutseühenduse liikmed või mitte.
The main aim of these agreements is to promote market awareness, inter-professional relations, quality and products.
Kõnealuste kokkulepete põhiline eesmärk on soodustada turu tundmaõppimist, kutseala esindajate vahelist suhtlemist, toodangu kvaliteedi parandamist ja toodete tutvustamist.
The Rural Code only authorises the extension of the agreements where there is ‘a common interest’ based on measures ‘in line with the general interest and compatible with the rules of the Common Agricultural Policy’ (cf. Article L.632-3 of the Rural Code).
Põllumajandusseadustik võimaldab kokkuleppeid laiendada vaid juhul, kui tegemist on „ühise huviga”, mis põhineb tegevusel, mis „vastab üldisele ja ühise põllumajanduspoliitika eeskirjadega kooskõlas olevale huvile” (vt põllumajandusseadustiku artikkel L.632-3).
The arrangements with regard to the collection and distribution of compulsory voluntary levies are governed individually by each IPO agreement.
Kohustuslikuks muudetud vabatahtlike maksude kogumise ja tulu kasutamise kord määratakse kindlaks iga konkreetse tootmisharudevahelise organisatsiooni puhul sõlmitud kokkuleppega.
THE ROLE OF THE STATE
RIIGI ROLL
Although the IPO are legal persons governed under private law and their funding is guaranteed by contributions from the sector concerned, the functioning of the compulsory voluntary levy system requires State intervention, particularly with regard to the following:
Kuigi tootmisharudevahelised organisatsioonid on eraõiguslikud juriidilised isikud ning neid rahastatakse asjaomase sektori tasutavate maksude abil, eeldab kohustuslikuks muudetud vabatahtlike maksude süsteemi toimimine ka riigi sekkumist, eeskätt järgmises ulatuses:
prior to any extension request, the IPO must be recognised by the public authorities and comply with the objectives of national agricultural policy and the common agricultural policy (cf. recitals 7 and 8);
enne laiendamistaotluse esitamist peab tootmisharudevaheline organisatsioon saama riiklike ametiasutuste tunnustuse ning tema tegevuse eesmärgid peavad vastama riikliku põllumajanduspoliitika ja ühise põllumajanduspoliitika eesmärkidele (vt põhjendused 7 ja 8);
once it has been recognised, the IPO can ask the State to make their agreements compulsory by issuing a joint ministerial decree on the extension.
pärast tunnustuse saamist võivad tootmisharudevahelised organisatsioonid esitada riigile taotluse, et muuta kokkulepped laienemist käsitleva ministeeriumidevahelise korraldusega kohustuslikuks.
In this way, every operator in the production zone in question becomes subject to the compulsory voluntary levy collected by a representative IPO (cf. recital 8);
Nii muutub ettevõtteid esindava tootmisharudevahelise organisatsiooni kehtestatud vabatahtlik maks kõikide asjaomase tootmispiirkonna ettevõtjate jaoks kohustuslikuks (vt põhjendus 8);
pursuant to Article L.632-8-1 of the Rural Code, the competent authorities receive activity reports from each IPO and a summary of the implementation of each extended agreement.
põllumajandusseadustiku artikli L.632-8-1 kohaselt peavad kõik tootmisharudevahelised organisatsioonid esitama pädevatele ametiasutustele oma tegevusaruande ja kõikide laiendatud kokkulepete rakendamise aruande.
OBJECTIVE OF THE AID
ABI EESMÄRK
The aid’s objective is to promote research and development, technical assistance and advertising for the benefit of the livestock industry.
Kõnealuse abi eesmärk on toetada tegevust, mis on seotud teadusuuringute ja arendusega, tehnilise abi ja toodete tutvustamisega (reklaamiga) loomakasvatussektori huvides.
LEVIES INTRODUCED BY INTERBEV
INTERBEVI KEHTESTATUD MAKSUD
Two types of inter-branch levies, which were made compulsory by the public authorities, are the subject of this Decision.
Käesolev otsus hõlmab kaht liiki tootmisharudevahelisi makse, mille riiklikud ametiasutused on kohustuslikuks muutnud.
The first relates to the levy on meat and offal of bovine animals and sheep intended for human consumption and on live bovine animals and sheep dispatched to EU countries or exported (‘the meat levy’) and the second relates to the levy for the benefit of the National Livestock Fund (‘the FNE levy’).
Esiteks on tegemist maksuga, mida võetakse inimtoiduks mõeldud veise- ja lambaliikide liha ja rupsi ning Euroopa Liitu suunatavate või eksporditavate elusate veiste ja lammaste pealt („liha pealt võetav maks”), ja teiseks Riikliku Loomakasvatusfondi (FNE) jaoks võetava maksuga („FNE maks”).
The inter-branch agreements introducing the levies for Interbev that are the subject of this Decision are as follows:
Käesoleva otsusega hõlmatavad tootmisharudevahelised kokkulepped, millega on kehtestatud Interbevile makstavad maksud, on järgmised: Liha pealt võetavad maksud
Meat levy
Liha pealt võetav maks
FNE levy
FNE maks
IPO Agreements
Tootmisharudevaheline kokkulepe
Extending Decree
Laiendamiskorraldus
IPO Agreement
Tootmisharudevaheline kokkulepe
The National Inter-Branch Livestock and Meat Association (Interbev) is the French inter-branch organisation for the livestock and meat sector.
Riiklik Tootmisharudevaheline Kariloomade ja Liha Ühing (Association Nationale Interprofessionnelle du Bétail et des Viandes, Interbev) on karilooma- ja lihasektoris tegutsev Prantsusmaa tootmisharudevaheline organisatsioon.
Interbev was recognised in 1980 as the inter-branch organisation for the livestock and meat sector.
aastal tunnustati Interbevi karilooma- ja lihasektori tootmisharudevahelise organisatsioonina.
Interbev comprises thirteen national organisations representing the different professions in the livestock and meat sector: producers, live animal traders, slaughterers, wholesalers, processors and distributors.
Sellesse kuulub kolmteist Prantsusmaa kutseorganisatsiooni, mis esindavad kariloomade ja lihaga tegeleva majandussektori eri valdkondi – loomakasvatajaid, elusloomadega kauplejaid, tapakeskusi, hulgikaupmehi, tööstusettevõtteid ja jaekaubandusettevõtteid.
Its two main missions are the establishment of inter-branch agreements and reciprocal communication.
Organisatsiooni tegevuse kaks peaeesmärki on tootmisharudevaheliste kokkulepete sõlmimine ja ühise teabe levitamine.
It also supports meat research programmes in the meat sector.
Sellele lisanduvad lihasektoris ellu viidavad teadusuuringute programmid.
The inter-branch agreements signed within the framework of the association lay down the rules governing the sector’s activities.
Organisatsiooni tegevuse raames sõlmitud tootmisharudevaheliste kokkulepetega määratakse kindlaks tootmisharus rakendatavad tegevuseeskirjad.
These agreements may be submitted to the public authorities under the extension procedure.
Kõnealuseid kokkuleppeid võib esitada laiendamismenetluse käigus riiklikele ametiasutustele.
Once the extension has been officially declared in a joint decree issued by the Ministers for Agriculture and Economic Affairs, the measures laid down in an inter-branch agreement are binding on all operators in the sector.
Pärast laiendamise kinnitamist põllumajandusministeeriumi ja majandusministeeriumi ühiskorraldusega muutuvad tootmisharudevahelise kokkuleppega ette nähtud meetmed kõikide kõnealuse tootmisvaldkonna ettevõtjate jaoks kohustuslikuks.
MEAT LEVY
LIHA PEALT VÕETAV MAKS
Under the inter-branch agreement of 25 July 1995, which was extended by Decree of 18 December 1995 [4], Interbev introduced a levy on the meat and offal of bovine animals and sheep intended for human consumption and on live bovine animals and sheep dispatched to EU countries or exported.
25. juuli 1995. aasta tootmisharudevahelise kokkuleppega, mida laiendati 18. detsembri 1995. aasta korraldusega, [4] kehtestas Interbev maksu, mida võetakse inimtoiduks mõeldud veise ja lambaliikide liha ja rupsi ning Euroopa Liitu suunatavate või eksporditavate elusate veiste ja lammaste pealt.
The levy was imposed on three categories of meat and/or animal:
Maks kehtestati kolme liiki liha ja/või elusloomade suhtes ning selle suurus määrati kindlaks järgmiselt:
meat and offal of animals slaughtered in France intended for human consumption, set at 0,084 French francs (FRF)/kg [5] of carcase and paid by the physical or legal person who owned or co-owned the animal at the time of its slaughter;
Prantsusmaal tapetud loomadelt pärineva ning inimtoiduks mõeldud liha ja rupsi pealt võetav maks – 0,084 Prantsuse franki (FRF) [5] rümba ühe kilogrammi kohta; selle maksab füüsiline või juriidiline isik, kes on looma omanik või kaasomanik looma tapmise hetkel;
meat introduced or imported for consumption in France, set at FRF 0,042/kg and paid by the physical or legal person who first owned or co-owned the meat on the national territory;
sissetoodud või imporditud ja Prantsusmaal tarbimiseks mõeldud liha – 0,042 FRF/kg; selle maksab füüsiline või juriidiline isik, kes on liha esimene omanik või kaasomanik Prantsusmaa territooriumil;
live bovine animals or sheep dispatched to EU countries or exported, set at FRF 7/head and paid by the physical or legal person who last owned or co-owned the animals on the national territory.
Euroopa Liidu liikmesriiki suunatud või eksporditud elusad veised ja lambad – 7 FRF ühe looma kohta; selle maksab füüsiline või juriidiline isik, kes on looma viimane omanik või kaasomanik Prantsusmaa territooriumil.
The inter-branch agreement of 12 June 2001 maintained the categories of meat and/or animals to which levies were applied and increased the amount of contributions to: FRF 0,1574 (EUR 0,024) for meat and offal of animals slaughtered in France intended for human consumption; FRF 0,0656 (EUR 0,010) for meat imported for consumption in France; and FRF 11,15 (EUR 1,7) for live bovine animals or sheep dispatched to an EU country or exported.
12. juuni 2001. aasta tootmisharudevahelise kokkuleppega nähti asjaomast liiki liha ja elusloomade jaoks ette varasema olukorra jätkumine, kuid suurendati maksude määra – 0,1574 FRF (0,024 eurot) Prantsusmaal tapetud loomadelt pärineva ja inimtoiduks mõeldud liha ja rupsi pealt, 0,0656 FRF (0,010 eurot) sissetoodud või imporditud ja Prantsusmaal tarbimiseks mõeldud liha pealt, 11,15 FRF (1,7 eurot) Euroopa Liidu liikmesriiki suunatavate või eksporditavate elusate veiste ja lammaste pealt.
The inter-branch agreement of 12 June 2001 also introduced the possibility of a partial refund of the meat levy at the time of dispatch to an EU country or export to a third country.
12. juuni 2001. aasta kokkuleppega nähti ette ka võimalus liha pealt võetav maks Euroopa Liidu liikmesriiki suunamise või kolmandasse riiki eksportimise hetkel osaliselt hüvitada.
The refund rate was FRF 0,0656/kg (EUR 0,010).
Hüvitamise määr oli 0,0656 FRF/kg (0,010 eurot).
The prolongations in 1995 and 2001 did not apply to the levy on meat imported for consumption in France.
ja 2001. aasta laiendamiskorraldused ei hõlmanud enam Prantsusmaal tarbimiseks mõeldud või imporditava liha pealt võetavat maksu.
Therefore the compulsory voluntary meat levy is not imposed on these products.
Seega ei kohaldatud selliste toodete suhtes liha pealt võetavat kohustuslikku maksu.
FNE LEVY
FNE MAKSUD
Under an inter-branch agreement of 15 June 1994, extended by Decree of 18 December 1995 [7] and by Decree of 19 September 2001 [8], Interbev introduced a levy for the National Livestock Fund.
15. juuni 1994. aasta tootmisharudevahelise kokkuleppega, mida laiendati 18. detsembri 1995. aasta korraldusega [7] ja 19. septembri 2001. aasta korraldusega, [8] kehtestas Interbev Riikliku Loomakasvatusfondi jaoks võetava maksu.
The latter Decree establishes that the extension period for the agreement ends three years after the Decree’s publication date, i.e. on 30 September 2004.
Osutatud korralduses on sätestatud, et kokkulepet laiendatakse ajavahemikuks, mis lõpeb kolm aastat pärast korralduse avaldamise kuupäeva, st 30. septembril 2004.
This professional fund, managed in the framework of the National Livestock Confederation (CNE), was set up to meet two key objectives. Firstly, to provide an incentive for organisations to restructure and promote their adjustment to the future needs of a falling number of livestock farmers trying to cope with Community production management policies, and secondly, to contribute to the continued development of genetic resources and applied research, which in future will continue to be key factors in the competitiveness of livestock farming.
Kõnealune kutsefond, mida haldab Riiklik Loomakasvatuse Konföderatsioon (Confédération Nationale de l’Élevage, CNE), rajati kahel peamisel eesmärgil – esmalt selleks, et aidata kaasa teenindavate organisatsioonide ümberstruktureerimisele, toetada nende kohanemist järjest väiksemaarvuliste ja ühenduse tootmishaldusstrateegiatega kokku puutuvate loomakasvatajate tulevaste vajadustega, ning teiseks selleks, et soodustada geneetika arengu ja rakendusuuringute valdkonnas loodud ühisvahendite kindlustamist, sest need jäävad tulevikus loomakasvatuse konkurentsivõime võtmeteguriteks.
A levy to service this fund is borne by physical or legal persons who are owners or co-owners of bovine animals and sheep slaughtered in France.
Kõnealuse fondi rahastamiseks kehtestatud maksu tasuvad füüsilised ja juriidilised isikud, kes on Prantsusmaal tapetud veiste ja lammaste omanikud või kaasomanikud.
Based on the latest data submitted by the French authorities, this levy was set at FRF 0,02/kg (EUR 0,003) of slaughtered meat net (or FRF 7/head for adult bovine animals, FRF 2,40/head for veal and FRF 0,36/head for sheep — EUR 1,05, EUR 0,36 and EUR 0,054 respectively).
Prantsusmaa ametiasutuste edastatud viimaste andmete kohaselt määrati selle maksu suuruseks 0,02 FRF/kg (0,003 eurot) liha netotapakaalust (või 7 FRF ühe suurveise, 2,40 FRF ühe vasika ja 0,36 FRF ühe lamba pealt – vastavalt 1,05, 0,36 ja 0,054 eurot).
According to the French authorities, the revenue from this levy is used for genetic improvement, the genetic information system, biotechnology and economic studies.
Prantsusmaa ametiasutuste väitel kasutati sellest maksust saadud tulu geneetilise tõuaretuse, geeniinfosüsteemi, biotehnoloogia ja majandusuuringute vajadusteks.
THE MEASURES FUNDED
MAKSUDE ABIL RAHASTATAVAD MEETMED
The Interbev resources generated by meat levies are used for three types of measure:
Vahendeid, mida Interbevi poolt liha pealt võetavate maksude abil saadakse, kasutatakse kolme liiki meetmete rahastamiseks:
communication and promotion for the benefit of the sector;
teavitamine ja reklaam majandussektori vajadusteks,
technical assistance;
tehniline abi,
research and experimentation.
teadusuuringud ja katsed.
Communication and promotion involves the financing of campaigns on various topics relating to quality meat products, more general beef and veal campaigns on television and radio, and public relations measures.
Teavitamise ja reklaami puhul on tegemist eeskätt kvaliteetlihatoodetega seotud eri valdkondade kampaaniatega, sealhulgas härjaliha hõlmavate üldisema suunitlusega tele- ja raadiokampaaniate ning avalike suhete alase tegevusega.
Promotion measures on external markets are also financed, including participation in trade fairs and promotions.
Rahastatakse ka reklaamitegevust välisturgudel, sealhulgas osalemist kutseala messidel ja reklaamiüritustel.
Technical assistance measures cover certification and qualification of farms, in particular to overcome the obstacles faced by operators dealing with these procedures.
Tehnilise abi meetmed on seotud eeskätt loomakasvatusettevõtete sertifitseerimise ja kvalifitseerimisega ning need on suunatud eelkõige sellele, et kõrvaldada ettevõtjate ees selles valdkonnas esinevad piirangud.
Interbev also draws up joint specifications for the sector and is involved in the distribution and implementation of the charter on best livestock-farming practice and the code of best meat practice. It is also involved in improving transactions throughout the sector.
Interbev töötab sektori jaoks välja ka ühisspetsifikaate, osaleb heade loomakasvatustavade ja heade töötavade koonddokumentide levitamises ja rakendamises ning kogu tootmisprotsessi tehingute läbipaistvuse suurendamises.
Research and experimentation measures are geared to the needs of the sector and focus on food safety, quality management and animal welfare.
Teadusuuringute ja katsetega seotud meetmete puhul on tegemist kõnealuse toomisharu vajadustele kõige paremini kohandatud meetmetega, mis on seotud eeskätt toiduohutuse, kvaliteedijuhtimise ja loomade heaoluga.
The Interbev resources generated by the FNE levy are used for the following measures:
FNE maksudest saadavaid Interbevi vahendeid kasutatakse järgmiste meetmete rahastamiseks:
genetic improvement;
geneetilise tõuaretusega seotud ühismeetmed;
genetic information system on livestock;
haldusinfosüsteem ja loomakasvatuse infosüsteem;
applied research programmes;
rakendusuuringutega seotud tööd;
economic studies;
majandusuuringud;
various activities.
muud meetmed.
DURATION OF THE MEASURE
KÕNEALUSE MEETME KESTUS
This Decision covers the period from 1996 to 2004, the year in which the last inter-branch agreement which is the subject of this procedure expired.
Otsus hõlmab ajavahemikku 1996. aastast 2004. aastani, mil lõpeb viimane käesoleva menetlusega hõlmatav tootmisharudevaheline kokkulepe.
The beneficiaries of the aid measure in question are farmers of bovine animals and sheep.
Kõnealuse abimeetme puhul on abisaajateks veise- ja lambakasvatajad.
The aid measure is envisaged to benefit mainly agricultural producers, processors and distributors as final beneficiaries.
Abimeetme peamised sihtrühmad on põllumajandustoodete tootjad, töötlejad ja turustajad.
It is provided for that certain activities can be carried out by private companies on behalf of distributors.
Abi puhul on ette nähtud, et teatavaid meetmeid võivad osutatud sihtrühmade huvides ellu viia eraettevõtjad.
This Decision is without prejudice to the Commission’s position regarding the compatibility of the selection procedure for the service providers that Interbev has chosen to carry out its activities with public procurement rules.
Käesolev otsus ei piira komisjoni seisukohta selle suhtes, mis puudutab Interbevi meetmete elluviimisega tegelevate teenusepakkujate valikumenetluse kokkusobivust riigihangete korraldamise eeskirjadega.
GROUNDS FOR INITIATING THE PROCEDURE [9]
MENETLUSE ALUSTAMISE PÕHJUSED [9]
Firstly, the Commission noted that these levies were made compulsory by the French government under an extension procedure for inter-branch agreements.
Kõnealuste maksude olemuse kohta märkis komisjon esmalt, et need maksud on muutnud kohustuslikuks Prantsusmaa valitsus tootmisharudevaheliste kokkulepete laiendamise menetluse käigus.
The agreements are extended by means of decrees published in the French Official Journal.
Kokkuleppeid laiendati vastuvõetud korraldusega, mis avaldati Prantsuse Vabariigi Teatajas.
It follows that this type of contribution therefore requires an official act in order to take full effect.
Sellest järeldub, et kõnealuste maksude kogu mõju avaldumise eeldus oli see, et nende kohta tuli vastu võtta riikliku ametiasutuse dokument.
Consequently, when the procedure was initiated the Commission regarded the levies as parafiscal charges, i.e. public resources and therefore illegal aid as notification had not been given.
Sellest lähtuvalt oli komisjon uurimismenetluse alustamise hetkel seisukohal, et antud juhul on tegemist maksutaoliste lõivudega, see tähendab riigi ressurssidega, ning kuna abist ei olnud teatatud, oli tegemist ebaseadusliku abiga.