natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Therefore, the fact that for the civil servants who were in charge of the services falling under the exclusive right the Postal regulator allowed Deutsche Post to fully refinance all incurred social costs beyond the level of wage-based social security contributions of its competitors through increased regulated prices was unlikely to affect trade to an extent contrary to the common interest.
Asjaolu, et reguleeriv asutus lubas Deutsche Postil reguleeritud hindadega teenustele kehtestatud suuremate tasude abil täielikult (ja suuremas ulatuses, kui olid tema konkurentide sotsiaalkindlustusmaksed) refinantseerida sellist osa postiametnike sotsiaalkuludest, mis tulenes ainulitsentsiga hõlmatud teenuste osutamisest, ei oleks tohtinud kaubandust kahjustada määral, mis on vastuolus ühiste huvidega.
The rationale for the universal service obligation is that in a competitive market, postal operators will not offer certain services in rural and remote areas, or only at prices that are not affordable.
Universaalteenuse osutamise kohustus põhineb asjaolul, et postiettevõtjad ei paku konkurentsipõhise turu korral maa- või äärepoolsemates piirkondades üldse teatud teenuseid või pakuvad neid ülemäära kõrge hinna eest.
Therefore, Article 4 of Directive 97/67/EC obliges Member States to ensure that users enjoy the right to a universal service involving the permanent provision of a postal service of specified quality at all points in their territory at affordable prices for all users.
Seepärast peavad liikmesriigid direktiivi 97/67/EÜ artikli 4 alusel tagama, et kasutajatel on õigus universaalteenusele, mis hõlmab kindlaksmääratud kvaliteediga postiteenuse pidevat osutamist nende territooriumi igas punktis kõikidele kasutajatele sobiva hinnaga.
The German national legislation places in that regard a particular burden on any postal operator which enjoys a dominant position on a market which falls within the remit of the universal services.
Seoses sellega nähakse Saksa õigusaktidega kõigile sellistele postiettevõtjatele, kellel on valitsev seisund turul, kus kehtib universaalteenuse osutamise kohustus, ette konkreetne kohustus.
Pursuant to § 2 PDLV [91], such an operator has to offer its services on the same conditions to all users.
Postiteenuste määruse [91] § 2 kohaselt peavad asjaomased postiteenuste osutajad pakkuma kõnealusel turul teenuseid kõigile kasutajatele võrdsetel tingimustel.
Up to now, only Deutsche Post has enjoyed such a dominant position and has been subject to that obligation.
Seni oli üksnes Deutsche Postil selline turgu valitsev seisund ja vastavalt ka kõnealune kohustus.
Since its incorporation, Deutsche Post has not received any State aid as compensation for universal service obligations.
Deutsche Post ei saanud pärast erastamist universaalteenuse osutamise kohustuse täitmise hüvitisena mingisugust riigiabi.
For the services for which it enjoys a dominant position, the Postal regulator has, however, approved increased regulated prices to finance the costs of ensuring the universal service.
Ta sai siiski universaalteenuste osutamisest tulenenud kulude katmiseks hüvitist sellistelt reguleeritud hindadega teenustelt saadud tulude kaudu, mille puhul oli tal turgu valitsev seisund.
When assessing the proportionality and necessity of the pension subsidy, the Commission considers it appropriate to take that fact into account.
Komisjoni arvates on seda pensionitoetuse vajalikkuse ja proportsionaalsuse hindamisel asjakohane arvesse võtta.
The Commission concludes therefore that for the civil servants' social costs that have been incurred for the provision of the price-regulated services, which fall under the universal service obligation and for which Deutsche Post has enjoyed a dominant position, the fact that the Postal regulator has approved a full pass-on of those social costs through higher regulated prices — even if those social costs go beyond the level that is normally assumed by competitors — does not affect trade to an extent contrary to the common interest.
Komisjon leiab seega, et postiametnike sotsiaalkulude puhul, mis tulenevad selliste reguleeritud hindadega teenuste osutamisest, mis kuuluvad universaalteenuse osutamise kohustuse alla ja mille puhul Deutsche Postil on turgu valitsev seisund, ei kahjusta asjaolu, et reguleeriv asutus on lubanud reguleeritud hindadega teenuste osutamisest tulenevad sotsiaalkulud – isegi kui need ületavad konkurentide poolt üldiselt kantavaid kulusid – täielikult rahastada suuremate tasude arvelt, kaubandust määral, mis on vastuolus ühiste huvidega.
That conclusion is based on the particular competitive and regulatory environment in which those services are performed.
See järeldus põhineb erilisel konkurentsi- ja regulatiivsel keskkonnal, milles kõnealuseid teenuseid osutatakse.
Therefore, it cannot be extended to cover other sectors.
Järeldust ei saa seepärast üle kanda teistele valdkondadele.
It can therefore be concluded that, from 2003 onwards, Deutsche Post has assumed for the civil servants working for its non-price regulated services a level of wage-based social security contributions that has been 11 to 14 percentage points below the level that competitors have paid.
Järelikult tasus Deutsche Post 2003. aastast alates oma reguleerimata hindadega teenuste valdkonnas tegutsevate ametnike eest sotsiaalkindlustusmakseid, mis olid tema konkurentide maksemääradest 11–14 protsendipunkti väiksemad.
Comparative advantage in social contribution rate with non-price regulated services (contribution rates in percentage of civil servants' gross wage)
Sotsiaalkindlustusmakse määraga seotud suhteline eelis, võrreldes reguleerimata hindadega teenustega (maksemäärad protsendina ametnike brutopalgast)
That lower level of contributions is neither necessary nor proportionate to attain the objective of a gradual market opening in postal services.
Väiksed sotsiaalkindlustusmaksed ei ole postiteenuste turu avamise eesmärgi saavutamiseks vajalikud ega proportsionaalsed.
On the markets concerned, Deutsche Post is in fierce competition with other undertakings.
Deutsche Post konkureerib kõnealusel turul otseselt muude teenuseosutajatega.
The Commission therefore considers that the lower level of contributions affects trade to an extent contrary to the common interest and cannot be declared compatible with the internal market.
Seepärast leiab komisjon, et madalad sotsiaalkindlustusmaksed kahjustavad kaubandust määral, mis on vastuolus ühiste huvidega; seepärast ei saa neid pidada siseturuga kokkusobivaks.
The incompatible share of the pension subsidy for the period since 1 January 2003 is calculated as the difference between the benchmark rate and regulatory contribution rate based on the civil servants' gross wage sum in the non-price regulated services according to the formula below:
Pensionitoetuse siseturuga kokkusobimatu osa arvutatakse 1. jaanuarile 2003 järgneva ajavahemiku kohta järgmise valemi abil: võrdlusmäära ning tulu- ja kuluarvestuse kohase maksemäära vahe korrutatakse reguleerimata hindadega teenuste valdkonnas töötavate ametnike brutopalkade summaga.
Calculation formula for incompatible aid for period since 1 January 2003
Valem siseturuga kokkusobimatu abi arvutamiseks 1. jaanuarile 2003 järgneva ajavahemiku kohta
Incompatible aid =
Siseturuga kokkusobimatu abi =
(Benchmark rate — regulatory contribution rate)
(võrdlusmäär – regulatiivne maksemäär)
Civil servants' gross wage sum in non-price regulated services
reguleerimata hindadega teenuste valdkonnas töötavate ametnike brutopalkade summa
Based on the available data, the calculations estimate a cumulated comparative advantage of EUR [500 to 1000] million for the period 2003-2010 (see annex).
Olemasolevate andmete põhjal on 2003.–2010. aastal antud suhteline eelis kokku [500 – 1000] miljonit eurot (vt lisa).
The annual amount of the incompatible aid has decreased over time from EUR […] million in 2003 to EUR […] million in 2010 due to the shrinking workforce of civil servants.
Kõnealusel ajavahemikul vähenes siseturuga kokkusobimatu abi iga-aastane summa ametnike arvu kahanemise tõttu […] miljonilt eurolt (2003) […] miljoni euroni (2010).
Response to the arguments presented by Germany
Vastuväited Saksamaa väidetele
The 2011 Extension decision expressed doubts about the necessity and proportionality of the pension subsidy because the non-price regulated services benefited from a level of wage-based social security contributions that has effectively been 11 to 14 percentage points lower than the level that private competitors have had to carry.
Komisjon kahtles 2011. aasta menetluse pikendamise otsuses pensionitoetuse vajalikkuses ja proportsionaalsuses, sest reguleerimata hindadega teenuste puhul tasutud sotsiaalkindlustusmaksed olid eraõiguslike konkurentide omadest 11–14 % väiksemad.
The 2011 Extension decision quantified the resulting annual advantage to be in the range of EUR 100 to 200 million.
aasta menetluse pikendamise otsuses hinnati sellest tulenenud iga-aastase eelise suuruseks 100–200 miljonit eurot.
In reply to the 2011 Extension decision, Germany raises two main objections:
Saksamaa esitas 2011. aasta menetluse pikendamise otsuse kohta esitatud märkustes kaks peamist vastuväidet:
Germany insists that the benchmark rate can only be based on the employer's share of social contributions, because private undertakings have no legal obligation to pay the employees' contribution.
Saksamaa märgib, et võrdlusmäär saab põhineda üksnes sotsiaalkindlustusmaksete tööandja osal, sest eraettevõtjad ei ole õiguslikult kohustatud töötaja osa maksma.
Furthermore, the benchmark rate should take into account the fact that Deutsche Post has always paid higher than ‘competitive’ wages.
Peale selle tuleks võrdlusmäära puhul arvesse võtta seda, et Deutsche Posti töötajate palgatase on alati olnud konkurentsikeskkonnas tavapärasest tasemest kõrgem;
Germany claims that the Commission has failed to establish that the revenues from the price-regulated universal services were sufficient to finance the claimed burdens of excess social costs.
Saksamaa väitel jättis komisjon arvesse võtmata seda, et reguleeritud hindadega universaalteenustelt saadud tulud on konkurentsikeskkonnas tavatutest sotsiaalkuludest tulenenud kohustuste rahastamiseks piisavad.
The Commission is right to include the employees' contribution into the benchmark rate and not to adjust the wage level to a ‘competitive wage’
Komisjon tegi õigesti, kui võttis võrdlusmäära arvutamisel arvesse töötajate sissemakseid ega korrigeerinud palgataset vastavalt „konkurentsikeskkonnas tavapärasele palgale”
Germany argues that any benchmark above the employer's share of the social contribution rate would put Deutsche Post at a disadvantage compared to competitors who are only liable to pay the employer's share.
Saksamaa väidab, et sotsiaalkindlustusmaksete tööandja osast suurema võrdlusmäära korral oleks Deutsche Post ebasoodsamas olukorras kui tema konkurendid, kes pidid maksma üksnes tööandja osa.
With regard to that first argument, the Commission observes that civil servants — unlike private employees — are not obliged to contribute to the pension and unemployment insurances.
Selle esimese väite kohta märgib komisjon, et ametnikud ei ole erinevalt lepingulistest töötajatest kohustatud tasuma pensioni- ja töötuskindlustusmakseid.
Therefore, those contributions must necessarily be included in the benchmark rate to ensure that both Deutsche Post and private competitors carry, directly or indirectly, equivalent levels of contributions.
Seepärast tuleb selliseid sissemakseid võrdlusmäära arvutamisel tingimata arvesse võtta, tagamaks, et Deutsche Posti ja tema eraõiguslike konkurentide otsesed ning kaudsed sissemaksed oleksid võrdsed.
Germany furthermore maintains that the benchmark rate is applied neither to the gross wage of the civil servants nor to the incurred wage of the civil servants, but to ‘competitive’ wages.
Järgmisena märgib Saksamaa, et võrdlusmäära ei kohaldata mitte ametnike brutopalga ega ametnike arvestusliku palga suhtes, vaid üksnes konkurentsikeskkonnas tavapärase palga suhtes.
In the 2002, 2007 and 2011 regulatory accounts, Deutsche Post considers that the ‘competitive wage’ should be based on the ETV wage or on collective wage agreements for the postal sector from 2003.
, 2007. ja 2011. aasta tulu- ja kuluarvestuses peaks konkurentsikeskkonnas tavapärane palk Deutsche Posti väitel põhinema postisektoris 2003. aastal sõlmitud kollektiivlepingutes kindlaksmääratud palgal.
In the 2009 regulatory accounts, the ‘competitive’ wage is defined as the 2007 minimum wage, which is even lower than the ETV wage.
aasta tulu- ja kuluarvestuses kasutatakse konkurentsikeskkonnas tavapärase palgana 2007. aasta miinimumpalka, mis on siiski kollektiivlepingus kindlaksmääratud palgast väiksem.
Germany claims that the calculation based on those ‘competitive’ wages is necessary to place the social costs of Deutsche Post at the same level as those of its competitors.
Saksamaa väitel on arvutustes tollasele konkurentsikeskkonnas tavapärasele palgale tuginemine vajalik selleks, et Deutsche Posti sotsiaalkulud oleksid tema konkurentide omadega samal tasemel.
The Commission cannot accept that argument because the aid must be limited to the minimum necessary to ensure that the gradual transition from a situation of largely restricted competition to one of genuine competition at Union level takes place under acceptable economic conditions.
Komisjon ei saa selle väitega nõustuda, sest abi peab olema minimaalse vajaliku suurusega, tagamaks, et tugevalt piiratud konkurentsi järkjärguline asendamine tegeliku konkurentsiga Euroopa Liidus toimub vastuvõetavatel majanduslikel tingimustel.
It would be disproportionate to increase the aid to such an extent that since 1995 Deutsche Post would have to finance only social costs based on ‘competitive’ wages that do not reflect labour market conditions in earlier years.
Seepärast ei oleks proportsionaalne anda abi sellises ulatuses, mis võimaldaks Deutsche Postil rahastada sotsiaalkulusid 1995. aastast alates üksnes konkurentsikeskkonnas tavapärase palga alusel, mille puhul ei võeta arvesse tööturu tingimusi varasematel aastatel.
Differences in wage levels for personnel hired at different points in time between incumbents and new entrants are a normal fact of economic life.
Ärimaailmas on tavaline, et turgu valitsevate või uute ettevõtjate poolt eri ajal tööle võetud töötajate palgad on erinevad.
In the France Telecom case [92], the Commission also rejected the argument presented by France that the level of wage-based social security contributions should also take into account the fact that civil servants are paid higher wages than the personnel employed by competitors.
Riigiabi juhtumis France Telecom [92] lükkas komisjon tagasi Prantsusmaa väite, mille kohaselt tuleb sotsiaalkindlustusmaksete puhul arvesse võtta asjaolu, et ametnikud said suuremat palka kui konkurentide töötajad.
The Commission pointed out in that context that thanks to civil servants, at the time of the market opening the historic operator had well-qualified and competent personnel, without which it would not have been able to maintain its market position.
Komisjon rõhutas sellega seoses, et turgu valitseval ettevõtjal olid turu avamise hetkel ametnike näol kvalifitseeritud ja pädevad töötajad, ilma kelleta ta ei oleks suutnud oma turupositsiooni säilitada.
In any event, it would be entirely artificial to single out specific disadvantages of the postal incumbent and to disregard its considerable advantages e.g. in terms of market share, brand recognition and customer base.
Igal juhul oleks täiesti vastuvõetamatu rõhutada üksnes turgu valitsevat ettevõtjat ebasoodsamasse olukorda panevaid tegureid ja jätta arvesse võtmata olulisi eelised, mis on seotud näiteks turuosa, tuntuse ja kliendibaasiga.
Finally, Deutsche Post's calculations cannot credibly establish that, without the obligation to employ civil servants, Deutsche Post would have achieved the calculated savings in wage costs.
Pealegi ei saa Deutsche Posti arvutuste põhjal usaldusväärselt kinnitada, et Deutsche Post oleks ilma ametnike teenistuses hoidmise kohustuseta saavutanud palgakulude puhul arvutatud kulude kokkuhoidu.
Even assuming that the civil servants would in 1995 have effectively changed to a private employee status, it is neither established how many civil servants would have been replaced in 1995 and later years by private employees nor at which wage level.
Isegi juhul kui ametnikud viidi 1995. aastal tõepoolest üle lepingulise töötaja staatusse, ei saa kindlaks teha, mitu ametnikku 1995. aastal lepinguliste töötajatega asendati ja millisel palgaastmel see toimus.
Just the sheer number of Deutsche Post's civil servants in 1995 [93] renders implausible the assumption that it would have legally and economically possible to replace since 1995 all civil servants by equally productive private employees at a lower wage.
Deutsche Posti ametnike arvukuse [93] tõttu 1995. aastal on ebatõenäoline, et Deutsche Postil oli 1995. aastast alates õiguslikult ja majanduslikult võimalik asendada kõik ametnikud sama produktiivsete, kuid vähem palka saavate lepinguliste töötajatega.
The Commission therefore rejects those two claims made by Germany with regards to the benchmark rate and the wage.
Komisjon lükkab seepärast mõlemad Saksamaa väited võrdlusmäära ja palkade kohta tagasi.
On Germany's claim that price-regulated revenues have not been sufficient to finance the claimed burdens
Märkused Saksamaa väite kohta, et reguleeritud hindadega teenustelt saadud tulud ei ole asjaomaste kohustuste rahastamiseks piisavad
Germany claims that the Commission only assessed the level of wage-based social security contributions for the non-price regulated services but did not verify whether the profits from price-regulated universal services were sufficient to finance the claimed burdens.
Saksamaa väitel hindas komisjon üksnes reguleerimata hindadega teenustega seotud sotsiaalkindlustusmakseid ega uurinud, kas reguleeritud universaalteenustelt saadud tulud on asjaomaste kohustuste rahastamiseks piisavad.
Germany presents two lines of reasoning.
Saksamaa esitab kaks arutluskäiku.
First of all, it claims that the Commission did not prove that the national regulator effectively approved the burdens which Deutsche Post has claimed.
Esiteks ei tõendanud komisjon, et Saksa reguleeriv asutus Deutsche Posti asjaomased kohustused tõepoolest heaks kiitis.
Secondly, Germany argues that, even if the regulator had approved those burdens, the profits from price-regulated universal services were insufficient to finance them.
Teiseks, isegi kui reguleeriv asutus need kohustused heaks kiitis, ei ole reguleeritud hindadega universaalteenustelt saadud kasum siiski kõnealuste kohustuste rahastamiseks veel piisavalt suur.
Germany submitted two expert studies by Professor Weber and CTcon to show that the price-regulated services have not been sufficient to cover the claimed burdens on excess social costs and, consequently, Deutsche Post has been under-compensated for its excess social costs.
Saksamaa esitaks kaks eksperdihinnangut – professor Weberi ja CTcon’i hinnangu – eesmärgiga tõendada, et reguleeritud hindadega teenuste tulud ei ole konkurentsikeskkonnas tavatutest sotsiaalkuludest tulenevate kohustuste katmiseks piisavad ja Deutsche Post sai seetõttu konkurentsikeskkonnas tavatute sotsiaalkulude eest liiga väikest hüvitist.
The 2002, 2007 and 2011 price cap decisions are based on the regulatory accounts submitted by Deutsche Post and approve all burdens that have been claimed
, 2007. ja 2011. aasta võrdlushinna kehtestamise otsuses tuginetakse Deutsche Posti esitatud tulu- ja kuluarvestusele ning kiidetakse heaks kõik asjaomased kohustused
Since the 2002 Price cap decision, it has also been clearly documented that the Postal regulator approved the burdens that Deutsche Post had and set the regulated prices accordingly to cover them.
Asjakohased dokumendid tõendavad, et reguleeriv asutus kiitis alates 2002. aasta võrdlushinna kehtestamise otsusest Deutsche Posti kohustused heaks ja määras nende kohustuste katmiseks vastavalt reguleeritud tasud.
The 2007 and 2011 Price cap decisions also confirm that the Postal regulator accepted Deutsche Post's claims and approved the fact that the claimed excess social costs were financed by the price-regulated revenues.
Peale selle tõendavad 2007. ja 2011. aasta võrdlushinna kehtestamise otsus, et reguleeriv asutus rahuldas Deutsche Posti taotluse ning kinnitas, et asjaomaseid konkurentsikeskkonnas tavatuid sotsiaalkulusid rahastatakse reguleeritud hindadega teenustelt saadud tuludest.
The study by Professor Weber does not support the claim that the profits from the regulated universal services were insufficient to cover the burdens that Deutsche Post had claimed
Professor Weberi hinnang ei toeta väidet, et reguleeritud hindadega universaalteenustelt saadud tulud on Deutsche Posti asjaomaste kohustuste katmiseks ebapiisavad
The study by Professor Weber covers the period 1995-2010 and recognises that Deutsche Post has not only benefited from the pension subsidy but also from a full coverage of burden #2 by the price-regulated revenues (see Section VI.1.4.2(a) for a detailed description of the study).
Professor Weberi hinnang hõlmab ajavahemikku 1995–2010 ja selles märgitakse, et Deutsche Post sai pensionitoetust ning lisaks kaeti ta kohustus nr 2 täielikult reguleeritud hindadega teenustelt saadud tuludest (hinnangu põhjalik kirjeldus on esitatud punkti VI.1.4.2 alapunktis a).
Price-setting rule according to Article 20(2) PostG 1997
Hindade kindlaksmääramine vastavalt 1997. aasta postiseaduse § 20 lõikele 2
Price cap for regulated services =
Reguleeritud teenuste võrdlushind =
Efficient costs for regulated services + burdens =
reguleeritud teenuste tõhusa osutamise kulud + kohustused
Total costs for regulated services + burden for non-regulated services
reguleeritud teenuste kogukulud + reguleerimata teenustest tulenevad kohustused
The Postal regulator has to set the regulated prices such that the revenue covers the price-regulated services' own ‘efficient’ costs and the approved burdens.
Reguleeriv asutus peab kehtestama sellised reguleeritud tasud, mis võimaldaksid katta saadud tuludest reguleeritud hindadega teenuste „tõhusa osutamise” kulud ja heakskiidetud kohustused.
Expressed in a slightly different way, the regulated prices fully finance the total costs of the regulated services — irrespective of whether they are earmarked as ‘burden’ or ‘efficient’ cost — as well as the share of the burden that comes from the non-price regulated services.
Teisisõnu tähendab see seda, et reguleeritud tasudest kaetakse täielikult nii reguleeritud hindadega teenuste kogukulud – sõltumata sellest, kas neid nimetatakse kohustusteks või teenuste tõhusa osutamise kuludeks – kui ka sellise osa kohustustest, mis tulenevad reguleerimata hindadega teenustest.
Article 20(2) PostG 1997 ensures therefore that the approved burdens are fully covered by the price-regulated revenues.
aasta postiseaduse § 20 lõikega 2 tagatakse, et heakskiidetud kohustused kaetakse täielikult reguleeritud hindadega teenuste tuludest.
Contrary to Germany's claim, it is therefore excluded by law that the price-regulated services suffer from under-compensation due to the take-over of excess social costs from the non-price regulated services.
Erinevalt Saksamaa väitest on seadusega ka tagatud, et selliste konkurentsikeskkonnas tavatute sotsiaalkulude enda kanda võtmine, mis on seotud reguleerimata hindadega teenuste valdkonna töötajatega, ei too kaasa liiga väikese hüvitise maksmist reguleeritud hindadega teenuste eest.
The expert study by Professor Weber suffers from two main defects: First, it exaggerates the level of the excess social costs.
Professor Weberi hinnang on kahel põhjusel vaieldav: esiteks on konkurentsikeskkonnas tavatud kulud hinnatud liiga suureks.
Second, it overlooks that as a result of the exaggeration, the excess social costs include cost items for which Deutsche Post receives compensation not under burden #2, but under different headings.
Teiseks ei võetud arvesse seda, et seepärast sisaldavad konkurentsikeskkonnas tavatud kulud ka kulusid, mille eest Deutsche Post on saanud hüvitisi, mida kajastatakse teiste kohustuste, mitte kohustuse nr 2 all.