natgillin/translations-raw huggingface dataset:
But the profits obtained in Italy thanks to the subsidised electricity tariffs strengthen the companies’ competitive position in a general sense.
Kuid tulu, mida saadi Itaalias tänu subsideeritud elektritariifidele, tugevdab siiski ettevõtja konkurentsipositsiooni üldiselt.
For example, accumulated capital reserves can be used to take over competitors and to increase market share.
Kogutud kapitalireservi võidakse kasutada näiteks konkurentide tõrjumiseks ja turuosa suurendamiseks.
This reasoning is all the more relevant considering that some of the beneficiaries belong to multinational companies [53].
Selline põhjendus on veelgi asjakohasem, võttes arvesse asjaolu, et mõned abisaajad kuuluvad hargmaiste ettevõtjate alla [53].
Contrary to what the beneficiaries claim, the fact that the price paid in Italy in the sectors concerned is comparable to the average electricity price paid in Europe by competing producers cannot be taken as evidence that the interests of other European producers are not threatened by the Italian tariff.
Vastupidi abisaajate väitele, mille kohaselt on asjaomastes sektorites Itaalias makstud hind võrreldav konkureerivate tootjate makstud keskmise elektrihinnaga Euroopas, ei saa seda pidada tõendiks selle kohta, et Itaalia tariif ei ohusta muude Euroopa tootjate huve.
It was clearly established in Case C-372/97 Italy v Commission that unilateral measures aimed at approximating conditions of competition in a Member State to those prevailing in other Member States do affect trade (and therefore cannot escape classification as aid).
Kohtuasjas C-372/97: Itaalia vs. komisjon tõendati selgelt, et ühepoolsed meetmed, millega püütakse ühtlustada ühe liikmesriigi konkurentsitingimusi muude liikmesriikide tingimustega, mõjutavad kaubandust (ning seetõttu tuleb need liigitada abiks).
Moreover, some of the power supply agreements in place in other Member States may involve State aid, and the Commission has opened in-depth investigations into several measures of this kind [54].
Lisaks võivad muudes ELi liikmesriikides kehtivad elektritarnelepingud olla seotud riigiabi andmisega ning komisjon on algatanud mitmete kõnealuste meetmete suhtes põhjaliku uurimismenetluse [54].
Even though this defence has not been put forward expressly by Italy or Alcoa, the Commission considers it useful to draw attention to the well-established principle that the existence of unlawful aid in some Member States cannot justify the adoption of similar measures by another Member State.
Kuigi Itaalia või Alcoa ei ole seda õigustust sõnaselgelt esitanud, peab komisjon vajalikuks juhtida tähelepanu kohtupraktikas juurdunud põhimõttele, et ebaseadusliku abi olemasolu teatavates liikmesriikides ei õigusta samasuguste meetmete võtmist muus liikmesriigis.
In any event, the complaints received from the beneficiaries’ competitors provide an indication that the disputed tariffs do raise competition problems and affect trade within the Union.
Igal juhul osutavad abisaajate konkurentidelt saadud kaebused sellele, et vaidlusalused tariifid tekitavad konkurentsiprobleeme ja mõjutavad liidusisest kaubandust.
Moreover, Italy did not notify the 2004 tariffs.
Lisaks ei teavitanud Itaalia 2004. aasta tariifidest.
According to settled case-law, where aid has not been notified, the Commission is not obliged to demonstrate the actual consequences of the measure on competition and trade between Member States: ‘If the Commission were required in its decision to demonstrate the real effect of aid which had already been granted, that would immediately favour those Member States which grant aid in breach of the duty to notify laid down in Article 93(3) of the [EC] Treaty, to the detriment of those which do notify aid at the planning stage’ [55].
Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt ei ole komisjon kohustatud teatamata abi korral tõendama meetme tegelikke tagajärgi konkurentsile ja liikmesriikidevahelisele kaubandusele: „Kui komisjon peaks oma otsuses tõendama juba antud abi tegelikku mõju, siis soodustaks see otseselt liikmesriike, kes rikuvad abi andmisel EÜ asutamislepingu artikli 93 lõikes 3 ette nähtud teatamiskohustust, ning kahjustataks neid, kes teatavad abimeetmetest nende ettevalmistamise etapis” [55].
The conclusion must be drawn that the disputed preferential electricity tariffs are liable to improve their beneficiaries’ competitive position vis-à-vis competing undertakings in the EU.
Järeldada tuleb, et vaidlusalused elektrienergia soodustariifid parandavad abisaajate konkurentsipositsiooni võrreldes konkureerivate ettevõtjatega ELis.
It is settled case-law that in such circumstances it must be held that trade between Member States is affected and competition distorted [56].
Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt tuleb sellistel asjaoludel pidada liikmesriikidevahelist kaubandust mõjutatuks ja konkurentsi moonutatuks [56].
Conclusions on the presence of aid
Järeldus abi olemasolu kohta
The Commission concludes that the disputed 2004 and 2005 tariffs constitute State aid within the meaning of Article 87(1) TFEU and can be authorised only if they qualify for one of the exemptions provided for in the Treaty.
Komisjon järeldab, et vaidlustatud 2004. ja 2005. aasta tariifid kujutavad endast riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses ning on lubatavad üksnes juhul, kui need kuuluvad mõne ELi toimimise lepingus sätestatud erandi reguleerimisalasse.
This conclusion is consistent with that arrived at in the Alcoa case, which concerned virtually identical tariffs.
Selline järeldus on kooskõlas järeldusega, milleni jõuti Alcoa asjas, milles käsitleti praktiliselt samasuguseid tariife.
New aid or existing aid
Uus või olemasolev abi
The situations in which a measure constitutes existing aid are exhaustively enumerated in Article 1 of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty [57].
Olukorrad, mille puhul meede kujutab endast olemasolevat abi, on loetletud ammendavalt nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määruse (EÜ) nr 659/1999 (millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks) [57] artiklis 1.
It is undisputed that the measures at issue were not put into effect before Italy’s accession to the Union (Article 1(b)(i) of the Regulation), are not deemed to have been authorised owing to the Commission’s failure to take a decision within the prescribed procedural deadlines (Article 1(b)(iii)), and cannot be deemed to be existing aid owing to the expiry of the limitation period (Article 1(b)(iv)).
Kahtluse alla ei seata seda, et kõnealused meetmed ei jõustunud enne Itaalia ühinemist ELiga (kõnealuse määruse artikli 1 punkti b alapunkt i); et neid ei peeta heakskiidetuks, kuna komisjon ei ole suutnud teha otsust menetluse jaoks ettenähtud tähtaja jooksul (artikli 1 punkti b alapunkt iii), ning neid ei saa pidada olemasolevaks abiks aegumistähtaja möödumise tõttu (artikli 1 punkti b alapunkt iv).
They did not become aid as a result of the evolution of the common market and without having been altered by the Member State (first sentence of Article 1(b)(v)).
Need ei muutunud abiks ühisturu arengu tõttu ega ilma et liikmesriik oleks neid muutnud (artikli 1 punkti b alapunkti v esimene lause).
In the light of the above, the Commission considers that the disputed tariffs constitute new aid.
Eeltoodu põhjal on komisjon arvamusel, et vaidlusalused tariifid kujutavad endast uut abi.
Pursuant to Article 108(3) TFEU, Member States must notify any plans to grant or alter aid, and may not put the proposed measures into effect until the notification procedure has resulted in a final decision.
Vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikele 3 peab liikmesriik teatama kõikidest abi määramise või muutmise plaanidest ning ta ei tohi rakendada kavandatud meetmeid enne, kui kõnealuse menetluse tulemusel on tehtud lõplik otsus.
Since Italy failed to notify Article 1 of the 2004 Decree, the 2004 tariffs constitute unlawful aid.
Kuna Itaalia ei teavitanud 2004. aasta dekreedi artiklist 1, kujutavad 2004. aasta tariifid endast ebaseaduslikku abi.
But Italy did notify Article 11(12) of Law No 80/2005, and refrained from implementing that measure.
Kuid Itaalia teavitas seaduse nr 80/2005 artikli 11 lõikest 12 ning hoidus selle meetme rakendamisest.
It has therefore complied with its obligations under Article 108(3) TFEU.
Seega täitis ta ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikes 3 sätestatud kohustused.
In derogation from the general prohibition on State aid laid down in Article 107(1) TFEU, aid may be declared compatible if it qualifies for one of the exceptions enumerated in the Treaty.
Erandina ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 sätestatud üldisest riigiabi andmise keelust võib abi pidada siseturuga kokkusobivaks, kui see kuulub mõne aluslepingus loetletud erandi reguleerimisalasse.
The 2004 and 2005 tariffs constitute operating aid.
ja 2005. aasta tariifid kujutavad endast tegevusabi.
Italy’s claim that the 2005 tariffs should not be considered operating aid because they are part of a regional support strategy and are conditional upon productive investment should be dismissed.
Itaalia väide, et 2005. aasta tariife ei tuleks pidada tegevusabiks, sest need on osa regionaalabi strateegiast ning nende kasutamiseks tuleb võtta tulusa investeeringu kohustus, tuleks tagasi lükata.
Even though the memorandum of understanding provides that the beneficiaries must carry out certain investments, the aid component in the 2005 preferential tariffs is not a proportion of the eligible expenditure, and is not subject to a maximum aid intensity.
Isegi kui vastastikuse mõistmise memorandumis on sätestatud, et abisaajad peavad tegema teatavaid investeeringuid, ei kuulu 2005. aasta soodustariifide abikomponent abikõlblike kulude alla ning selle puhul ei ole kindlaks määratud abi suurimat osatähtsust.
There are no indications that the measure complies with the criteria for investment aid, or that the aid is proportional.
Mitte miski ei osuta sellele, et meede vastab investeerimisabi kriteeriumidele või et abi on proportsionaalne.
Instead, the measure is clearly pegged to electricity consumption and aimed at mitigating electricity procurement costs, which are operating costs incurred by the companies concerned.
Meede on selgelt seotud elektritarbimisega ja selle eesmärk on leevendada elektrienergia hankimise kulusid ehk asjaomaste äriühingute tegevuskulusid.
Thus it cannot be construed as investment aid.
Seega ei saa seda pidada investeerimisabiks.
Operating aid is, in principle, incompatible with the internal market.
Tegevusabi ei ole põhimõtteliselt siseturuga kokkusobiv.
In Case C-86/89 Italy v Commission, the Court of Justice found ‘that the aid in question, which was granted without any specific conditions and solely according to the quantities used, should be regarded as an operating aid to the undertakings concerned and that, as such, it affected trading conditions to an extent contrary to the common interest’ [58].
Kohtuasjas C-86/89: Itaalia vs. komisjon leidis Euroopa Kohus, et „kõnealust abi, mis anti ilma konkreetsete tingimusteta ning üksnes vastavalt kasutatud kogustele, tuleks käsitada tegevusabina asjaomastele ettevõtjatele ning see mõjutas sellisena ebasoovitavalt kaubandustingimusi määral, mis on vastuolus ühiste huvidega” [58].
In Case T-459/93 Siemens v Commission the Court of First Instance recalled the principle that ‘operating aid, that is to say, aid intended to relieve an undertaking of the expenses which it would itself normally have had to bear in its day-to-day management or its usual activities, does not in principle fall within the scope of Article 92(3) aforesaid [now Article 107(3) TFEU] … According to the relevant case-law, the effect of such aid is in principle to distort competition in the sectors in which it is granted, whilst nevertheless being incapable, by its very nature, of achieving any of the objectives of the aforesaid exceptions’.
Esimese Astme Kohus toonitas kohtuasjas T-459/93: Siemens vs. komisjon põhimõtet, et „eespool nimetatud artikli 92 lõike 3 [nüüd ELi toimimise lepingu artikli 107 lõige 3] reguleerimisalasse ei kuulu põhimõtteliselt tegevustoetus, st abi, mille eesmärk on vabastada ettevõtja selliste kulude kandmisest, mida ta oma jooksva majandamise või tavapärase tegevuse raames peaks tavaoludes kandma. […] Asjaomase kohtupraktika kohaselt moonutab selline abi põhimõtteliselt konkurentsi neis sektorites, kus seda makstakse, ilma et see oleks oma olemusest tulenevalt võimeline ühte eespool nimetatud erandite eesmärki saavutama.”
Nevertheless, there are clearly defined situations in which operating aid may be granted.
Siiski on olemas selgelt kindlaks määratud olukorrad, mille puhul võib tegevusabi anda.
In particular, operating aid may be granted for environmental purposes on the basis of the Community guidelines on State aid for environmental protection [59].
Keskkonnaalast tegevusabi võidakse eelkõige anda vastavalt keskkonnakaitseks antavat riigiabi käsitlevatele ühenduse suunistele [59].
In assisted areas operating aid can also be authorised on an exceptional basis as regional aid.
Samuti võidakse abistatavates piirkondades anda tegevusabi erandkorras regionaalabina.
The Commission has assessed whether the disputed tariffs might fall into one of these categories.
Komisjon on hinnanud, kas vaidlusalused tariifid võivad kuuluda mõnda mainitud kategooriasse.
The Commission observes that the tariffs do not pursue any environmental purpose, and consequently cannot be authorised as environmental aid.
Komisjon märgib, et tariifidega ei taotleta keskkonnakaitse eesmärkide täitmist, mistõttu ei saa neid heaks kiita keskkonnaalase abina.
Compatibility with the 1998 Regional Aid Guidelines
Kokkusobivus 1998. aasta regionaalabi suunistega
Exceptionally, operating aid may be granted in assisted areas eligible for aid under the exemption in Article 107(3)(a) TFEU.
Vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktis a sätestatud erandile võib tegevusabi anda erandkorras abikõlblikes toetatavates piirkondades.
According to point 4.15 of the Guidelines, operating aid can be granted exceptionally, provided that (i) it is justified in terms of its contribution to regional development and its nature and (ii) its level is proportional to the handicaps it seeks to alleviate.
Vastavalt suuniste punktile 4.15 võidakse tegevusabi erandkorras anda, kui i) abi andmine on õigustatud regionaalarengu ja abi olemuse seisukohast ning ii) abi määr on proportsionaalne puudustega, mille leevendamiseks abi antakse.
Under point 4.17 of the Guidelines, operating aid must be both limited in time and progressively reduced.
Suuniste punkti 4.17 kohaselt peab tegevusabi olema ajaliselt piiratud ja pidevalt vähenev.
However, since there is no absolute prohibition of ad hoc regional aid, the Commission has considered whether there are any exceptional circumstances that would warrant the granting of the tariff.
Kuna puudub absoluutne sihtotstarbelise regionaalabi andmise keeld, on komisjon siiski kaalunud, kas tegemist on erandjuhtudega, mis õigustaksid tariifi andmist.
The Commission has considered, in particular, the deficiencies of the Sardinian electricity market, as documented by Italy and the beneficiaries, to assess whether they might constitute a regional handicap.
Komisjon on eelkõige uurinud Sardiinia elektrituru puudusi, mida on esitanud Itaalia ja abisaajad, et hinnata, kas need võivad endast kujutada piirkondlikku mahajäämust.
The Italian electricity market is generally highly concentrated, although less so in the north of the country.
Itaalia elektriturg on üldiselt väga kontsentreeritud, kuigi pisut vähem siiski riigi põhjaosas.
The dominant operator in all zones is the former monopolist ENEL, except in Sardinia, where it holds a duopoly with E.ON.
Endine monopol ENEL on turgu valitsev ettevõtja kõigis piirkonnis, välja arvatud Sardiinias, kus tal on duopol ettevõtjaga E.ON.
ENEL has considerable market power and has been found by the Italian competition authority to have abused this power in several instances.
ENELil on märkimisväärne turuvõim ning Itaalia konkurentsiamet on leidnud, et ENEL on seda võimu mitmel korral kuritarvitanud.
Electricity prices in Italy are generally high, owing to a generation mix based largely on fossil fuels (essentially gas), the absence of nuclear capacity, and congestion on the interconnectors with the rest of Europe.
Elektrihinnad Itaalias on üldiselt kõrged peamiselt fossiilkütustel (eelkõige gaasil) põhineva elektritootmise kombinatsiooni, tuumaenergia tootmisvõimsuse puudumise ja ülekoormatud ühenduste tõttu ülejäänud Euroopa võrkudega.
In Sardinia, which accounts for 4,1 % of net installed power in Italy [60], electricity is produced mainly in thermoelectric power plants using fossil fuels (coal, fuel oil, and refinery tar).
Sardiinias, mis annab 4,1 % installeeritud netovõimsusest Itaalias, [60] toodetakse elektrit peamiselt fossiilkütuseid (kivisüsi, kütteõli ja rafineeritud tõrv) kasutatavates soojuselektrijaamades.
The island has no natural gas distribution infrastructure.
Saarel ei ole maagaasi jaotamise infrastruktuuri.
Sardinia suffers from excess generation capacity, especially in the high-cost segment (oil-fired plants), owing to the Government’s plans to concentrate Italy’s heavy industry on the island, which have never come to fruition, and which led ENEL to overinvest in generation plants.
Sardiinia kannatab liigse tootmisvõimsuse all eelkõige suurte kuludega turulõigus (õliküttega elektrijaamad), mille on põhjustanud Itaalia valitsuse plaanid koondada saarele Itaalia rasketööstus – plaan, mis ei ole kunagi teoks saanud ja mis põhjustas ENELi üleinvesteeringuid tootmisjaamadesse.
Apart from being structurally more expensive, the plants are quickly becoming technically obsolete.
Lisaks sellele, et sellised jaamad on struktuuriliselt kulukamad, aeguvad need tehniliselt kiiresti.
During the period under consideration, the export of Sardinian electricity to the Italian mainland was limited by the modest capacity of the interconnector, which was prone to congestion [61].
Vaatluse all oleval ajavahemikul oli Sardiinia elektrienergia eksport Itaalia maismaaossa piiratud võrguühenduse tagasihoidliku võimsuse tõttu, mis võis põhjustada ühenduse ülekoormuse [61].
Two power companies, ENEL and E.ON, together hold a 95 % market share of electricity supply in Sardinia (roughly 58 % E.ON and 42 % ENEL).
Kahele energiaettevõtjale, ENELile ja E.ONile kuulub 95 % elektrienergiatarne turuosast Sardiinias (ligikaudu 58 % E.ONile ja 42 % ENELile).
According to the Energy Sector Inquiry [62], Sardinia can be classified in competition terms as a duopoly with collective dominance.
Vastavalt energiasektori uuringule [62] võib konkurentsi seisukohast liigitada Sardiiniat kollektiivse valitseva seisundiga duopoliks.
Market concentration is high, though not the highest in Italy [63].
Turukontsentratsioon on suur, kuigi mitte suurim Itaalias [63].
Owing to their control of virtually all mid-merit to peak plants, E.ON and ENEL set the price at most times of the day.
Peaaegu kõigi keskmise või tippkoormusega jaamade valitsemise tõttu kehtestavad E.ON ja ENEL hinna enamikuks osaks ööpäevast.
However, the situation in Sardinia appears less critical than in the south of Italy, where ENEL alone sets the price at all times of day [64].
Olukord Sardiinias näib siiski vähem kriitiline kui Lõuna-Itaalias, kus ENEL üksi kehtestab hinna kogu ööpäevaks [64].
Wholesale electricity prices in Italy are among the highest in Europe [65], and prices in Sardinia are among the highest in Italy.
Elektri hulgihinnad Itaalias on Euroopa kõrgeimad [65] ja hinnad Sardiinias Itaalia kõrgeimad.
Prices paid in Sardinia by the beneficiaries of the tariffs in 2004/2005, on the basis of bilateral contracts, ranged from EUR 60 to EUR 65 per MWh.
Soodustariifi saajate poolt 2004. ja 2005. aastal makstud hind Sardiinias ulatus kahepoolsete lepingute alusel 60 eurost kuni 65 euroni MWh kohta.
It has not been possible to compare these prices to those recorded on the Italian mainland, as the Commission does not possess the relevant data (which Italy has claimed it is unable to provide — see recital 92 above).
Seda hinda ei olnud võimalik võrrelda Itaalia maismaaosas registreeritud hindadega, kuna komisjonil ei olnud selle kohta asjakohaseid andmeid (Itaalia väitel ei olnud tal neid võimalik esitada, vt põhjendus 92 eespool).
However, based on the above analysis of general price trends, which may be broadly representative of price trends in bilateral contracts, it seems possible to presume that, in the period under consideration, energy-intensive undertakings in Sardinia paid a higher price than on the Italian mainland.
Sellise üldise hinnasuundumuste analüüsi põhjal, mis võib üldjoontes kajastada hinnasuundumusi kahepoolsetes lepingutes, näib olevat võimalik eeldada, et kõnealusel ajavahemikul maksid energiamahukad ettevõtjad Sardiinias võrreldes Itaalia maismaaosaga kõrgemat hinda.
In conclusion, the electricity market in Sardinia exhibits a combination of problems, including high prices, a high degree of market concentration, dominant operators’ market power, excess generation capacity in the high-cost segment, relative inefficiency of obsolete generating plants, lack of access to natural gas infrastructure, and insufficient interconnection.
Kokkuvõtteks võib öelda, et Sardiinia elektriturul esinevad koos mitmed probleemid, sealhulgas kõrged hinnad, turukontsentratsiooni kõrge tase, turgu valitsevate ettevõtjate turuvõim, liigne tootmisvõimsus suurte kuludega turulõigus, vanade tootmisjaamade suhteline ebatõhusus, juurdepääsu puudumine maagaasi infrastruktuurile ja ebapiisav ühendus.
These problems are likely to translate into higher electricity prices for end-users, including the most energy-intensive ones.
Need probleemid toovad lõpptarbijatele, sealhulgas kõige energiamahukamate tarbijatele tõenäoliselt kaasa kõrgemad elektrihinnad.
Existence of a regional handicap
Piirkondliku mahajäämuse olemasolu
The first issue to be addressed is whether such problems constitute a regional handicap, i.e. whether they have a severe impact on the economic development of Sardinia.
Esmalt tuleb tegeleda küsimusega, kas sellised probleemid kujutavad endast piirkondlikku mahajäämust, st kas neil on arvestatav mõju Sardiinia majanduse arengule.
In case C 34/02, the Commission did not accept that the lack of energy interconnection constituted a handicap [67].
Juhtumis C 34/02 ei nõustunud komisjon, et energiaühenduste puudumine kujutas endast mahajäämust [67].
While it is true that SMEs suffer less from high electricity prices than do large, energy-intensive industries, nevertheless the welfare of an individual industry cannot be automatically equated to the welfare of a region.
Kuigi vastab tõele, et väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad kannatavad kõrgete elektrihindade tõttu vähem kui suured, energiamahukad ettevõtjad, ei tähenda siiski üksiku ettevõtja heaolu automaatselt piirkonna heaolu.
The Commission considers that Italy has not sufficiently substantiated the alleged regional handicap arising from the state of the Sardinian electricity market.
Komisjon on arvamusel, et Itaalia ei ole piisavalt tõendanud Sardiinia elektrituru olukorrast tulenevaid väidetavat piirkondlikku mahajäämust.
But even if one were to suppose that there was indeed a regional handicap, the criteria laid down by the Regional Aid Guidelines would still have to be fulfilled.
Isegi kui eeldada piirkondliku mahajäämuse olemasolu, peavad siiski olema täidetud regionaalabi suunistes sätestatud kriteeriumid.
The Commission has accordingly assessed whether these tests are satisfied.
Komisjon on seega hinnanud, kas need tingimused on täidetud.
Operating aid in an assisted region cannot be authorised by reason of difficulties experienced by one industry, but must be shown to make a lasting contribution to regional development.
Tegevusabi ei saa abistatavates piirkondades lubada ühe tööstusharu raskuste pärast, vaid tuleb tõendada pikaajalist panust piirkondlikku arengusse.
In the case at hand, this is unlikely.
Käesoleval juhul on see ebatõenäoline.