natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The German authorities argue that, unlike the measures in DMT and HAMSA, §8c(1a) KStG does not provide for discretionary decisions by public bodies, but that its application flows automatically from the law.
Saksamaa väidab, et vastupidiselt DMT ja HAMSA kohtuasjades käsitletud meetmetele ei nähta KStG paragrahvi 8c lõikes 1a ette ametiasutuste kaalutlusõigust; meetme rakendamine tulenevat automaatselt seadusest.
Therefore, applying the a contrario argument, §8c(1a) KStG is not selective.
Seetõttu jõuab Saksamaa vastupidise järelduseni, et KStG paragrahvi 8c lõige 1a ei olevat valikuline.
Germany also takes the view that §8c(1a) KStG forms part of the body of rules under German insolvency law.
Lisaks leiab Saksamaa, et KStG paragrahvi 8c lõige 1a olevat pankrotiõiguse norm.
In particular, the eligibility of an undertaking is based on the notions of insolvency, risk of insolvency and over-indebtedness, which are defined in the InsO and which provide grounds for the opening of insolvency procedures.
Ettevõtjate abikõlblikkus tuginevat mõistetele maksejõuetus, ähvardav maksejõuetus ja võlgadega ülekoormatus, mis on määratletud pankrotiseaduses ja on põhjusteks maksejõuetuks kuulutamisel.
On the question of selectivity, Germany concludes that the Commission’s view would mean that any tax reduction constituted State aid, even if it were generally applicable, and that such a position was in breach of the TFEU.
Saksamaa järeldab seoses valikulisusega, et komisjoni seisukohast tuleneb, et iga maksusoodustus – isegi kui see on üldiselt rakendatav – olevat riigiabi, ning selline seisukoht olevat vastuolus ELi toimimise lepinguga.
Justification by the nature or overall structure of the tax system
Õigustatus maksusüsteemi laadi ja üldise korralduse alusel
Germany asserts that the exemption created by §8c(1a) KStG is justified by the nature and overall structure of the German corporate tax system.
Saksamaa arvates on KStG paragrahvi 8c lõikega 1a loodud erand õigustatud Saksa ettevõtete maksustamise süsteemi laadi ja üldise korralduse alusel.
It claims that there is an objective difference between undertakings in difficulty which are in need of restructuring and other undertakings, and that this objective difference justifies different treatment of undertakings in difficulty which are acquired in view of restructuring.
Raskustes olevate saneerimisele kuuluvate ettevõtjate äriühingute ning muude ettevõtjate vahel olevat objektiivne erinevus ja see objektiivne erinevus õigustavat raskuses olevate ettevõtjate, mis ostetakse saneerimise eesmärgil, teistsugust kohtlemist.
The German authorities base their argument on three considerations.
Saksamaa tugineb nende argumentide põhjendamisel kolmele kaalutlusele.
Firstly, whereas financially sound undertakings have a choice between seeking finance on the capital markets and looking for an undertaking to acquire them, undertakings in difficulty only have the latter option, as they will not be able to raise debt on the capital market or obtain a bank loan.
Esiteks olevat raskuses olevatel ettevõtjatel vastupidiselt rahaliselt elujõulistele ettevõtjatele, kes saavad valida kapitalituru kaudu rahastamise ja ostja leidmise vahel, ainult võimalus leida ostja, sest nad ei saa kasutada kapitaliturul võõrkapitali ega võtta pangalaenu.
As a result, undertakings in difficulty will systematically forfeit the possibility of carrying forward their losses, whereas healthy undertakings always have the choice between debt financing and looking for a buyer.
Seetõttu kaoks raskustes olevatel ettevõtjatel süsteemselt kahjumi ülekandmise võimalus, samas kui elujõulised ettevõtjad saaksid alati valida võõrkapitali hankimise ja ostja leidmise vahel.
Secondly, the ratio legis of §8c(1) KStG, i.e. preventing trade in empty-shell companies with accumulated losses, does not require the exclusion of loss carry-forward in situations where the acquisition is for the purpose of restructuring rather than simply tax optimisation.
Teiseks väidab Saksamaa, et KStG paragrahvi 8c lõike 1 mõte ja eesmärk (milleks on takistada riiulifirmade ostmist) ei nõua kahjumi ülekandmise võimaluse välistamist neil juhtudel, kui ostetakse saneerimise eesmärgil ning see ei ole üksnes maksualaselt põhjendatud.
Without the restriction of §8c(1a) KStG to acquisitions of undertakings in financial difficulty in view of restructuring, i.e. if other acquisitions were also included, the ratio legis could no longer be maintained.
Seda eesmärki ei ole võimalik säilitada ilma piiranguid seadmata KStG paragrahvi 8c lõikele 1a raskustes olevate ettevõtjate ostmisel saneerimise eesmärgil, see tähendab muude ostmisjuhtude kaasamiseta.
Thirdly, the purpose of §8c(1) KStG is to ensure that the sale price of stakes in undertakings is based solely on the economic value of the undertaking and that the value of accumulated losses for tax optimisation does not affect the sale price.
Kolmandaks põhjendab Saksamaa, et KStG paragrahvi 8c lõikega 1 tagatakse, et ettevõtja osaluste ostuhind põhineb ainult ettevõtja majanduslikul väärtusel ja kogunenud kahjumi väärtust maksude optimeerimiseks ostuhinda ei arvata.
In the case of the acquisition of an undertaking in difficulty in view of restructuring, however, the possible value of accumulated losses plays no particular role.
Seevastu raskustes oleva ettevõtja ostmisel saneerimise eesmärgil ei olevat kogunenud kahjumi võimalikul väärtusel olulist tähtsust.
To substantiate this argument, Germany points out that accountants do not attach any value, in commercial group accounts, to potential carried-forward losses of an ailing undertaking.
Selle argumendi kinnitamiseks viitab Saksamaa asjaolule, et audiitorid ei omista kaubandusõigusega kooskõlas olevas kontserni raamatupidamises majanduslikult kehval järjel oleva ettevõtja võimalikule ülekantud kahjumile mingit tähtsust.
For these three reasons taken together, Germany considers that, even if §8c(1a) KStG were prima facie selective, it is in any event justified by the nature and overall structure of the German corporate tax system.
Nende asjaolude koostoimele tuginedes on Saksamaa seisukohal, et KStG paragrahvi 8c lõige 1a, isegi kui see oleks prima facie valikuline, on Saksamaa ettevõtete maksustamise süsteemi laadi ja üldise korralduse alusel igal juhul õigustatud.
Link between new and old Sanierungsklausel
Seos uue ja vana saneerimisklausli vahel
Germany observes that, with effect from 1 January 2008, §8c KStG replaced a similar rule that was repealed at the same time, namely §8(4) KStG.
Saksamaa märgib, et 1. jaanuaril 2008 asendati KStG paragrahv 8c samalaadse sättega KStG paragrahvi 8 lõikes 4, mis samal ajal tühistati.
Both rules pursue the same objective, i.e. the prevention of trade in empty-shell companies with accumulated losses.
Mõlemal sättel oli sama eesmärk – takistada riiulifirmade ostmist.
Germany notes that the Commission had never expressed any concerns with regard to §8(4) KStG, and that it therefore appears that this rule did not constitute State aid.
Saksamaa rõhutab, et komisjon pole kunagi väljendanud kahtlusi KStG paragrahvi 8 lõike 4 suhtes ja seetõttu ei tohiks see säte endast abi kujutada.
Germany therefore regards the Commission’s position in this regard as incoherent.
Sel põhjusel ei pea Saksamaa komisjoni seisukohta loogiliseks.
Similar rules in other tax systems
Muude maksusüsteemide samalaadne õigusnorm
Germany has pointed out that many other Member States have comparable rules to §8c(1a) KStG.
Saksamaa andmetel on paljudes muudes liikmesriikides KStG paragrahvi 8c lõikega 1a samalaadseid õigusnorme.
Examples are Austria, Belgium, Finland, Italy, Luxembourg and the Netherlands.
Näitena nimetatakse Belgiat, Soomet, Itaaliat, Luksemburgi, Madalmaid ja Austriat.
It notes that the Commission has not taken any action under the State aid rules against these Member States, despite the great similarities between the systems.
Kuigi süsteemid on paljuski sarnased, ei olevat komisjon nende liikmesriikide suhtes võtnud meetmeid, mis kooskõlas tema pädevusega riigiabi valdkonnas on komisjoni käsutuses.
In relation to paragraph 34 of the opening decision, which sets out the action the Commission has taken with respect to the French system, Germany stresses that the German system differs from the French system, which is limited to certain sectors of the economy and provides a complete exemption from corporate income tax.
Seonduvalt algatamisotsuse punktiga 34, kus esitati komisjoni meetmed seoses Prantsusmaa maksusüsteemiga, selgitab Saksamaa, et Saksa süsteem erineb Prantsuse süsteemist, mis piirduvat teatud majandusharudega ja milles nähtavat ette täielik vabastamine ettevõtte tulumaksust.
Article 107(1) TFEU lays down that any aid granted by a Member State through State resources in any form whatsoever, which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods and affects trade among Members States, is incompatible with the internal market.
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaselt on riigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust.
State resources and imputability
Riigi ressursid ja riigi ressurssidest jaotamine
A measure must be financed through State resources, and the use of State resources must be imputable to the State.
Meedet tuleb rahastada riigi ressurssidest ning riigi ressursside kasutamise jaotajaks peab olema riik.
By allowing companies to reduce their corporate tax burden through loss carry-forward, Germany is foregoing revenue, which constitutes State aid.
Kui Saksamaa valitsus lubab ettevõtjatel oma tulumaksubaasi kahjumi ülekandmise teel vähendada, siis jääb Saksamaal ilma riigiabiks olevaks tuludest.
Germany has informed the Commission that implementation of the measure could lead to a tax revenue shortfall of EUR 900 million every year.
Saksamaa teavitas komisjoni sellest, et meetme rakendamisel võivad maksutulud väheneda 900 miljoni euro võrra aastas.
Since the measure implies a loss of State resources, it is therefore granted through State resources.
Meetme seotuse tõttu riigi ressursside vähenemisega jaotatakse seda riigi vahenditest.
The aid is granted by a law, and is therefore imputable to the State.
Abi antakse seaduse alusel ning seetõttu peab selle jaotajaks olema riik.
Selective advantage
Valikulise eelise olemasolu
In addition, the measure must confer a selective advantage on the beneficiary.
Lisaks peab meede võimaldama abisaajatele valikulist eelist.
It is settled case-law that the concept of aid covers not only positive benefits, but also action which, in various forms, mitigates the charges which are normally included in the budget of an undertaking [20].
Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt ei hõlma abi mõiste mitte ainult positiivseid soodustusi, vaid ka meetmeid, mis erinevas vormis vähendavad ettevõtjal tavaliselt lasuvaid kohustusi [20].
Pursuant to §8c(1) KStG, certain changes in the ownership structure of an undertaking mean the partial or complete forfeiture of the possibility of carrying forward past losses for tax purposes.
KStG paragrahvi 8c lõike 1 kohaselt viivad ettevõtte aktsionäride koosseisu teatud muudatused selleni, et varasema kahjumi maksustusliku ülekandmise võimalus maksualastel eesmärkidel läheb osaliselt või täiesti kaduma.
§8c(1a) KStG creates an exception to that rule where the change in ownership concerns an undertaking in difficulty and takes place for the purpose of restructuring.
KStG paragrahvi 8c lõikega 1a luuakse erand sellest reeglist juhul, kui aktsiate omandamine puudutab raskustes olevat ettevõtjat ning see toimub saneerimise eesmärgil.
§8c(1a) KStG could therefore grant a selective advantage to companies fulfilling those conditions, since it enables them to set off past losses against future profits for the purpose of calculating their taxable income.
Seega saab KStG paragrahvi 8c lõikega 1a võimaldada tingimustele vastavatele ettevõtjatele valikulist eelist, sest ettevõtjatele pakutakse maksustatava tulu arvestamisel võimalust tasaarvestada eelmistel aastatel saadud kahjum tuleviku kasumi arvelt.
As explained in recital 28, Germany argues that §8c(1a) KStG does not constitute such a selective advantage, for three reasons:
Saksamaa väitel ei ole KStG paragrahvi 8c lõike 1a puhul, nagu märgitakse põhjenduses 28, tegemist sellise valikulise eelisega. Need väited tuginevad kolmele järgmisele kaalutlusele:
§8c(1a) KStG complies with the private market creditor principle (5.2.1);
KStG paragrahvi 8c lõikes 1a arvestatakse eraõigusliku võlausaldaja kriteeriumiga (5.2.1);
§8c(1a) KStG is not prima facie selective (5.2.2);
KStG paragrahvi 8c lõige 1a ei ole prima facie valikuline (5.2.2);
§8c(1a) KStG is justified by the nature and the overall structure of the German tax system (5.2.3).
KStG paragrahvi 8c lõige 1a on õigustatud maksusüsteemi laadi ja üldise korralduse alusel (5.2.3).
Germany also points out the similarities between §8c(1a) KStG and its predecessor, §8(4) KStG (see 5.2.4) and that other Member States have similar rules (see 5.2.5).
Lisaks tõstab Saksamaa esile KStG paragrahvi 8c lõike 1a sarnasust selle sätte varasema kujuga KStG paragrahvi 8 lõikes 4 (vt 5.2.4), samuti viitab Saksamaa asjaolule, et muudes liikmesriikides on kasutusel samalaadsed sätted (vt 5.2.5).
Possible application of the private market creditor principle
Turutingimustes tegutseva eraõigusliku võlausaldaja kriteeriumi võimalik kasutamine
Germany argues that §8c(1a) KStG complies with the private market creditor principle, because it corresponds to the behaviour of a private market creditor engaged in a long-term contract with a debtor.
Saksamaa väidab, et KStG paragrahvi 8c lõige 1a on kooskõlas eraõigusliku võlausaldaja kriteeriumiga, kuna see vastab turutingimustes tegutseva eraõigusliku võlausaldaja käitumisele, kellega võlgnik on kestvusvõlasuhtes.
The Commission considers that this claim is ill-founded, for several reasons.
Komisjoni arvates on need väited mitmel põhjusel alusetud.
According to the case-law of the Court and the General Court, the private market creditor principle is applicable only if the State acts like an economic operator, but not when it exercises its prerogatives as a public authority [21].
Vastavalt Euroopa Kohtu ja Üldkohtu praktikale rakendatakse turutingimustes tegutseva eraõigusliku võlausaldaja kriteeriumi ainult siis, kui riik tegutseb majandustegevusega tegeleva ettevõtjana; kõnesoleva kriteeriumi rakendamine ei ole asjakohane, kui riik kasutab oma eelisõigusi avaliku võimu kandjana [21].
In this case, the State exercises its monopoly of taxation in its capacity as a public authority.
Käesoleval juhul on riigil avaliku võimu kandjana riigi maksumonopol.
The Commission takes the view that the case-law cited by Germany does not alter this assessment.
Komisjoni arvates ei muuda Saksamaa viidatud kohtupraktika selles hinnangus midagi.
§8c(1a) KStG concerns the establishment of a tax debt, whereas the facts that gave rise to the judgments of the Court in Spain v Commission [22] and DMT [23] concerned situations where the administration had the possibility to waive existing tax debts.
KStG paragrahvi 8c lõige 1a puudutab maksuvõla tekkimist, samas kui kohtuasjades Hispaania vs. komisjon [22] ja DMT [23] oli tegemist asjaoludega, mille puhul haldusasutusel oli võimalus olemasolevad maksuvõlad kustutada.
Therefore, the private market creditor principle is not applicable in this case.
Seetõttu ei ole turutingimustes tegutseva eraõigusliku võlausaldaja kriteeriumi rakendamine käesoleval juhul asjakohane.
Secondly, even if it were applicable, which the Commission disputes, the Commission notes that the tax advantage is granted automatically, without a prior assessment of the total losses (which determine the maximum amount of the future tax reductions), the prospects of the beneficiary returning to viability, or whether the debtor has strategic importance.
Teiseks isegi juhul kui kriteerium oleks rakendatav, mida komisjon vaidlustab, märgib komisjon, et maksualane eelis antakse automaatselt, ilma et eelnevalt kontrollitaks, kui suur on kahjumi väärtus kokku (otsustav tulevase maksusoodustuse ülemmäära kehtestamisel), mil määral abisaaja on võimeline jälle tulusalt majandama ja kas võlgnikul on strateegiliselt oluline osatähtsus.
A private market creditor would not provide, in their general terms and conditions, such an automatic waiver of future debts, without knowing in advance the possible amount of the waiver, the debtor’s financial prospects and its strategic importance.
Turutingimustes tegutsev eraõiguslik võlausaldaja ei näe oma üldtingimustes ette sellist automaatset loobumist tulevaste võlgade sissenõudmisest, välja arvatud juhul, kui ta on eelnevalt välja selgitanud nõuetest loobumise ulatuse, võlgniku rahalised väljavaated ja tema strateegilise osatähtsuse.
Thirdly, the Commission notes that, contrary to a long-term contractual relationship, §8c(1a) KStG does not concern a waiver for existing debts, but a reduction of possible future debts, which might arise once the debtor’s financial health has been restored.
Kolmandaks märgib komisjon, et vastupidiselt olukorrale pikaajalise lepingulise suhte puhul ei tugine KStG paragrahvi 8c lõige 1a olemasolevate võlgade tagasisaamisest loobumisele, vaid selles käsitletakse selliste võlgade võimalikku vähendamist, mis võiksid tekkida tulevikus, kui võlgnik on oma rahalise olukorra tasakaalustanud.
In other words, when the State allows the loss carry-forward, there are no outstanding debts.
Teisisõnu, tasumata võlakohustusi ei olegi enam selleks ajaks, kui riik lubab kahjumi ülekandmist.
Fourthly, the Commission observes that usually, in the event of insolvency, the debtor’s business is taken over by another company.
Neljandaks tõstab komisjon esile, et maksujõuetuse korral võtab teine ettevõtja tavapäraselt võlgniku äritegevuse üle, mida riik saab siis maksumonopoli alusel maksustada.
Since the State has a monopoly on taxation, it will be able to collect taxes from the other company.
Turult lahkuva võlgniku asemele tuleb seega uus võlgnik.
The Commission concludes that the private market creditor principle is not applicable in this case because the State has acted using its prerogatives in the public policy remit, and not as an economic operator.
Komisjon teeb sellest järelduse, et turutingimustes tegutseva eraõigusliku võlausaldaja kriteerium ei ole käesoleval juhul rakendatav, kuna riik kasutab oma eelisõigusi avaliku võimu kandjana ega tegutse ettevõtjana.
Even if the private market creditor principle were applicable in this case, the Commission has shown that a private creditor in a long-term contractual relationship, placed in the same position as the State, would not have adopted a measure comparable to §8c(1a) KStG.
Isegi kui turutingimustes tegutseva eraõigusliku võlausaldaja kriteerium oleks käesoleval juhul rakendatav, on komisjon pealegi tõendanud, et pikaajalise lepingulise suhte puhul ei oleks riigiga samas olukorras olev eraõiguslik võlausaldaja võtnud KStG paragrahvi 8c lõikega 1a võrreldavaid meetmeid.
Prima facie selectivity
Valikulisus – prima facie
According to the case-law of the ECJ concerning the selectivity of a tax measure, Article 107(1) TFEU requires assessment of whether, under a particular statutory scheme, a national measure is such as to favour ‘certain undertakings or the production of certain goods’ in comparison with others which, in the light of the objective pursued by the scheme, are in a comparable factual and legal situation [24].
Kooskõlas Euroopa Kohtu praktikaga maksumeetme valikulisuse kohta tuleb ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaselt kontrollida, kas riiklik meede on teatud õigusliku regulatsiooni raames sobiv, et anda abi „teatud ettevõtetele või tootmisharudele” võrreldes teiste ettevõtete või tootmisharudega, mis on kõnesoleva regulatsiooni eesmärki silmas pidades sarnases faktilises ja õiguslikus olukorras [24].
Consequently, when assessing the selectivity of a tax provision, the Commission must first determine the general or ‘usual’ rules applicable to the field of taxation concerned under the existing tax system (‘system of reference’).
Seetõttu peab komisjon maksusüsteemi valikulise iseloomu hindamisel riigiabialaste õigusnormide alusel kõigepealt kindlaks määrama, kuidas asjakohane maksuvaldkond on kehtiva maksusüsteemi (edaspidi „viitesüsteem”) järgi üldiselt või n-ö tavajuhul reguleeritud.
It must then determine whether the measure is an exception to the system of reference by differentiating between economic operators who, in the light of the objective pursued by the tax system of the Member State concerned, are in a comparable factual and legal situation.
Teises etapis tuleb kontrollida ja kindlaks määrata, kas meede kujutab endast selles mõttes erandit, et see kohtleb erinevalt ettevõtjaid, kes on asjaomase liikmesriigi maksusüsteemi eesmärki silmas pidades sarnases faktilises ja õiguslikus olukorras.
System of reference
Viitesüsteem
The Commission is of the opinion that the system of reference is the German corporate income tax system in its present form, and in particular the rules on tax loss carry-forward for companies subject to change in their shareholding, which are laid down in §8c(1) KStG.
Komisjoni hinnangul on Saksamaa ettevõtete maksusüsteem selle praeguses versioonis viitesüsteem, eelkõige puudutab see KStG paragrahvi 8c lõike 1 eeskirju kahjumi mahaarvamise kohta ettevõtjate puhul, kelle aktsiakapitali omandatakse.
As described above in recital 10, under this rule unused losses are forfeited entirely if more than 50 % of the ownership rights are transferred to an acquirer; they are forfeited pro rata if, within a period of five years, more than 25 % but less than 50 % of the ownership rights is transferred.
Nagu selgitatakse põhjenduses 10, ei saa selle regulatsiooni kohaselt kasutamata kahjumit enam maha arvata, kui üle 50 % osalemisõigustest ettevõttes kantakse ostjale üle; see kaob osaliselt, kui viie aasta jooksul kantakse üle rohkem kui 25 % ja maksimaalselt 50 % osalemisõigustest.
The Commission therefore concludes that forfeiture of losses is the general rule, i.e. the system of reference, in the case of a change of ownership of a company.
Sellest järeldab komisjon, et kahjumi kaotamine on üldjuhtum, st et aktsionäride vahetuse korral on tegemist viitesüsteemiga.
The Commission notes that it had already used §8c(1) KStG as a system of reference in a previous case [25].
Komisjon viitab sellele, et juba ühel varasemal juhtumil oli aluseks KStG paragrahvi 8c lõige 1 viitesüsteemina [25].
There, the Commission declared incompatible with the internal market an exception to §8c(1) KStG allowing companies acquired by venture capital companies to carry forward losses despite the change in ownership.
Tookord nimetas komisjon KStG paragrahvi 8c lõike 1 erandit siseturuga kokkusobimatuks, kuna selle järgi oli ettevõtetel, keda riskikapitaliettevõtted üle võtsid, lubatud aktsionäride vahetusest hoolimata kahjumit üle kanda.
The reasoning developed in that decision also applies to this case.
Otsuse põhjendus kehtib ka praegu arutusel oleval juhtumil.
Differentiation between companies in a comparable factual and legal situation in the light of the objective of the tax system
Vahe tegemine ettevõtjate vahel, kes maksusüsteemi eesmärki silmas pidades on sarnases faktilises ja õiguslikus olukorras
By way of departure from the reference scenario, §8c(1a) KStG enables companies that are, or are at risk of being, insolvent or over-indebted at the time of their acquisition for the purpose of restructuring to carry forward their losses, provided that certain conditions are met (see recital 14).
Erandina viitesüsteemist on KStG paragrahvi 8c lõike 1a kohaselt võimalik ettevõtjatel, kes ümberkorraldamise eesmärgil toimuva aktsiakapitali omandamise ajal on maksejõuetud või võlgadega ülekoormatud või keda ähvardavad maksejõuetus või võlgadega ülekoormatus, teatud tingimuste täitmise korral oma kahjum üle kanda (vt põhjendus 14).