natgillin/translations-raw huggingface dataset:
According to the French authorities, EPICs have not got ‘direct access’ to these accounts.
Vastavalt Prantsusmaa ametiasutustele ei ole avalik-õiguslikel tööstus- ja kaubandusasutustel neile kontodele otsest juurdepääsu.
NO ADVANTAGE IS CONFERRED ON IFP OR ITS SUBSIDIARIES
PUUDUB EELIS AVALIK-ÕIGUSLIKU ASUTUSE IFP JA SELLE TÜTARETTEVÕTJATE TASANDIL
The French authorities consider, first, that it cannot be concluded from the Guarantees Notice cited above that an advantage exists in the present case; second, that an extension to IFP’s subsidiaries, which are public limited companies under ordinary law, of any advantages from which IFP might benefit on account of its EPIC status would be in contradiction with the Commission’s decision-making practice; and third, that no proof has been given of an actual economic advantage to IFP and its subsidiaries in the present case.
Prantsusmaa ametiasutused leiavad esiteks, et eespool viidatud teatis tagatiste kohta ei võimalda kõnealusel juhul seoses eelise olemasoluga järeldada, et kui võimalikke eeliseid, millest IFP sai kasu tänu oma avalik-õigusliku tööstus- ja kaubandusasutuse staatusele, laiendati avalik-õigusliku asutuse IFP tütarettevõtjatele, kes on aktsiaseltsid, läheks see vastuollu komisjoni otsustuspraktikaga. Samuti ei ole tõendatud avalik-õigusliku asutuse IFP ja selle tütarettevõtjate tegelik majanduslik eelis.
The French authorities consider that the Commission misinterprets point 1.2 of the Guarantees Notice cited above, which provides that ‘The Commission also regards as aid in the form of a guarantee the more favourable funding terms obtained by enterprises whose legal form rules out bankruptcy or other insolvency procedures or provides an explicit State guarantee or coverage of losses by the State’: Firstly, the French authorities deny that IFP, as an EPIC, possesses a legal status which rules out any bankruptcy or insolvency proceedings.
Prantsusmaa ametiasutused leiavad, et komisjon eksib eespool viidatud tagatisi käsitleva teatise punktis 1.2, väites et „[…] garantii kujul antud abiks on ka soodsamad rahastamistingimused ettevõtjatele, kelle õiguslik vorm välistab pankroti- või muud maksejõuetusmenetlused või tagab selgesõnalise riigigarantii või kahjumi katmise riigi poolt”:
In any event, they say, the Commission has not proved this, but provided evidence to show only that IFP’s status would not allow the application of one specific procedure (namely the procedure introduced by the Law of 25 January 1985). Secondly, the French authorities deny that the fact that under the law and its own constitution a body cannot be made the subject of bankruptcy or insolvency proceedings automatically secures it more favourable funding terms on the market.
esiteks vaidlustavad Prantsusmaa ametiasutused selle, et avalik-õiguslikul asutusel IFP on avalik-õigusliku tööstus- ja kaubandusasutuse staatusest tulenevalt selline õiguslik vorm, mis välistab pankroti- ja maksejõuetusmenetluse; komisjon ei ole seda mingil juhul tõendanud, vaid lihtsalt esitanud tõendi, et see staatus ei võimalda erimenetluse (kõnealusel juhul 25. jaanuari 1985. aasta seadusega kehtestatud menetluse) kohaldamist;
In order to conclude that an enterprise is receiving aid in the form of a guarantee, the Commission must first, in application of point 1.2 of the Guarantees Notice cited above, demonstrate that it dos indeed receive more favourable funding terms.
teiseks eitavad Prantsusmaa ametiasutused, et esineb automaatne seos pankroti- ja maksejõuetusmenetluse teostamise õiguspärase ja põhiseaduse kohase võimatuse ning soodsamate rahastamistingimustel vahel; komisjon oleks pidanud eespool viidatud tagatisi käsitleva teatise punkti 1.2 kohaselt eelnevalt tõendama soodsamate rahastamistingimuste olemasolu, et väita, et ettevõtja kelle õiguslik vorm välistab pankroti- või maksejõuetusmenetluse, saab kasu tagatise kujul antavast abist.
The French authorities contend that in the opening decision, when examining potential advantages to IFP’s subsidiaries arising out of the existence of an unlimited guarantee for their parent EPIC, the Commission disregarded its own decision-making practice.
Pealegi vaatas komisjon menetluse algatamise otsuses mööda oma otsustuspraktikast, kui uuris avalik-õigusliku asutuse IFP tütarettevõtjate tasandil võimalikke eeliseid, mis tulenevad avalik-õigusliku tööstus- ja kaubandusasutuse staatusest lähtuva piiramatu tagatise olemasolust.
They say the Commission’s line of reasoning contradicts the approach it took at the time of the creation of La Banque Postale [46]. Like IFP’s subsidiaries, La Banque Postale was a public limited company wholly owned by an entity similar to an EPIC.
Komisjoni arutluskäik on vastuolus tema arutluskäiguga La Banque Postale’i (postipanga) [46] loomisel: kuigi viimane oli täpselt nagu avalik-õigusliku asutuse IFP tütarettevõtjad aktsiaselts, mis kuulus 100 %-liselt avalik-õigusliku tööstus- ja kaubandusasutusega samaväärsele üksusele, leidis komisjon (jättes seejuures kõrvale selles toimikus Prantsusmaa võetud kohustused), et aktsiaseltsi õiguslik staatus võimaldas tütarettevõtja tasandil välistada iseenesest igasuguse piiramatu tagatise olemasolu.
Leaving aside the commitments given by France in that case, the Commission took the view that the legal status of public limited company under ordinary law was by itself sufficient to rule out the possibility of an unlimited guarantee to the subsidiary. Following the same reasoning, according to the French authorities, it must be held that IFP’s subsidiaries, which likewise have the legal form of public limited company under ordinary law, do not benefit from any unlimited guarantee conferred by the status of EPIC.
Sama arutluskäigu põhjal oleks Prantsusmaa ametiasutuste sõnul tulnud järeldada, et avalik-õigusliku asutuse IFP tütarettevõtjatel, kes on samuti aktsiaseltsid, ei ole avalik-õigusliku tööstus- ja kaubandusasutuse staatusest tulenevat võimalikku piiramatut riigitagatist.
Finally, the French authorities contend that the Commission has not demonstrated the existence of an actual economic advantage to IFP and its subsidiaries, and in the opening decision merely refers to funding terms ‘considered’ more favourable, without providing actual proof.
Komisjon ei tõenda avalik-õigusliku asutuse IFP ja selle tütarettevõtjate tegeliku majandusliku eelise olemasolu ja piirdub menetluse algatamise otsuses sellega, et tunnistab rahastamistingimused „teadaolevalt” soodsamaks, esitamata ühtegi tegelikku tõendit.
European Union case-law requires the Commission to show that IFP’s EPIC status has in fact enabled it to obtain more favourable funding terms [47].
Euroopa Kohtu kohtupraktika kohaselt peaks komisjon kõnealusel juhul tõendama, et avalik-õiguslik asutus IFP sai soodsamad rahastamistingimused tänu oma avalik-õigusliku tööstus- ja kaubandusasutuse staatusele [47].
The French authorities say that in the course of the procedure they provided evidence to show that IFP’s EPIC status had not procured and would not procure any financial advantage to IFP and its subsidiaries; in particular, the conversion of IFP was carried out with due regard for a general principle of continuity, especially in terms of its activity, organisation, accounting and financial regime (resources and accounting and financial rules) and tax treatment.
Pealegi on Prantsusmaa ametiasutused esitanud menetluse käigus mitmesuguseid andmeid, mis tõendavad, et avalik-õigusliku asutuse IFP avalik-õigusliku tööstus- ja kaubandusasutuse staatus ei andnud ega saanud anda talle ega ta tütarettevõtjatele majanduslikku eelist. Avalik-õigusliku asutuse IFP staatus muudeti nimelt üldise järjepidevuse põhimõtte järgimiseks ning eelkõige tema tegevuse, korralduse, raamatupidamis- ja finantskorra (ressursid ning raamatupidamise ja finantsarvestuse eeskirjad) ja maksusüsteemi tasandil.
The French authorities consider that the factors above demonstrate that:
Prantsusmaa ametiasutused on seisukohal, et eelnevalt esitatu tõendab järgmist:
the financial situation of IFP and its subsidiaries is sound, which makes the question of possible bankruptcy and consequently last-resort State intervention irrelevant;
avalik-õigusliku asutuse IFP ja selle tütarettevõtjate finantsseisund oli hea, mis välistab võimaliku pankroti küsimuse ja seega ka küsimuse riigi sekkumisest viimase võimalusena;
the terms for the short-term funding of IFP and its subsidiaries are different for each of these entities, and result from specific negotiations conducted on a one-to-one basis with their respective banks;
avalik-õigusliku asutuse IFP ja selle tütarettevõtjate lühiajalise rahastamise tingimused on iga ettevõtja puhul erinevad ning seetõttu toimuvad konkreetsed läbirääkimised nende vastavate pankadega intuitu personae;
the relations that IFP and its subsidiaries maintain with their suppliers and customers do not give rise to preferential conditions resulting from an expectation on the part of these suppliers and customers of a State guarantee.
avalik-õigusliku asutuse IFP ja tütarettevõtjate suhetes tarnijate ja klientidega ei ole ka soodustingimusi, mis tulenevad asjaolust, et tarnijad ja kliendid eeldavad tagatise olemasolu.
The French authorities conclude from this that:
Prantsusmaa ametiasutused järeldavad järgmist:
the analysis set out by the Commission in its opening decision is questionable: IFP and its subsidiaries do not enjoy any State guarantee;
analüüs, mille komisjoni esitas uurimismenetluse algatamise otsuses, on vaieldav: avalik-õiguslikul asutusel IFP ja selle tütarettevõtjatel ei ole riigitagatist;
the Commission has not demonstrated the existence of an advantage to IFP and its subsidiaries deriving from IFP’s EPIC status;
komisjon ei ole tõendanud, et IFP avalik-õigusliku tööstus- ja kaubandusasutuse staatus annab avalik-õiguslikule asutusele IFP ja selle tütarettevõtjatele eelise;
the Commission has not, therefore, demonstrated the existence of State aid to IFP and its subsidiaries.
komisjon ei ole seega tõendanud, et avalik-õiguslikule asutusele IFP ja selle tütarettevõtjatele on antud riigiabi.
Nonetheless, in order to dispel any doubts on the part of the Commission, the French authorities have indicated that they are willing to implement the following measures if the Commission agrees to close the procedure by a decision finding that no aid is involved, in accordance with Article 7(2) of the Procedural Regulation cited above:
Komisjoni kahtluste hajutamiseks on Prantsusmaa ametiasutused siiski märkinud, et juhul, kui komisjon on nõus kõnealuse menetluse lõpetama, otsustades kooskõlas menetlusmääruse artikli 7 lõikega 2, et tegemist ei ole abiga, on nad valmis rakendama järgmisi meetmeid:
clarification of the Decree implementing the Law of 16 July 1980;
selgitama 16. juuli 1980. aasta seaduse rakendusmäärust;
incorporation of a reference spelling out the absence of a guarantee in IFP’s contracts involving a claim;
lisama avalik-õigusliku asutuse IFP laenulepingutesse märke tagatise puudumise kohta;
incorporation of a reference spelling out the absence of a guarantee in the financing contracts of IFP’s subsidiaries.
lisama avalik-õigusliku asutuse IFP tütarettevõtjate laenulepingutesse märke tagatise puudumise kohta.
CLARIFICATION OF THE DECREE IMPLEMENTING THE LAW OF 16 JULY 1980
16. JUULI 1980. AASTA SEADUSE RAKENDUSMÄÄRUSE SELGITAMINE
As specified in recitals 94 to 96 of decision C 56/2007, to which the Commission refers mutatis mutandis, the French authorities propose clarifying the interpretation of the Law of 16 July 1980 by amending the fourth subparagraph of Article 3(1) of the Decree implementing the Law [48].
Nagu märgitud riigiabi C 56/2007 käsitleva otsuse (mida on nimetatud eespool) põhjendustes 94–96, millele komisjon viitab vajalike muudatustega, teevad Prantsusmaa ametiasutused ettepaneku selgitada 16. juuli 1980. aasta seaduse tõlgendust, muutes selle rakendusmääruse artikli 3 lõike 1 neljandat lõiku [48].
The proposed amendment is intended, they say, to dispel any misgivings concerning the scope of the expression ‘shall do so’ (y pourvoit) in the organisation of the supervisory power conferred on the prefect or on the supervising authority; the prefect or supervising authority would now have to release resources from the budget of the regional or local authority or the establishment concerned [49].
Selleks et kõrvaldada seoses prefekti või järelevalveasutuse volituste määramisega kahtlused „nähakse ette” ulatuse puhul, hõlmab Prantsusmaa ametiasutuste sõnul kavandatud muudatus seda, et edaspidi eraldavad kõnealused organid ressursse asjaomase omavalitsuse või riigiasutuse eelarvest [49].
According to the French authorities, this proposal would prevent the representative of the State, when exercising his supervisory power, from increasing the resources of the authority or establishment concerned by means of a subsidy from the State or an injection of public resources.
Prantsusmaa ametiasutuste sõnul välistatakse ettepanekuga see, et riigi esindaja võiks talle antud volituste täitmisel suurendada asjaomase omavalitsuse või avalik-õigusliku asutuse vahendeid riigi toetuse või riigi ressursside abil.
INCORPORATION OF A REFERENCE SPELLING OUT THE ABSENCE OF A GUARANTEE IN IFP’S CONTRACTS INVOLVING A CLAIM
AVALIK-ÕIGUSLIKU ASUTUSE IFP LAENULEPINGUTESSE MÄRKE LISAMINE TAGATISE PUUDUMISE KOHTA
As explained in recitals 97 to 100 of decision C 56/2007 cited above, to which the Commission refers mutatis mutandis, the French authorities challenge the Commission’s view [50] that the State can be held liable solely on the grounds of the insolvency of IFP.
Nagu täpsustatud riigiabi C 56/2007 käsitleva otsuse (mida on nimetatud eespool) põhjendustes 97–100, millele komisjon viitab vajalike muudatustega, vaidlustavad Prantsusmaa ametiasutused komisjoni [50] seisukoha, mille kohaselt võib riigi vastutust rakendada üksnes avalik-õigusliku asutuse IFP maksejõuetuse tõttu.
The French authorities therefore undertake, jointly with IFP, to include the following statement in the financing contract for each transaction (for all instruments covered by a contract):
„Emissioonil/programmil/laenul ei ole ühtegi otsest ega kaudset riigitagatist.
‘The issue/programme/loan does not enjoy any form of direct or indirect State guarantee. In the event of insolvency, the State would not be obliged to act as financial substitute for IFP for payment of the claim.’
„Emissioonil/programmil/laenul ei ole ühtegi otsest ega kaudset riigitagatist. Maksejõuetuse korral ei pea riik IFPd nõuete tagasimaksmisel rahaliselt asendama.”
As explained in recital 101 of decision C 56/2007 cited above, to which the Commission refers mutatis mutandis, the French authorities have also noted the misgivings set out by the Commission in recital 71 of the opening decision, which indicated that the plea of accepted risk was a rule established by case-law that could develop; that it was based on secondary law instruments which could be annulled in the event of conflict; and, finally, that the proposal of the French authorities did not cover all possible scenarios, since debts could be not only financial but also commercial or other forms of debt again.
Nagu täpsustatud riigiabi C 56/07 käsitleva otsuse (mida on nimetatud eespool) põhjenduses 101, millele komisjon viitab vajalike muudatustega, tegid Prantsusmaa ametiasutused märkuse ka komisjoni väljendatud kahtluste kohta menetluse algatamise otsuse põhjenduses 71, kus komisjon märkis, et esiteks on vastuvõetava riski erand kohtupraktikaga kehtestatud reegel, mis võib muutuda; teiseks toetub vastav reegel konflikti korral hõlpsalt kehtetuks tunnistatavatele teisese õiguse aktidele; ning lõpuks ei hõlma Prantsusmaa ametiasutuste ettepanek kõiki juhtumeid, sest nõuded ei pruugi olla üksnes rahalised, vaid ka ärilised või muud liiki.
As specified in recitals 102 to 104 of decision C 56/2007, to which the Commission refers mutatis mutandis, after reiterating their opposition in principle to the Commission’s position that the State may incur strict liability solely on the grounds of IFP’s the lack of assets, the French authorities have provided additional information to address these misgivings:
Nagu täpsustatud riigiabi C 56/07 käsitleva otsuse (mida on nimetatud eespool) põhjendustes 102–104, millele komisjon viitab vajalike muudatustega, on Prantsusmaa ametiasutused pärast meeldetuletust, et nad on vastu komisjoni seisukohas esitatud põhimõttele, mille kohaselt ei saa riigi mittesüülist vastutust rakendada üksnes avalik-õigusliku asutuse IFP vara puudujäägi põhjendusel, esitanud kahtlustele vastuseks järgmised täiendavad andmed:
The French authorities consider that the Commission’s first objection would seem to say that even if there is no actual provision to this effect in the national law of a Member State, the mere risk of a change in the case-law, i.e. a change in national law, is enough to create State aid.
Prantsusmaa ametiasutuste arvates tähendaks komisjoni esimene vastuväide seda, et isegi kui liikmesriigi õigusega ei oleks selle kohta sätet ette nähtud, piisaks riigiabi olemasoluks ainult sellest, et on oht kohtupraktika, st riigi õiguse muutumiseks.
The Commission cannot argue that there is State aid because of a possible change in the law, which in this case is highly improbable, the plea of accepted risk being a general principle of public law that has been confirmed by case-law on many occasions, has never been contradicted, and has been widely commented.
Komisjon ei tohiks võimaliku abimeetme olemasolu üle otsustada õiguse võimalikust muutumisest lähtudes, mis käesoleval juhul on rohkem kui ebatõenäoline, ning vastuvõetava riski erand on avaliku õiguse üldpõhimõte, mida kohtupraktika on korduvalt kinnitanud ning mida ei ole kohtupraktikas kunagi vaidlustatud ega ulatuslikult kommenteeritud;
Concerning the second objection, the French authorities recognise that statute law and regulations take precedence over contracts, and that a disputed clause can always be annulled.
teise vastuväite puhul tunnistavad Prantsusmaa ametiasutused, et seadused ja määrused on lepingute suhtes ülimuslikud ning vaidlusaluse sätte võib alati tühistada.
However, they consider that the objection does not in fact refer to any higher-ranking text, that it is not substantiated, and therefore has no weight.
Nad on siiski arvamusel, et see väide ei tugine kõrgema astme dokumendile, see ei ole põhjendatud ning on seega alusetu;
Finally, as regards the third objection, the French authorities consider that it is based on a mere supposition of a possible belief or expectation among suppliers that their claims enjoy a State guarantee, a supposition which cannot by itself serve to demonstrate the existence of an advantage, but must be corroborated by information establishing that IFP and its subsidiaries have actually benefited from an economic advantage of this kind.
kolmanda väite osas leiavad Prantsusmaa ametiasutused, et see tugineb lihtsalt tarnijate võimalikule arvamusele või eeldusele, et nende nõude puhul on olemas riigitagatis. Sellist oletust ei saa rajada üksnes eelise olemasolule, vaid tuleb tõestada, et avalik-õiguslikul asutusel IFP ja selle tütarettevõtjatel on tegelik majanduslik eelis.
Nevertheless, as specified in recital 106 of decision C 56/2007, to which the Commission refers mutatis mutandis, the French authorities indicate that they are willing to extend their proposal to include a statement concerning the absence of a guarantee to include all contracts involving a claim, so as to explicitly rule out any risk that the State might incur strict liability on the basis solely of the insolvency of IFP.
Nagu täpsustatud riigiabi C 56/07 käsitleva otsuse (mida on nimetatud eespool) põhjenduses 106, millele komisjon viitab vajalike muudatustega, märgivad Prantsusmaa ametiasutused, et nad on valmis laiendama tagatise puudumist käsitleva märke lisamise ettepanekut kõikidele laenulepingutele, et välistada igasugune risk rakendada riigi mittesüülist vastutust üksnes avalik-õigusliku asutuse IFP maksejõuetuse tõttu.
INCORPORATION OF A REFERENCE SPELLING OUT THE ABSENCE OF A GUARANTEE IN THE FINANCING CONTRACTS OF IFP’S SUBSIDIARIES AXENS, BEICIP-FRANLAB AND PROSERNAT
AVALIK-ÕIGUSLIKU ASUTUSE IFP TÜTARETTEVÕTJATE AXENS, BEICIP-FRANLAB JA PROSERNAT LAENULEPINGUTESSE MÄRKE LISAMINE TAGATISE PUUDUMISE KOHTA
To supplement the proposed mechanism, the French authorities make an additional proposal to the Commission, similar to that made on the creation of La Banque Postale, with regard to the terms on which IFP’s subsidiaries (Axens, Beicip-Franlab and Prosernat) are able to borrow on the market, under which an undertaking would be given that in the financing contract for each transaction (for all instruments covered by a contract) the following clause would be included in writing: ‘Pursuant to French law (in particular the need for express statutory authority for each guarantee), the present financing transaction shall not enjoy any form of direct or indirect State guarantee’.
Kavandatava meetme täiendamiseks teevad Prantsusmaa ametiasutused komisjonile lisaettepaneku, mis on sarnane La Banque Postale’i loomise ajal tehtud ettepanekuga ning mille kohaselt lisataks avalik-õigusliku asutuse IFP tütarettevõtjate (Axens, Beicip-Franlab, Prosernat) laenutingimuste puhul lepingutesse iga tehingu kohta järgmine märge (kõikide lepinguga hõlmatud instrumentide kohta): „vastavalt Prantsuse õigusele (eriti tulenevalt õigusaktiga antud sõnaselge loa vajadusest iga tagatise puhul) ei ole käesoleval finantstehingul ühtegi otsest ega kaudset riigitagatist.”
As specified in recitals 107 to 110 of decision C 56/2007, to which the Commission refers mutatis mutandis, the French authorities consider that the two clarification measures proposed (the details of which are set out in recitals 55 and 59) would allow the creditors of IFP and its subsidiaries to be made fully aware of their rights, so that France could not be held ‘responsible for the expectations created in the minds of IFP’s creditors concerning the existence of a guarantee’, or regarded as voluntarily maintaining an opaque legal situation that procures an advantage for IFP and is liable to commit the State’s resources, as the Commission indicated in recital 87 of the opening decision.
Nagu märgitud eespool nimetatud riigiabi C 56/07 käsitleva otsuse põhjendustes 107–110, millele komisjon viitab vajalike muudatustega, on Prantsusmaa ametiasutused arvamusel, et kaks kavandatud selgitavat meedet (mille üksikasjad on meelde tuletatud põhjendustes 55 ja 59), võimaldavad suurendada avalik-õigusliku asutuse IFP ja selle tütarettevõtjate võlausaldajate teadlikkust oma õigustest, nii et ei saa öelda, et Prantsusmaa (nagu komisjon on menetluse algatamise otsuse põhjenduses 87 märkinud) „vastutab IFP võlausaldajates seoses tagatise olemasoluga tekkinud ootuste eest” ning et ta toetab vabatahtlikult sellist „juriidiliselt segast olukorda”, millega „antakse avalik-õiguslikule asutusele IFP eelis ja mis võib kaasa tuua riigi ressursside kasutamise.”
ADDITIONAL OBSERVATIONS FROM THE FRENCH AUTHORITIES
PRANTSUSMAA AMETIASUTUSTE TÄIENDAVAD MÄRKUSED
By letters dated 16 July 2010 and 26 November 2010, the French authorities provided additional information which in their opinion showed that there was no State aid to IFP.
Prantsusmaa ametiasutused esitasid 16. juuli 2010. aasta ja 26. novembri 2010. aasta kirjades täiendavad andmed, mis nende sõnul tõendavad, et avalik-õigusliku asutus IFP ei ole saanud riigiabi.
In their letter dated 16 July 2010, as a preliminary point, they say that in the France Télécom case the European Union courts held that in order to establish the existence of State aid the Commission was obliged to demonstrate that there was a real advantage [53].
Esmalt tuletavad nad oma 16. juuli 2010. aasta kirjas meelde kohtuasja France Télécom [53] ja rõhutavad, et Euroopa Kohtu kohtunik kinnitas, et komisjonil on abi olemasolu kindlaksmääramiseks kohustus tõendada tegeliku eelise esinemist.