natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By way of introduction, as already stated in the decision extending the procedure, the Commission recalls that the Commission’s conclusion that the measure at issue constitutes State aid within the meaning of the Treaty has never been challenged, either at the different stages of the procedure before the Commission or before the courts of the European Union [18], nor even, moreover, before the national courts [19].
Nagu juba osutatud menetluse laiendamise otsuses, tuletas komisjon ka nüüd sissejuhatuseks meelde, et komisjoni järeldus, mille kohaselt võis kõnealust meedet lugeda riigiabiks aluslepingu tähenduses, ei ole kunagi tekitanud kahtlust komisjonis toimunud eri menetlusetappides, Euroopa Liidu Kohtu otsustes [18] ega liikmesriigi kohtu otsustes [19].
Thus in their reply of 9 June 2009 to the decision extending the procedure, the French authorities indicated that they shared the Commission’s analysis that the aid to CELF was State aid.
Ka Prantsuse ametiasutused osutasid oma 9. juuni 2009. aasta vastuses menetluse laiendamise otsusele, et nad on nõus komisjoni analüüsiga, mille kohaselt CELFile antava abi puhul on tegemist riigiabiga.
The Commission considers that the measure in question constitutes State aid within the meaning of Article 107(1) TFEU (former Article 87(1) EC), for the following reasons.
Komisjon leiab, et kõnealune meede on riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 (endise EÜ asutamislepingu artikli 87 artikkel 1) tähenduses järgmistel põhjustel.
Firstly, the measure gives CELF an advantage, since it enables it to reduce the cost of its small orders.
Kõigepealt annab meede CELFile eelise, kuna võimaldab väikeste tellimuste kulu vähendada.
It is selective, given that in practice it has only benefited CELF.
Meede on valikuline, kuna tegelikkuses saab sellest kasu üksnes CELF.
Moreover, the measure is financed from the budgetary resources of the French State, i.e. from state resources.
Peale selle rahastatakse meedet Prantsuse riigi eelarvelistest vahenditest, st riigi ressurssidest.
Its implementation was decided by the Ministry of Culture and the measure is therefore attributable to the French authorities.
Meetme rakendamise otsuse tegi kultuuriminister ja seega tuleb tagasimakse teha Prantsuse ametiasutustel.
Furthermore, the measure is likely to affect trade between Member States and distort competition.
Ühtlasi võib meede mõjutada liikmesriikide kaubavahetust ja moonutada konkurentsi.
The aid is granted to French agents (in practice to CELF) who export books in the French language principally to non-French-speaking countries.
Abi antakse Prantsuse vahendajatele (tegelikkuses CELFile), kes ekspordivad prantsuskeelseid raamatuid peamiselt prantsuse keelt mittekõnelevatesse riikidesse.
French agents are therefore competing, at least potentially, with other agents for the export of French-language books that may be established in other French-speaking countries of the EU (Belgium and Luxembourg).
Nimetatud Prantsuse vahendajad konkureerivad seega vähemalt potentsiaalselt teiste prantsuskeelsete raamatute vahendajatega Euroopa Liidu teistes prantsuskeelsetes riikides (eeskätt Belgia ja Luksemburg).
The fact that the impact on trade and the distortion of competition as a result of the measure seem to be small does not alter this conclusion.
Asjaolu, et meetme poolt kaubavahetusele ja konkurentsi häirimisele avaldatav mõju tundub olevat väike, ei muuda järelduse mõtet.
In line with the Court of Justice’s established case law, the Commission is not required to determine the actual impact of aid on trade between Member States and the actual distortion of competition; it is sufficient that the aid is likely to have an impact on trade and distort competition.
Euroopa Kohtu pidevat kohtupraktikat arvestades ei pidanud komisjon kindlaks tegema, kuivõrd abi tegelikult liikmesriikidevahelist kaubavahetust mõjutab ja konkurentsi moonutab, piisas sellest, et abi võis kaubavahetust mõjutada ja konkurentsi moonutada.
Finally, the Commission considers that the conditions for application of the Altmark case law are not met.
Lõpetuseks leiab komisjon, et tingimused Altmarki kohtupraktika kohaldamiseks ei ole täidetud.
In its judgment of 24 July 2003 [20], the Court of Justice specified the conditions under which a grant to a company responsible for managing services of general economic interest does not constitute State aid: ‘First, the recipient undertaking is actually required to discharge public service obligations and those obligations have been clearly defined; second, the parameters on the basis of which the compensation is calculated have been established beforehand in an objective and transparent manner; third, the compensation does not exceed what is necessary to cover all or part of the costs incurred in discharging the public service obligations, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit for discharging those obligations; fourth, where the undertaking which is to discharge public service obligations is not chosen in a public procurement procedure, the level of compensation needed has been determined on the basis of an analysis of the costs which a typical undertaking, well run and adequately provided with means of transport so as to be able to meet the necessary public service requirements, would have incurred in discharging those obligations, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit for discharging the obligations.’
24. juuli 2003. aasta otsuses [20] täpsustas Euroopa Kohus, millistel tingimustel ei saa üldist majandushuvi pakkuvate teenuste haldamisega tegelevale ettevõttele makstavat toetust riigiabiks lugeda: „esiteks oli abi saav ettevõtja reaalselt vastutav avaliku teenindamise kohustuse täitmise eest ja see kohustus oli täpselt määratletud; teiseks olid parameetrid, mille alusel hüvitis arvutati, eelnevalt objektiivselt ja läbipaistvalt kindlaks määratud; kolmandaks ei olnud hüvitis suurem, kui oli vajalik avaliku teenindamise kohustuse täitmisest tulenevate kulude täielikuks või osaliseks katmiseks, arvestades selle kohustuse täitmisega seotud tulu ja mõistlikku kasumit; neljandaks, kui avaliku teenindamise kohustust täitvat ettevõtjat ei valitud avalikus hankemenetluses, oli sobiva hüvitise tase kindlaks määratud selliste kulude analüüsi alusel, mida keskmise suurusega, hästi korraldatud juhtimise ja asjassepuutuva avaliku teenindamise nõudluse rahuldamiseks vajalike sobivate transpordivahenditega varustatud ettevõtja oleks nende kohustuste täitmiseks kandnud, arvestades kohustuste täitmisega seotud tulusid ja mõistlikku kasumit.”
In this particular case, and without it being necessary to consider each of the conditions individually since they are cumulative, the Commission notes that the choice of CELF was not made in the context of a public procurement procedure and that the level of compensation was not determined on the basis of an analysis of the costs incurred by a typical undertaking, well run and adequately provided with production resources.
Käesoleval juhul ja ilma et oleks vaja iga tingimust edasi arendada, kuna viimased on kumulatiivsed, leiab komisjon, et CELFi ei valitud avalikus hankemenetluses ja et hüvitise tase ei olnud kindlaks määratud selliste kulude analüüsi alusel, mida keskmise suurusega, hästi korraldatud juhtimise ja vajalike sobivate tootmisvahenditega varustatud ettevõtja oleks nende kohustuste täitmiseks kandnud.
In these circumstances, the aid granted to CELF constitutes State aid within the meaning of Article 107(1) TFEU, since all the constituent elements of the concept of State aid are present.
Neil tingimustel CELFile antud abi on riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, kuna selles on esindatud kõik riigiabi mõistele vastavad üksikasjad.
And yet the French authorities did not notify the Commission of the measure in question.
Kuid Prantsuse ametiasutused ei teavitanud komisjoni kõnealusest abist.
The aid was therefore granted in violation of Article 108(3) TFEU, which stipulates that the Commission must be informed of projects aimed at instituting or amending aid in sufficient time to be able to submit its comments.
Abi andmine oli seega vastuolus ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikega 3, milles on ette nähtud, komisjoni teavitatakse kõikidest plaanidest abi määramise või muutmise kohta piisavalt aegsasti, et ta võiks avaldada oma arvamuse.
The aid was therefore granted unlawfully.
Abi andmine oli seega ebaseaduslik.
As the measure in question thus constitutes State aid, it is necessary to assess its compatibility with the internal market.
Kõnealune meede on riigiabi ning hinnata tuleb selle kokkusobivust siseturuga.
Assessment of the measure pursuant to Article 107(2) and (3) TFEU
Meetme hindamine ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikest 2 ja 3 lähtuvalt
The Commission considers that the exemptions listed in Article 107(2) TFEU are not applicable in this case, since the measures in question were clearly not intended to achieve the objectives defined therein.
Komisjon täheldab, et ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 2 sätestatud erijuhud ei ole kõnealuste meetmete puhul kohaldatavad, sest kõnealused meetmed ei ole ilmselgelt suunatud nimetatud lõikes sõnastatud eesmärkide saavutamisele.
Nor does the aid satisfy the conditions for the exemption established in Article 107(3)(a) TFEU, since it was not intended to promote the development of the areas that were eligible for this provision.
Abi ei vasta samuti ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktis a määratletud erijuhu tingimustele, sest kõnealused abimeetmed ei olnud suunatud majandusarengu edendamiseks piirkondades, mis saavad selles punktis sätestatud abi kasutada.
The exemption provided for in Article 107(3)(b) concerning the promotion of the execution of an important project of common European interest cannot be applied in this case either, since the aid in question was not intended to promote this kind of project.
Artikli 107 lõike 3 punktis b käsitletud erijuht, mis on seotud abiga üleeuroopalist huvi pakkuva tähtsa projekti elluviimisega, ei ole samuti antud olukorras kohaldatav, sest kõnealused abimeetmed ei olnud suunatud sellise projekti elluviimisele.
Since the aid was also not intended to remedy a serious disturbance in the French economy, the exemption in the second part of Article 107(3)(b) is not applicable in the case in point.
Kuivõrd abimeetmed ei olnud samuti suunatud Prantsusmaa majanduses esineva tõsise häire kõrvaldamisele, ei ole antud olukorras rakendatav ka artikli 107 lõike 3 punkti b teises osas käsitletud erijuht.
The Commission must therefore look into the applicability of Article 107(3)(c) and (d) TFEU (former Article 87(3)(c) and (d) EC).
Komisjon peab seega esitama küsimuse ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktide c ja d (endine EÜ asutamislepingu artikli 87 punktid c ja d) kohaldatavuse kohta.
Given the judgment of the Court of First Instance of 15 April 2008, a distinction must be made between the aid granted after the entry into force of the Treaty on European Union (1 November 1993) and that granted before its entry into force, to which the substantive rules in effect during the period in question must be applied.
Üldkohtu 15. aprilli 2008. aasta otsuse kohaselt tuli eraldi vaadelda abi, mida anti pärast Euroopa Liidu lepingu jõustumist (1. november 1993), ning abi, mida anti enne nimetatud lepingu jõustumist ja mille puhul tuleb kohaldada alussätteid, mis olid jõus osutatud ajavahemikul.
To this end, the Commission takes note of the fact that the grant awarded the previous year was paid to CELF at the start of the year, the balance being awarded in the following autumn, after the authorities had examined the provisional budget of the recipient firm and the flows recorded in the first part of the financial year.
Sellega seoses märgib komisjon, et veerand eelmisel aastal kinnitatud toetusest maksti CELFile välja aasta alguses, ülejäänud osa maksti välja järgmisel sügisel, pärast seda, kui riigiorganite esindajad olid tutvunud toetust saava ettevõtte eelarveprojektiga ja eelarveaasta esimese poole jooksul toimunud tegevusega.
If the amount of aid was not fully utilised, the balance would be deducted from the planned grants for the following year.
Kui kogu abisummat täielikult ära ei kulutatud, arvati ülejäänud summad järgmisel aastal eraldatavast toetusest maha.
The Commission therefore considers that the aid paid in 1993 should be assessed according to the legal rules applicable prior to the entry into force of the Treaty on European Union.
Komisjon leiab seega, et 1993. aastaks antud abi tuleb hinnata enne Euroopa Liidu lepingu jõustumist kohaldatud õigusaktide alusel.
Assessment of the aid pursuant to Article 107(3)(d) TFEU
Abi hindamine ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktist d lähtuvalt
Article 107(3)(d) TFEU (former Article 87(3)(d) EC) states that ‘Aid to promote culture and heritage conservation where such aid does not affect trading conditions and competition in the Union to an extent that is contrary to the common interest may be considered to be compatible with the internal market’.
ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktis d (endine EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punkt d) on sätestatud, et „siseturuga kokkusobivaks võib pidada […] abi kultuuri edendamiseks ja kultuuripärandi säilitamiseks, kui niisugune abi ei kahjusta kaubandustingimusi ja konkurentsi liidus määral, mis oleks vastuolus ühiste huvidega”.
It is therefore necessary to verify whether the aid paid to CELF between 1994 and the end of 2001 did indeed have a cultural purpose and whether it affected trading conditions and competition in the European Union to an extent that was contrary to the common interest or not.
Seega tuleb kindlaks teha, kas CELFile anti ajavahemikus 1994–2001 abi kultuurialasel eesmärgil ja kas abi kahjustas või mitte kaubandustingimusi ja konkurentsi Euroopa Liidus määral, mis oleks vastuolus ühiste huvidega.
Cultural purpose
Kultuurialane eesmärk
In that connection, the Court finds also that the information available to the Commission when it adopted its decision, including the facts contained in the letter from the applicant’s legal adviser of 7 September 1992, was capable of supporting its assessment that that aim was a real and proper one.
Sellega seoses leiab kohus ühtlasi, et materjalid, mis olid komisjoni käsutuses siis, kui ta võttis vastu oma otsuse, sealhulgas ka informatsioon, mis sisaldus SIDE nõukogu 7. septembri 1992 kirjas, lihtsustasid selle eesmärgi olemuse ja õiguspärasuse hindamist.
Accordingly, the Court must conclude that determining the aim of the aids at issue did not pose any particular difficulties for the Commission and that it was not necessary for it to obtain further information in order to accept that their purpose was cultural.’
Sellistest asjaoludest lähtudes on alust järeldada, et komisjonil ei olnud erilisi raskusi vaidlusaluste abimeetmete kultuurialase eesmärgi hindamisel, ning et puudus vajadus täiendava informatsiooni hankimise järele selles küsimuses.”
The French authorities stated that the aid at issue had a cultural purpose consisting of encouraging the distribution of French-language books in non-French-speaking countries.
Prantsuse ametiasutused märkisid tõepoolest, et kõnealust abi anti kultuurialasel eesmärgil, mis oli suunatud prantsuskeelsete teoste levitamise soodustamisele prantsuse keelt mittekõnelevates riikides.
It was thus a proactive policy aimed at safeguarding and encouraging cultural diversity at the international level.
Seega oli tegemist tahtliku poliitikaga, mille eesmärk oli kaitsta ja edendada kultuurilist mitmekesisust rahvusvahelisel tasandil.
The preservation and promotion of cultural diversity are among the founding principles of the European model.
Kultuurierinevuste kaitse ja toetamine on Euroopa Liidu üheks aluspõhimõtteks.
They are set out in Article 167(1) TFEU (former Article 151(1) EC). ‘The Union shall contribute to the flowering of the cultures of the Member States, while respecting their national and regional diversity and at the same time bringing the common cultural heritage to the fore’, and again in Article 167(4), which states that ‘The Union shall take cultural aspects into account in its action under other provisions of this Treaty, in particular in order to respect and to promote the diversity of its cultures’.
Need põhimõtted esinevad ka ELi toimimise lepingu artikli 167 lõikes 1 (endine EÜ asutamislepingu artikli 151 lõige 1), milles on sätestatud, et „liit aitab kaasa liikmesriikide kultuuride õitsengule, ühtlasi respekteerides nende rahvuslikku ja regionaalset mitmekesisust ning samal ajal rõhutades ühist kultuuripärandit” ning samuti artikli 167 lõikes 4, milles on sätestatud et „aluslepingute teiste sätete kohaselt tegutsedes võtab liit arvesse erinevaid kultuuriaspekte eriti selleks, et respekteerida ja edendada oma kultuuride mitmekesisust”.
The Commission considers, therefore, that the aid granted to CELF by the French authorities for marketing French-language works did indeed pursue a cultural purpose.
Seetõttu leiab komisjon, et Prantsuse ametiasutuste poolt CELFile eraldatud abi prantsuskeelsete raamatute levitamise tagamiseks oli tõepoolest suunatud kultuurialase eesmärgi saavutamisele.
The criterion of affecting trading conditions and competition in the Union to an extent that is contrary to the common interest
Kriteeriumid, mille kohaselt võiksid kaubandustingimused ja konkurents saada liidus kahjustada määral, mis oleks vastuolus ühiste huvidega
The Commission must verify whether the measures in question were really necessary and proportional in relation to the cultural policy objective pursued by the French authorities.
Komisjon peab tegema kindlaks, kas kõnealused meetmed olid Prantsuse ametiasutuste püstitatud kultuurialase poliitika eesmärkidest lähtuvalt vajalikud ja proportsionaalsed.
By way of introduction, it should be recalled that, in line with the above-cited judgment of the Court of First Instance of 28 February 2002, the measures at issue must be considered within the context of the export agency market for French-language books.
Sissejuhatuseks tuleb meelde tuletada, et vastavalt Üldkohtu eespool osutatud 28. veebruari 2002. aasta otsusele tuleb kõnealuseid meetmeid hinnata prantsuskeelsete raamatute ekspordi vahendamise turust lähtuvalt.
Firstly, the need for the aid must be questioned.
Kõigepealt tuleb esitada küsimus abi vajalikkuse kohta.
According to the French authorities, the measures were designed in 1980, by the Ministry of Culture, at a time when certain actors in the industry (Groupe Hachette and Messageries du livre) wanted to quit the export agency market.
Prantsuse ametiasutuste kohaselt käivitati meetmed kultuuriministeeriumi poolt 1980. aastal; ajal, mil vastavas valdkonnas tegutsenud ettevõtted (Groupe Hachette ja Les Messageries du livre) olid otsustanud lahkuda ekspordi vahendamise turult.
According to the French authorities, the disputed mechanism was introduced to encourage operators to become involved in the market, so that all orders for French-language books from bookshops in non French-speaking areas could be met.
Prantsuse ametiasutuste sõnul moodustati vaidlustatud meetmesüsteem selleks, et julgustada ettevõtteid kõnealusele turule tulema ja et kõik prantsuskeelsete raamatute tellimused, mis pärinevad prantsuse keelt mittekõnelevatest piirkondadest, saaksid täidetud.
This ensured that French-language books could reach all bookshops, including the very smallest in far distant countries, even if they only needed a few books, and often, moreover, published by different publishers.
Sellega tagati, et prantsuskeelsed raamatud võiksid jõuda kõikidesse raamatukauplustesse, sealhulgas ka nendesse, mis asuvad kaugetes riikides, ja seda isegi eeldusel, et need kauplused võivad vajada vaid mõnda üksikut raamatut, mis pealegi võivad olla kirjastatud erinevate kirjastuste poolt.
For its part, SIDE indicated that, particularly in the context of the comments it sent following the decision extending the procedure, the aid in question was not necessary.
Menetluse laiendamise otsuse järel esitatud märkuste raames märkis SIDE omalt poolt, et asjaomane abi ei olnud vajalik.
Whilst it is true that some actors had withdrawn from the export agency business in 1980, SIDE recalls that it was precisely at this time that it was itself created to intervene on the market.
Isegi kui on tõsi, et teatavad ettevõtjad lõpetasid 1980. aastal vahendustegevuse, tuletab SIDE meelde, et just sellel ajavahemikul asutati ta ise, selleks et turule tulla.
Moreover, SIDE contests the fact that CELF had the specific activity of processing small orders.
Muu hulgas vaidlustab SIDE ka väite, et CELF olevat kasutanud väikeste tellimuste puhul tavalisest erinevat töötlemist.
In particular, SIDE questions the figures provided by the French authorities and considers that data for CELF and SIDE with regard to proportion, each company’s respective turnover, number of invoices and number of order lines were, in fact, quite similar.
SIDE paneb eelkõige kahtluse alla Prantsuse ametiasutuste esitatud arvandmed ja väidab, et CELFi ja SIDE andmed on võrdlemisi sarnased, kui vaadata nende suhet mõlema ettevõtte käibesse, arvete hulka ja tellimuste arvu.
More broadly, SIDE questions the notion of ‘small orders’ as defined by the French authorities.
Laiemalt paneb SIDE kahtluse alla mõiste „väikesed tellimused”, nii nagu Prantsuse ametiasutused seda määratlenud on.
According to SIDE, this notion is arbitrary as the cost of processing an order does not depend on its amount but on the number of lines.
SIDE arvates on see mõiste meelevaldne, sest ühe tellimuse töötlemise maksumus ei sõltu selle summast, vaid ridade arvust.
The Commission considers that there is no need to draw a definitive conclusion with regard to the need for the aid since the conditions of need and proportionality are cumulative and it will be concluded in recital (123) that the condition of proportionality is not shown to be fulfilled.
Komisjon leiab, et abi vajalikkuse kohta ei ole vaja teha lõplikke järeldusi, sest vajaduse ja proportsionaalsuse tingimused on kumulatiivsed ning et põhjenduses 121 sedastatakse, et proportsionaalsuse tingimuse täitmise kohta puudub tõestus.
Secondly, the Commission considers that the impact on trade within the European Union and distortion of competition caused by the measure are very low, given in particular the amounts in question, the very low substitutability of books in the French language and those of another language, and the considerable gap existing between the volume of French-language books exported to non-French-speaking countries from France, on the one hand, and Belgium and Luxembourg, on the other.
Teiseks leiab komisjon, et võttes arvesse meetmega seotud summasid, prantsuskeelsete raamatute ja teistes keeltes raamatute äärmiselt madalat vastastikust asendatavust ning märkimisväärset erinevust mitteprantsuskeelsetesse riikidesse ühelt poolt Prantsusmaa poolt ja teiselt poolt Belgia ja Luksemburgi poolt eksporditavate prantsuskeelsete raamatute hulga vahel, on meetme põhjustatud mõju Euroopa Liidu sisesele kaubavahetusele ja turu konkurentsi moonutamise ulatus äärmiselt piiratud.
More specifically, with regard to the export agency market for books in French, the Commission notes that, as part of their export agency activity, CELF and SIDE distribute books in non-French-speaking countries and territories.
Prantsuskeelsete raamatute ekspordi vahendamise turu kohta märgib komisjon täpsemalt, et CELF ja SIDE tegelevad ekspordi vahendustegevuse raames raamatute levitamisega prantsuse keelt mittekõnelevatesse piirkondadesse.
In French-speaking countries, the local market is covered by large publishers through their subsidiaries or representatives.
Prantsuskeelsetes riikides on kohalik turg kaetud suurte kirjastuste poolt tänu nende filiaalidele või esindajatele.
The export agency has only a very marginal role, therefore, in the French-speaking markets, which are, however, the main outlets for books in French.
Ekspordi vahendamisel on seega väga väike osa nendel turgudel, mis on prantsuskeelsete raamatute peamiseks adressaadiks.