natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On 17 February 2010, Ireland notified the Commission of its intention to inject additional capital of up to EUR 10,44 billion into Anglo (hereinafter referred to as ‘the second recapitalisation’).
17. veebruaril 2010 teatas Iirimaa komisjonile kavatsusest teha Anglosse veel üks kapitalisüst kuni 10,44 miljardi euro suuruses summas (edaspidi „teine rekapitaliseerimine”).
By Decision of 31 March 2010 [6], the Commission approved the second recapitalisation on a temporary basis until the final decision by it on Anglo’s restructuring plan.
31. märtsi 2010. aasta otsusega [6] kiitis komisjon teise rekapitaliseerimise ajutiselt heaks kuni lõpliku otsuse tegemiseni Anglo restruktureerimiskava kohta.
The Commission also decided in that Decision to initiate the procedure laid down in Article 108(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union (hereinafter referred to as ‘the Treaty’) on the initial Anglo restructuring plan and the associated aid measures by Ireland (hereinafter referred to as ‘the opening decision’).
Samas otsuses otsustas komisjon algatada ka Anglo algse restruktureerimiskava ja Iirimaa poolt seoses Angloga võetud muude abimeetmete suhtes Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõikes 2 sätestatud menetluse (edaspidi „algatamisotsus”).
No comments were submitted by third parties.
Kolmandad isikud märkusi ei esitanud.
On 31 May 2010, Ireland submitted a revised restructuring plan for Anglo Irish Bank (hereinafter referred to as ‘the second Anglo restructuring plan’).
mail 2010 esitas Iirimaa ettevõtja Anglo Irish Bank läbivaadatud restruktureerimiskava (edaspidi „Anglo teine restruktureerimiskava”).
On 2 June 2010, the Commission sent an information request to Ireland regarding the second Anglo restructuring plan.
2. juunil 2010 saatis komisjon Iirimaale seoses Anglo teise restruktureerimiskavaga teabenõude.
Those questions were discussed in a meeting on 24 June 2010 between Commission officials, the Irish authorities and representatives of Anglo.
Komisjoni ametnikud, Iiri ametiasutused ja Anglo esindajad arutasid neid küsimusi 24. juunil 2010 toimunud kohtumisel.
Moreover, the Irish authorities replied to those questions in writing on 9 and 12 July 2010.
Peale selle vastasid Iiri ametiasutused kõnealustele küsimustele kirjalikult 9. ja 12. juulil 2010.
On 28 June 2010, Ireland notified the Commission of another capital injection of up to EUR 10054 million in favour of Anglo (hereinafter referred to as ‘the third recapitalisation’) [7].
28. juunil 2010 teatas Iirimaa komisjonile veel ühest Anglosse tehtavast kapitalisüstist kuni 10054 miljoni euro suuruses summas (edaspidi „kolmas rekapitaliseerimine”) [7].
By Decision of 10 August 2010 [8], the Commission approved the third recapitalisation on a temporary basis until the final decision by it on Anglo’s final restructuring plan.
10. augusti 2010. aasta otsusega [8] kiitis komisjon kolmanda rekapitaliseerimise ajutiselt heaks kuni lõpliku otsuse tegemiseni Anglo lõpliku restruktureerimiskava kohta.
On 31 August 2010, Ireland submitted a new proposal to the Commission on the restructuring of Anglo which set out a split and wind-down of the bank over 10 years.
31. augustil 2010 esitas Iirimaa komisjonile uue ettepaneku Anglo restruktureerimise kohta, millega kavandati panga jagunemist ja selle tegevuse lõpetamist kümne aasta jooksul.
In light of a detailed assessment of the prospects of Anglo, the Irish Minister of Finance announced on 30 September 2010 that the resolution of Anglo would require in total a cumulated capital injection of EUR 29,3 billion under base projections, and an additional EUR 5 billion under a stress scenario.
Anglo väljavaadete üksikasjalikku hindamist arvesse võttes teatas Iiri rahandusminister 30. septembril 2010, et Anglo kriisi lahendamine nõuaks alusprognooside kohaselt kumulatiivset kapitalisüsti kogusummas 29,3 miljardit eurot ja stressistsenaariumi korral veel 5 miljardit eurot.
On 26 October 2010, Ireland submitted a work-out plan for Anglo (hereinafter referred to as ‘the third Anglo restructuring plan’), explaining in detail how it would implement the work-out of the entity which had been presented for the first time in its submission of 31 August 2010.
26. oktoobril 2010 esitas Iirimaa Anglo võlgade restruktureerimise kava (edaspidi „Anglo kolmas restruktureerimiskava”), milles selgitati 31. augustil 2010 esitatud kavas esmakordselt kirjeldatud võlgade restruktureerimise üksikasju.
In the subsequent weeks, the Commission services requested some clarifications and sought additional information on 29 October 2010.
Sellele järgnenud nädalatel nõudsid komisjoni talitused mõningaid selgitusi ja küsisid 29. oktoobril 2010 lisateavet.
The Irish authorities replied in a number of e-mail exchanges and conference calls.
Iiri ametiasutused vastasid mitme e-kirja ja konverentskõne teel.
On 8 December 2010, Ireland notified to the Commission an additional recapitalisation of EUR 4946 million (hereinafter referred to as ‘the fourth recapitalisation’) and State guarantees in respect of certain liabilities in favour of Anglo.
8. detsembril 2010 teatas Iirimaa komisjonile täiendavast rekapitaliseerimisest summas 4946 miljonit eurot (edaspidi „neljas rekapitaliseerimine”) ja riigigarantiidest Anglo teatavate kohustiste suhtes.
By Decision of 21 December 2010 [9], the Commission approved the fourth recapitalisation and guarantees in respect of certain liabilities in favour of Anglo on a temporary basis until the approval of Anglo’s final restructuring plan.
21. detsembri 2010. aasta otsusega [9] kiitis komisjon neljanda rekapitaliseerimise ja Anglo teatavate kohustiste suhtes antud riigigarantiid ajutiselt heaks kuni Anglo lõpliku restruktureerimiskava heakskiitmiseni.
By Decision of 30 March 2010, the Commission temporarily approved a EUR 2,7 billion recapitalisation of Irish Nationwide Building Society (hereinafter referred to as ‘INBS’) for six months as of the date the recapitalisation was put into effect (22 December 2009), or, if Ireland submitted a restructuring plan before that date, until the Commission had adopted a final decision on INBS’s restructuring plan (hereinafter referred to as ‘the first INBS recapitalisation’) [10].
30. märtsi 2010. aasta otsusega kiitis komisjon ajutiselt heaks ettevõtja Irish Nationwide Building Society (edaspidi „INBS”) rekapitaliseerimise summas 2,7 miljardit eurot kuueks kuuks alates rekapitaliseerimise jõustumisest (22. detsember 2009) või, kui Iirimaa esitab enne seda kuupäeva restruktureerimiskava, kuni komisjoni lõpliku otsuseni INBSi restruktureerimiskava kohta (edaspidi „INBSi esimene rekapitaliseerimine”) [10].
Furthermore, on 30 March 2010, the Irish Minister of Finance announced that, in the light of the reduction of INBS’s balance sheet resulting from transfers to the National Asset Management Agency (hereinafter referred to as ‘NAMA’), that institution did not have a future as an independent stand-alone entity.
märtsil 2010 teatas Iiri rahandusminister, et arvestades INBSi bilansimahu vähenemist riigivara haldamise ametile (National Asset Management Agency, edaspidi „NAMA”) tehtud üleandmiste tõttu ei ole INBSil eraldiseisva üksusena tulevikku.
On 22 June 2010, Ireland notified a restructuring plan for INBS to the Commission (hereinafter referred to as ‘the INBS restructuring plan’).
22. juunil 2010 teatas Iirimaa komisjonile INBSi restruktureerimiskavast (edaspidi „INBSi restruktureerimiskava”).
That plan envisages the continued management of the society as a going concern in anticipation of a sale to a trade buyer.
Kavas nähakse ette INBSi jätkuv juhtimine tegevuse jätkuvuse põhimõttel kuni ettevõtjale ostja leidmiseni.
In the following weeks, Ireland informally informed the Commission that it was assessing other options for the future of INBS.
Sellele järgnenud nädalatel teatas Iirimaa komisjonile mitteametlikult, et ta hindab INBSi tuleviku muid valikuvõimalusi.
In particular, Ireland was planning to test the market appetite for acquiring parts of INBS.
Eelkõige kavatses Iirimaa kontrollida turu huvi INBSi osade omandamise vastu.
On 30 September 2010, the Irish Minister of Finance made a public statement on the situation of the Irish banking sector and announced that INBS needed an additional recapitalisation of EUR 2,7 billion (leading to a total recapitalisation of EUR 5,4 billion).
septembril 2010 tegi Iiri rahandusminister avaliku pöördumise Iiri pangandussektori olukorra kohta ja teatas, et INBS vajab täiendavat rekapitaliseerimist summas 2,7 miljardit eurot (mille tulemusena on rekapitaliseerimise kogusumma 5,4 miljardit eurot).
That capital injection (hereinafter referred to as ‘the second INBS recapitalisation’) was notified to the Commission on 12 October 2010.
Kapitalisüstist (edaspidi „INBSi teine rekapitaliseerimine”) teatati komisjonile 12. oktoobril 2010.
By Decision of 21 December 2010, the Commission temporarily approved the second INBS recapitalisation for a period of six months or, if Ireland submitted a restructuring plan before 31 January 2011, until the Commission had adopted a final decision on the restructuring plan of that bank [11].
21. detsembri 2010. aasta otsusega kiitis komisjon INBSi teise rekapitaliseerimise ajutiselt heaks kuueks kuuks või, kui Iirimaa esitab enne 31. jaanuari 2011 restruktureerimiskava, seniks, kuni komisjon on teinud panga restruktureerimiskava suhtes lõpliku otsuse [11].
Joint procedure
Ühismenetlus
On 28 November 2010, an agreement was reached between Ireland and the European Union, the European Central Bank (hereinafter referred to as ‘ECB’) and the International Monetary Fund on a Programme for Support for Ireland (hereinafter referred to as ‘the Programme for Support’).
28. novembril 2010 jõudsid Iirimaa ning Euroopa Liit, Euroopa Keskpank (edaspidi „EKP”) ja Rahvusvaheline Valuutafond kokkuleppele Iirimaa toetusprogrammis (edaspidi „toetusprogramm”).
As part of the Programme for Support, Ireland agreed to undertake certain bank recapitalisation and reorganisation measures under a Programme for the Recovery of the Banking System (hereinafter referred to as ‘the Banking System Programme’).
Toetusprogrammi ühe osana nõustus Iirimaa võtma pangandussüsteemi taastamisprogrammi (edaspidi „pangandussüsteemi programm”) raames teatavaid pankade rekapitaliseerimise ja ümberkorraldamise meetmeid.
In the context of the Banking System Programme, the Memorandum of Economic and Financial Policies (hereinafter referred to as ‘MEFP’) sets out measures which are necessary to restore the viability of the financial sector in Ireland [12].
Pangandussüsteemi programmiga seoses sätestatakse majandus- ja rahanduspoliitika memorandumis (edaspidi „memorandum”) meetmed, mis on vajalikud Iirimaa finantssektori elujõulisuse taastamiseks [12].
Point 10 of the MEFP states that: ‘swift and decisive action will be taken to resolve the position of Anglo Irish Bank (Anglo) and Irish Nationwide Building Society (INBS) in a way that protects depositors and strengthens the banking system. To this end, by end-January 2011, we will submit to the European Commission a revised proposal developed in collaboration with IMF to resolve Anglo and INBS’ [13].
Memorandumi punktis 10 sätestatakse: „Ettevõtjate Anglo Irish Bank (Anglo) ja Irish Nationwide Building Society (INBS) kriisi lahendamiseks võetakse kiired ja otsustavad meetmed viisil, mis kaitseb hoiustajaid ja tugevdab pangandussüsteemi. Selleks esitame me 2011. aasta jaanuari lõpuks komisjonile koostöös IMFiga koostatud läbivaadatud ettepaneku Anglo ja INBSi kriisi lahendamiseks” [13].
On 12 January 2011, Ireland provided information to the Commission regarding the planned sale of deposits by Anglo and INBS.
jaanuaril 2011 esitas Iirimaa komisjonile teavet Anglo ja INBSi kavandatava hoiuste müügi kohta.
Further information regarding the sales process was submitted on 2 February 2011 and 21 February 2011.
Müügiprotsessi kohta esitati lisateavet 2. veebruaril 2011 ja 21. veebruaril 2011.
On 16 January 2011, Ireland submitted information to the Commission regarding the contemplated resolution of the businesses of Anglo and INBS.
jaanuaril 2011 esitas Iirimaa komisjonile teavet Anglo ja INBSi kriisi kavandatava lahendamise kohta.
On 31 January 2011, Ireland notified the Commission of a joint restructuring and work-out plan for Anglo and INBS (hereinafter referred to as ‘the joint restructuring plan’).
jaanuaril 2011 teatas Iirimaa komisjonile Anglo ja INBSi ühisest restruktureerimiskavast (edaspidi „ühine restruktureerimiskava”).
On 5 April 2011, Ireland updated the joint restructuring plan by including the impact of the deposits and NAMA bond transfers which had taken place in the meantime and by replacing the forecast results and balance sheets of Anglo and INBS for 2010 by the actual ones, which had become known in the meantime.
aprillil 2011 ajakohastas Iirimaa ühist restruktureerimiskava, võttes arvesse vahepeal toimunud hoiuste ja NAMA võlakirjade üleandmiste mõju ning asendades Anglo ja INBSi 2010. aasta prognoositud tulemused ja bilansid vahepeal teatavaks saanud tegelikega.
A further update was received on 21 April 2010.
Järgmine ajakohastatud versioon saadi 21. aprillil 2010.
The beneficiaries and their difficulties
Abisaajad ja nende raskused
Measured by balance sheet size, Anglo is one of the largest banks operating in Ireland.
Bilansimahu järgi on Anglo üks suuremaid Iirimaal tegutsevaid panku.
As at 31 December 2010, it had a balance sheet size of EUR 72,2 billion [14] and a loan book of EUR […] [15] billion.
31. detsembri 2010. aasta seisuga oli tema bilansimaht 72,2 miljardit eurot [14] ja laenude maht […] [15] miljardit eurot.
In terms of its business model, Anglo was a ‘monoline’ bank specialising in commercial real estate lending in three core markets: Ireland, the United Kingdom and the United States.
Ärimudeli poolest oli Anglo n-ö üheliigiline pank, mis spetsialiseerus kommertskinnisvaralaenudele kolmel põhiturul: Iirimaa, Ühendkuningriik ja Ameerika Ühendriigid.
Since the beginning of the financial crisis, Anglo registered heavy losses mainly driven by impairment charges on its commercial loan book.
Alates finantskriisi algusest kandis Anglo suuri kahjumeid, mis peamiselt tulenesid tema kommertslaenude väärtuse langemisest.
Anglo was nationalised by Ireland on […] 2009.
Iirimaa riigistas Anglo […] 2009.
A detailed description of Anglo and its difficulties was provided in Sections 2.2 and 2.3 of the opening decision of 31 March 2010.
Anglot ja tema raskusi kirjeldati üksikasjalikult 31. märtsi 2010. aasta algatamisotsuse jaotistes 2.2 ja 2.3.
Anglo’s business model proved to be unsustainable and led to unprecedented financial difficulties and losses in the context of the global financial crisis.
Anglo ärimudel osutus jätkusuutmatuks ning viis ülemaailmse finantskriisi tingimustes enneolematute finantsraskuste ja kahjumiteni.
Anglo’s business model was overly concentrated on commercial property lending and led to excessive exposures to that sector of the economy which was particularly hard-hit during the financial crisis: commercial property prices decreased peak-to-trough by more than 62 % in Ireland, 37 % in the United Kingdom and 45 % in the United States [16].
Anglo ärimudel keskendus liigselt kommertskinnisvaralaenudele ning viis ülemääraste riskideni selles majandusharus, mida finantskriis tabas eriti raskelt: kommertskinnisvara hindade langus kõrgeimalt madalaimale tasemele oli Iirimaal 62 %, Ühendkuningriigis 37 % ja Ameerika Ühendriikides 45 % [16].
In addition, Anglo’s lending was partly financed by wholesale funding, a source of funding which dried up as a result of the financial crisis.
Peale selle rahastas Anglo oma laenutegevust osaliselt hulgirahastamise teel. See rahastamisallikas kuivas aga finantskriisi tõttu kokku.
Risk management in Anglo was not sufficiently developed and allowed uncontrolled balance sheet growth combined with risky lending practices (such as high loan-to-value lending and interest-only lending), in particular during the years of the Irish property boom.
Riskijuhtimine ei olnud Anglos piisavalt arenenud ning võimaldas bilansimahu kontrollimatut kasvu ning riskantset laenuandmist (nt kõrge laenusumma-tagatisvara väärtuse suhtarvuga ja ainult intressimaksetel põhinevad laenud), eriti Iiri kinnisvarabuumi aastatel.
Between 1984 and 2008, the Bank’s balance sheet grew at a compound growth rate of approximately 30 % per year, reaching a balance sheet of EUR […] billion in 2008.
Aastatel 1984–2008 kasvas panga bilansimaht liitkasvumääraga ligikaudu 30 % aastas ning ulatus 2008. aastal […] miljardi euroni.
The loans-to-deposit ratio (hereinafter referred to as ‘LtD’) increased from 100 % pre-1990 to an average of 217 % in the period from 2008 to 2009.
Laenude ja hoiuste suhtarv kasvas 100 protsendilt enne 1990. aastat keskmiselt 217 protsendini aastatel 2008–2009.
Anglo benefited from four recapitalisations, an asset relief measure which allowed it to transfer around EUR 35 billion of impaired loans to the NAMA and State guarantees on most of its liabilities (see recital 66).
Anglot rekapitaliseeriti neli korda; see varade toetusmeede võimaldas pangal üle anda ligikaudu 35 miljardi euro väärtuses langenud väärtusega laene garantiide raames, mille NAMA ja riik olid andnud enamikule Anglo kohustistele (vt põhjendus 66).
A detailed description of INBS was provided in Section 2.1 of the Commission Decision of 30 March 2010 concerning the first recapitalisation of INBS.
INBSi kirjeldati üksikasjalikult komisjoni 30. märtsi 2010. aasta otsuse (milles käsitleti INBSi esimest rekapitaliseerimist) jaotises 2.1.
A short summary is therefore provided in this Section.
Seetõttu esitatakse käesolevas jaotises vaid lühikokkuvõte.
INBS is a building society and had a balance sheet total of EUR 12,1 billion as at 31 December 2010.
INBS on ehituslaenuettevõtja, mille bilansimaht oli 31. detsembri 2010. aasta seisuga 12,1 miljardit eurot.
Before the financial crisis, it was the sixth-largest Irish financial institution in terms of balance sheet size.
Enne finantskriisi oli INBS bilansimahu poolest Iirimaa suuruselt kuues finantsasutus.
It offered traditional retail banking products to its members (namely, savings and mortgages).
Ettevõtja pakkus oma liikmetele traditsioonilisi jaepangandustooteid (hoiused ja hüpoteegid).
In the years preceding the financial crisis, INBS aggressively increased its activities in risky commercial property lending, which became its main activity.
Finantskriisile eelnenud aastatel laiendas INBS agressiivselt oma tegevust riskantsete kommertskinnisvaralaenude valdkonnas, millest sai tema põhitegevus.
INBS was predominantly active in Ireland, where it had a branch network of 50 branch offices and 40 branch agents, and in the United Kingdom where it had no branch offices.
INBS tegutses peamiselt Iirimaal, kus tal oli 50 harukontorit ja 40 haruagenti, ning Ühendkuningriigis, kus tal harukontoreid ei olnud.
INBS’s loan book as at 31 December 2010 had a value of EUR 1,9 billion following the transfer of EUR 8,5 billion of loans to NAMA [17].
31. detsembril 2010, pärast 8,5 miljardi euro väärtuses laenude üleandmist NAMA-le, oli INBSi laenumaht 1,9 miljardit eurot [17].
INBS’s difficulties were caused by its overexposure to poorly underwritten Irish commercial property loans (approximately 80 % of INBS’s total loan book).
INBSi raskused tulenesid halvasti tagatud Iiri kommertskinnisvaralaenudest (ligikaudu 80 % INBSi kogu laenumahust).
Consequently, when the financial crisis hit and property prices, especially commercial property prices, fell dramatically in both Ireland and the United Kingdom, INBS was highly exposed to losses in its loan book.
Kui finantskriis algas ja kinnisvara, eriti kommertskinnisvara hinnad nii Iirimaal kui ka Ühendkuningriigis oluliselt langesid, kandis INBS antud laenude tõttu suuri kahjumeid.
Those losses have forced it to take significant impairments in 2009 and 2010.
Nende kahjumite tõttu vähenes INBSi laenude väärtus 2009. ja 2010. aastal oluliselt.
INBS benefited from two recapitalisations, an asset relief measure which enabled it to transfer around EUR 8,9 billion of impaired commercial property loans to NAMA and State guarantees on most of its liabilities (see recital 67).
INBSi rekapitaliseeriti kaks korda; see varade toetusmeede võimaldas INBSil üle anda ligikaudu 8,9 miljardi euro väärtuses langenud väärtusega kommertskinnisvaralaene garantiide raames, mille NAMA ja riik olid andnud enamikule INBSi kohustistest (vt põhjendus 67).
Prior to the first recapitalisation by Ireland, INBS was owned by its members.
Enne esimest rekapitaliseerimist Iiri riigi poolt kuulus INBS tema liikmetele.
As a result of the first recapitalisation of INBS, the State has taken full control of the bank.
Esimese rekapitaliseerimise tulemusena omandas riik panga üle täieliku kontrolli.
The members have thus lost control of INBS and have lost all economic ownership rights.
Seega on liikmed kaotanud INBSi üle kontrolli ja kõik majanduslikud omandiõigused.
The individual restructuring plans
Restruktureerimiskavad
The initial Anglo restructuring plan
Anglo algne restruktureerimiskava
In particular, the Commission questioned whether the plan would lead to a restoration of the long-term viability of Anglo, would limit the restructuring costs to a minimum and would limit distortions of competition.
Eriti kahtles komisjon, kas kava viib Anglo pikaajalise elujõulisuse taastamisele, vähendab restruktureerimiskulud miinimumini ja piirab konkurentsi moonutamist.
Therefore, the Commission initiated the procedure laid down in Article 108(2) of the Treaty with regard to that plan.
Seetõttu algatas komisjon kava suhtes Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõikes 2 sätestatud menetluse.
At the same time, the Commission requested the submission of a revised restructuring plan by 31 May 2010.
Samal ajal nõudis komisjon läbivaadatud restruktureerimiskava esitamist 31. maiks 2010.
The second Anglo restructuring plan
Anglo teine restruktureerimiskava
On 31 May 2010, Ireland submitted a revised restructuring plan which set out a significantly revised approach to restructuring Anglo.
mail 2010 esitas Iirimaa läbivaadatud restruktureerimiskava, milles oli lähenemisviisi Anglo restruktureerimisele oluliselt muudetud.
As requested in the opening decision, the second Anglo restructuring plan presented a number of possible restructuring scenarios: (i) liquidate 100 % of Anglo over 12 months; (ii) wind-down 100 % of Anglo over 10 years; (iii) wind-down 100 % of Anglo over 20 years; (iv) stabilise the whole of Anglo and keep it as a going concern; and (v) a split which included the wind-down of 80 % of Anglo through the creation of an asset management company while the remainder would continue to do business (a good bank).
Nagu algatamisotsuses nõutud, esitati Anglo teises restruktureerimiskavas mitu võimalikku restruktureerimisstsenaariumi: i) Anglo 100-protsendiline likvideerimine 12 kuu jooksul; ii) Anglo tegevuse 100-protsendiline lõpetamine kümne aasta jooksul; iii) Anglo tegevuse 100-protsendiline lõpetamine 20 aasta jooksul; iv) kogu Anglo stabiliseerimine ja säilitamine tegevuse jätkuvuse põhimõttel ja v) jagunemine, mille puhul 80 % Anglost lõpetab tegevuse varahaldusettevõtja loomise kaudu, ülejäänu aga jätkab tegevust (nn hea pank).
The split scenario, referred to in (v) of recital 39, was presented as the preferred option of the Irish authorities.
Põhjenduse 39 punktis v osutatud jagunemise stsenaarium esitati Iiri ametiasutuste eelistatud valikuvõimalusena.
In that scenario, the asset management company would hold ‘lower quality assets’ that would not be transferred to NAMA or the good bank (book of EUR 13,6 billion at split), and would be managed to maximise asset recovery values while minimising State funding.
Selle stsenaariumi korral jääksid varahaldusettevõtjale n-ö vähekvaliteetne vara, mida ei anta üle NAMA-le ega nn heale pangale (selle vara väärtus oleks jagunemise hetkel 13,6 miljardit eurot), ning seda hallataks eesmärgiga maksimeerida vara taastamisväärtus, minimeerides samas riigipoolset rahastamist.
The asset management company would not conduct any new business and would be liquidated in 2020.
Varahaldusettevõtja ei tegeleks uue äritegevusega ning likvideeritaks 2020. aastaks.