natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Directive 2002/21/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on a common regulatory framework for electronic communications networks and services (Framework Directive) (OJ L 108, 24.4.2002, p. 33); Directive 2002/19/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on access to, and interconnection of, electronic communications networks and associated facilities (Access Directive) (OJ L 108, 24.4.2002, p. 7); Commission Directive 2002/77/EC of 16 September 2002 on competition in the markets for electronic communications networks and services (OJ L 249, 17.9.2002, p. 21).
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/21/EÜ, 7. märts 2002, elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta (raamdirektiiv) (EÜT L 108, 24.4.2002, lk 33); Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/19/EÜ, 7. märts 2002, elektroonilistele sidevõrkudele ja nendega seotud vahenditele juurdepääsu ja vastastikuse sidumise kohta (juurdepääsu käsitlev direktiiv) (EÜT L 108, 24.4.2002, lk 7); komisjoni direktiiv 2002/77/EÜ, 16. september 2002, konkurentsi kohta elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste turgudel (EÜT L 249, 17.9.2002, lk 21)..
As regards the regulations of the French regulator of electronic communications, ARCEP, the positions of the Commission in relation to the plans notified since 2003 are available at: http://circa.europa.eu/Public/irc/infso/ecctf/library?l=/commissionsdecisions&vm=detailed&sb=Title.The Commission decision of 16 July 2003 in Case COMP-38.233 imposing a penalty for abuse of a dominant position on Wanadoo, a subsidiary of France Télécom at the time, is available at: http://ec.europa.eu/competition/elojade/isef/case_details.cfm?proc_code=1_38233.
Komisjoni seisukohad Prantsuse elektroonilise side valdkonna seadusandja (ARCEP) õigusaktide kohta on alates 2003. aastast teavitatud seaduseelnõude puhul kättesaadaval aadressil http://circa.europa.eu/Public/irc/infso/ecctf/library?l=/commissionsdecisions&vm=detailed&sb=Title.Komisjoni 16. juuli 2003. aasta otsus juhtumis COMP-38.233, milles käsitletakse France Télécomi tütarettevõtja Wanadoo poolt turgu valitseva seisundi kuritarvitamise eest karistamist, on kättesaadav aadressil http://ec.europa.eu/competition/elojade/isef/case_details.cfm?proc_code=1_38233.
The appeal against the judgment of the Court of First Instance was dismissed on 2 April 2009 by the Court of Justice, in Case C-202/07 P France Télécom v Commission ECR I-2369.
Euroopa Kohus lükkas 2. aprillil 2009 tagasi apellatsioonikaebuse seoses Üldkohtu otsusega kohtuasjas C-202/07: France Télécom vs. komisjon (EKL 2009, I-2369).
Commission Decision 2008/722/EC of 10 May 2007 on State aid C 2/2006 planned for OTE, point 137 (OJ L 243, 11.9.2008, p. 7).
Komisjoni 10. mai 2007. aasta otsus 2008/722/EÜ riigiabi C 2/06 kohta, mida kavatseti rakendada ettevõtja OTE suhtes (ELT L 243, 11.9.2008, lk 7), punkt 137.
Commission decision 2009/703/EC of 11 February 2009 on State aid C 55/2007 granted to BT Plc, cited above, points 72, 81-82 and 98.
Komisjoni 11. veebruari 2009. aasta otsus 2009/703/EÜ riigiabi C 55/07 kohta, mida rakendati ettevõtja BT plc suhtes (viidatud eespool, punktid 72, 81–82 ja 98).
See in particular the General Court judgment of 15 June 2005 in Case T-171/02 Regione autonoma Sardegna v Commission, point 177.
Vt eelkõige Üldkohtu 15. juuni 2005. aasta otsus kohtuasjas T-171/02: Regione autonoma Sardegna vs. komisjon, punkt 177.
Some of the markets have been opened up since 30 December 2010.
Osa turgudest on konkurentsile avatud alates 30. detsembrist 2010.
La Poste Decision, cited above in footnote 32, points 35-36 and 167, 169.
Otsus La Poste, viidatud eespool joonealuses märkuses 32, punktid 35–36 ja 167, 169.
La Poste Decision, cited above in footnote 32, point 169.
Otsus La Poste, viidatud eespool joonealuses märkuses 32, punkt 169.
See Annex 37 on ‘Benefit and Pension Schemes — Pensions’, No 1198 (Chapter II-2 B-3) of the Report before the National Assembly No 1127 on the Finance Bill for 2008 by Gilles Carrez.
Vt 37. lisa „Les Régimes Sociaux et de Retraite – Pensions” ( „Sotsiaalkindlustuse ja vanaduspensioni süsteemid. Pensionid”), nr 1198 (peatükk II-2 B-3), Prantsuse Rahvusassamblee aruanne nr 1127 2008. aasta riigieelarve seaduse eelnõu kohta, Gilles Carrez.
Judgment of 30 November 2009 in Joined Cases T-427/04 and T-17/05 French Republic and France Télécom SA v Commission ECR II-4315, points 215 and 217.
30. novembri 2009. aasta otsus liidetud kohtuasjades T-427/04 ja T-17/05: Prantsuse Vabariik ja France Télécom SA vs. komisjon (EKL 2009, lk II-4315, punktid 215 ja 217).
The Court of Justice dismissed the appeal against this judgment (Judgment of 8 December 2011 in Case C-81/10 P France Télécom, see in particular points 43 et seq.).
Euroopa Kohus lükkas selle otsuse kohta esitatud apellatsioonikaebuse tagasi (8. detsembri 2011. aasta otsus kohtuasjas C-81/10: France Télécom, vt eelkõige punkt 43 jj).
Commission notice on the method for setting the reference and discount rates (OJ C 232, 10.8.1996, p. 10) and Commission notice on current State aid recovery interest rates and reference/discount rates for 15 Member States applicable as from 1 January 2005 and historic recovery interest rates and reference/discount rates applicable from 1 August 1997 (OJ C 88, 12.4.2005, p. 5).
Komisjoni teatis viite- ja diskontomäärade kehtestamise meetodi kohta (EÜT C 232, 10.8.1996, lk 10) ning komisjoni teatis 15 liikmesriigile kehtivate riigiabi tagastamise intressimäärade ja viite-/diskontomäärade kohta kehtivusega alates 1. jaanuarist 2005 ning esialgsed tagastamise intressimäärad ja viite-/diskontomäärad kehtivusega alates 1. augustist 1997 (ELT C 88, 12.4.2005, lk 5).
La Poste decision, cited above under footnote 32.
Eespool joonealuses märkuses 32 viidatud otsus La Poste.
This approach would consist in fictitious investment of parts of the amount of the exceptional contribution in financial instruments with different maturities (e.g. x % at 1 year, y % at 3 years, z % at 10 years), according to the schedules of flows to be paid (the annual balance of benefits not covered by the contributions).
See lähenemine hõlmab erakorralise sissemakse osade fiktiivset asetamist eri lunastustähtajaga finantsinstrumentide alla (nt x % ühe aasta, y % kolme aasta ja z % kümne aasta puhul), võrreldes rahavoo graafikuga (sissemaksetega katmata iga-aastaste hüvitiste saldo).
For the 2nd half of 1997, the average rate on 10-year OATs stood at 5,49 %, the rates for shorter maturities being below this value.
aasta teise poole puhul oli kümneaastaste riigikassa võrreldavate võlakirjade keskmine määr 5,49 %, kusjuures lühema lunastustähtaja puhul oli määr nimetatud väärtusest väiksem.
The discount rate reflects the average interest rate at 31 December 1996 for the short-term and long-term debts of France Télécom, weighted by the respective amounts of new short-term and long-term debts contracted in 1996, that the auditors allocate mainly to the financing of the payment of the exceptional contribution to the French State.
Diskontomäär kajastab keskmist intressimäära seisuga 31. detsember 1996 France Télécomi lühi- ja pikaajaliste laenude puhul, mida on kaalutud 1996. aastal võetud uute lühi- ja pikaajaliste laenude vastavate summade põhjal ning mille audiitorid on määranud peamiselt Prantsusmaale makstava erakorralise sissemakse rahastamiseks.
Almost three quarters (72 %) of this increase resulted from short-term instruments (Treasury notes and commercial paper), on which the average rate for the year stood at 4,33 % at 31 December 1996.
Sellest kasvust kolm neljandikku (72 %) tuleneb lühiajalistest instrumentidest (kommertsväärtpaberid ja lühiajalised kommertsväärtpaberid), mille keskmine määr aastas oli 31. detsembri 1996. aasta seisuga 4,33 %.
See footnote 69.
Vt joonealune märkus 69.
This column reflects the reduced annual contribution of France Télécom under the 1996 Law, deducting from the employer’s and employees’ contributions paid the cost of the benefits granted and the cost of compensation and over-compensation that France Télécom would have continued to pay in the absence of the reform, as estimated by France Télécom, and corrected by the calculations of the French Republic, reducing the burden by EUR 165 million for the period 1997-2010.
Selles veerus on esitatud France Télécomi iga-aastane, vastavalt 1996. aasta seadusele vähendatud sissemakse, arvates tööandja ja töötaja sissemaksetest maha summa, mis on makstud hüvitiste teenindamise ning hüvitamise ja ülemäärase hüvitamise kuludeks, mida France Télécom on tema enda hinnangu kohaselt pidanuks ilma reformita maksma, ning võttes arvesse Prantsuse Vabariigi arvutusi, vähendades ajavahemiku 1997–2010 puhul kohustusi 165 miljoni euro võrra.
This is an approximate estimate.
Hinnang on ligikaudne.
On 22 September 2008, the Commission received comments from France Télécom and, after extending the deadline, it received comments from the complainants and a telecommunications operator on 1 and 16 October 2008, respectively.
septembril 2008 sai komisjon märkused France Télécomilt ning pärast tähtaja pikendamist sai ta 1. oktoobril 2008 märkused kaebuste esitajatelt ja 16. oktoobril 2008 ühelt telekommunikatsioonivõrgu operaatorilt.
The Commission forwarded these to the French Republic, giving it the opportunity to comment on them, and received comments from the French Republic by letter dated 13 February 2009.
Komisjon edastas need seejärel Prantsuse Vabariigile, andes talle võimaluse märkusi kommenteerida, ning sai Prantsuse Vabariigilt kommentaarid 13. veebruari 2009. aasta kirjas.
On 22 September 2010, the French authorities forwarded further comments to the Commission and requested a meeting, which was held on 22 October 2010.
septembril 2010 edastasid Prantsuse ametiasutused komisjonile uued märkused ja taotlesid kohtumist, mis sai teoks 22. oktoobril 2010.
By letter of 28 October 2010, the Commission sent them the factual clarification referred to during the meeting together with the supplementary comments made by France Télécom and invited the French Republic to return any comments it may have.
28. oktoobri 2010. aasta kirjas edastas komisjon neile kohtumisel käsitletu kohta faktilised täpsustused ning France Télécomi lisamärkused, kutsudes Prantsuse Vabariiki üles esitama oma võimalikud märkused.
The capital of the company France Télécom SA (‘France Télécom’) was established by decree at FRF 25 billion (EUR 3,8 billion) based on net assets recorded in the balance sheet at 31 December 1995.
Käskkirjaga määrati äriühingu France Télécom (edaspidi „France Télécom”) kapitaliks 31. detsembri 1995. aasta seisuga bilansis esitatud omavahendite põhjal 25 miljardit Prantsuse franki (3,8 miljardit eurot).
The France Télécom shares were admitted in October 1997 to the premier marché of the Paris Bourse and to the New York Stock Exchange (NYSE).
France Télécomi aktsiad viidi 1997. aasta oktoobris Pariisi börsi esimesele turule ning ka New Yorgi börsile.
In fact, without awaiting the deadline of 1 January 2002 established by the 1996 Law, France Télécom stopped recruiting civil servants from 1997.
Tegelikult lõpetas France Télécom ametnike töölevõtmise 1997. aastal ega oodanud 1996. aasta seadusega määratud tähtpäevani, milleks oli 1. jaanuar 2002.
Consequently, the number of civil servants decreased by 47 % in 10 years, from 133434 civil servants in 1997 to 69892 in 2007.
Selle tulemusena vähenes ametnike arv kümne aasta jooksul 47 % 133434-st ametnikust 1997. aastal 69892 ametnikuni 2007. aastal.
The employer’s contribution in full discharge of liabilities, introduced by the 1996 Law, replaces the additional contribution provided for in point (b) of Article 30 of the 1990 Law.
aasta seadusega kehtestatud tööandja sissemaksed, mis vabastavad ta hilisemast maksekohustusest, asendasid 1990. aasta seaduse artikli 30 punktis b sätestatud täiendava sissemakse.
This contribution is based on a competitively fair rate based on equalisation of the levels of wage-related social security contributions and tax payments from equal net salary.
See sissemakse põhineb konkurentsitingimustest lähtuval osalusmääral, mis tugineb netopalgalt makstava kohustusliku sotsiaalkindlustuse ja muude maksukohustuste taseme võrdsustamisel.
In addition, the amount of the exceptional flat-rate contribution provided for by the 1996 Law in return for the payment and servicing by the State of the pensions awarded to the civil servant staff of France Télécom was fixed at FRF 37,5 billion (EUR 5,71 billion) by the Finance Act 1997.
Lisaks oli 1996. aasta seadusega ette nähtud erakorralise kindlasummalise sissemakse suuruseks 1997. aasta riigieelarve seadusega määratud 37,5 miljardit Prantsuse franki ehk 5,71 miljardit eurot vastutasuks selle eest, et riik tegeleb France Télécomi ametnikele pensionide maksmise ja teenindamisega.
It was financed by an increase in the company’s short-term and long-term debts [18] and paid in several instalments between January and October 1997.
Seda rahastati ettevõtja lühi- ja pikaajaliste laenude suurendamisega [18] ning maksti mitmes osas ajavahemikus 1997. aasta jaanuarist kuni oktoobrini.
The revenue from this exceptional contribution allowed the deficit of the French public administrations to be reduced to EUR 41,8 billion in 1997.
Erakorralisest sissemaksest saadud tulu võimaldas Prantsuse valitsemissektori eelarve puudujääki vähendada 1997. aastal 41,8 miljardi euroni.
Without it, the deficit would have represented 3,7 % of GDP that year.
Ilma selleta oleks kõnealuse aasta puudujääk olnud 3,7 % sisemajanduse koguproduktist.
The Finance Act 2011 therefore provides for a payment of EUR 243 million to the earmarked account for pensions for that year, which should clear the revenue of the public body [22].
aasta riigieelarve seadusega oli seega kõnealuseks aastaks sätestatud 243 miljoni euro suurune ülekanne pensionide sihtotstarbelisele kontole, millega kavandati ära kasutada asutuse tulu [22].
In any event, the amount of the exceptional contribution of FRF 37,5 billion allocated to the public body managing the exceptional contribution from France Télécom in 1997 corresponds to the amount of the contribution, below FRF 40 billion, mentioned during the discussion of the draft of the 1996 Law.
Igal juhul on 1997. aastal France Télécomi erakorralise sissemakse haldamise avalik-õiguslikule asutusele eraldatud 37,5 miljoni Prantsuse frangi suurune erakorraline sissemakse väiksem kui 40 miljardi Prantsuse frangi suurune sissemakse, millele viidati 1996. aasta seaduseelnõu arutelude ajal.
Although it was paid to the State budget in 1997 and fed it each year for the payment of civilian and military pensions, the amount of this contribution was set in order to offset the additional cost to the State resulting from the application of the 1996 Law.
Kuigi see kanti riigieelarvesse 1997. aastal ning seda täiendati igal aastal tsiviil- ja sõjaväepensionide maksmiseks, oli kõnealuse sissemakse summa kindlaks määratud nii, et saaks hüvitada 1996. aasta seaduse kohaldamisest tekkivat lisakulu.
The wage share of the financing of the pension liabilities for the civil servants, established pursuant to Article L 61 of the Civilian and Military Retirement Pensions Code since the foundation of the public operator France Télécom in 1991, was not changed by the 1996 Law.
aasta seadusega ei muudetud ametnike pensionikohustuste palgast makstava osa rahastamist, mis oli kindlaks määratud tsiviil- ja sõjaväepensionide koodeksi artikli L 61 põhjal alates avalik-õigusliku asutuse France Télécom loomisest 1991. aastal.
Moreover, the 1990 and 1996 Laws did not change the pension arrangements for the ordinary employees of France Télécom, which are those of the ordinary social security rules for pension insurance, supplemented by the complementary pension schemes AGIRC for executives and ARRCO for non-executives.
Lisaks ei muudetud 1990. ja 1996. aasta seadustega France Télécomi eraõiguslike töötajate pensioniskeemi, milleks on üldise sotsiaalkindlustuse reeglite alla kuuluv vanaduspensioniskeem, mida täiendab juhtivtöötajate puhul juhtivtöötajate pensioniasutuste üldliidu (AGIRC) skeem ning tavatöötajate puhul töötajate täiendavate pensionisüsteemide liidu (ARRCO) süsteem.
In connection with the reform introduced by the 1996 Law, the firm of actuaries appointed as adviser to the French State estimated that the payment and servicing by the State of the pensions granted to the civil service staff working for and retired from France Télécom would amount to FRF 242 billion (EUR 36,9 billion [23]) in expected value at 1 January 1997 [24].
aasta seadusega kehtestatud reformiga seoses hindas Prantsuse riigi nõustajaks nimetatud aktuaaride büroo, et France Télécomi töötavatele ametnikele ja pensionäridele eraldatavate riigipensionide maksmise ja teenindamisega tekib riigile 1. jaanuaril 1997 [23] tõenäoline kulu nüüdisväärtuses 242 miljardit Prantsuse franki (36,9 miljardit eurot) [24].
This figure is close to the rounded amount of FRF 250 billion mentioned at the Senate.
See summa on lähedane senati antud summale, mis on ümardatult 250 miljardit Prantsuse franki.
Even in other sectors, which are not subject to exclusive rights and have therefore been competitive since 1987, such as the mobile telephony market, France Télécom had clear leadership, with a market share falling from 53,3 % to 49,8 % between 1997 and 2002 [29].
France Télécomil oli isegi muudes sektorites (nt mobiilside), mille puhul ei kehtinud alates 1987. aastast ainuõigused, vaid mis olid avatud konkurentsile, kindel juhtpositsioon ning talle kuuluv turuosa vähenes 1997.–2002. aastal 53,3 protsendilt 49,8 protsendini [29].
Law No 96-659 also assigned general economic interest tasks to France Télécom and provided for the introduction of a fund to finance the associated obligations, with contributions from its competitors.
Seadusega nr 96-659 anti France Télécomile ka üldise majandushuviga seotud ülesanne ning nähti ette, et võetakse kasutusele sellega seonduvate kohustuste täitmiseks vajalik fond, mida rahastavad konkurendid.
This movement gathered pace when the markets were liberalised from 1998.
Selline liikumine laienes liberaliseeritud turgudel alates 1998. aastast.
Moreover, France Télécom entered into alliances with foreign operators, such as Deutsche Telekom and Sprint in 1996 (Global One), whilst multiplying its partnerships and participating interests from 1997 in Italy (Wind), the Netherlands (Casema) or by obtaining mobile licences in Denmark and Portugal [30].
Lisaks moodustas France Télécom 1996. aastal liite välisettevõtjatega, nagu Deutsche Telekom ja Sprint (Global One), mitmekordistades alates 1997. aastast partnerlusi ning osalusi Itaalias (Wind), Madalmaades (Casema) või omandades mobiilsidelitsentse Taanis ja Portugalis [30].
In its decision initiating the investigation procedure, the Commission set out its preliminary assessment of the measures introduced by the 1996 Law, comparing them with the reference framework for France Télécom’s social security contributions and tax payments established by the 1990 Law.
Uurimismenetluse algatamise otsuses esitas komisjon oma esialgse hinnangu 1996. aastal kehtestatud meetmete kohta, võrreldes neid France Télécomi kohustuslike sotsiaalkindlustusmaksete ja muude maksukohustustega, mis olid sätestatud 1990. aasta seaduses.
It considered that these measures would seem to confer, through State resources, a selective advantage on France Télécom liable to distort competition and affect trade between Member States and potentially constituting State aid within the meaning of Article 107(1) of the TFEU.
Ta oli seisukohal, et need meetmed näisid andvat riigi ressursside kaudu France Télécomile valikulise eelise, mis võib kahjustada konkurentsi, liikmesriikidevahelist kaubandust ning kujutada endast riigiabi Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
The complainants share the Commission’s view in the decision to initiate the procedure concerning the existence of State aid as defined in the Treaty in the reduction of the retirement pension costs to be paid by France Télécom, introduced by the 1996 Law.
Kaebuse esitajad jagavad hinnangut, mille komisjon esitas menetluse algatamise otsuses, et France Télécomi makstavate pensionimaksete vähendused, mis kehtestati 1996. aasta seadusega, kujutavad endast riigiabi ELi toimimise lepingu tähenduses.
According to the reasoning followed in that decision, concerning which the complainants regret the lack of quantification, the amount of aid is EUR 12,3 billion and under no circumstances less than EUR 9,9 billion [42].
Vastavalt kõnealuses otsuses esitatud arutluskäigule, mille puhul kaebuse esitajad väljendavad kahetsust, et asjakohast summat ei ole kindlaks määratud, on abisumma 12,3 miljardit eurot ning mitte mingil juhul alla 9,9 miljardi euro [42].
With this reservation, the French Republic has refined the estimate, supplied by France Télécom and referred to under recital 61, of the costs which the undertaking has no longer paid from 1997.
Neil põhjustel hindas Prantsuse Vabariik uuesti France Télécomi makstud ning põhjenduses 61 viidatud maksu, mida ettevõtja ei tasunud enam alates 1997. aastast.
On the basis of a real reconstruction for 2008 to 2010, retropolated by applying a conversion factor, the French Republic considers that the costs that would have been paid by France Télécom in this capacity are EUR 165 million less than those calculated by the undertaking.
Tuginedes ajavahemiku 2008–2010 kohta taastatud tegelikele andmetele, mis on arvutatud tagasiulatuvalt ekstrapoleerides, on Prantsuse Vabariik seisukohal, et maksud, mida France Télécom seoses sellega maksis, on alla ettevõtja arvutatud 165 miljoni euro suuruse summa.
Hence, the principle of an exceptional contribution was established as early as 1996.
Seega võeti 1996. aastal vastu erakorralise sissemakse põhimõte.
The investment horizon should be long since the expected differences between benefits to be paid and anticipated contributions did not exceed EUR 500 million until 2005, i.e. 9 years later and EUR 1 billion 12 years later.
Investeerimisväljavaade pidi olema pikaajaline, sest eeldatav erinevus makstud hüvitiste ja sissemaksete vahel ületas 500 miljonit eurot alles 2005. aastal ehk üheksa aastat hiljem ning 1 miljard eurot alles 12 aastat hiljem.
Only the exceptional flat-rate contribution provided for by the 1996 Law immediately placed a cost burden on France Télécom in relation to the reference situation already identified.
Üksnes 1996. aasta seadusega ette nähtud erakorraline kindlasummaline sissemakse oli France Télécomi jaoks vahetu kulu seoses juba kindlaks määratud võrreldava olukorraga.
The payment of the flat-rate contribution reduced the amount of aid from which France Télécom has benefited and will benefit until the expiry of the financial burden assumed by the French State in the place of France Télécom pursuant to the 1996 Law.
Kindlasummalise sissemakse tasumine vähendas abisummat, millest France Télécom sai ja saab edaspidi kasu, niikaua kuni riik kannab France Télécomi asemel 1996. aasta seadusest tulenevat finantskohustust.
There was total opening-up to competition in France in 2002.
Prantsusmaal avati turg täielikult konkurentsile 2002. aastal.
The removal of the legal barriers was accompanied by the entry of other operators with which France Télécom was and is in competition, even before the legislative measures of 1990 and 1996 which are the subject of the present decision.
Õiguslike takistuste kadumisega sisenesid turule teised ettevõtjad, kes olid ja on endiselt France Télécomi konkurendid, ning seda isegi enne 1990. ja 1996. aasta õigusmeetmeid, mida käesolevas otsuses käsitletakse.