natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Regarding the alleged distorting features of the contested measure, the Spanish authorities point out that any tax relief that reduces the operating costs of a company increases the competitive edge of the beneficiary.
Seoses vaidlustatud meetme väidetavate konkurentsi moonutavate teguritega osutavad Hispaania ametiasutused sellele, et igasugune äriühingu tegevuskulusid vähendav maksusoodustus suurendab asjaomase äriühingu konkurentsivõimet.
However, this statement is irrelevant since the contested measure is a general measure.
See tõdemus ei ole siiski oluline, kuna vaidlustatud meetmel on üldine iseloom.
The different tax rates applied across the Member States, which impact on the competitiveness of their resident companies, do not fall under the State aid rules.
Liikmesriikides kohaldatavad erinevad maksumäärad, mis mõjutavad nende residentidest äriühingute konkurentsivõimet, ei kuulu riigiabi eeskirjade reguleerimisalasse.
In addition, the contested measure has not been shown to affect trade between Member States.
Peale selle ei ole vaidlustatud meetme puhul ilmnenud mõju liikmesriikidevahelisele kaubandusele.
As regards the compatibility of the contested measure with the internal market, the Spanish authorities consider Article 12(5) TRLIS to be appropriate and proportionate to address a market failure by establishing a neutral tax system for domestic and cross-border operations that fosters the development of pan- European companies.
Vaidlustatud meetme kokkusobivuse kohta siseturuga leiavad Hispaania ametiasutused, et TRLISe artikli 12 lõige 5 on asjakohane ja proportsionaalne turutõrgete kaotamiseks, kehtestades kodumaiste ja piiriüleste tehingute jaoks üleeuroopaliste äriühingute loomist edendava neutraalse maksusüsteemi.
In order to ascertain whether a measure constitutes aid, the Commission has to assess whether the contested measure fulfils the conditions of Article 107(1) TFUE.
Selleks et teha kindlaks, kas meede on riigiabi, peab komisjon hindama, kas vaidlustatud meede vastab ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tingimustele.
This provision states that ‘Save as otherwise provided in the Treaties, any aid granted by Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the internal market’.
Selles lõikes sätestatakse: „Kui aluslepingutes ei ole sätestatud teisiti, on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust.”
In the light of this provision, the Commission will assess hereunder whether the contested measure constitutes State aid.
Kõnealust sätet silmas pidades hindab komisjon alljärgnevalt, kas vaidlustatud meede on riigiabi.
The Commission Notice [41] states that ‘The main criterion in applying Article 92(1) (now Article 107(1) TFEU) to a tax measure is therefore that the measure provides in favour of certain undertakings in the Member State an exception to the application of the tax system.
Komisjoni teatise [41] kohaselt on „põhiline artikli 92 lõike 1 [nüüd ELi toimimise lepingu artikli 107 lõige 1] kohaldamise kriteerium maksumeetme suhtes see, et kõnealuse meetmega tehakse liikmesriigi teatavatele äriühingutele erand maksusüsteemi kohaldamise osas.
It must then be examined whether the exception to the system or differentiations within that system are justified “by the nature or general scheme” of the tax system, that is to say, whether they derive directly from the basic or guiding principles of the tax system in the Member State concerned.’
Seejärel tuleb uurida, kas kõnesoleva süsteemi suhtes tehtav erand või selle raames diferentseerimine on maksusüsteemi „olemuse või üldskeemiga” põhjendatud, st kas need tulenevad otseselt asjaomase liikmesriigi maksusüsteemi alus- või juhtpõhimõtetest.”
According to the case law of the Court of Justice [42], ‘as regards the assessment of the condition of selectivity, which is a constituent factor in the concept of State aid, it is clear from settled case law that Article 87(1) EC (now Article 107(1) TFEU) requires assessment of whether, under a particular statutory scheme, a State measure is such as to “favour certain undertakings or the production of certain goods” in comparison with other undertakings which are in a legal and factual situation that is comparable in the light of the objective pursued by the measure in question’ [43].
Euroopa Kohtu praktika kohaselt, [42]„mis puudutab riigiabi mõistes sisalduvale olemuslikule valikulisusele antavat hinnangut, tuleb väljakujunenud kohtupraktika kohaselt EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 [nüüd ELi toimimise lepingu artikli 107 lõige 1] alusel kindlaks teha, kas antud õigusliku korra raames võetud siseriiklik meede soodustab „teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist” võrreldes teistega, kes asuvad nimetatud korra eesmärki silmas pidades võrreldavas õiguslikus ja faktilises olukorras” [43].
The Court has also held on numerous occasions that Article 107(1) TFEU does not establish a distinction between the causes or the objectives of state measures, but rather defines them in relation to their effects [44].
Euroopa Kohus on mitmel korral kinnitanud, et ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 ei näe ette riiklike meetmete eristamist põhjuste või eesmärkide järgi, vaid pigem mõju järgi [44].
In particular, tax measures which do not constitute an adaptation of the general system to particular characteristics of certain undertakings, but have been conceived as a means of improving their competitiveness, fall within the scope of Article 107(1) TFEU [45].
Täpsemalt kuuluvad ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 reguleerimisalasse maksumeetmed, millega ei kohandata üldist süsteemi teatavate ettevõtjate teatavate omadustega, vaid mis on kehtestatud nende konkurentsivõime tõstmiseks [45].
The concept of State aid does not, however, apply to state measures which differentiate between undertakings where that differentiation arises from the nature or the overall structure of the system of which they form part.
Riigiabi mõiste ei hõlma siiski riiklikke meetmeid, millega kehtestatakse ettevõtjate erinev kohtlemine, kui selline erinev kohtlemine tuleneb selle süsteemi olemusest või ülesehitusest, millesse need meetmed kuuluvad.
As explained in the Commission Notice [46], ‘some conditions may be justified by objective differences between taxpayers’.
Nagu selgitatakse komisjoni teatises, [46]„võivad maksumaksjate vahelised objektiivsed erinevused põhjendada teatavaid tingimusi”.
As explained in more detail in the following section, the Commission considers that the contested measure is selective in that it only favours certain groups of undertakings that carry out certain investments abroad and that this specific character is not justified by the nature of the scheme.
Nagu järgmises jaotises üksikasjalikumalt selgitatakse, leiab komisjon, et vaidlustatud meede on valikuline, kuna see soodustab üksnes teatavaid välismaal investeerivate ettevõtjate rühmi ning kuna see konkreetne tunnus ei ole põhjendatav kava olemusega.
The Commission considers that the contested measure should be assessed in the light of the general provisions of the corporate tax system, and more precisely the rules on the tax treatment of financial goodwill (see paragraphs 48 to 69).
Komisjoni arvates tuleks vaidlustatud meedet hinnata ettevõtte tulumaksu süsteemi üldsätete taustal ja konkreetsemalt firmaväärtuse maksustamist käsitlevate eeskirjade taustal (vt põhjendused 48–69).
The Commission has also analysed whether the factual hypothesis used as a basis by the Spanish authorities is sound and whether there are barriers in the legislations of third countries.
Samuti on komisjon analüüsinud, kas Hispaania ametiasutuste poolt aluseks võetud faktiline hüpotees on usaldusväärne ja kas kolmandate riikide õigusaktidega luuakse takistusi.
However, it should be pointed out that this exercise cannot constitute a recognition that such barriers could justify a different tax treatment in the present case.
Tuleb siiski rõhutada, et see analüüs ei anna alust tunnistada, et need takistused võiksid õigustada asjaomasel juhul erinevat maksustamislahendust.
Moreover, the purpose of the present Decision is not to set out the conditions which would have allowed the Member State concerned to avoid the classification of the contested measure as State aid.
Peale selle ei ole käesoleva otsuse eesmärk sätestada tingimused, mis oleksid võimaldanud asjaomasel liikmesriigil vältida vaidlustatud meetme liigitamist riigiabiks.
Even if an alternative reference system inspired by the one suggested by the Spanish authorities were chosen, the Commission concludes that the contested measure would still constitute a selective advantage, essentially due to the absence of different factual and legal conditions required for the different scenarios to benefit from the provisions on the goodwill or financial goodwill on foreign transactions.
Isegi kui valida Hispaania ametiasutuste soovitusel põhinev alternatiivne võrdlussüsteem, järeldab komisjon, et vaidlustatud meede oleks ka siis valikuline eelis ning seda peamiselt selliste erinevate faktiliste ja õiguslike tingimuste puudumise tõttu, mis on nõutavad eri stsenaariumide puhul firmaväärtust ja rahalist firmaväärtust käsitlevatest sätetest kasusaamiseks välismaiste tehingute puhul.
More importantly still, under the contested measure the financial goodwill can be recognised separately and can also be amortised if the beneficiary acquires a minority shareholding of 5 %.
Veelgi olulisem on see, et vaidlustatud meetme kohaselt võib rahalist firmaväärtust käsitleda eraldi ja seda saab ka amortiseerida, kui abisaaja omandab 5 %-lise vähemusosaluse.
This level is well below that needed to apply the general rules on amortisation of goodwill [47].
See määr on märkimisväärselt madalam firmaväärtuse amortiseerimise üldeeskirjade kohaldamiseks vajalikust määrast [47].
The contested measure is therefore an exception to the reference system, whatever its definition.
Sellepärast on vaidlustatud meede erand võrdlussüsteemist olenemata selle määratlusest.
In addition to this, the Commission notes other differences as regards the implementing conditions applying to the contested measure and the provisions of the reference system.
Lisaks täheldab komisjon muid erinevusi vaidlustatud meetme rakendamistingimustes ja võrdlussüsteemi sätete.
Indeed, under the contested measure, shareholding acquisitions made before 1 January 2002 are not taken into account for the calculation of the base to be amortised.
Tõepoolest, vaidlustatud meetme alusel ei võeta amortiseeritava baasi arvutamisel arvesse enne 1. jaanuari 2002 toimunud osaluse omandamist.
By contrast, under a business combination scenario, such a cut-off date does not exist when calculating the goodwill and the taxpayer has to prove that the combination is made for valid economic reasons to avoid combinations being aimed at purely obtaining tax benefits [48], whereas the contested measure only provides tax benefits.
Äriühenduste stsenaariumi puhul firmaväärtuse arvutamisel sellist limiteerivat kuupäeva aga ei eksisteeri ja maksumaksja peab tõendama, et ühendus luuakse paikapidavatel majanduslikel põhjustel, et vältida olukorda, kus ühenduse eesmärk on vaid saada maksusoodustusi, [48] samas kui vaidlustatud meetmega nähakse ette ainult maksusoodustused.
The Spanish authorities have been unable to provide convincing arguments to justify these differences, and thus the measure cannot be considered to be justified by the logic of the Spanish tax system.
Hispaania ametiasutused ei ole suutnud esitada veenvaid argumente nende erinevuste põhjendamiseks ning seega ei saa meedet pidada põhjendatuks Hispaania maksusüsteemi loogikaga.
Hence, the contested measure is too imprecise and indiscriminate since it does not set any conditions, such as the existence of specific, legally circumscribed situations which would justify different tax treatment.
Sellest tulenevalt on vaidlustatud meede liiga ebatäpne ja juhuslik, kuna selles ei kehtestata ühtegi tingimust, näiteks konkreetsete õiguslikult piiritletud olukordade olemasolu, mis erinevaid maksustamislahendusi põhjendaks.
Consequently, situations which have not been demonstrated to be sufficiently different to justify a selective derogation from general goodwill rules end up benefiting from the contested measure.
Seetõttu saadakse vaidlustatud meetmest kasu olukordades, mille puhul ei ole tõendatud, et need on üldistest firmaväärtust käsitlevatest eeskirjadest valikulise erandi tegemiseks piisavalt erinevad.
The Commission therefore considers that the contested measure concerns the tax deduction of specific types of costs and covers a broad category of transactions in a discriminatory manner, which cannot be justified by objective differences between taxpayers.
Seega leiab komisjon, et vaidlustatud meede käsitleb maksusoodustust seoses teatavat tüüpi kuludega ning et see hõlmab laia tehinguterühma diskrimineerival viisil, mida ei õigusta maksumaksjatevahelised objektiivsed erinevused.
Moreover, in line with the case law of the Court of Justice [49], the Commission considers that it is not necessary, in order to arrive at a conclusion regarding the State aid qualification of a scheme, to demonstrate that all individual aid granted under that scheme qualifies as State aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Peale selle, kooskõlas Euroopa Kohtu praktikaga [49] ei pea komisjon selle kindlakstegemiseks, kas kava näol on tegemist riigiabiga, vajalikuks näidata, et kava alusel antud kogu individuaalne abi kvalifitseerub riigiabiks ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
For this purpose, it is sufficient that the implementation of the scheme under review leads to situations which qualify as aid to be able to conclude that the scheme contains aid elements within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Selleks et järeldada, et kava sisaldab abi elemente ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, piisab, kui läbivaadatava kava rakendamine põhjustab abina kvalifitseeruva olukorra.
Hence, reviewing the legislation of all possible non-EU countries for which the Commission investigation procedure is still open is unnecessary in the context of this Decision.
Sellest tulenevalt ei ole käesoleva otsuse kontekstis vajalik läbi vaadata kõikide võimalike ELi mittekuuluvate riikide õigusakte, mille puhul komisjoni uurimismenetlus on veel pooleli.
Therefore, as indicated already in paragraphs 115 et seq. of the previous Decision [50], the Commission has verified — on the basis of methodology explained in detail below — whether some of the individual applications of the contested aid scheme in non-EU transactions involve State aid.
Sellepärast – nagu on märgitud juba ka eelmise otsuse põhjenduses 115 ja sellele järgnevates põhjendustes [50] – on komisjon kontrollinud allpool üksikasjalikult selgitatud meetodi alusel, kas vaidlustatud abikava kohaldamisel ELi-väliste tehingute suhtes oli mõnel üksikul juhul tegemist riigiabiga.
According to the information submitted by the Spanish authorities in the course of the procedure, it would appear that, of the 15 non-EU countries for which the Spanish authorities presented information, transactions took place not only in the above-mentioned four countries but also in the Republic of Colombia, the Republic of Peru and the Republic of Ecuador.
Menetluse käigus Hispaania ametiasutuste esitatud teabest ilmnes, et 15st ELi mittekuuluva riigist, mille kohta Hispaania ametiasutused teabe esitasid, ei toimunud tehingud mitte ainult eespool nimetatud neljas riigis, vaid ka Colombia Vabariigis, Peruu Vabariigis ja Ecuadori Vabariigis.
The Commission has therefore extended its review to these three countries also.
Sellepärast on komisjon ka need kolm riiki kaasanud oma läbivaatusesse.
The Commission’s reasoning, summarised above, is developed in the following paragraphs.
Eespool kokkuvõtvalt esitatud komisjoni arutluskäiku käsitletakse järgmistes põhjendustes üksikasjalikumalt.
Tax treatment of financial goodwill under the Spanish tax system with respect to non-EU acquisitions
Hispaania maksusüsteemi kohane rahalise firmaväärtuse maksustamislahendus ELi-välisel omandamisel
In the opening Decision as well as in the previous Decision, the Commission considered that the appropriate reference system is the Spanish corporate tax system and, more precisely, the rules on the tax treatment of financial goodwill set out in the Spanish tax system.
Menetluse algatamise otsuses ja ka eelmises otsuses leidis komisjon, et asjakohane võrdlussüsteem on Hispaania ettevõtte tulumaksu süsteem, konkreetsemalt Hispaania maksusüsteemis sätestatud rahalise firmaväärtuse maksustamislahendust käsitlevad eeskirjad.
This approach is in line with previous Commission practice and the case law of the European Courts, which consider the ordinary corporate tax system to be the reference system [51].
See lähenemisviis vastab komisjoni varasemale praktikale ja Euroopa kohtute praktikale, milles käsitatakse võrdlussüsteemina tavapärast ettevõtte tulumaksu süsteemi [51].
This approach is maintained in the present Decision.
Käesolevas otsuses on jäädud selle lähenemisviisi juurde.
The Spanish authorities state that, in general, the constraints on cross-border business combinations place taxpayers buying shareholdings in domestic companies in a different legal and factual situation from those buying shareholdings in non-resident companies, and in particular in companies located in non-EU countries.
Hispaania ametiasutused väidavad, et piiriüleste äriühenduste suhtes kehtivad piirangud asetavad kodumaistes äriühingutes osalusi ostvad maksumaksjad võrreldes mitteresidendist äriühingutes ja eriti ELi mittekuuluvates riikides asuvates äriühingutes osalusi ostvate maksumaksjatega üldiselt teistsugusesse õiguslikku ja faktilisse olukorda.
The Spanish authorities have explained that the objective of the contested measure is to avoid a difference of tax treatment between, on the one hand, an acquisition followed by a business combination for valuable consideration and, on the other hand, a share acquisition without a business combination.
Hispaania ametiasutused on selgitanud, et vaidlustatud meetme eesmärk on vältida erinevat maksustamist ühest küljest osaluse omandamise korral, mille tulemusel moodustub äriühendus väärtusest tulenevatel kaalutlustel, ning teisest küljest ilma äriühenduseta omandatud osaluse puhul.
On this basis, the scope of the contested scheme would be limited to the acquisition of significant shareholdings in a company not resident in Spain because some obstacles would make it more difficult to perform a cross-border business combination compared with a local one [52].
Selle põhjal piirduks vaidlustatud kava reguleerimisala Hispaania mitteresidendist äriühingus märkimisväärse osaluse omandamisega, kuna teatavate takistuste tõttu oleks piiriülene äriühendus keerulisem kui kohalik [52].
As a consequence of the existence of these obstacles, Spanish taxpayers investing abroad would be placed, legally and factually, in a different situation from those investing in Spain.
Nende takistuste olemasolu tõttu oleksid välismaale investeerivad Hispaania maksumaksjad võrreldes Hispaanias investeerivate maksumaksjatega õiguslikult ja faktiliselt teistsuguses olukorras.
In this respect, the Spanish authorities state that [53]: ‘In summary, the mere differential nature of certain tax measures does not necessarily imply that they are State aid, since these measures also need to be examined to see whether they are necessary or functional as regards the efficiency of the tax system, as stated in the Commission Notice.
Seoses sellega märgivad Hispaania ametiasutused järgmist: [53]„Kokkuvõttes ei pruugi teatavate maksumeetmete eristav olemus ainuüksi tähendada riigiabi olemasolu, kuna nende meetmete uurimisel tuleb samuti kindlaks teha, kas need on maksusüsteemi tõhususe seisukohalt vajalikud või toimivad, nagu märgitud komisjoni teatises.
Providing specific tax treatment for cross-border shareholding acquisitions would, according to these authorities, be necessary to ensure the neutrality of the Spanish tax system and to prevent more favourable treatment for domestic shareholding acquisitions.
Hispaania ametiasutuste arvates on piiriülese osaluse omandamise puhul erilist maksulahendust vaja selleks, et tagada Hispaania maksusüsteemi neutraalsus ning vältida kodumaiste osaluste omandamise soodsamat kohtlemist.
Therefore, the Spanish authorities and the 30 interested parties consider that the correct reference framework for the assessment of the contested measure would be the tax treatment of goodwill for foreign acquisitions.
Seetõttu leiavad Hispaania ametiasutused ja 30 huvitatud isikut, et vaidlustatud meetme hindamiseks oleks asjakohane võrdlusraamistik välismaistest omandamistest tuleneva firmaväärtuse maksustamislahendus.
In the previous Decision, the Commission maintained the procedure in order to allow the Spanish authorities to provide new information as regards the existence of explicit legal obstacles to cross-border business combinations in non-EU countries.
Eelmises otsuses jättis komisjon algatatud menetluse avatuks, et Hispaania ametiasutused saaksid esitada uut teavet ilmsete õiguslike takistuste kohta piiriüleste äriühenduste moodustamisel ELi mittekuuluvates riikides.
In this context, and essentially on the basis of the elements contained in the reports, the Commission has investigated the legislation of various non-EU countries simply in order to check the Spanish authorities’ allegations about the existence of explicit legal obstacles to cross-border combinations.
Seoses sellega ja eelkõige aruannetes sisalduvate elementide alusel on komisjon uurinud erinevate ELi mittekuuluvate riikide õigusakte lihtsalt selleks, et kontrollida Hispaania ametiasutuste väiteid ilmsete õiguslike takistuste olemasolu kohta piiriüleste äriühenduste moodustamisel.
This examination does not, however, constitute recognition of the fact that such obstacles could justify a different reference system in the present case.
Selline uurimine ei anna siiski alust tunnistada asjaolu, et sellised takistused võiksid põhjendada asjaomasel juhul erinevate võrdlussüsteemide kasutamist.
In the course of this examination, the Commission checked mainly whether a Spanish parent company had the legal capacity to combine with a subsidiary resident in a non-EU country.
Selle kontrolli käigus uuris komisjon peamiselt seda, kas Hispaania emaettevõtjal oli õigus- ja teovõime, et ühineda ELi mittekuuluvas riigis asuva residendist tütarettevõtjaga.
The following premises underpin this investigation which was limited to examining the truth of the allegations made in the arguments:
Järgnevad punktid kinnitavad seda uurimist, mille käigus piirduti argumentides esitatud väidete tõesuse kontrollimisega:
first, the Commission checked whether, as stated in the previous Decision [54], Spanish companies face an explicit legal barrier, attributable to a non-EU country and not to Spain [55], that prevents them from converting a foreign subsidiary into a branch.
kõigepealt kontrollis komisjon, kas vastavalt eelmises otsuses väidetule [54] seisavad Hispaania äriühingud silmitsi ilmsete õiguslike takistustega, mis on omased ELi mittekuuluvale riigile ja mitte Hispaaniale [55] ning mis takistaksid neid muutmast välismaist tütarettevõtjat filiaaliks.
Such legal provisions can only constitute a barrier, however, if the company concerned would have been able to exercise effective influence, most notably by means of a majority shareholding, over the target company to such an extent that it would be able to impose a merger if the obstacles were not there.
Sellised õigusnormid võivad osutuda takistuseks siiski ainult juhul, kui asjaomane äriühing oleks saanud avaldada sihtäriühingule sellisel määral tegelikku mõju – tehes seda peamiselt enamusosaluse kaudu –, et tal oleks võimalik takistuste puudumisel peale suruda ühinemist.