natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the light of the foregoing, the Commission considers that the criteria set out in Article 107(1) TFEU are fulfilled and that the measure imposing a lower tax rate on online gambling constitutes State aid for the providers of online gambling services established in Denmark.
Eespool kirjeldatut silmas pidades leiab komisjon, et ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 sätestatud kriteeriumid on täidetud ning et meede, millega kehtestatakse madalam maksumäär interneti hasartmängude suhtes, kujutab endast riigiabi interneti hasartmänguteenuseid osutavatele Taanis registreeritud ettevõtjatele.
Compatibility of the measure on the basis of Article 107(3)(c) TFEU
Meetme kokkusobivus siseturuga ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c alusel
Article 107(2) and (3) of the Treaty on the Functioning of the European Union lay down rules stipulating when certain aid measures are compatible with the internal market and what types of aid may be considered to be compatible with the internal market.
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõigetes 2 ja 3 sätestatakse eeskirjad selle kohta, millal on teatav abimeede kokkusobiv siseturuga ja mis liiki abi võib käsitada siseturuga kokkusobivana.
The Commission considers that the measure at issue can be declared compatible with the internal market under the derogation provided for in Article 107(3)(c) TFEU, which allows ‘… aid to facilitate the development of certain economic activities or of certain economic areas, where such aid does not adversely affect trading conditions to an extent contrary to the common interest.’
Komisjon leiab, et asjaomase meetme võib tunnistada siseturuga kokkusobivaks erandi alusel, mis on sätestatud ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktis c, mille kohaselt on lubatud „abi teatud majandustegevuse või teatud majanduspiirkondade arengu soodustamiseks, kui niisugune abi ei mõjuta ebasoovitavalt kaubandustingimusi määral, mis oleks vastuolus ühiste huvidega”.
The Commission notes that the measure does not fall within the scope of existing guidelines for the application of Article 107(3)(c) of the TFEU.
Komisjon märgib, et meede ei kuulu ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c kohaldamist käsitlevate kehtivate suuniste reguleerimisalasse.
It therefore has to be assessed directly under this Treaty provision.
Sellepärast tuleb seda meedet hinnata vahetult nimetatud aluslepingu sätet silmas pidades.
To be compatible under Article 107(3)(c) TFEU, an aid measure must pursue an objective of common interest in a necessary and proportionate way.
Selleks et abimeede oleks kokkusobiv siseturuga ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c alusel, peab sellel meetmel olema ühist huvi pakkuv eesmärk, mida püütakse saavutada vajalikul ja proportsionaalsel viisil.
When assessing a measure’s compatibility with the internal market, the Commission balances its positive impact in terms of attaining an objective of common interest against its potentially negative side effects, such as distortion of trade and competition.
Kui komisjon hindab meetme kokkusobivust siseturuga, kaalub ta selle meetme positiivset mõju ühist huvi pakkuva eesmärgi saavutamisele ning vastukaaluks selle meetme võimalikke negatiivseid kõrvalmõjusid, näiteks kaubanduse ja konkurentsi moonutamine.
This test is based on a three-stage examination.
See test põhineb kolmest etapist koosneval uurimisel.
The first two stages address the positive effects of the State aid and the third stage deals with the negative effects and the resulting balance of positive and negative effects [50].
Esimesed kaks etappi käsitlevad riigiabi positiivset mõju ning kolmandas etapis uuritakse negatiivset mõju ning positiivsest ja negatiivsest mõjust tulenevat tasakaalu [50].
The test is structured as follows:
Test on üles ehitatud järgmiselt:
Does the aid measure have a well-defined objective of common interest?
kas abimeetmel on korralikult sõnastatud ja ühist huvi pakkuv eesmärk?
Is the aid well suited to attain the objective of common interest i.e. does the proposed aid address a market failure or other objective?
kas abi on sobilik ühist huvi pakkuva eesmärgi saavutamiseks, st kas kavandatud abiga käsitletakse turutõrget või muud eesmärki?
In particular:
Konkreetsemalt:
is the aid measure an appropriate instrument, i.e. are there other, better placed instruments?
kas abimeede on asjakohane vahend, st kas on teisi sobivamaid vahendeid?
is there an incentive effect, i.e. does the aid change the behaviour of potential beneficiaries?
kas abimeetmel on stimuleeriv mõju, st kas abi muudab potentsiaalsete abisaajate käitumist?
is the aid measure proportional, i.e. could the same change in behaviour be obtained with less aid?
kas abimeede on proportsionaalne, st kas käitumise sama muutuse võiks esile kutsuda väiksema abi kaudu?
Are the distortions of competition and effect on trade limited, so that the overall balance is positive?
kas konkurentsimoonutused ja mõju kaubandusele on piiratud, nii et üldine mõju on positiivne?
The Danish authorities explained that they decided to proceed with a reform of the existing legislation on gambling and betting services in order to replace the existing monopoly regime with a regulated and partially liberalised regime.
Taani ametiasutused selgitasid, et nad otsustasid hasartmängu- ja kihlveoteenuseid käsitlevate kehtivate õigusaktide reformi läbi viia selleks, et asendada kehtiv monopoolne kord reguleeritud ja osaliselt liberaliseeritud korraga.
Liberalisation was considered necessary, inter alia, to comply with EU law following the initiation of infringement proceedings and the issuing of a reasoned opinion on 23 March 2007 [51], and to respond to the threat posed by illegal online gambling services provided by gaming service providers located in other countries.
Liberaliseerimist peeti muu hulgas vajalikuks selleks, et järgida ELi õigust pärast rikkumismenetluse algatamist ja põhjendatud arvamuse saatmist 23. märtsil 2007 [51] ning reageerida ohule, mida kujutasid endast teistes jurisdiktsioonides paiknevate mänguteenuse pakkujate poolt osutatud ebaseaduslikud interneti hasartmänguteenused.
Up to now the Danish gambling sector has essentially been a State monopoly as only one licence has been issued to a state-controlled company, ‘Danske Spil A/S’.
Siiani on Taani hasartmängusektor olnud peamiselt riigi monopol, sest väljastatud on ainult üks litsents riigi kontrolli all olevale ettevõtjale Danske Spil A/S.
Despite the regulatory framework prohibiting foreign online gambling providers from marketing their services to consumers resident in Denmark, many online gambling providers established in other Member States and also in third countries have offered their services via channels not located in Denmark, such as satellite television channels broadcast from the UK.
Olenemata sellest, et õigusraamistikuga on keelatud välismaistel interneti hasartmänguettevõtjatel turustada Taanis oma teenuseid selle riigi residentidest tarbijatele, on paljud teistes liikmesriikides ja ka kolmandates riikides registreeritud interneti hasartmänguettevõtjad pakkunud oma teenuseid kanalite kaudu, mis ei paikne Taanis, näiteks Ühendkuningriigist üle kantavate satelliittelevisioonikanalite kaudu.
The Danish authorities stated in their notification that they could not in practice enforce the prohibition against other gaming service providers marketing their services in Denmark because of Danish court proceedings in which it was claimed that the current Danish gambling monopoly constituted a restriction of the free movement of services.
Taani ametiasutused väitsid oma teates, et praktikas ei saanud nad kehtestada keeldu teiste Taanis oma teenuseid turustavate hasartmänguteenuste osutajate suhtes Taani kohtuasja tõttu, mille raames väideti, et kehtiv Taani hasartmängumonopol kujutab endast teenuste vaba liikumise piirangut.
As a result, an unsatisfactory situation persisted whereby the legality of the existing monopoly was challenged not only in administrative and judicial proceedings but also through the direct supply of online gambling services by unlicensed operators established in other jurisdictions.
Selle tulemusel säilis ebarahuldav olukord, mille käigus seati eksisteeriva monopoli õiguspärasus küsimuse alla mitte ainult haldus- ja kohtumenetluste raames, vaid ka seeläbi, et teistes jurisdiktsioonides registreeritud ja litsentsi mitteomavad ettevõtjad osutasid interneti hasartmänguteenuseid otse.
According to explanatory memorandum accompanying the Gaming Act, the liberalisation process was justified by reference to the latest technological developments, which meant that Denmark was now part of a global communication society where consumers have access to a wide range of services from providers of various jurisdictions.
Hasartmänguseadusele lisatud seletuskirja kohaselt oli liberaliseerimisprotsess põhjendatud hiljutiste tehnoloogiliste arengutega, mis tähendas, et Taani kuulus nüüd ülemaailmsesse kommunikatsiooniühiskonda, kus tarbijatel on juurdepääs väga erinevatele teenustele, mida osutavad erinevates piirkondades registreeritud ettevõtjad.
Over the past 10 years, gaming has developed into a major sales product on the Internet, especially after the introduction of online poker.
Viimase kümne aasta jooksul on hasartmängud muutunud oluliseks müügiartikliks internetis, eelkõige pärast internetipokkeri kasutuselevõttu.
The Internet has provided Danish citizens with the opportunity to compare Danske Spil’s products and product range with the products offered by online gambling providers established in the UK, Malta, Gibraltar and other countries.
Internet on andnud Taani kodanikele võimaluse võrrelda ettevõtja Danske Spil A/S tooteid ja tootevalikut Ühendkuningriigis, Maltal, Gibraltaril ja teistes riikides registreeritud interneti hasartmänguettevõtjate pakutavate toodetega.
In recent years a rapidly growing number of Danes have begun to gamble with the international gaming providers.
Viimastel aastatel on üha rohkem taanlasi hakanud mängima rahvusvaheliste hasartmänguteenuste osutajate kaudu.
As explained by the Danish authorities, the government’s fear was that the provision of gaming, if not regulated and controlled effectively, could be linked with negative effects on society in the form of crime and a breakdown of public order, and could cause vulnerable individuals to become addicted to gambling.
Nagu selgitasid Taani ametiasutused, kartis valitsus, et kui hasartmängude osutamist ei reguleerita ja kontrollita tõhusalt, võidakse seda hakata seostama negatiivse mõjuga ühiskonnale kuritegude ja avaliku korra rikkumiste kujul ning see võib põhjustada haavatavate isikute seas sõltuvust hasartmängudest.
At the same time, the profits of Danske Spil have been steadily declining.
Samal ajal on ettevõtja Danske Spil kasum pidevalt langenud.
The Danish authorities therefore needed to be able to regulate and control the gaming offered to Danish citizens in order to channel gaming into a controlled framework and so prevent negative consequences for society.
Seepärast vajasid Taani ametiasutused võimalust reguleerida ja kontrollida Taani kodanikele pakutavaid hasartmänge, et suruda hasartmängud kontrollitud raamistikku ja seeläbi ennetada ühiskonnale avalduvaid negatiivseid tagajärgi.
In this connection, the Commission recalls that the gambling sector has never been subject to any harmonisation within the European Union.
Sellega seoses tuletab komisjon meelde, et hasartmängusektorit ei ole Euroopa Liidus kunagi mingil viisil ühtlustatud.
Under Article 2 of the Services Directive, gambling is even explicitly excluded from the Directive’s scope [52].
Teenuste direktiivi artikli 2 kohaselt on hasartmängud sõnaselgelt isegi direktiivi reguleerimisalast välja arvatud [52].
However, despite the lack of any kind of secondary legislation in this field, cross-border gambling activities may fall within the scope of the fundamental freedoms of the Treaty, namely the freedom of establishment (Article 49 TFEU) and the freedom to provide services (Article 56 TFEU).
Kuid olenemata asjaolust, et selles valdkonnas puuduvad igasugused teisese õiguse aktid, võivad piiriülesed hasartmängudega seotud tegevused kuuluda aluslepingu põhivabaduste, nimelt asutamisvabaduse (ELi toimimise lepingu artikkel 49) ja teenuste osutamise vabaduse (ELi toimimise lepingu artikkel 56) reguleerimisalasse.
In principle, Article 56 TFEU requires the abolition of all restrictions on the freedom to provide services, even if those restrictions apply without distinction to national providers of services and to providers from other Member States, if the restrictions are liable to prohibit, impede, or render less advantageous the activities of service providers established in another Member State where they lawfully provide similar services [53].
Põhimõtteliselt nõutakse ELi toimimise lepingu artiklis 56 teenuste osutamise vabadusele seatud kõikide piirangute kaotamist, isegi kui neid piiranguid kohaldatakse ühetaoliselt nii kodumaiste kui ka teiste liikmesriikide teenuseosutajate suhtes, kui nendega keelatakse teises liikmesriigis registreeritud ja seal seaduslikult samalaadseid teenuseid osutava teenuseosutaja tegevust või siis takistatakse nende tegevust või muudetakse see tegevus nende jaoks vähem soodsamaks [53].
It is also settled case law that legislation by a Member State prohibiting providers established in other Member States from offering services in the territory of that first Member State via the Internet constitutes a restriction of the freedom to provide services enshrined in Article 56 TFEU [54].
Samuti on kohtupraktikas sedastatud, et liikmesriigi õigusaktidega, millega keelatakse teistes liikmesriikides registreeritud teenuseosutajatel pakkuda teenuseid selle esimese liikmesriigi territooriumil interneti kaudu, piiratakse ELi toimimise lepingu artiklis 56 sätestatud teenuste osutamise vabadust [54].
In the present case, although the provision of gambling services primarily falls under the scope of the fundamental freedom of Article 56 TFEU, the Danish legislation also affects the freedom of establishment.
Kuigi hasartmänguteenuste osutamine kuulub esmalt ELi toimimise lepingu artiklis 56 sätestatud põhivabaduse reguleerimisalasse, siis antud juhtumi puhul mõjutavad Taani õigusaktid ka asutamisvabadust.
Under Article 27 of the Gaming Act, Denmark requires online gambling providers either to be established in Denmark or, if they are residents of another EU or EEA Member State, to appoint an approved representative.
Hasartmänguseaduse artikli 27 kohaselt nõuab Taani, et interneti hasartmängude pakkujad peavad olema kas registreeritud Taanis või määrama oma heakskiidetud esindaja, kui nad on registreeritud teises ELi või EMP liikmesriigis.
The justifications for the restrictions are the same for the freedom of establishment as for the freedom to provide services.
Piirangute põhjendused on asutamisvabaduse puhul samad, mis teenuste osutamise vabaduse puhul.
Restrictions on these fundamental freedoms are only acceptable as exceptional measures expressly provided for in Article 52 TFEU or justified, in line with the case law of the Court, for reasons of overriding general interest.
Piirangud on vastuvõetavad üksnes erakorraliste meetmetena, nagu on selgesõnaliselt sätestatud ELi toimimise lepingu artiklis 52, või kui need on Euroopa Kohtu kohtupraktika kohaselt põhjendatud üldhuvidega seotud mõjuvate põhjustega.
Article 52(1) TFEU allows restrictions justified on grounds of public policy (‘ordre public’), public security, or public health.
ELi toimimise lepingu artikli 52 lõikes 1 lubatakse piiranguid, mis on põhjendatud avaliku korra, avaliku julgeoleku või rahvatervisega seoses.
Accordingly, the restrictions must in any event be justified by imperative requirements in the general interest, must be suitable for achieving the objective they pursue, and must not go beyond what is necessary in order to attain it.
Sellest tulenevalt peavad piirangud igal juhul olema põhjendatud avalikes huvides kehtestatud kohustuslike nõuetega, olema sobilikud soovitud eesmärgi saavutamiseks ega tohi minna kaugemale selle eesmärgi saavutamiseks vajalikust.
It should be noted, however, that loss of tax revenue is not one of the grounds listed in Article 52 TFEU nor accepted in case law [57] and cannot therefore be regarded as an overriding reason in the public interest which could be relied upon to justify a measure which is, in principle, contrary to a fundamental freedom.
Tuleks siiski märkida, et maksutulust loobumine ei ole üks ELi toimimise lepingu artiklis 52 loetletud põhjus ega ka aktsepteeritud sellisena kohtupraktika [57] kohaselt ning seetõttu ei saa seda käsitada olulise avaliku huviga seotud õigustava põhjusena, millele võiks tugineda sellise meetme põhjendamisel, mis on põhimõtteliselt vastuolus põhivabadusega.
As regards specifically the justification for restrictions on the provision of cross-border gambling, the Court of Justice has held as follows [58]:
Konkreetselt piiriüleste hasartmängude pakkumise piiramise õigustuste osas on Euroopa Kohus sedastanud järgmist [58]:
In that context (…) it also should be noted that the legislation on games of chance is one of the areas in which there are significant moral, religious and cultural differences between the Member States.
Selles kontekstis tuleb märkida […], et hasartmängualased õigusnormid kuuluvad valdkonda, kus liikmesriikide vahel esinevad märkimisväärsed kõlblusest tulenevad, usulised ja kultuurilised erinevused.
In the absence of Community harmonization in this field, it is for each Member State to determine those areas, in accordance with its own scale of values, what is required in order to ensure that the interest in question are protected.
Kui antud valdkonda ei ole ühenduse tasandil ühtlustatud, siis on iga liikmesriigi ülesanne määratleda neis valdkondades vastavalt oma väärtusteskaalale nõuded, mis tagavad asjaomaste huvide kaitse.
The mere fact that a Member State has opted for a system of protection which differs from that adopted by another Member State cannot affect the assessment of the need for, and proportionality of, the provisions enacted to that end.
Asjaomases valdkonnas vastu võetud õigusnormide vajalikkuse ja proportsionaalsuse hindamist ei mõjuta pelgalt asjaolu, et ühe liikmesriigi valitud kaitsesüsteem erineb teises liikmesriigis rakendatud süsteemist.
Those provisions must be assessed solely by reference to the objectives pursued by the competent authorities of the Member State concerned and the degree of protection which they seek to ensure.
Nende hindamisel tuleb ennekõike silmas pidada huvitatud liikmesriigi pädevate asutuste seatud eesmärke ning tagada soovitud kaitsetaset.
The Member States are therefore free to set the objectives of their policy on betting and gambling and, where appropriate, to define in detail the level of protection sought.
Liikmesriigid on seega vabad määrama kindlaks oma hasartmängupoliitika eesmärgid ja vajaduse korral täpselt määratlema soovitud kaitsetaseme.
However, the restrictive measures that they impose must satisfy the conditions laid down in the case law of the Court as regards their proportionality (Placanica and Others, paragraph 48).
Siiski peavad kehtestatud piirangud oma proportsionaalsuselt vastama tingimustele, mis tulenevad Euroopa Kohtu praktikast (eespool viidatud kohtuotsus Placanica jt, punkt 48).
In that regard, it should be noted that the sector involving games of chance offered via the Internet has not been the subject of Community harmonisation.
Selles kohta tuleb märkida, et internetis pakutavate hasartmängude sektorit ei ole ühenduse tasandil ühtlustatud.
A Member State is therefore entitled to take the view that the mere fact that an operator (…) lawfully offers services in that sector via the Internet in another Member State, in which it is established and where it is in principle already subject to statutory conditions and controls on the part of the competent authorities in that State, cannot be regarded as amounting to a sufficient assurance that national consumers will be protected against the risks of fraud and crime, in the light of the difficulties liable to be encountered in such a context by the authorities of the Member State of establishment in assessing the professional qualities and integrity of operators.
Seega võib liikmesriik asuda seisukohale, et üksnes asjaolu, et selline ettevõtja […] pakub sellesse sektorisse kuuluvaid teenuseid interneti kaudu seaduslikult teises liikmesriigis, kus on tema asukoht ja kus ta peab täitma seadusest tulenevaid nõudeid ja alluma selle riigi pädevate ametivõimude kontrollile, ei ole piisav tagatis, et kaitsta liikmesriigi tarbijaid pettuste ja kuritegevuse ohtude eest, võttes arvesse raskusi, mis võivad asukohaliikmesriigi ametivõimudel sellistel asjaoludel ettevõtjate kvaliteeti ja ausust hinnates tekkida.
In addition, because of the lack of direct contact between consumer and operator, games of chance accessible via the Internet involve different and more substantial risks of fraud by operators against consumers compared with the traditional markets for such games.’
Lisaks sellele, kuna tarbija ja ettevõtja vahel puudub otsene kontakt, hõlmavad internetis pakutavad hasartmängud erinevat laadi ja selliste mängude traditsioonilise turuga võrreldes oluliselt suuremaid ohte seoses pettustega, mida ettevõtjad tarbijate suhtes toime võivad panna.”
In a recent judgment, the Court also referred in detail to the risks of online gambling [59]:
Hiljutises kohtuotsuses viitas Euroopa Kohus ka üksikasjalikult interneti hasartmängudega seotud riskidele [59]:
It should be noted that, in the same way, the characteristics specific to the offer of games of chance by the Internet may prove to be a source of risks of a different kind and a greater order in the area of consumer protection, particularly in relation to young persons and those with a propensity for gambling or likely to develop such a propensity, in comparison with traditional markets for such games.
Tuleb märkida, et internetis hasartmängude pakkumisele omased tunnused võivad samamoodi sisaldada selliste mängude traditsioonilise turuga võrreldes erinevat laadi ja oluliselt suuremaid ohte tarbijate kaitse valdkonnas ja eelkõige seoses noortega ning isikutega, kellel on eriline kalduvus mängida või kellel võib see kalduvus tekkida.
Apart from the lack of direct contact between the consumer and the operator, previously referred to, the particular ease and the permanence of access to games offered over the Internet and the potentially high volume and frequency of such an international offer, in an environment which is moreover characterised by isolation of the player, anonymity and an absence of social control, constitute so many factors likely to foster the development of gambling addiction and the related squandering of money, and thus likely to increase the negative social and moral consequences attaching thereto, as underlined by consistent case-law.
Lisaks varem mainitud otsese kontakti puudumisele tarbija ja ettevõtja vahel, kujutavad internetis pakutavatele mängudele juurdepääsu lihtsus ja pidev kättesaadavus ning sellise rahvusvahelist laadi pakkumise potentsiaalselt suurem maht ja sagedus keskkonnas, mida muu hulgas iseloomustab mängija isoleeritus, anonüümsus ja ühiskondliku kontrolli puudumine, endast tegureid, mis võivad soodustada mängusõltuvuse arengut ja mängudega seotud liigset kulutamist ning seetõttu suurendada sellega seonduvaid negatiivseid ühiskondlikke ja moraalseid tagajärgi, nagu seda on rõhutanud väljakujunenud kohtupraktika.