natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It shall also provide detailed information concerning the amounts of aid and interest already recovered from the beneficiaries.
Ta peab edastama ka üksikasjaliku teabe abisaajalt juba tagasi saadud abi ja intresside kohta.
OJ C 90, 22.3.2011, p. 11.
ELT C 90, 22.3.2011, lk 11.
Subsequently Article 88 of the EC Treaty.
Hiljem EÜ asutamislepingu artikkel 88.
As of 1 December 2009, Articles 87 and 88 of the EC Treaty were replaced by Articles 107 and 108 respectively of the Treaty on the Functioning of the European Union.
Alates 1. detsembrist 2009 asendati EÜ asutamislepingu artiklid 87 ja 88 Euroopa Liidu toimimise lepingu vastavate artiklitega 107 ja 108.
The Communication was amended in October 2009 (OJ C 261, 31.10.2009).
Teatist muudeti 2009. aasta oktoobris (ELT C 261, 31.10.2009).
Judgment of the Court in Case 730/79 Philip Morris Holland BV v Commission of the European Communities [1980] ECR 2671.
Euroopa Kohtu 17. septembri 1980. aasta otsus kohtuasjas 730/79: Philip Morris Holland BV vs. Euroopa Ühenduste Komisjon (EKL 1980, lk 2671).
See in particular the judgment of the Court in Case 102/87 French Republic v Commission of the European Communities [1988] ECR 4067.
Vt eelkõige Euroopa Kohtu 13. juuli 1988. aasta otsus kohtuasjas 102/87: Prantsuse Vabariik vs. Euroopa Ühenduste Komisjon (EKL 1988, lk 4067).
Judgment of the Court in Case C-280/00 Altmark Trans GmbH [2003] ECR I-7741, paragraph 81.
Euroopa Kohtu 24. juuli 2003. aasta otsus kohtuasjas C-280/00: Altmark Trans GmbH (EKL 2003, lk I-7741, punkt 81).
See, for example, the judgment of the Court in Case 83/78 Pigs Marketing Board v Raymond Redmond [1978] ECR 2347, paragraph 60.
Vt nt Euroopa Kohtu 29. novembri 1978. aasta otsus kohtuasjas 83/78: Pigs Marketing Board vs. Redmond (EKL 1978, lk 2347, punkt 60).
Judgment of the Court in Case C-283/03 Kuipers [2005] ECR I-04255, paragraphs 42, 49 and 53.
Euroopa Kohtu 26. mai 2005. aasta otsus kohtuasjas C-280/03: Kuipers (EKL 2005, lk I-4255, punktid 42, 49 ja 53).
See amendment to the temporary framework (OJ C 261, 31.10.2009, p. 2).
Vt teatis ajutise raamistiku muutmise kohta (ELT C 261, 31.10.2009, lk 2).
On 20 July 2009, the Greek authorities asked for the deadline for providing the relevant information to be extended until 30 August 2009.
20. juulil 2009 palusid Kreeka ametiasutused kõnealuse teabe esitamise tähtaja pikendamist 30. augustini 2009.
By letter dated 23 July 2009, the Commission agreed to this extension.
Komisjon rahuldas selle palve oma 23. juuli 2009. aasta kirjaga.
The Greek authorities replied on 19 March 2010.
Kreeka ametiasutused vastasid 19. märtsil 2010.
In their reply, they claimed that they had replied to the Commission’s letter of 1 December 2009 by letter dated 9 February 2010.
Nad väitsid, et nad olid vastanud komisjoni 1. detsembri 2009. aasta kirjale 9. veebruaril 2010.
By letter dated 17 May 2010, the Commission sent the Greek authorities a number of additional questions.
mail 2010 saatis komisjon Kreeka ametiasutustele mitu täiendavat küsimust.
It also asked them to provide proof that they had sent the Commission a letter on 9 February 2010.
Ühtlasi palus ta Kreeka ametiasutustelt tõendit kirja kohta, mille nad olid väidetavalt saatnud 9. veebruaril 2010.
Meanwhile, the Commission received additional information from the complainant concerning the aid in question.
Vahepeal sai komisjon kaebuse esitajalt kõnealuse abi kohta täiendavat teavet.
By letter dated 21 January 2011, the Greek authorities submitted their comments on the Commission’s decision of 15 December 2010.
21. jaanuari 2011. aasta kirjaga esitasid Kreeka ametiasutused oma märkused komisjoni 15. detsembri 2010. aasta otsuse kohta.
The Commission sent the Greek authorities some additional questions in a letter dated 5 May 2011, to which they replied on 6 June 2011.
Komisjon saatis 5. mail 2011 Kreeka ametiasutustele mõned täiendavad küsimused, millele need vastasid 6. juunil 2011.
According to the Greek authorities, the loan amounts granted to the UACs would then be passed on to the producers for the amounts of cereals purchased or received by UACs in 2008.
Kreeka ametiasutuste väitel antaks põllumajanduskooperatiivide liitudele antud laenu summad edasi tootjatele teravilja vastu, mille liidud ostsid või said 2008. aastal.
Owing to the protracted crisis in the cereals market the Greek authorities extended the deadline set for the repayment of the loans until 30 September 2010.
Kuna kriis teraviljaturul venis pikemaks, pikendasid Kreeka ametiasutused laenude tagasimaksmise tähtaega 30. septembrini 2010.
The loans in question shall be subsidised from the date they are granted.
Kõnealuseid laene toetatakse alates nende andmise kuupäevast.
[…].’
[…]”
Decision No 2/21304/0025 was taken by the Deputy Minister for Finance on 26 October 2010.
Otsuse nr 2/21304/0025 võttis aserahandusminister vastu 26. oktoobril 2010.
According to this Decision:
Otsuses sätestati järgmist:
Lastly, the selectivity condition is also met, since the beneficiaries of the aid are those cooperatives only and, in the final instance, farmers who purchased or produced cereals in Greece in 2008.
Täidetud on ka valikulisuse tingimus, kuna abi saavad ainult need kooperatiivid ja lõppkokkuvõttes põllumajandustootjad, kes 2008. aastal Kreekas teravilja ostsid või tootsid.
The interest-rate subsidy was granted until application of Ministerial Decision No 2/21304/0025/26.10.2010 and prior to the restructuring of the loans, when it was stipulated that the interest rate applicable to the restructured loan would be the rate applied by each financial institution for the same category of loans.
Intressitoetust anti kuni ministri 26. oktoobri 2010. aasta otsuse nr 2/21304/0025 jõustumiseni ja enne laenude tagasimaksmist, kui kehtestati, et laenu suhtes tuleb kohaldada sama intressimäära, mida iga finantsasutus kohaldab sama liiki laenude puhul.
It should also be noted that this collateral was abolished by Ministerial Decision No 2/21304/0025/26.10.2010.
Tuleb ka märkida, et ministri 26. oktoobri 2010. aasta otsusega nr 2/21304/0025 tühistati see tagatis.
As referred to in recital 22 above, this collateral was replaced by the 2 % premium as of the date of the first repayment due on 30 March 2011.
Nagu eespool põhjenduses 22 on märgitud, asendati see alates esimesest tagasimaksest, mis tuli teha 30. märtsil 2011, 2 % garantiipreemiaga.
In their letter of 7 June 2011, the Greek authorities held that, in accordance with the Notice on Guarantees, the provision of premium is a ‘safe-harbour’ for small and medium-sized undertakings whose repayment ability may be affected by adverse conditions.
Oma 7. juuni 2011. aasta kirjas väitsid Kreeka ametiasutused, et vastavalt garantiide teatisele on garantiipreemia ohutu lahendus väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele, kes võivad rasketes oludes laenu tagasimaksmisega hätta jääda.
First, the provision on the 2 % safe-harbour premium was established as late as October 2010 and pertained only to the amounts due in September 2010.
Esiteks kehtestati kõnealune „safe-harbour”-preemia alles 2010. aasta oktoobris ning ainult summadele, mis olid tagasi maksmata 2010. aasta septembri seisuga.
Even if we were to accept, quod non, that this premium removed any State aid element, the State guarantee would still constitute State aid until that time.
Isegi kui nõustuda sellega, et see preemia võtab kõnealuselt meetmelt kõik riigiabi tunnused, kujutaks riigigarantii endast selle ajani ikkagi riigiabi.
According to the information available to the Commission, the purpose of the measure in question was to deal with the situation caused by the surplus of cereals produced in Greece in 2008.
Komisjoni käsutuses oleva teabe kohaselt oli kõnealuse meetme eesmärk lahendada olukord, mis oli põhjustatud Kreekas 2008. aastal tekkinud teravilja ületootmise tõttu.
In particular, the Greek authorities admit in their letter of 19 March 2010 that one of the purposes of the measure was ‘to ensure a minimum income for producers’.
Kreeka ametiasutused tunnistavad oma 19. märtsi 2010. aasta kirjas konkreetselt, et meetme üks eesmärk oli „tagada tootjatele minimaalne sissetulek”.
First, the scope of the temporary framework was extended to include primary agricultural production only on 31 October 2009 [15].
Esiteks laiendati ajutise raamistiku kohaldamisala põllumajandustoodete esmatootjatele alles 31. oktoobril 2009 [15].
Therefore, any State aid schemes approved prior to the entry into force of this extension cannot be covered by the temporary framework.
Seega ei saa ajutise raamistiku alla kuuluda enne seda laiendamist heaks kiidetud riigiabikavad.
In this particular case, Article 1 of Ministerial Decision No 56700/B.3033/8.12.2008 stipulated that the interest-rate subsidy applied to loans which had been, or would be, granted in 2008.
Käesoleval juhul on ministri 8. detsembri 2008. aasta otsuse nr 56700/B.3033 artikliga 1 ette nähtud, et intressitoetust kohaldatakse laenude suhtes, mis on antud või antakse 2008. aastal.
Consequently, the said loans, and therefore the State aid, were granted prior to 31 October 2009.
Seega olid kõnealused laenud ja ka riigiabi antud enne 31. oktoobrit 2009.
Approval is hereby granted for an interest-rate subsidy for loans which have been, or will be, granted in 2008 by financial institutions to Unions of Agricultural Cooperatives (UACs) and Primary Agricultural Cooperatives in Greece, to be used to pay producers for quantities of cereals purchased or received in 2008.
Käesolevaga kiidetakse heaks nende laenude intressitoetus, mille finantsasutused on 2008. aastal andnud või annavad Kreeka põllumajanduskooperatiivide liitudele ja esmastele põllumajanduskooperatiividele, et maksta tootjatele 2008. aastal ostetud või saadud teravilja eest.
The Treaty admits some exceptions to the general principle of the incompatibility of State aid with the internal market laid down in Article 107(1) of the Treaty. Some of these exceptions obviously do not apply in this case.
Aluslepingu artikli 107 lõikes 1 on sätestatud mõned erandid, mis on lubatud üldisest põhimõttest, et riigiabi on siseturuga kokkusobimatu.
The duration of the loans in question shall be from the date of granting to the date of repayment, which shall not be later than 30 September 2009.
Kõnealuste laenude tähtaeg kestab alates andmiskuupäevast kuni tagasimaksmise kuupäevani, mis on hiljemalt 30. septembril 2009.
The total amount of loans which have been, or will be, granted shall not exceed EUR 150 million.
Antud või antavate laenude summa ei tohi ületada 150 miljonit eurot.
However, as decided by the Commission in the decision on initiating the procedure, this is not the case for the following reasons: (a) First, if the cooperatives fail to pay back the loans, it will be at the discretion of the State whether to make use of the rights granted by the collateral agreements or not.
Kuid nagu komisjon märkis oma otsuses menetluse algatamise kohta, ei ole see nii järgmistel põhjustel: a) esiteks, kui kooperatiivid laene tagasi ei maksa, jääb riigi otsustada, kas ta kasutab talle vastavate lepingutega antud õigusi või mitte; b) teiseks näib, et kooperatiivide tagatised ei kata laenu kogusummat.
Second, it appears that the collateral does not secure the full amount of the loan, since the price paid by the UACs to the farmers for the purchase of cereals (which should normally be equal to the loan amounts) is higher than the market price.
Põhjus on selles, et hind, mida kooperatiivid maksavad põllumajandustootjatele nende teravilja eest (mis peaks tavalisel juhul olema võrdne laenu summadega), on turuhinnast kõrgem.
The Commission’s decision to initiate the procedure was published in the Official Journal of the European Union [4]. The Commission called on interested parties to submit their comments regarding the measure in question.
Komisjoni otsus menetluse algatamise kohta avaldati Euroopa Liidu Teatajas [4].
These comments were notified to the Greek authorities, who then submitted their comments in a letter dated 1 December 2011. II. DETAILED DESCRIPTION OF THE AID
Komisjon sai märkused ühelt huvitatud isikult, kelle väitel on kõnealused meetmed ebaseaduslikud.
In the light of the above, as regards the State guarantee for the loans, all the conditions laid down in Article 107(1) are met. ΙV.2.
Eespool kirjeldatut arvesse võttes on laenudele antud riigigarantii puhul täidetud kõik aluslepingu artikli 107 lõikes 1 sätestatud tingimused.
on the measure SA.14588 (C 20/09) implemented by Belgium in favour of De Post-La Poste (now bpost)
mis käsitleb meedet SA 14588 (C 20/09), mida Belgia on rakendanud äriühingu De Post – La Poste (praegu „bpost”) suhtes
(notified under document C(2012) 178)
(teatavaks tehtud numbri C(2012) 178 all)
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above [2] and having regard to their comments,
olles kutsunud huvitatud isikuid üles esitama märkusi vastavalt eespool nimetatud artiklitele [2] ja neid märkusi arvesse võttes
COMMISSION DECISION OF 2003 ANNULLED BY THE COURT OF FIRST INSTANCE
KOMISJONI 2003. AASTA OTSUS, MILLE ÜLDKOHUS TÜHISTAS
On 3 December 2002, the Belgian authorities notified [3] to the Commission an increase in the capital of De Post-La Poste (hereinafter ‘DPLP’, now ‘bpost’ [4]), the Belgian postal operator.
3. detsembril 2002 teatasid [3] Belgia ametiasutused komisjonile Belgia postiettevõtja De Post – La Poste, edaspidi „DPLP” (praegu „bpost”) [4] kapitali suurendamisest.
Following a preliminary examination, the Commission decided on 23 July 2003 [5] not to object to the notified measure.
Pärast esialgset uurimist otsustas komisjon 23. juulil 2003 [5] jätta teatatud meetme kohta vastuväited esitamata.
The Commission found in its decision that the capital injection, together with other measures in favour of DPLP identified in the preliminary investigation, had not overcompensated DPLP for the net costs incurred in discharging its public service missions from 1992 to 2002.
Komisjon leidis oma otsuses, et kõnealune kapitali suurendamine ning muud esialgse uurimise käigus käsitletud DPLP toetamiseks võetud meetmetega ei hüvitatud liigselt netokulusid, mida ettevõtja kandis aastatel 1992–2002 avalikku teenust pakkudes.
The Commission’s decision was challenged before the Court of First Instance (CFI) on 27 November 2003 by Deutsche Post AG and its Belgian subsidiary, DHL International [6].
27. novembril 2003 vaidlustasid Deutsche Post AG ja selle Belgia tütarettevõtja DHL International komisjoni otsuse Üldkohtus [6].
On 10 February 2009, the CFI annulled the Commission’s decision. The CFI concluded that the Commission had decided not to raise objections despite serious difficulties that should have led it to initiate a formal investigation procedure.
Üldkohus tühistas 10. veebruaril 2009 komisjoni otsuse, leides, et komisjon oli otsustanud jätta vastuväited esitamata, ehkki meetme uurimise käigus oli esile kerkinud tõsiseid probleeme, mille alusel ta oleks pidanud algatama ametliku uurimismenetluse.
In April 2009, Belgium lodged an appeal [7] (C-148/09) with the Court of Justice (ECJ) against the CFI’s annulment of the Commission’s decision of 23 July 2003.
aasta aprillis esitas Belgia Euroopa Kohtule apellatsioonkaebuse [7] (C-148/2009) Üldkohtu otsuse kohta tühistada komisjoni 23. juuli 2003. aasta otsus jätta vastuväited esitamata.
On 22 September 2011, the ECJ dismissed Belgium’s appeal and found that the CFI was right to annul the 2003 Commission decision.
septembril 2011 lükkas Euroopa Kohus Belgia apellatsioonkaebuse tagasi, leides, et Üldkohus oli tühistanud komisjoni 2003. aasta otsuse põhjendatult.
COMPLAINT CONCERNING AID TO PRESS DISTRIBUTION
KAEBUS AJAKIRJANDUSVÄLJAANNETE KÄTTETOIMETAMISE TOETAMISE KOHTA
In 2005, a number of Belgian private press distribution companies filed a complaint [8] under antitrust and State aid rules against a press distribution agreement concluded between the Belgian authorities and DPLP.
aastal esitas rühm ajakirjandusväljaannete kättetoimetamisega tegelevaid eraõiguslikke Belgia äriühinguid nii kartelli- kui ka riigiabieeskirjade alusel kaebuse [8] Belgia ametiasutuste ja DPLP vahel sõlmitud kokkuleppe kohta, mis käsitleb perioodiliste väljaannete kättetoimetamist.
The agreement entrusts DPLP with the public service mission of press distribution throughout Belgium, and fixes tariffs for this service and the compensation DPLP is entitled to receive for the extra costs incurred in fulfilling this mission.
Kokkuleppes pannakse DPLP-le kohustus pakkuda avalikku ajakirjandusväljaannete kättetoimetamise teenust kogu Belgias ning määratakse kindlaks selle teenuse tariifid ja hüvitis, mida DPLP-le makstakse kõnealuse kohustuse täitmisest tulenevate lisakulude katteks.
The complaint centres on the tariffs for DPLP’s services, which the complainants claim are so low as to effectively exclude any possibility of competition.
Kaebus hõlmab peamiselt DPLP teenuste tariife, mis on kaebuse esitajate väitel niivõrd madalad, et välistavad igasuguse konkureerimiskatse.
In respect of State aid rules, the Commission rejected the complaint, since the preliminary assessment showed that the net additional costs of the public service had not been overcompensated.
Komisjoni talitused lükkasid riigiabieeskirjadega seotud kaebuse tagasi, sest esialgses uurimises tuvastati, et kõnealuse avaliku teenuse osutamisega kaasnenud täiendavaid netokulusid ei olnud hüvitatud liigselt.
However, in May 2009 the complainants contested this preliminary position, submitted additional information and asked the Commission to carry out an in-depth investigation.
aasta mais vaidlustasid kaebuse esitajad aga komisjoni talituste esialgse seisukoha, esitasid lisateavet ja taotlesid komisjonilt põhjaliku uurimise algatamist.
FOURTH MANAGEMENT CONTRACT (2005-2010)
NELJAS „HALDUSLEPING” (2005–2010)
When examining the complaint concerning the compensation for press distribution, the Commission learned that Belgium had entered into a management contract (‘contrat de gestion’) with DPLP in 2005, which had not been notified and provided for the payment of compensation for services of general economic interest (SGEIs).
Ajakirjandusväljaannete kättetoimetamise eest makstud hüvitisega seotud kaebuse läbivaatamise käigus avastas komisjon, et Belgia oli sõlminud DPLPga 2005. aastal halduslepingu, millega nähti ette hüvitise maksmine üldist majandushuvi pakkuvate teenuste eest, kuid ei olnud lepingu sõlmimisest teatanud.
The Commission therefore opened an ex-officio case [9] and sent a request for information to Belgium in April 2007.
Seetõttu algatas komisjon 2007. aasta aprillis omaalgatusliku uurimise [9] ja esitas Belgiale järelepärimise.
In December 2007, the Belgian authorities replied that they did not regard the SGEI compensation as State aid, since it fulfilled all four conditions set out in the Altmark judgment [10].
Belgia ametiasutused vastasid 2007. aasta detsembris, et nende hinnangul ei ole üldist majandushuvi pakkuvate teenuste hüvitamine riigiabi, sest kõik neli Altmarki kohtuotsuses [10] esitatud tingimust olid täidetud.
They subsequently provided information on the fourth management contract, particularly with regard to the cost accounting system used to calculate the compensation paid by the State.
Hiljem edastasid nad teavet neljanda halduslepingu kohta, täpsemalt riigi makstava hüvitise väljaarvutamiseks kasutatud kuluarvestussüsteemi kohta.
Subsequently, the measures covered by the ex-officio case and the complaints were included in formal investigation procedure C20/09 opened on 23 July 2009.
Seejärel hõlmati omaalgatuslikus uurimises ja kaebustes käsitletud meetmed 23. juulil 2009 algatatud ametlikku uurimismenetlusse C20/09.
DECISION TO INITIATE THE PROCEDURE
MENETLUSE ALGATAMISE OTSUS
Having regard to the Court of First Instance’s annulment of the Commission’s decision of 23 July 2003 and having examined the information supplied by the Belgian authorities on the measures in question, the Commission decided on 13 July 2009 to initiate the formal investigation procedure laid down in Article 108(2) TFEU [11].
Võttes arvesse seda, et Üldkohus tühistas komisjoni 23. juuli 2003. aasta otsuse, ning olles läbi vaadanud Belgia ametiasutuste edastatud teabe kõnealuste meetmete kohta, otsustas komisjon 13. juulil 2009 algatada ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikega 2 ettenähtud uurimismenetluse [11].
The Commission decision initiating the procedure was published in the Official Journal of the European Union and the Commission invited interested parties to submit their comments.
Komisjoni otsus menetluse algatamise kohta avaldati Euroopa Liidu Teatajas. Komisjon kutsus huvitatud isikuid üles märkusi esitama.
COMMENTS BY THE BELGIAN AUTHORITIES ON THE DECISION TO INITIATE THE PROCEDURE
BELGIA AMETIASUTUSTE MÄRKUSED MENETLUSE ALGATAMISE OTSUSE KOHTA
COMMENTS BY THIRD PARTIES ON THE DECISION TO INITIATE THE PROCEDURE AND COMMENTS FROM THE BELGIAN AUTHORITIES ON THE COMMENTS BY THIRD PARTIES
KOLMANDATE ISIKUTE MÄRKUSED MENETLUSE ALGATAMISE OTSUSE KOHTA JA BELGIA AMETIASUTUSTE MÄRKUSED KOLMANDATE ISIKUTE MÄRKUSTE KOHTA
Deutsche Post AG and DHL International NV/SA submitted comments on 28 August 2009.
Deutsche Post AG ja DHL International N.V./S.A. esitasid märkusi 28. augustil 2009.
The Vlaamse Federatie van Persverspreiders (a Dutch-language association of press distributors, hereinafter ‘VFP’) and Prodipresse (Union des professionnels de la diffusion de la presse, a French-language association of press distributors) submitted comments on 28 August 2009.
Vlaamse Federatie van Persverspreiders (edaspidi „VFP”, flaami ajakirjanduslevi ettevõtjate liit) ja Prodipresse („Union des professionnels de la diffusion de la presse” – ajakirjanduslevi töötajate liit) esitasid oma märkused 28. augustil 2009.
Belgische Distributiedienst NV/Belgique Diffusion SA (a competitor of DPLP in the press distribution market, hereinafter ‘BD’) submitted comments on 28 August 2009.
Belgische Distributiedienst B.V.B.A (edaspidi „BD”, DPLP konkurent perioodika kättetoimetamise turul) esitas oma märkused 28. augustil 2009.
The Association Belge des Editeurs de Journaux/Belgische Vereniging van Dagbladuitgevers (Belgian association of newspaper publishers) submitted comments on 28 August 2009.
Belgia ajalehekirjastajate liit A.S.B.L esitas oma märkused 28. augustil 2009.
LEGAL STATUS AND OPERATIONS OF DPLP
DPLP JURIIDILINE STAATUS JA TEGEVUS
The Belgian Post Office was a State agency (‘Régie des Postes’) until 1992, when it was incorporated as a separate legal entity (‘enterprise publique autonome’, autonomous public undertaking).
Belgia postiteenistus oli riigiasutus („Régie des postes”), kuni ta sai 1992. aastal iseseisva juriidilise isiku staatuse („iseseisev avalik-õiguslik ettevõtja” – entreprise publique autonome).
In 2000, its legal status changed to ‘société anonyme de droit public’ (State-owned public limited company).
aastal muudeti ta „riigi osalusega äriühinguks” (société anonyme de droit public).
DPLP’s operating income in 2010 was EUR 2318 million and its operating profit was EUR 319 million.
aastal oli DPLP tegevustulu 2318 miljonit eurot ja tegevuskasum 319 miljonit eurot.
At the end of 2010, DPLP employed 33616 people.
aasta lõpus andis ta tööd 33616 inimesele.
In comparison, in 2002, it had 42000 staff.
Võrdluseks: 2002. aastal oli töötajaid 42000.
Staff costs represent 65 % of total operating costs.
Personalikulu moodustab kõikidest tegevuskuludest 65 %.
A minority share of 50 % minus one share is held by the private investor CVC Capital Partners.
Vähemusosalus 50 % miinus üks osak kuulub erainvestorile CVC Capital Partners.
The Belgian State is the majority shareholder.
Belgia riik on enamusosanik.
OVERVIEW OF THE RELEVANT PUBLIC MEASURES
KOKKUVÕTE VAATLUSALUSTEST RIIKLIKEST MEETMETEST
Public service missions during the period 1992-2010
Avaliku teenuse osutamise kohustused ajavahemikus 1992–2010
DPLP was entrusted with public service missions by the Postal Law [12] and four successive management contracts during the whole period under investigation, i.e. from 1992 to 2010.
DPLP-le pandi avaliku teenuse osutamise kohustused postiseadusega [12] ja nelja järjestikuse halduslepinguga, mis hõlmavad tervet menetluses käsitletavat ajavahemikku ehk aastaid 1992–2010.