natgillin/translations-raw huggingface dataset:
stated that it had to grant very high discounts for its advertising slots in order to get market acceptance, as TV2 offered extra marginal discounts on the remainder of advertiser’s television advertising budgets if they also placed it with TV2.
märkis, et turul püsimiseks peab ta tegema reklaamiaegade suhtes väga suuri allahindlusi, sest TV2 pakub lisaallahindlust reklaamitellijate ülejäänud telereklaamieelarvele, kui nad paigutavad ka selle TV2.
Secondly, the Commission also received comments from the Danish authorities following its decision to open the formal investigation procedure.
Pärast ametliku uurimismenetluse algatamise otsust esitasid komisjonile märkusi ka Taani ametiasutused.
The Danish authorities considered that the transmission frequencies for TV2 could not be considered an advantage as local television stations also had transmission frequencies reserved for them.
Taani ametiasutused leidsid, et TV2 edastussagedusi ei saa käsitada eelisena, sest edastussagedused on eraldatud ka kohalikele telejaamadele.
Therefore, TV2 had not received special treatment.
Seega ei ole TV2 saanud erikohtlemise osaliseks.
had, like other stations, paid a charge for using the frequency.
Nii nagu teised telekanalid on TV2 maksnud sageduse kasutamise eest tasu.
On the corporation tax exemption, the Danish authorities observed that the profit on commercial activities was quite limited and that the method chosen to neutralise the effect of TV2’s exemption from corporation tax on its commercial activities meant that it did not derive any financial benefit from the exemption.
Ettevõtte tulumaksust vabastamise kohta märkisid Taani ametiasutused, et kommertstegevusest saadud tulu oli suhteliselt piiratud ning TV2 kommertstegevuse ettevõtte tulumaksust vabastamise tasakaalustamiseks valitud meetod välistas võimaluse saada selle tegevusega maksuvabastuse arvelt rahalist kasu.
On the proportionality issue, the Danish authorities stated that the transfer of DKK 167 million from the TV2 Fund was allocated to digitising the broadcasting network.
Proportsionaalsuse küsimuses märkisid Taani ametiasutused, et TV2 fondist üle kantud 167 miljonit Taani krooni eraldati ringhäälinguvõrgu digiteerimiseks.
Therefore, it could not be described as free capital.
Seega ei saa pidada seda summat vabaks omakapitaliks.
The Danish authorities also stated that surplus for the years 1995-2002 reflected a reasonable rate of return in relation to TV2’s turnover.
Ühtlasi osutasid Taani ametiasutused, et aastate 1995–2002 ülejääk kajastas TV2 käibega võrreldes mõistlikku tootlust.
Moreover, the capital was needed as a buffer in the case of sudden drops in advertising revenue and under the law TV2 was not allowed to take out loans exceeding 4 % of annual turnover.
Peale selle oli asjaomane kapital vajalik tugi juhuks, kui reklaamitulud peaksid järsku langema, kuna TV2-l oli seadusega keelatud võtta laenu, mis ületab 4 % tema aastakäibest.
In addition, according to the Danish authorities, the State was acting in accordance with the ‘market economy investor principle’, as TV2’s own capital did not exceed what a normal market investor would have injected.
Taani ametiasutuste sõnul toimis riik kooskõlas turumajandusliku investeerimise põhimõttega, sest TV2 omakapital ei ületanud summat, mille oleks investeerinud tavaline turuinvestor.
Such capital was not contrary to the Treaty, provided it was not used to cross-subsidise TV2’s commercial activities.
Selline kapital ei ole aluslepinguga vastuolus, kuivõrd seda ei kasutata TV2 kommertstegevuse ristsubsideerimiseks.
Regarding TV2’s behaviour in the advertising market, the Danish authorities pointed out that TV2 had consistently set its prices so as to maximise revenue.
käitumise kohta reklaamiturul märkisid Taani ametiasutused, et TV2 on järjekindlalt kujundanud oma hindu moel, mis tagaks suurima võimaliku tulu.
Prices were set purely according to supply and demand.
Hinnad määrati üksnes pakkumise ja nõudluse põhjal.
They were set annually on the basis of estimates by TV2’s advertising division of the commercial audience share (21-50 years old), the programme schedule, economic developments and the competitive situation on the market.
Hinnad kehtestati üks kord aastas, võttes aluseks TV2 reklaamiosakonna prognoosid reklaamiklientidest vaatajaskonna osakaalu (vanuses 21–50 aastat), programmikavade, majanduslike arengute ja turu konkurentsiolukorra kohta.
TV2’s operating costs were not a factor in the estimate, nor was the amount of licence fee revenue.
Prognoosides ei arvestatud TV2 tegevuskulusid ega litsentsitasude suurust.
TV2’s prices were the highest on the Danish market and therefore there was no question of undercutting prices, with an increased need for State funding as a result.
hinnad olid Taani turu kõrgeimad ja seega ei saa olla küsimust, et hindade alandamine tingis suurema vajaduse riikliku rahastamise järele.
The Danish authorities submitted a report prepared by RBB Economics on competition on the Danish television advertising market.
Taani ametiasutused esitasid RBB Economicsi koostatud aruande konkurentsi kohta Taani telereklaamiturul.
The report concluded that the average net prices charged by TV2 were in fact higher than the prices charged by its competitors and that the differences in advertising rates charged by TV2 and TVDanmark were explained by differences in their relative strength in terms of programming and the ability to attract audiences.
Aruandest järeldub, et TV2 keskmised netohinnad olid reaalselt konkurentide hindadest kõrgemad ning TV2 ja TvDanmarki reklaamihindade erinevus tulenes nende suhtelisest suutlikkusest koostada programme ja tagada vaatajaskond.
Thirdly, following the Court’s judgment, the Commission asked the Danish authorities to give their analysis of its implications for the case.
Komisjon palus pärast kohtuotsuse tegemist Taani ametiasutustel esitada analüüs kohtuotsuse mõjust juhtumile.
The Danish authorities sent their observations and also submitted comments from TV2.
Taani ametiasutused esitasid oma tähelepanekud ja edastasid ka TV2 märkused.
Concerning advertising revenue for 1995 and 1996, the Danish authorities and TV2 argued that the Danish State had no control over the amounts and therefore it should not be considered as State resources.
Seoses aastate 1995 ja 1996 reklaamituluga väitsid Taani ametiasutused ja TV2, et Taani riigil puudus kontroll nende summade üle, mistõttu neid ei saa käsitada riigi vahenditena.
The Danish authorities did not confirm the figures put forward by the Commission, but explained that the calculation of advertising revenue for 1995 and 1996 had to take into account the fact that part of the money from the TV2 Fund was used to finance the TV2 regions, and that this part could only be financed from licence fee resources.
Mis puudutab arvandmeid, siis ei kinnitanud Taani ametiasutused komisjoni nimetatud summasid, vaid selgitasid selle asemel, et 1995. ja 1996. aasta reklaamitulude arvutamisel tuleb arvesse võtta asjaolu, et osa TV2 fondist pärit rahast kasutati TV2 piirkondlike kanalite rahastamiseks ning seda osa oli võimalik rahastada üksnes litsentsitasudest.
However, the Danish authorities conceded that advertising revenue should in any case be taken into account for the purposes of calculating the net cost of the public service remit and that it constituted income generated by public service activities.
Kõigele vaatamata nõustusid Taani ametiasutused, et avaliku teenuse osutamise netokulude arvutamisel tuleb igal juhul arvestada reklaamitulu ning et reklaamitulu näol on tegemist avaliku teenuse osutamise teel saadud tuluga.
They contended that when applying the Altmark criteria, the spirit and the purpose of the criteria had to be observed so that the facts of the particular case were taken into account.
Nad leidsid, et Altmarki tingimuste kohaldamisel tuleb lähtuda nende sisust ja eesmärgist, et arvesse saaks võtta juhtumi konkreetseid asjaolusid.
In their view, it followed from the judgment that the only requirement the Court had imposed on the Danish State was that it should, ‘in essence’, comply with the Altmark conditions.
Nende arusaamise kohaselt järeldub kohtuotsusest, et kohus on seadnud Taani riigile üheainsa nõude, nimelt täita „sisuliselt” Altmarki tingimusi.
More specifically, the Danish authorities and TV2 held that the procedure used to set the licence fee was transparent and complied with the requirements of the second Altmark criterion, at least in essence, and in their view this was sufficient in the light of the Court’s judgment.
Täpsemalt leidsid Taani ametiasutused ja TV2, et litsentsitasu määramisel kohaldatud menetlus oli läbipaistev ja vastas vähemalt sisuliselt teisele Altmarki kriteeriumile, mis nende sõnul on kohtuotsuse alusel piisav.
They considered that the third criterion was also met in so far as TV2 was allowed to keep a reasonable profit.
Nad leidsid, et täidetud oli ka kolmas kriteerium, kuivõrd TV2-l oli lubatud säilitada mõistlik kasum.
Concerning the fourth Altmark condition, they highlighted the extensive controls which applied to TV2 and argued that the BUPA case and the Court’s judgment supported their claim that in this particular instance the test should be relaxed somewhat or should only be met in essence.
Seoses neljanda Altmarki kriteeriumiga tõid nad esile mitmesugused TV2 suhtes kohaldatavad kontrollid ning viitasid ka BUPA kohtulahendile ja kohtuotsusele, väites, et asjaomast tingimust tuleks konkreetsel juhul teataval määral leevendada või täita ainult sisuliselt.
Citing the Chronopost case [31], they also pointed out that in practice it was not possible to compare TV2 with a typical well-run undertaking.
Samuti märkisid nad Chronoposti kohtuasja [31] põhjal, et TV2 ei saa tegelikult võrrelda keskmise hästi korraldatud juhtimisega ettevõttega.
In addition, the Danish authorities reiterated their view that under the market economy investor test, the compensation should be approved.
Ühtlasi jäid Taani ametiasutused seisukohale, et turumajandusliku investeerimise tingimuse alusel tuleks pidada hüvitamist vastuvõetavaks.
The Danish authorities and TV2 argued further that the State aid should be declared compatible.
Peale selle leidsid Taani ametiasutused ja TV2, et riigiabi tuleb pidada kokkusobivaks.
They explained the process that led to the build-up of capital in TV2 and highlighted the different reasons why this capital was necessary for TV2 to fulfil its public service tasks.
Nad selgitasid protsessi, mille tulemusel loodi TV2 omakapitali baas, ning tõid esile mitmesugused põhjused, miks see omakapital oli vajalik TV2 avaliku teenuse osutamise kohustuse täitmiseks.
Some third parties also submitted comments following the Court’s judgment.
Pärast kohtuotsuse tegemist saabus märkusi ka mõnelt kolmandalt isikult.
In essence, they argued that the Altmark conditions should not be found to be met, in particular, because the economic reports referred to by the Court were not sufficient to demonstrate that the second and fourth criteria were satisfied.
Peamiselt selgitasid nad, miks ei tohiks pidada Altmarki kriteeriume täidetuks, tuues eeskätt välja asjaolu, et kohtu viidatud majandusaruanded ei ole piisavad teise ja neljanda kriteeriumi täitmise tõendamiseks.
They also contended that the Commission should maintain its conclusion in the annulled recovery decision, i.e. that the aid was not compatible.
Samuti märkisid nad, et komisjon peaks jääma tühistatud tagastamisotsuses tehtud järelduse juurde, mille kohaselt abi ei ole kokkusobiv.
STATE AID WITHIN THE MEANING OF ARTICLE 107(1) TFEU
RIIGIABI ELI TOIMIMISE LEPINGU ARTIKLI 107 LÕIKE 1 TÄHENDUSES
Article 107(1) TFEU provides that ‘Save as otherwise provided in the Treaties, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the internal market’.
ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 on sätestatud järgmiselt: „Kui aluslepingutes ei ole sätestatud teisiti, on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik millisel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust”.
The Commission has to assess whether the measures described above constitute State aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Komisjon peab hindama, kas eespool kirjeldatud meetmed on riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
STATE RESOURCES AND ATTRIBUTION OF RESPONSIBILITY
RIIGI VAHENDITE KASUTAMINE JA RIIGIGA SEOSTATAVUS
The Commission has to assess whether the measures in question involve State resources.
Komisjon peab hindama, kas asjaomased meetmed hõlmavad riigi vahendeid.
Concerning the licence fee, the Commission takes note of the Court’s findings in its judgment [32].
Mis puudutab litsentsitasu, siis võtab komisjon arvesse kohtuotsuses esitatud kohtu järeldusi [32].
In particular, the amount is determined by the Danish authorities; the obligation to pay the licence fee does not arise from a contractual relationship between TV2 and the person liable to pay but simply from the fact of owning a television or radio receiver; where necessary, the licence fee is collected in accordance with the rules on the collection of personal taxes; and, lastly, it is the Danish authorities that determine TV2’s share of the income from licence fees.
Neis rõhutatakse, et selle summa määravad kindlaks Taani ametiasutused; litsentsitasu maksmise kohustuse aluseks ei ole mitte TV2 ja kohustatud isiku vaheline lepinguline suhe, vaid lihtsalt televiisori või raadiovastuvõtja omamine, litsentsitasu sissenõudmine võib vajaduse korral toimuda maksude kogumise eeskirjade alusel ning Taani ametiasutused on need, kes määravad kindlaks, milline osa litsentsitasudest läheb TV2-le.
The Court concluded that licence fee resources are available to and under the control of the Danish authorities and that they therefore constitute State resources.
Kohus järeldas, et litsentsitasudest saadud vahendid on Taani ametiasutuste käsutuses ja nende kontrolli all ning kujutavad seega endast riigi vahendeid.
Concerning the advertising revenue for 1995 and 1996, the Court pointed out in its judgment that the licence fee and advertising revenue are different in nature [33].
Seoses 1995. ja 1996. aasta reklaamituluga osutas kohus kohtuotsuses, et litsentsitasu ja reklaamitulu on oma laadilt erinevad [33].
In its judgment, the Court held [34] that the Commission had not stated sufficient reasons why the 1995 and 1996 advertising revenue should be considered State resources.
Sellega seoses leidis kohus kohtuotsuses, [34] et komisjon ei ole piisavalt põhjendanud, miks tuleb 1995. ja 1996. aasta reklaamitulu käsitada riigi vahenditena.
In light of the PreussenElektra ruling [35], the Commission has to demonstrate whether the advertising revenue for the years 1995 and 1996 can be classed as State resources.
Arvestades kohtuotsust kohtuasjas Preussen Elektra [35] peab komisjon tõendama, kas 1995. ja 1996. aasta reklaamitulu võib käsitada riigi vahenditena.
For this purpose, it has to assess whether this revenue was under the control of the Danish State.
Selleks peab ta hindama, kas kõnealune reklaamitulu oli Taani riigi kontrolli all.
In this respect, the Commission takes note of the following factors relevant for deciding whether the 1995 to 1996 advertising revenue constituted State resources.
Otsustamaks, kas 1995. ja 1996. aasta reklaamitulu näol oli tegemist riigi vahenditega, võtab komisjon arvesse järgmisi asjakohaseid elemente.
In 1995 and 1996, TV2 received the advertising revenue from the TV2 Fund, which itself received the advertising revenue from TV2 Reklame A/S.
ja 1996. aastal sai TV2 reklaamitulu TV2 fondist, mis omakorda sai reklaamitulu äriühingult TV2 Reklame A/S.
Reklame was a separate State-owned vehicle independent from TV2.
Reklame oli TV2st sõltumatu riigi omanduses olev eraldi ettevõtja.
The company was set up to act as an agent for the sale of advertisements on TV2 on a commercial basis [36].
Selle loomise eesmärk oli müüa agendina kaubanduslikel alustel TV2 reklaami [36].
Reklame had a contractual relationship with its advertising customers.
Äriühingul TV2 Reklame oli reklaamiklientidega lepinguline suhe.
There was no obligation to transfer revenue from TV2 Reklame to the TV2 Fund.
Äriühingul TV2 Reklame ei olnud kohustust kanda raha üle TV2 fondile.
The transfer was instead decided by the Danish State [37].
Selle asemel otsustas ülekandmise Taani riik [37].
The Minister of Culture decided what part of TV2 Reklame’s profits was to be transferred to the TV2 Fund.
Selle üle, milline osa äriühingu TV2 Reklame kasumist kantakse üle TV2 fondile, otsustas kultuuriminister.
The decision was taken for one or more years at a time with the approval of the Danish Parliament (the Finance Committee).
Otsus tehti korraga ühe või mitme aasta kohta Taani parlamendi (parlamendi alalise rahanduskomisjoni) heakskiidul.
The Minister of Culture could decide that non-transferred profit should be used for repayment of the State guarantee issued previously for TV2 Reklame or for cultural purposes.
Rahanduskomisjoni heakskiidul võis kultuuriminister otsustada, et kasumi ülekandmata osa kasutatakse äriühingule TV2 Reklame väljaantud riigi garantii tagasimaksmiseks või kultuuriga seotud eesmärkidel.
In practice, in 1995 and 1996, the full amount of TV2 Reklame’s profits was transferred to the TV2 Fund.
Tegelikult kanti 1995. ja 1996. aastal kogu äriühingu TV2 Reklame raha üle TV2 fondi.
The TV2 Fund was set up with the aim of providing TV2 with income from the licence fee resources and advertising revenue.
fond loodi eesmärgiga tagada TV2-le sissetulek litsentsitasudest ja reklaamitulust.
The TV2 Fund belonged to the TV2 group.
fond kuulus TV2 kontserni.
It was administered by TV2’s board of directors.
Seda haldas TV2 direktorite nõukogu.
There was no obligation to transfer money from the TV2 Fund to TV2 every year.
fondil ei olnud kohustust kanda raha igal aastal üle TV2-le.
Rather, the transfer to TV2 was decided by the Danish State.
Selle asemel otsustas ülekandmise Taani riik.
For under the law the TV2 Fund was obliged to transfer funds to TV2 in accordance with the framework budgets laid down by the Minister of Culture [38].
Küll oli TV2 fondil õiguslik kohustus kanda TV2-le üle vahendeid kooskõlas kultuuriministri kehtestatud eelarveraamistikuga [38].
In practice, TV2 did not receive all the advertising revenue from the TV2 Fund in 1995 and 1996.
Tegelikult ei saanud TV2 1995. ja 1996. aastal TV2 fondilt kogu reklaamitulu.
In addition, no distinction was made in the TV2 Fund accounts between advertising revenue and licence fee resources.
Peale selle ei peetud TV2 fondis eraldi raamatupidamisarvestust reklaamitulu ja litsentsitasude üle.
Revenue that was not transferred to TV2 accumulated in the TV2 Fund.
TV2-le ülekandmata tulu koondati TV2 fondi.
It was transferred to TV2 when the TV2 Fund was wound up.
See kanti TV2-le üle TV2 fondi tegevuse lõpetamisel.
According to TV2 and the Danish authorities, the advertising revenue belonged to TV2 and TV2 was legally entitled to it.
ja Taani ametiasutuste sõnade kohaselt kuulus reklaamitulu TV2-le ning TV2-l oli õiguslik alus see välja nõuda.
They referred to a letter from the Minister of Justice dated 22 November 2003, which stated that TV2 Fund’s resources could only be used to cover TV2’s activities.
Nad osutasid justiitsministri 22. novembri 2003. aasta kirjale, milles märgiti, et TV2 fondi vahendeid võib kasutada üksnes TV2 tegevuse rahastamiseks.
According to TV2 and the Danish authorities, there was therefore a legal obligation to transfer the advertising revenue from the TV2 Fund to TV2 eventually.
ja Taani ametiasutuste väitel oli seega olemas õiguslik kohustus kanda TV2 fondi reklaamitulu lõpuks üle TV2-le.
However, as indicated above, there was no obligation under the law to transfer all the advertising revenue to TV2 and it was for the Minister to take a specific decision on whether money was to be transferred to TV2, and if so how much.
Ent nagu eelnevast nähtub, puudus õiguslik kohustus kanda TV2-le üle kogu reklaamitulu ning see sõltus kultuuriministri konkreetsest otsusest, kas ja kui suur summa TV2-le üle kantakse.
Concerning TV2, it should be added that the broadcaster had no contractual relationship with advertisers and no influence on advertising activities [39].
Seoses TV2ga tuleb lisada, et TV2-l ei olnud lõplike reklaamiklientidega lepingulist suhet ega mingit mõju reklaamitegevuse üle [39].
The Danish government confirmed that the anticipated advertising revenue for the coming year was determined independently of TV2.
Taani valitsus kinnitas, et järgneva aasta reklaamitulu prognoositi TV2st sõltumatult.
On the basis of the above information, the Commission considers that the Minister had control over the funds in TV2 Reklame and the TV2 Fund.
Eespool kirjeldatud teabe põhjal leiab komisjon, et kontroll äriühingus TV2 Reklame ja TV2 fondis olevate summade üle oli ministril.
In particular, it is noted that (i) it was the Danish State that decided whether part or all of the advertising revenue was to be transferred to the TV2 Fund and to TV2; (ii) in 1995 and 1996 TV2 did not receive all the advertising revenue; and (iii) the advertising revenue that was not transferred accumulated in the TV2 Fund, where it was, in practice, merged with the licence fees.
Eelkõige: i) Taani riik otsustas, kas TV2 fondile ja TV2-le kantakse üle osa või kogu reklaamitulu; ii) 1995. ja 1996. aastal ei saanud TV2 kogu reklaamitulu; iii) ülekandmata reklaamitulu kogunes TV2 fondi, kus see pandi tegelikult kokku litsentsitasudega.
For these reasons, the Commission considers that, in this specific case, the advertising revenue for the years 1995 and 1996 that was transferred to TV2 via TV2 Reklame and the TV2 Fund constitutes State resources.
Seetõttu leiab komisjon, et käesoleval juhul oli TV2 Reklame ja TV2 fondi kaudu TV2-le üle kantud 1995. ja 1996. aasta reklaamitulu näol tegemist riigi vahenditega.
But even if the advertising revenue were not classed as State resources (quod non), it would make no difference to the amount of State aid that could be considered compatible.
Igal juhul jääks riigiabi summa, mida võib pidada kokkusobivaks, samaks ka siis, kui reklaamitulu ei käsitata riigi vahendina (quod non).
In line with the Commission’s constant practice and the 2001 Broadcasting Communication [40], income derived from public service activity, such as advertising revenue, must be taken into account when calculating the net costs of the public service, which means that such revenue, even if not regarded as State resources, reduces the need for public financing.
Kooskõlas komisjoni järjepideva praktikaga ja vastavalt 2001. aasta ringhäälinguteatises [40] kajastatule tuleb avaliku teenuse netokulu kalkuleerimisel võtta arvesse avaliku teenuse osutamisest saadud tulu, näiteks reklaamitulu, st isegi juhul, kui asjaomast tulu ei käsitata riigi vahendina, vähendab see riikliku rahastamise vajadust.
The Danish authorities share this view [41].
Taani ametiasutused jagavad seda seisukohta [41].
The ad-hoc transfer of resources to TV2 from the Radio Fund involved licence fee revenue that was made available to TV2 after a decision by the State.
Tuleb lisada, et TV2-le ühekordne vahendite ülekandmine raadiofondist on seotud litsentsitasudest saadud tuluga, mis tehti TV2-le kättesaadavaks riigi otsusega.
The same is true of the ad-hoc transfer from the TV2 Fund when it was wound up, since quite apart from the fact that the Danish State exercised control over the TV2 Fund, as mentioned earlier, the resources from the TV2 Fund were made available to TV2 by decision of the State.
Sama kehtib vahendite ühekordse ülekandmise kohta TV2 fondist selle likvideerimisel, sest lisaks eespool nimetatud elementidele seoses Taani riigi kontrolliga TV2 fondi üle anti TV2 fondi vahendid selle likvideerimisel TV2 käsutusse riigi otsusega.