natgillin/translations-raw huggingface dataset:
To increase the significance and check the plausibility of the results, the values for the average performance of the 10 % most efficient installations have been compared against literature on most efficient techniques.
Tulemuste usaldusväärsuse suurendamiseks ning tulemuste kontrollimiseks on 10 % kõige tõhusamate käitiste keskmiste näitajate väärtusi võrreldud kõige tõhusamaid tehnikaid käsitleva kirjandusega.
In case no data or no data collected in compliance with the benchmarking methodology has been available, information on present levels of emissions and consumptions and on most efficient techniques, mainly derived from the Reference Documents on Best Available Techniques (BREF) established in accordance with Directive 2008/1/EC of the European Parliament and of the Council of 15 January 2008 concerning integrated pollution prevention and control [2] has been used to derive benchmark values.
Juhul kui andmed või vastavalt võrdlusaluste kehtestamise metoodikale kogutud andmed ei olnud kättesaadavad, saadi võrdlusaluste väärtused praeguse heite ja tarbimise taset käsitlevatest andmetest ning võeti arvesse kõige tõhusamat tehnikat käsitlevat teavet, mis on saadud peamiselt kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. jaanuari 2008. aasta direktiiviga 2008/1/EÜ (saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli kohta) [2] koostatud parima võimaliku tehnika viitedokumentidest (BREF-dokumendid).
In particular, due to a lack of data on the treatment of waste gases, heat exports and electricity production, the values for the product benchmarks for coke and hot metal have been derived from calculations of direct and indirect emissions based on information on relevant energy flows provided by the relevant BREF and default emission factors set out in Commission Decision 2007/589/EC of 18 July 2007 establishing guidelines for the monitoring and reporting of greenhouse gas emissions pursuant to Directive 2003/87/EC of the European Parliament and of the Council [3].
Kuna andmed jääkgaaside töötlemise, soojuse ekspordi ja elektritootmise kohta puuduvad, on koksi ja kuuma metalli tootepõhiste võrdlusaluste väärtused saadud otsese ja kaudse heite arvutustest, mis põhinevad asjaomases BREF-dokumendis esitatud teabel oluliste energiavoogude kohta, ning heitekoefitsientide vaikeväärtustel, mis on sätestatud komisjoni 18. juuli 2007. aasta otsuses 2007/589/EÜ, millega kehtestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ kohaselt kasvuhoonegaaside heiteseire ja aruandluse suunised [3].
For the product benchmark for sintered ore, data has also been corrected based on relevant energy flows provided by the relevant BREF, taking into account the combustion of waste gases in the sector.
Paagutatud maagi tootepõhise võrdlusaluse määramisel on samuti andmeid korrigeeritud asjaomases BREF-dokumendis esitatud olulisi energiavoogusid käsitlevate andmete põhjal, võttes arvesse jääkgaaside põletamist kõnealuses sektoris.
Where deriving a product benchmark was not feasible, but greenhouse gases eligible for the free allocation of emission allowances occur, those allowances should be allocated on the basis of generic fallback approaches.
Kui käitis tekitas kasvuhoonegaaside heidet, millele on õigus saada tasuta saastekvoote, kuid tootepõhise võrdlusaluse arvutamine ei olnud võimalik, tuleks kõnealused saastekvoodid eraldada üldiste varuvariantide alusel.
A hierarchy of three fallback approaches has been developed in order to maximise greenhouse gas emission reductions and energy savings for at least parts of the production processes concerned.
Selleks et kasvuhoonegaaside heidet võimalikult palju vähendada ning energiat võimalikult palju säästa vähemalt asjaomase tootmisprotsessi osades, on välja töötatud kolm hierarhiliselt järjestatud varuvarianti.
The heat benchmark is applicable for heat consumption processes where a measurable heat carrier is used.
Soojuspõhist võrdlusalust kohaldatakse sellistele kütust tarbivatele protsessidele, milles kasutatakse mõõdetavat soojuskandjat.
The fuel benchmark is applicable where non-measurable heat is consumed.
Kütusepõhist võrdlusalust kohaldatakse juhul, kui tarbitakse mõõdetamatut soojust.
The heat and fuel benchmark values have been derived based upon the principles of transparency and simplicity, using the reference efficiency of a widely available fuel that can be regarded as second-best in terms of greenhouse gas efficiency, considering energy efficient techniques.
Soojus- ja kütusepõhiste võrdlusaluste väärtuste arvutamisel on lähtutud läbipaistvuse ja lihtsuse põhimõttest ning energiatõhusate tehnikate kaalumisel on etalonkasutegurina kasutatud laialdaselt kättesaadava kütuse kasutegurit, mida võib pidada paremuselt teiseks kasvuhoonegaaside heite seisukohast.
For process emissions, emission allowances should be allocated on the basis of historical emissions.
Protsessiheitele tuleks saastekvoodid eraldada varasema heite alusel.
In order to ensure that the free allocation of emission allowances for such emissions provides sufficient incentives for reductions in greenhouse gas emissions and to avoid any difference in treatment of process emissions that are allocated on the basis of historical emissions and those within the system boundaries of a product benchmark, the historical activity level of each installation should be multiplied by a factor equal to 0,9700 to determine the number of free emission allowances.
Selleks et saastekvootide tasuta eraldamine protsessiheitele oleks piisav stiimul kasvuhoonegaaside heite vähendamiseks ning et vältida seda, et protsessiheidet, millele on eraldatud saastekvoote varasemate heitkoguste põhjal või mis jääb tootepõhise võrdlusaluse süsteemi piiresse, ei käsitletaks erinevalt, tuleks tasuta saastekvootide arvu kindlaksmääramiseks korrutada iga käitise varasem tootmistase koefitsiendiga, mille väärtus on 0,9700.
From 2013 onwards, all free allocations pursuant to Article 10a of Directive 2003/87/EC should be done in accordance with these rules.
Alates 2013. aastast tuleks kõik direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a kohased tasuta saastekvoodid eraldada kõnealuste eeskirjade alusel.
To give effect to the transitional system provided for by Article 10a(11) of Directive 2003/87/EC, according to which the free allocation of emission allowances should decrease from 80 % of the amount that corresponded to the allowances to be allocated in 2013 to 30 % of this amount in 2020 with a view to reaching no free allocation in 2027, the factors set out in Annex VI apply.
Selleks et jõustada direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a lõikega 11 ettenähtud üleminekusüsteem, mille kohaselt peaks tasuta eraldatavate saastekvootide kogus vähenema 80 %-lt 2013. aastal eraldatavate saastekvootide kogusest 30 %-ni sellest kogusest 2020. aastal, kuni 2027. aastal enam tasuta saastekvoote ei eraldata, kohaldatakse VI lisas sätestatud koefitsiente.
Where a sector or sub-sector has been put on the list determined by Commission Decision 2010/2/EU of 24 December 2009 determining, pursuant to Directive 2003/87/EC of the European Parliament and of the Council, a list of sectors and subsectors which are deemed to be exposed to a significant risk of carbon leakage [4], these factors do not apply.
Kui sektor või allsektor on lisatud loetellu, mis on kindlaks määratud komisjoni 24. detsembri 2009. aasta otsusega 2010/2/EL, millega määratakse kindlaks vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2003/87/EÜ selliste sektorite ja allsektorite loetelu, mille puhul kasvuhoonegaaside heite ülekandumise ohtu peetakse märkimisväärseks, [4] siis nimetatud koefitsienti ei kohaldata.
Allocations under this Decision will be taken into account in determining future lists of sectors or sub-sectors deemed to be exposed to a significant risk of carbon leakage.
Käesoleva otsuse kohaselt eraldatavaid saastekvoote võetakse tulevikus arvesse selliste sektorite ja allsektorite loetelu kindlaksmääramisel, mille puhul kasvuhoonegaaside heite ülekandumise ohtu peetakse märkimisväärseks.
To facilitate the data collection from operators and the calculation of the emission allowances to be allocated by Member States, each installation should be divided into sub-installations where required.
Selleks et käitajatelt oleks lihtsam andmeid koguda ning liikmesriikidel oleks lihtsam eraldatavate saastekvootide kogust arvutada, tuleks käitis jagada vajaduse korral osadeks.
Member States should ensure that emissions are correctly attributed to the relevant sub-installations and that there are no overlaps between sub-installations.
Liikmesriigid peaksid tagama, et heitkogused omistatakse õigesti asjaomastele käitiseosadele ning et need ei kattuks.
Member States should ensure that data collected from the operators and used for allocation purposes is complete, consistent and presents the highest achievable accuracy.
Liikmesriigid peaksid tagama, et käitajatelt kogutud andmed, mida on saastekvootide eraldamisel kasutatud, on täielikud, järjepidevad ning võimalikult täpsed.
It should be verified by an independent verifier so as to ensure that the free allocation of emission allowances is based on solid and reliable data.
Andmete õigsust peaks tõendama sõltumatu tõendaja tagamaks, et saastekvootide tasuta eraldamine põhineb kindlatel ja usaldusväärsetel andmetel.
This decision should provide for specific minimum requirements for data collection and verification to facilitate a harmonised and consistent application of the allocation rules.
Käesoleva otsusega tuleks ette näha andmete kogumist ja tõendamist käsitlevad miinimumnõuded, et lihtsustada saastekvootide eraldamise eeskirjade ühtlustatud ja järjepidevat kohaldamist.
The amount of allowances to be allocated free of charge to incumbent installations should be based on historical production data.
Tegevkäitistele tasuta eraldatavate saastekvootide kogus peaks põhinema varasematel tootmisandmetel.
For new entrants, the determination of activity levels should be based on standard capacity utilisation based on sector-specific information or on installation-specific capacity utilisation.
Uute osalejate tootmistase tuleks kindlaks määrata sektorile eriomasel teabel põhineva standardse võimsuskasutuse või käitisele eriomase võimsuskasutuse alusel.
The information collected by Member States should facilitate the application of this Decision by competent authorities and by the Commission.
Liikmesriikide kogutud teave peaks aitama pädevatel asutustel ja komisjonil käesolevat otsust kohaldada.
In order to avoid any distortion of competition and to ensure an orderly functioning of the carbon market, Member States should ensure that when determining the allocation of individual installations no double counting and no double allocation takes place.
Selleks et vältida konkurentsimoonutusi ja tagada CO2-turu nõuetekohane toimimine, peaksid liikmesriigid tagama, et eraldatavate saastekvootide kindlaksmääramisel üksikutele käitistele ei toimuks topeltarvestust ega topelteraldamist.
In this context, Member States should pay particular attention to cases where a benchmarked product is produced in more than one installation, where more than one benchmarked product is produced in the same installation or where intermediate products are exchanged across installation boundaries.
Sellega seoses peaksid liikmesriigid pöörama erilist tähelepanu juhul, kui võrdlusalusega toodet toodetakse rohkem kui ühes käitises, kui rohkem kui ühte võrdlusalusega toodet toodetakse samas käitises või kui vahetooteid vahetatakse käitise süsteemipiire ületades.
To ensure that the emissions trading system delivers reductions over time, Directive 2003/87/EC provides for the Union-wide quantity of allowances to decrease in a linear manner.
Selleks et heitkogustega kauplemise süsteem aitaks heitkoguseid aja jooksul vähendada, on direktiiviga 2003/87/EÜ ette nähtud liidu saastekvootide üldkoguse lineaarne vähendamine.
As this decreasing Union-wide quantity is taken into account for determining the maximum annual amount of allowances pursuant to Article 10a(5) of Directive 2003/87/EC, all free emission allowances allocated on the basis of this Decision to installations not covered by this maximum annual amount referred to in Article 10a(5) should be adjusted in the same linear manner as the Union-wide quantity of allowances, using the year 2013 as a reference.
Kuna liidu saastekvootide üldkoguse vähendamist võetakse arvesse saastekvootide aastase maksimumkoguse kindlaksmääramisel vastavalt direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a lõikele 5, tuleks kõik tasuta saastekvoodid, mis eraldatakse käesoleva otsuse alusel käitistele, mille suhtes ei kohaldata artikli 10a lõikes 5 osutatud aastast maksimumkogust, lineaarselt kohandada samal viisil nagu liidu saastekvootide üldkogust, kasutades võrdlusaastana 2013. aastat.
The uniform cross-sectoral correction factor that is applicable in each year of the period from 2013 to 2020 to installations that are not identified as electricity generators, and that are not new entrants, pursuant to Article 10a(5) of Directive 2003/87/EC, should be determined on the basis of the preliminary total annual amount of emission allowances allocated free of charge over the period from 2013 to 2020 calculated for these installations pursuant to this Decision, including the installations that might be excluded according to Article 27 of that Directive.
Ühtne sektoriülene paranduskoefitsient, mida direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a lõike 5 kohaselt ajavahemiku 2013–2020 igal aastal kohaldatakse käitistele, mida ei ole määratletud elektritootjatena ja mis ei ole uued osalejad, tuleks määrata sellise ajavahemikuks 2013–2020 tasuta eraldatavate saastekvootide esialgse aastase üldkoguse põhjal, mis käesoleva otsuse kohaselt arvutatakse välja kõnealustele käitistele ja sealhulgas käitistele, mida direktiivi artikli 27 kohaselt võib heitkogustega kauplemise süsteemist välja arvata.
This amount of free emission allowances allocated in each year of the period should be compared with the annual amount of allowances that is calculated in accordance with Article 10a(5) of Directive 2003/87/EC for installations that are not electricity generator or new entrants, taking into account the relevant share of the annual Community-wide total quantity, as determined pursuant to Article 9 of that Directive, and the relevant amount of emissions that are only included in the Union scheme from 2013 onwards.
Seda kõnealuse ajavahemiku igal aastal eraldatavat tasuta saastekvootide kogust tuleks võrrelda saastekvootide aastase kogusega, mis direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a lõike 5 kohaselt arvutatakse käitistele, mis ei ole elektritootjad ega uued osalejad, võttes arvesse asjaomast osa direktiivi artikli 9 kohaselt määratud ühenduse saastekvootide üldkogusest ning asjaomaseid heitkoguseid, mis kuuluvad ELi süsteemi alles 2013. aastast alates.
Where measurable heat is exchanged between two or more installations, the free allocation of emission allowances should be based on the heat consumption of an installation and take account of the risk of carbon leakage.
Kui kaks või enam käitist vahetavad omavahel mõõdetavat soojust, peaks saastekvootide tasuta eraldamine põhinema käitise soojatarbimisel ning arvesse tuleks võtta kasvuhoonegaaside heite ülekandumise riski.
Thus, to ensure that the number of free emission allowances to be allocated is independent from the heat supply structure, emission allowances should be allocated to the heat consumer.
Seega tuleks saastekvoodid eraldada soojuse tarbijale, et tasuta eraldatavate saastekvootide arv ei sõltuks soojusega varustamise struktuurist.
To enhance the significance of the available data on the greenhouse gas performance of the installations covered by the Union scheme, the product benchmarks for sulphite pulp, thermo-mechanical pulp and mechanical pulp as well as for recovered paper are based on BREF information on most efficient techniques reflecting the use of fossil start-up fuels, the use of fossil fuels (for sulphite pulp, thermo-mechanical and mechanical pulp) and of thermal energy (for recovered paper).
Selleks et suurendada liidu süsteemis osalevate käitiste kasvuhoonegaaside heitega seotud tõhususe kohta kättesaadavate andmete olulisust, põhinevad sulfittselluloosi, termomehaanilise tselluloosimassi ja mehaaniliselt valmistatud tselluloosimassi ning vanapaberist saadud tselluloosimassi tootepõhised võrdlusalused BREF-dokumendis kõige tõhusama tehnika kohta esitatud teabel ning kajastavad fossiilkütuste kasutamist seadmete käivitamisel, fossiilkütuste kasutamist (sulfittselluloosi, termomehaanilise tselluloosimassi ja mehaaniliselt valmistatud tselluloosimassi võrdlusalused) ja soojusenergia kasutamist (vanapaberist saadud tselluloosimassi võrdlusalus).
The product benchmark for newsprint has also been based on most efficient techniques reflecting the use of thermal energy to derive a significant benchmark value.
Ajalehepaberi võrdlusalus põhineb samuti kõige tõhusamal tehnikal ning kajastab olulise väärtuse saamiseks soojusenergia kasutamist.
In order to take account of additional greenhouse gas emissions not reflected in the data for determining the benchmark values for some installations, in particular methane emissions, and to ensure that the allocation of free emission allowances on the basis of the product benchmark takes into account the greenhouse gas efficiency of the processes and does not provide incentives to increase emissions, the individual data points of the installations on the benchmark curve for nitric acid have been corrected on the basis of information on the average of these emissions provided by industry and of information derived from the BREF.
Selleks et võtta arvesse täiendavat kasvuhoonegaaside heidet (eelkõige metaaniheide), mida mõnele käitisele võrdlusaluste väärtuste määramiseks vajalikud andmed ei kajasta, ning tagamaks, et tasuta saastekvootide eraldamine tootepõhise võrdlusaluse põhjal võtab arvesse protsesside tõhusust kasvuhoonegaaside suhtes ega ajenda heitkoguseid suurendama, on lämmastikhappe võrdlusaluste kõveral paiknevate käitiste üksikuid andmepunkte korrigeeritud ettevõtjatelt ja BREF-dokumentidest kõnealuse heite keskmiste näitajate kohta saadud teabe alusel.
The product benchmark for nitric acid reflects this correction.
Lämmastikhappe võrdlusalus kajastab seda korrigeerimist.
In order to take into account differences in refinery configurations, the product benchmark for the refinery sector should be based on the ‘CO2 weighted tonne’ (hereinafter ‘CWT’) approach.
Selleks et võtta arvesse erinevusi rafineerimistehaste konfiguratsioonis, peaks rafineerimissektori võrdlusalus põhinema CO2-ga kaalutud tonnist lähtuval käsitlusel (CWT-käsitlus).
Thereby the single product of the refinery is the CWT and its production has been calculated on the basis of defined generic process units each of which has been weighted with an emission factor relative to crude distillation, denoted as the CWT factor and representative of the CO2 emission intensity at an average level of energy efficiency, for the same standard fuel type for each process unit for combustion, and for average process emissions of the process unit.
See tähendab, et rafineerimistehase ainus toode on CO2-ga kaalutud tonn (CWT) ning selle toodang on arvutatud kindlaksmääratud üldiste protsessiüksuste põhjal, millest igaüht on kaalutud toornafta destilleerimisega seotud heitekoefitsiendiga, mida kutsutakse CWT-teguriks ning mis väljendab CO2-heite mahukust keskmise energiatõhususe juures olukorras, kus igas protsessiüksuses kasutatakse põletamiseks sama standardset kütuseliiki ning protsessiüksuse kohta eralduv protsessiheide on keskmine.
On this basis, the data points used for setting the product benchmark have been derived by comparing the actual emissions to the total CWT of each refinery.
Sellest lähtuvalt on tootepõhise võrdlusaluse määramiseks kasutatud andmepunktid saadud nii, et tegelikke heitkoguseid on võrreldud iga rafineerimistehase kogu CWTga.
The free allocation of emission allowances to refineries is then corrected to exclude electricity use and production in order to be consistent with Article 10a(1) of Directive 2003/87/EC.
Seejärel korrigeeriti rafineerimistehastele tasuta eraldatavate saastekvootide määra, et direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a lõikega 1 kooskõlla viimiseks jätta välja elektri kasutamine ja tootmine.
Given the wide range of product qualities that can be achieved, the product benchmarks for lime and dolime refer to a standard composition concerning calcium oxide and magnesium oxide.
Arvestades tootekvaliteedi võimalikku mitmekesisust, on lubja ja dolomiitlubja tootepõhistes võrdlusalustes lähtutud kaltsiumoksiidi ja magneesiumoksiidi standardkoostisest.
Regarding combustion emissions data for specific combustion emissions of the production of these standard products has been used based on Decision 2007/589/EC.
Seoses põletamisel tekkiva heitega on kasutatud nimetatud standardtoodete tootmisel tekkiva eriheite andmeid vastavalt otsusele 2007/589/EÜ.
Whereas several product benchmarks, such as the ammonia and soda ash benchmarks, assume that all CO2 resulting from the production processes is emitted to the atmosphere, emissions should be monitored and reported in accordance with the regulation for the monitoring and reporting of emissions from the activities listed in Annex I, to be adopted by 31 December 2011 pursuant to Article 14(1) of Directive 2003/87/EC, assuming that all CO2 produced during these production processes was emitted to the atmosphere, irrespective of any potential use of the CO2 as feedstock in chemical production processes.
Kuna võrdlusaluste määramine mitmetele toodetele, nagu näiteks ammoniaagile ja naatriumkarbonaadile, eeldab, et kogu tootmisprotsessi käigus tekkiv CO2-heide paisatakse õhku, tuleks heitkoguste üle teostada seiret ja nendest aru anda kooskõlas I lisas loetletud tegevusaladest tulenevate heitkoguste seiret ja aruandlust käsitleva määrusega, mis tuleb direktiivi 2003/87/EÜ artikli 14 lõike 1 kohaselt vastu võtta 31. detsembriks 2011, eeldades et kõnealuste tootmisprotsesside käigus tekkinud kogu CO2-heide paisati atmosfääri sõltumata CO2 igasugusest võimalikust kasutamisest toormena keemilistes tootmisprotsessides.
The steam cracking benchmark does not cover the so-called supplemental feed, high value chemicals that are not produced in the main process as well as the related emissions, but, where applicable, supplemental feed should be considered for the free allocation of emission allowances using specific emission factors.
Aurkrakkimise võrdlusalus ei hõlma nn lisatoidet ehk muu kui põhiprotsessi käigus toodetud väärtuslikke kemikaale ega nendega seotud heidet, kuid lisatoidet tuleks vajaduse korral tasuta saastekvootide eraldamisel arvesse võtta, kasutades spetsiaalseid heitekoefitsiente.
In order to ensure a level playing field for the production of aromatics in refineries and in chemical plants, the free allocation of emission allowances for aromatics should be based on the CWT approach and the benchmark value of the refineries product benchmark should be applied.
Selleks et tagada võrdsed tingimused aromaatsete ühendite tootmiseks rafineerimis- ja keemiatehastes, peaks aromaatsetele ühenditele tasuta saastekvootide eraldamine põhinema CWT-käsitlusel ning tuleks kohaldada rafineerimistoote võrdlusaluse väärtust.
Considering that in the production of vinyl chloride monomer, hydrogen is used to some extent as fuel substituting conventional fuels such as natural gas, thus reducing the direct emissions of the combusting process, but considering also that the use of hydrogen as a feedstock is preferable in terms of total greenhouse gas efficiency, the vinyl chloride monomer benchmark accounts for the fuel use of hydrogen as if it was natural gas.
Arvestades et vinüülkloriidmonomeeri tootmisel kasutatakse tavakütuste (nt maagaas) asendamiseks teataval määral vesinikku, millega vähendatakse põlemisprotsessist tulenevat otseheidet, kuid arvestades ka, et seoses kogutõhususega kasvuhoonegaaside heite seisukohast on vesiniku kasutamine toorainena eelistatud, võetakse vinüülkloriidmonomeeri võrdlusaluses arvesse vesiniku kasutamist kütusena, nii nagu see oleks maagaas.