natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In application of Article 14(2) of Regulation (EC) No 659/1999, the aid to be recovered must include compound interest from the date on which the unlawful aid was at the disposal of the beneficiary until the date of its effective recovery.
Määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 14 lõike 2 kohaselt kuuluvad tagastatava abi hulka intressid, mida makstakse ajavahemiku eest, mil ebaseaduslik abi oli abisaaja käsutuses, kuni selle tagastamise kuupäevani.
Nevertheless, it follows from the judgment of the Court of Justice of 12 October 2000 in the Magefesa case [28] that, when a company is in liquidation, and the national legislation so provides, interest falling due after the company’s declaration of insolvency on the amount of aid unlawfully received before such declaration is not due.
Samas selgub Euroopa Kohtu 12. oktoobri 2000. aasta otsusest Magefesa kohtuasjas, [28] et kui ettevõte läheb pankrotti ja liikmesriigi õigusaktid seda ette näevad, ei tule maksta intresse ettevõtte pankrotiteatele järgneva aja eest ebaseaduslikult saadud abisummalt, mida maksti enne pankrotiotsust.
In this regard, it should be noted that, in their note sent on 27 January 2010, the French authorities informed the Commission of CELF’s current situation.
Selles kontekstis tuleb märkida, et 27. jaanuaril 2010 edastatud märkuses teavitasid Prantsuse ametiasutused komisjoni CELFi praegusest olukorrast.
Given CELF’s financial situation, the company was placed in a solvency safeguard procedure on 25 February 2009.
Rääkides CELFi finantsolukorrast, tuleb märkida, et 25. veebruaril 2009 alustati CELFi kaitsemeetmete menetlust.
A receiver was appointed.
Ametisse määrati pankrotihaldur.
In the context of the dispute over State aid, the French State declared the following claims: EUR 11885785,02 (by way of interest payments, in accordance with the above-stated judgment of the Council of State of 19 December 2008) and EUR 4814339,9 (by way of possible reimbursement of the aid capital received over the period 1980-2001).
Riigiabi käsitlevate kohtukulude puhul deklareeris Prantsuse riik järgmiste võlgade olemasolu: 11885785,02 eurot (intressid vastavalt Conseil d’État eespool osutatud 19. detsembri 2008. aasta otsusele) ja 4814339,9 eurot (aastatel 1980–2001 saadud abikapitali võimalik tagasimaksmine).
According to the French authorities, the debt statement showed that, out of total declared liabilities of EUR 21254232,29, the contested debts totalled EUR 17045039,50.
Prantsuse ametiasutused märkisid, et võlgade seis näitas, et kõikide deklareeritud kohustuste kohta suuruses 21254232,29 eurot oli sissenõutavate võlgade suurus 17045039,50 eurot.
Noting that a recovery plan was clearly impossible, the insolvency administrator requested that the solvency safeguard procedure be replaced with an official ruling of bankruptcy, particularly in the light of the claims declared by the State.
Täheldades, et võlgade sissenõudmine on ilmselgelt võimatu, taotles pankrotihaldur riigi deklareeritud võlgadest tulenevalt kaitsemeetmete ümberarvestamist pankrotimenetluseks.
By judgment of 9 September 2009 noting the existence of liabilities that ruled out the prospect of a continuation plan, the Paris Commercial Court ruled on the insolvency of CELF and appointed a receiver.
9. septembri 2009. aasta kohtuotsuses täheldas Tribunal de Commerce de Paris tegevuse jätkuvuse kava välistava kohustuse olemasolu ning kuulutas välja CELFi pankrotimenetluse ja nimetas pankrotihalduri.
The Court set a two-year period at the end of which the completion of the bankruptcy proceedings would be examined.
Tribunal de Commerce de Paris kehtestas kaheaastase tähtaja, mille jooksul pankrotimenetlus lõpule viia.
The French authorities have indicated that disputes under way and/or to come could nonetheless justify delaying the date of completion of bankruptcy proceedings.
Prantsuse ametiasutused osutasid, et praegune ja/või tulevane kohtuvaidlus võiks siiski olla põhjenduseks pankrotimenetluse lõpetamise tähtaja edasilükkumisele.
The French authorities indicated in an e-mail dated 9 March 2010 that the liquidation procedure implemented in respect of CELF was in line with the normal rules for company liquidation procedures.
Prantsuse ametiasutused osutasid 9. märtsi 2010. aasta e-kirjas, et CELFi likvideerimismenetluse puhul järgiti ettevõtete likvideerimismenetluse tavareegleid.
According to the information that the Commission has received from the French authorities, CELF is therefore no longer exercising any economic activity.
Teabe kohaselt, mis Prantsuse ametiasutused komisjonile edastasid, ei esine CELFil praegu mingit majandustegevust.
Consequently, given the liquidation procedure under way for CELF, and given their obligation to recover the incompatible aid, the French authorities must ensure that the applicable case law is followed in the case of the liquidation of the beneficiary company [29].
CELFi käimasolevat likvideerimismenetlust arvesse võttes peavad Prantsuse ametiasutused kokkusobimatu abi tagastamiskohustuse raames kontrollima eelkõige vastavust abi saanud ettevõtte likvideerimise puhul kohaldatavale kohtupraktikale [29].
This assumes, in particular, that CELF’s assets will be sold at their market price, that the State will register its claims with regard to recovering the incompatible and unlawful aid in the liabilities of the bankrupt company, and that it will fully enforce its creditor’s claim at all stages of the procedure until the liquidation is complete.
See eeldab, et CELFi varad müüakse turuhinnaga, et riik kannab kokkusobimatu ebaseadusliku abi tagasisaamisega seotud võlad likvideeritava ettevõtte kohustustesse ja kehtestab oma võlausaldajaõigused kõikides menetlusetappides, tehes seda kuni likvideerimise lõppemiseni.
With regard to the calculation of interest, it should be noted that, in French law, Article L 622-28 of the Commercial Code stipulates that ‘the issuance of the commencement order [of the safeguard procedure] shall stay the legal and contractual interest, as well as any interest due to late payment and surcharges.’
Intresside arvutamise puhul tuleb märkida, et Prantsuse õiguse kohaselt on äriseadustiku (Code de Commerce) artikliga L 622–28 nähtud ette, et „[kaitsemeetmete menetluse] avamisotsus peatab kõigi õigus- ja tavapäraste intresside, samuti kõigi hilinenud ja suurendatud intresside arvestamise.”
Consequently, in this case, the sums paid to CELF give rise to interest from the date on which they were placed at its disposal until 25 February 2009, the date of the decision of the Paris Commercial Court opening the insolvency safeguard procedure which led to a ruling on its formal receivership on 9 September 2009.
Käesoleva kohtuasja puhul arvestatakse CELFile üle kantud summadelt intresse alates kuupäevast, mil summad anti CELFi käsutusse kuni 25. veebruarini 2009, kuupäev, mil Tribunal de Commerce de Paris võttis vastu otsuse kaitsemeetmete menetluse avamise kohta, mis hiljem muudeti 9. septembri 2009. aasta kohtuotsusega pankrotimenetluseks.
The Commission finds that France unlawfully implemented aid in favour of CELF, in violation of Article 108(3) TFEU.
Komisjon leiab, et Prantsusmaa andis CELFile ebaseaduslikku abi, rikkudes seega Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõiget 3.
This aid is incompatible with the internal market and must be recovered by the French authorities, with the exception of sums paid in 1980 and 1981, which are time barred.
Kõnealune abi ei sobi kokku siseturuga ja Prantsuse ametiasutused peavad selle tagasi võtma, v.a aastatel 1980–1981 makstud summad, mille puhul kehtib tähtaja-eeskiri.
The French authorities must therefore recover from CELF an amount of EUR 4631401, to which interest should be added for aid paid annually since 1982.
Prantsuse ametiasutused peavad nõudma CELFilt tagasi 4631401 euro suuruse summa, millele lisanduvad alates 1982. aastast makstud iga-aastase abi intressid.
The sums to be recovered give rise to interest from the date on which they were placed at the disposal of the beneficiary until 25 February 2009, the date of the decision of the Paris Commercial Court commencing the insolvency safeguard procedure,
Tagasimakstavatelt summadelt on jooksnud intress alates kuupäevast, millal summad tehti abisaajale kättesaadavaks, kuni 25. veebruarini 2009, mis on Tribunal de Commerce de Paris’ kaitsemeetmete menetluse avamisotsuse kuupäev.
The State aid granted unlawfully by France, in violation of Article 108(3) of the Treaty on the Functioning of the European Union, in favour of Coopérative d’exportation du livre français (CELF) is incompatible with the internal market.
Riigiabi, mida Prantsusmaa andis ebaseaduslikult ja Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõiget 3 rikkudes äriühingule Coopérative d’exportation du livre français (CELF) ei sobi kokku siseturuga.
France is required to obtain reimbursement of the sum of EUR 4631401, corresponding to sums received by CELF over the period 1982 to 2001 by way of the aid referred to in Article 1.
Prantsusmaa peab nõudma CELFilt tagasi 4631401 euro suuruse summa, mis vastab summale, mis maksti CELFile aastatel 1982–2001 artiklis 1 osutatud abina.
The sums to be recovered shall give rise to interest from the date on which they were placed at the disposal of the beneficiary, until 25 February 2009, the date of the decision of the Paris Commercial Court commencing the insolvency safeguard procedure.
Tagasimakstavatelt summadelt on jooksnud intress alates kuupäevast, millal summad tehti abisaajale kättesaadavaks, kuni 25. veebruarini 2009, mis on Tribunal de Commerce de Paris’ kaitsemeetmete menetluse avamisotsuse kuupäev.
Interest shall be calculated on a compound basis in accordance with Chapter V of Regulation (EC) No 794/2004.
Intressid on arvutatud määruse (EÜ) nr 794/2004 V peatükis sätestatud korra kohaselt.
France shall ensure that this Decision is implemented within 4 months of the date of its notification.
Prantsusmaa tagab, et käesolev otsus viiakse ellu nelja kuu jooksul pärast otsusest teatamise kuupäeva.
Within 2 months of notification of this Decision, France shall provide the following information:
Kaks kuud pärast käesolevast otsusest teatamist edastab Prantsusmaa järgmise teabe:
the total amount (principal and interest) to be recovered from the beneficiary;
abisaajalt tagasinõutav kogusumma (põhisumma ja intressid);
a detailed description of the measures already taken and planned in order to comply with this Decision;
juba võetud meetmete ja käesoleva otsusega vastavusse viimiseks võetud meetmete üksikasjalik kirjeldus;
documents demonstrating that the beneficiary has been given formal notice to repay the aid.
dokumendid, mis kinnitavad, et abisaajale on tehtud kohustuseks abi tagasi maksta.
France shall keep the Commission informed of the progress of the national measures taken to implement this Decision until complete recovery of the aid referred to in Article 2.
Prantsusmaa teavitab komisjoni järjekindlalt käesoleva otsuse rakendamiseks võetud riiklike meetmete elluviimisest, kuni artiklis 2 osutatud abi on täielikult tagasi makstud.
It shall immediately forward to the Commission, at the latter’s request, any information on the measures already taken and planned in order to comply with this Decision, as well as detailed information concerning the amounts of aid and interest already recovered from the beneficiary.
Ta esitab komisjoni taotlusel viivitamata teavet käesoleva otsuse täitmiseks juba võetud ja kavandatud meetmete kohta. Ühtlasi edastab ta üksikasjaliku teabe abisaajalt juba tagasi saadud abi ja intresside kohta.
This Decision is addressed to France.
Käesoleva otsus on adresseeritud Prantsuse Vabariigile.
As of 1 December 2009, Articles 86, 87 and 88 of the EC Treaty became, respectively, Articles 106, 107 and 108 of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU).
Alates 1. detsembrist 2009 muutusid Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklid 86, 87 ja 88 vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliteks 106, 107 ja 108.
In these three cases, the provisions are, in essence, the same.
Kõigil kolmel juhul on artiklid sisuliselt identsed.
For the purposes of this Decision, references made to Articles 106, 107 and 108 of the TFEU are to be understood, as appropriate, as referring respectively to Articles 86, 87 and 88 of the EC Treaty.
Käesoleva otsuse puhul võib viitamist Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklitele 106, 107 ja 108 käsitada samasena viitamisega vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklitele 86, 87 ja 88.
OJ C 366, 5.12.1996, p. 7; OJ C 142, 23.6.2009, p. 6.
EÜT C 366, 5.12.1996, lk 7; ELT C 142, 23.6.2009, lk 6.
Case T-348/04 Société internationale de diffusion et d’édition (SIDE) v Commission [2008] ECR II-625.
Üldkohtu otsus kohtuasjas T-348/04: Société internationale de diffusion et d’édition (SIDE) vs. komisjon, EKL, lk II-625.
OJ L 85, 2.4.2005, p. 27.
ELT L 85, 2.4.2005, lk 27.
Coopérative d’exportation du livre français acts under the trading name of ‘Centre d’exportation du livre français’ (CELF).
Prantsuse Raamatu Ekspordi Kooperatiiv (La Coopérative d’exportation du livre français) tegutseb ärinime all „Centre d’exportation du livre français” (CELF).
Decision NN 127/92 ‘Aid to exporters of French books’ ( OJ C 174, 25.6.1993, p. 6).
Otsus NN 127/92 „Abi Prantsuse raamatu eksportijatele” ( EÜT C 174, 25.6.1993, lk 6).
Case T-49/93 Société internationale de diffusion et d’édition (SIDE) v Commission [1995] ECR II–2501.
Üldkohtu otsus kohtuasjas T-49/93: Société internationale de diffusion et d’édition (SIDE) vs komisjon, EKL 1995, lk II–2501.
Which subsequently became the ‘A l'Est de l’Europe’ programme.
Asendati hiljem programmiga „A l’Est de l’Europe”.
Case T-155/98 Société internationale de diffusion et d’édition (SIDE) v Commission [2002] ECR II–1179.
Üldkohtu otsus kohtuasjas T-155/98: Société Internationale de diffusion et d’édition (SIDE) vs. komisjon, EKL 2002, lk II–1179.
Case C-332/98 France v Commission, Aid for the Coopérative d’exportation du livre français [2000] ECR I–4833.
Kohtuasi C-332/98: Prantsusmaa vs. komisjon, „Abi äriühingule Coopérative d’exportation du livre français”, EKL 2000, lk I–4833.
OJ C 142, 23.6.2009, p. 6.
ELT C 142, 23.6.2009, lk 6.
According to the Council of State, the Administrative Court of Appeal was able to legally ground its ruling on the fact that it was not established that the amount of aid did not exceed the costs resulting from the public service obligations imposed on CELF, and on the fact that no prior and transparent definition of the basis of the compensation had been given.
Conseil d’Etat’ kohaselt võis Cour administrative d’appel võtta õiguspäraselt aluseks asjaolu, et puudus säte, mille kohaselt abisumma ei tohtinud ületada CELFile pandud avaliku teenindamise kohustusest tulenevaid kohustusi, samuti seda, et eelnevalt ei kehtestatud kompenseerimise aluste definitsiooni ega läbipaistvust.
Case C-199/06 Centre d’exportation du livre français (CELF), Ministry of Culture and Communication v Société internationale de diffusion et d’édition (SIDE) [2008] ECR I-469.
Euroopa Kohtu otsus kohtuasjas: Centre d’exportation du livre français (CELF), Ministre de la Culture et de la Communication vs. Société internationale de diffusion et d’édition (SIDE), EKL 2008, lk I-00469.
Judgment of 11 March 2010 in Case C-1/09 CELF, Ministry of Culture v SIDE, not yet reported.
Euroopa Kohtu 11. märtsi 2010. aasta otsus C-1/09: CELF, Ministre de la Culture vs. SIDE.
In its judgment of 15 April 2008, the CFI did not annul the first and second sentences of Article 1 of the Commission Decision of 20 April 2004, according to which ‘The aid to the Coopérative d’exportation du livre français (CELF) for processing small orders of French-language books, implemented by France between 1980 and 2001, is aid that is caught by Article 87(1) [EC].
15. aprilli 2008. aasta otsuses ei kuulutanud Üldkohus kehtetuks komisjoni 20. aprilli 2004. aasta otsuse artikli 1 esimest ja teist lauset, mille kohaselt „Prantsuse raamatu ekspordi kooperatiivile (CELF) prantsuskeelsete raamatute väikeste tellimuste töötlemiseks Prantsusmaa poolt ajavahemikul 1980 kuni 2001 antud abi on abi asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses.
Since France failed to notify the aid to the Commission before implementing it, the aid was granted unlawfully.’
Arvesse võttes asjaolu, et Prantsusmaa ei teavitanud komisjoni sellest abist enne selle andmise alustamist, on see abi antud seadusevastaselt.”
For example, in its judgment of 19 December 2008, the Council of State considered that ‘the way in which the sums paid to CELF are defined as State aid and the obligation to notify them as such cannot be separated’.
Näiteks leidis Conseil d’Etat oma 19. detsembri 2008. aasta kohtuotsuses, et „kõrvale ei saa jätta CELFile kantud summade käsitamist riigiabina ja kohustust neid riigiabina teatada.”
In fact, in its interlocutory judgment of 29 March 2006, the Council of State had already, in particular, concluded that ‘the Administrative Court of Appeal has neither misrepresented the file documents nor inaccurately defined the facts submitted to its appreciation by judging that the aid in question was not of a purely compensatory nature with regard to public service obligations and formed State aid subject to an obligation to notify the Commission in advance’.
Tõepoolest, 29. märtsi 2006 eelotsuses oli Conseil d’Etat juba märkinud, et „haldusküsimuste apellatsioonikohus ei ole toimiku üksikasjade laadi muutnud ega talle hindamiseks esitatud asjaolusid ebatäpselt hinnanud, otsustades, et kõnealune abi ei olnud täielikult avaliku teenindamise kohustust kompenseeriva iseloomuga, olles seega komisjonile eelneva teatamise kohustusega hõlmatud riigiabi”.
Case C-280/00 Altmark Trans and Regierungspräsidium Magdeburg v Nahverkehrsgesellschaft Altmark [2003] ECR I-7747.
Euroopa Kohtu otsus kohtuasjas C-280/00: Altmark Trans ja Regierungspräsidium Magdeburg Nahverkehrsgesellschaft vs. Altmark, EKL 2003, lk I-7747.
Case C-368/04 Transalpine Ölleitung in Österreich [2006] ECR I-9957, paragraph 34.
Euroopa Kohtu otsus kohtuasjas C-368/04: Transalpine Ölleitung in Österreich, EKL 2006, lk I-09957, punkt 34.
Paragraphs 42 et seq.
Punkt 42 jj.
Paragraphs 66 to 68.
Punktid 66–68.
Paragraphs 50 et seq.
Punkt 50 jj.
Paragraph 53.
Punkt 53.
Paragraph 54.
Punkt 54.
See Table in recital 60 of this Decision.
Vt käesoleva otsuse põhjenduses 60 esitatud tabel.
Case C-480/98 Commission v Spain (‘Magefesa’) [2000] ECR I-8717.
Euroopa Kohtu otsus kohtuasjas C-480/98 Magefesa, komisjon vs. Hispaania, EKL 2000, lk I-08717.
See paragraphs 63 et seq. of the Notice from the Commission — Towards an effective implementation of Commission decisions ordering Member States to recover unlawful and incompatible State aid (OJ C 272, 15.11.2007, p. 4).
Vt komisjoni teatise „Ebaseaduslik ja ühisturuga kokkusobimatu riigiabi: abi tagasinõudmist käsitlevate komisjoni otsuste tõhus rakendamine liikmesriikides” punkt 63 jj ( ELT C 272, 15.11.2007, lk 4).
SIDE sent its reply to the Commission by letter dated 12 August 2002.
SIDE vastas komisjonile 12. augusti 2002. aasta kirjas.
The French authorities sent their reply by letter dated 17 September 2002.
Prantsuse ametiasutused vastasid 17. septembri 2002. aasta kirjas.
By letter dated 30 October 2002, the Commission also asked SIDE some further questions, to which the company replied by letters dated 31 October 2002 and 9 December 2002.
30. oktoobri 2002. aasta kirjas esitas komisjon ka SIDE-le mitu täiendavat küsimust, millele SIDE vastas 31. oktoobri 2002 ja 9. detsembri 2002 kirjadega.
Following the Commission’s request of 16 December 2002, SIDE informed it, by letter dated 23 December 2002, that its replies contained no confidential information and could be sent to the French authorities for comment.
Vastuseks komisjoni 16. detsembri 2002. aasta kirjas esitatud küsimusele teatas SIDE 23. detsembri 2002. aasta kirjas komisjonile, et tema vastustes ei sisaldu konfidentsiaalset teavet ning et neid võib edastada Prantsuse ametiasutustele kommenteerimiseks.
Since the French authorities did not reply within the time limit, the Commission was obliged to send them a reminder by letter dated 27 November 2002.
Prantsuse ametiasutused ei vastanud tähtaja jooksul ning komisjon oli sunnitud saatma neile 27. novembri 2002. aasta kirjas meeldetuletuse.
By letter dated 19 December 2002, the French authorities sent a further request for an extension to the Commission.
19. detsembri 2002. aasta kirjas palusid Prantsuse ametiasutused komisjonilt veel kord ajapikendust.
By letter dated 4 February 2003, the French authorities asked the Commission for a further extension in relation to the request for comments on SIDE’s second reply, dated 23 December 2002.
4. veebruari 2003. aasta kirjas palusid Prantsuse ametiasutused komisjonilt taas ajapikendust 23. detsembril 2002 saadetud SIDE teise vastuse kommenteerimiseks.
By letter dated 11 February 2003, the Commission granted the requested extensions in part.
11. veebruari 2003. aasta kirjas nõustus komisjon taotletud ajapikendust osaliselt andma.
It concluded that, with regard to the part of the aid paid to CELF prior to 1 November 1993, the date of entry into force of the Treaty on European Union, the Commission had committed an error of law by considering that the aid at issue was compatible with the common market by virtue of former Article 87(3)(d) when the substantive law in force prior to 1 November 1993 should have been applied.
Üldkohus leidis, et selle abi osa puhul, mis kanti CELFile üle enne 1. novembrit 1993, mis on Euroopa Liidu lepingu jõustumise kuupäev, on komisjon teinud õigusliku vea, pidades vaidlusalust abi ühisturuga kokkusobivaks endise asutamislepingu artiklit 87 lõike 3 punkti d alusel, ehkki tegelikult oleks tulnud kohaldada enne 1. novembrit 1993 kehtinud alussätteid.
In particular, the Court took into account the fact that the EU Treaty did not include any transitional provisions for the application of former Article 87(3)(d) and that the principle of legal certainty, barring exceptions, precluded a Community measure from taking effect from a point in time before its publication.
Üldkohus arvestas nimelt asjaolu, et Euroopa Liidu leping ei sisalda üleminekumeetmeid endise EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punkti d kohaldamise kohta ja et õiguskindluse põhimõttest tulenevalt on keelatud ühenduse õigusakti kohaldamise alguspunkti määrata õigusakti enda avaldamisest varasemale ajale, välja arvatud erandjuhtudel.
The Commission received comments from the French authorities on 9 June 2009 and from SIDE on 23 July 2009.
Komisjon sai Prantsuse ametiasutuste märkused kätte 9. juunil 2009 ja SIDE märkused 23. juulil 2009.
It sent SIDE’s comments to the French authorities on 24 August 2009, giving them the opportunity to comment on them, and received their comments on 24 September 2009.
24. augustil 2009 edastas komisjon SIDE märkused Prantsuse ametiasutustele, jättes neile võimaluse neid kommenteerida; Prantsuse ametiasutuste kommentaarid jõudsid komisjonini 24. septembril 2009.
The French authorities replied on 27 January 2010.
Prantsuse ametiasutused vastasid 27. jaanuaril 2010.
Clarifications were also provided on 9 March 2010 and 26 November 2010.
Täpsustusi edastati ka 9. märtsil 2010 ja 26. novembril 2010.
As previously indicated, the French authorities did not therefore provide the detailed elements that were requested by the Commission in its decision extending the procedure, and merely referred back, with regard to the proportionality of the aid, to information already provided in 2002 and 2003, which the Commission could not use as such due to the Court judgment of 15 April 2008.
Nagu eelnevalt osutatud, ei esitanud Prantsuse ametiasutused üksikasjalikke andmeid, mida komisjon oli menetluse laiendamise otsuses neilt palunud, vaid saatsid abi proportsionaalsuse küsimuses uuesti juba 2002. ja 2003. aastal esitatud andmed, mida komisjon ei saanud Üldkohtu 15. aprilli 2008. aasta otsust arvestades sellisel kujul kasutada.