natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Case 30/59 Gezamenlijke Steenkolenmijnen in Limburg v High Authority [1961] ECR 3, paragraphs 29 and 30; Case C-173/73, cited above, paragraphs 12 and 13; Case C-241/94, cited above, paragraphs 29 and 35; Case C-251/97 France v Commission [1999] ECR I-6639, paragraphs 40, 46 and 47; and judgment of 9 June 2011 in Joined Cases C-71/09 P, C-73/09 P and C-76/09 P Comitato Venezia vuole vivere v Commissione, not yet reported, paragraphs 90-96.
23. veebruari 1961. aasta otsus kohtuasjas 30/59: Gezamenlijke Steenkolenmijnen in Limburg vs. ESTÜ Ülemamet (EKL 1961, lk 3, punktid 29 ja 30); eelviidatud kohtuasi C-173/73 (punktid 12 ja 13); eelviidatud kohtuasi C-241/94 (punktid 29 ja 35); otsus kohtuasjas C-251/97: Prantsusmaa vs. komisjon (EKL 1999, lk I-6639, punktid 40, 46 ja 47); otsus liidetud kohtuasjades C-71/09 P, C-73/09 P ja C-76/09 P; 9. juuni 2011. aasta otsus kohtuasjas Comitato „Venezia vuole vivere”vs. komisjon (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punktid 90–96).
DHL has been operating in Belgium since 1978, FedEx since 1984, and UPS since 1988.
DHL tegutseb Belgias 1978. aastast, FedEx 1984. aastast ja UPS 1988. aastast.
Case C-320/91 Corbeau [1993] ECR I-2533.
19. mai 1993. aasta otsus kohtuasjas C-320/91: Corbeau (EKL 1993, lk I-2533).
‘The competitiveness of financial institutions and centres in Europe’, Donald E. Fair, Robert Raymond, Société universitaire européenne de recherches financières, 1994, Kluwer Economic Publishers.
Donald E. Fair, Robert Raymond, „The competitiveness of financial institutions and centres in Europe”, Société universitaire européenne de recherches financières, 1994, Kluwer Economic Publishers.
Compensation contribution: only paid for contractual employees.
Osalus hüvitiste maksmises: ainult töölepinguga töötajate puhul.
Structural reduction: reduction of employer social security contributions for contractual personnel to improve Belgium’s competitiveness, granted unconditionally to all employers in Belgium.
Struktuurne vähendus: tööandja poolt töölepinguga töötajate eest makstavate sotsiaalkindlustusmaksete vähendus Belgia konkurentsivõime parandamiseks, mis kehtib ilma tingimusteta kõikide Belgia tööandjate suhtes.
Case C-280/00 Altmark Trans GmbH, cited above.
Eelviidatud kohtuasi C-280–00: Altmark Trans GmbH.
Case C-379/98 PreussenElektra AG v Schleswag AG [2001] ECR I-2099.
13. märtsi 2001. aasta otsus kohtuasjas C-379/98: PreussenElektra AG vs. Schhleswag AG (EKL 2001, lk I-2099).
Joined Cases T-298/92, T-312/97, T-313/97, T-315/97, T-600/97 to T-607/97, T-1/98, T-3/98, T-6/98, T-23/98 Alzetta Mauro and Others v Commission [2000] ECR II-2319.
Liidetud kohtuasjad T-298/97, T-312/97, T-313/97, T-315/97, T-600/97‒T-607/97, T-1/98, T-3/98–T-6/98, T-23/98: Alzetta Mauro jt vs. komisjon (EKL 2000, lk II-2319).
Case T-301/01 Alitalia — Linee aeree italiane SpA v Commission [2008] ECR II-1753, paragraphs 98 – 100.
9. juuli 2008. aasta otsus kohtuasjas T-301/01: Alitalia - Linee aeree italiane SpA vs. komisjon, (EKL 2008, lk II-1753, punktid 98, 99 ja 100).
Submissions of 29.3.2011, paragraphs 3 and 4:‘3. In addition, but separately from the USO, DPLP was and still is entrusted with certain specific non-mail SGEIs, such as home-delivery of pensions and allowances for disabled persons, delivery of election documents and, most significantly, distribution of newspapers and periodicals. These SGEIs have, by and large, generated net costs and these net costs have, for the most part, been covered by State compensation pursuant to successive management contracts concluded with the State.4. Accordingly, Belgian postal legislation has always carefully distinguished between the USO and other (non-mail) SGEIs, with respect to their financing. Thus, successive management contracts between the State and DPLP have provided for periodic State compensation for the net costs of (non-mail) SGEIs, with the specific exception of the USO.’In contrast, a specific statutory provision deals separately with the possible financing of the USO burden, until recently through the possible creation of a compensation fund and, as of 2011, by providing for the possibility of a direct subsidy under conditions that mirror those in Annex I to Directive 97/67/EC, as amended by Directive 2008/6/EC.
29. märtsi 2011. aasta märkused, punktid 3 ja 4:„3. Lisaks universaalteenuse kohustusele, kuid sellest sõltumatult, oli ja on La Poste’il teatud üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamise kohustused lisaks kirjade kättetoimetamisele, nagu pensionide ja puudega inimeste toetuste kojukanne, valimistrükiste edastamine ja eelkõige päevalehtede ja perioodikaväljaannete edastamine.
However, this compensation fund has never been activated, nor has the Belgian State given any direct subsidy in respect of a loss-making USO.
Need üldist majandushuvi pakkuvad teenused tõid koos kaasa netokulusid, mis põhiosas kaeti hüvitistest, mida riik maksis La Poste’iga sõlmitud järjestikuste halduslepingute alusel.4. Seega on Belgia postiseadustik hoidnud rahastamise aspektist alati rangelt lahus universaalteenuse ja teised üldist majandushuvi pakkuvad teenused (peale kirjade kättetoimetamise). Riigi ja La Poste’i vahel sõlmitud järjestikused halduslepingud reguleerisid seega riigi perioodilisi hüvitisi kulude katteks, mis olid tingitud üldist majandushuvi pakkuvatest teenustest (v.a kirjade kättetoimetamine), välja arvatud universaalteenus.”Universaalteenuse kulude rahastamise võimalust käsitletakse seevastu eraldi sättes – kuni viimase ajani kompensatsioonifondi loomise võimalusena ja alates 2011. aastast võimalusena maksta otsetoetust kooskõlas direktiivi 97/67/EÜ (mida on muudetud direktiiviga 2008/6/EÜ) I lisas kehtestatud tingimustega. Kõnealust kompensatsioonifondi ei ole siiski kunagi käivitatud ning Belgia riik ei ole kunagi maksnud otsetoetust sellise universaalteenuse osutamise eest, mis on kahjumis.
See recitals 349 et seq.
Vt põhjendused 349 jj.
Paragraph 17 of the SGEI Framework: ‘The revenue to be taken into account must include at least the entire revenue earned from the service of general economic interest. If the undertaking in question holds special or exclusive rights linked to a service of general economic interest that generates profit in excess of the reasonable profit, or benefits from other advantages granted by the State, these must be taken into consideration, irrespective of their classification for the purposes of Article 87 of the EC Treaty, and are added to its revenue.’
Üldist majandushuvi pakkuvate teenuste raamistiku punktis 17 on sätestatud järgmine: „Arvesse võetavad tulud peavad sisaldama vähemalt kogu tulu, mis saadakse üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamisest. Kui kõnealusel ettevõtjal on eri- või ainuõigusi, mille alusel osutatakse üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid, millest saadav kasum on suurem kui mõistlik kasum, või kui see ettevõtja saab riigilt muid soodustusi, siis tuleb need sõltumata nende klassifikatsioonist EÜ asutamislepingu artiklis 87 võtta arvesse ja lisada ettevõtja tuludesse.”
Under the first management contract, DPLP also received financial compensation.
Esimese halduslepingu alusel sai DPLP ka rahalisi hüvitisi.
Or movements therein.
Või nende hindade muutumine.
There is an extensive economic literature on the risk and incentive properties of contracts regulating the commercial policy of firms.
Ettevõtjate turustuspoliitikat reguleerivate lepingute omadustest riski ja stimuleerimise valdkonnas on avaldatud arvukalt majandusteoseid.
Cf. J.J.
Vrd J.J.
Laffont and J. Tirole, A theory of incentives in regulation and procurement, MIT Press, 1993.
Laffont ja J. Tirole, A theory of incentives in regulation and procurement, MIT Press, 1993.
Deloitte, ‘Profit Benchmarking for DP AG – Final Report’, 22 April 2010.
Deloitte, „Profit Benchmarking for DP AG – Final Report”, 22. aprill 2010.
CRA, ‘Estimating a reasonable profit margin for DPLP’s provision of letter services’, 1 March 2011.
CRA, „Estimating a reasonable profit margin for DPLP’s provision of letter services”, 1. märts 2011.
In this respect, WIK considers important the monopoly rights granted to DP and the specificities of the price regulation mechanism under which it operates.
WIK peab selle puhul tähtsaks DP-le antud monopoliõigusi ja tema suhtes kehtiva hinnaregulatsiooni mehhanismi eripärasid.
See for instance section 5.1.4 of the WIK study.
Vt nt WIK uuringu punkt 5.1.4.
See OECD, Transfer Pricing Guidelines for Multinational Enterprises and Tax Administrations (1995); German Administrative Principles — Procedures; Section 482 of the US IRS Tax Code.
Vt OECD juhised siirdehinna turuväärtuse kindlaksmääramiseks hargmaistele ettevõtjatele ja maksuhalduritele (1995) (edaspidi „OECD juhised”); Saksamaa halduslikud põhimõtted ja menetlused; Ühendriikide IRS Tax Code, artikkel 482.
The ROCE is the ratio of EBIT over capital employed; the ROA is the ratio of EBIT over total assets; the ROE is the ratio of EBIT over equity and the ROS is the ratio of EBIT over sales (see also section 5.1.5 of the WIK study).
Investeeritud kapitali tootlus on intresside ja maksude eelse kasumi (EBIT) ja investeeritud kapitali suhe, omakapitali tootlus on intresside ja maksude eelse kasumi ja omakapitali suhe ning tegevusmarginaal on intresside ja maksude eelse kasumi ja käibe suhe (vt ka WIKi uuringu punkt 5.1.5).
EBIT is earnings (profit) before interest and tax.
EBIT (earnings before interest and taxes) on intresside ja maksude eelne kasum.
The EBIT margin is equivalent to the ROS.
EBIT on võrdne tegevusmarginaaliga.
The three samples were constructed by progressively relaxing some of the criteria related to the level of comparability of the selected companies’ activities to those of DP.
Kolme võrdlusrühma moodustamisel lõdvendati järg-järgult mõningaid väljavalitud ettevõtjate ja DP tegevusvaldkondade võrreldavuse kriteeriume.
According to WIK this should ensure a minimum of scale economies (see, for example, Table 7, p. 76).
WIKi kohaselt tagab see kriteerium minimaalse mastaabisäästu (vt nt tabel 7, lk 76).
WIK reports results separately for the two periods to indicate that the data for the period before 1998 ‘must be handled carefully’.
WIK esitab nende perioodide tulemused eraldi, et anda märku, et 1998. aastale eelneva perioodi andmetesse „tuleb suhtuda ettevaatlikult”.
The interquartile range is the range between the 25th percentile and the 75th percentile of the distribution, where the 25th percentile and the 75th percentile are the points below which respectively 25 % and 75 % of the observations in the data set fall.
Kvartiilide vahe on jaotuse 25. protsentiili ja 75. protsentiili vahe, kus 25. ja 75. protsentiil on tasemed, millest allapoole jääb vastavalt 25 % ja 75 % väärtustest.
In other words, the interquartile range does not include the lowest 25 % and the highest 25 % of data points.
Teiste sõnadega, kvartiilide vahe ei hõlma kõige ülemist 25 % ja kõige alumist 25 % andmetest.
A related concept used in the WIK study is the 50th percentile, or the median, which equals the point of the distribution compared with which half of the observations have a lower value and half have a higher value.
Sellega on seotud WIKi uuringus kasutatud 50 protsentiili ehk mediaani mõiste, mis on jaotuse punkt, millest pooled väärtused on väiksemad ja ülejäänud pool suuremad.
Here, the number of employees is a proxy for size.
Suurus tuletati kõnealusel juhul töötajate arvu põhjal.
See Table 1 on p. 7 and the discussion in paragraph 26.
Vt tabel 1 lk 7 ja arutlus punktis 26.
See Table 3, p. 20.
Vt tabel 3, lk 20.
The Commission has calculated the 25th percentile to be […] %.
Komisjon arvutas, et 25. protsentiil oli […] %.
The trimmed mean is calculated by excluding the top 10 % and the bottom 10 % of the observations (given that the sample contains 73 observations, this means that the top seven and the bottom seven observations are excluded).
Kärbitud keskmise arvutamisel jäeti välja 10 % kõige ülemistest ja 10 % kõige alumistest väärtustest (kuna valim sisaldas 73 väärtust, tähendas see seda, et välja jäeti seitse esimest ja seitse viimast väärtust).
The Winsorised mean is obtained by replacing the top seven and the bottom seven observations respectively with the next highest and lowest observations.
Winsori meetodil arvutatud keskmise saamiseks asendati seitse esimest ja seitse viimast väärtust vastavalt suuruselt järgmiste ja eelmiste väärtustega.
The analysis does not specify how the maximum risk premium is to be determined.
Analüüsis ei täpsustata, kuidas määratakse kindlaks maksimaalne riskipreemia.
More specifically, only companies with more than 1000 employees and those with either more than EUR 100 million in revenues or assets are included in the sample.
Täpsemalt kuuluvad valimisse üksnes ettevõtjad, kellel on üle 1000 töötaja, ja ettevõtjad, kelle tulu või varad moodustavad üle 100 miljoni euro.
Deloitte considers that particular business characteristics arise from the requirement for a universal service provider to operate a complex collection and delivery network.
Deloitte'i hinnangul tulenevad äritegevuse eripärad universaalteenuse osutaja kohustusest hoida käigus keerukat kogumis- ja jaotusvõrku.
See Table 6, p. 36.
Vt tabel 6, lk 36.
The list of benchmark companies in each of the three sectors is given in Table 3, p. 31.
Kõigi kolme sektori võrdluseks kasutatud ettevõtjate nimekiri on esitatud tabelis 3 lk 31.
Note that this problem is particularly relevant for the postal and parcels sample, for which, according to Table 5, p. 35, the number of observations per year ranges from 2 to 4 for the period 1990-1997, as compared with 5 to 7 for the period 1998-2007.
Tasub tähele panna, et see probleem on eelkõige seotud posti- ja pakisektori valimiga, mille puhul on ajavahemikus 1990–1997 väärtuste arv ühe aasta kohta 2–4, ajavahemikus 1998–2007 aga 5–7, nagu võib näha tabelist 5 lk 35.
The Commission’s calculations show that the results for the sample including all sectors do not differ materially if only the period 1998-2007 is considered.
Komisjoni arvutused näitavad, et kõiki sektoreid hõlmava valimi tulemused ei varieeru oluliselt, kui võtta arvesse ainult ajavahemikku 1998–2007.
To derive the annual mean ROS for the postal and parcel sector for the period before 1997, Deloitte uses the average ROS of all sectors in this period adjusted upwards by the difference between the ROS of the postal and parcel sector and the ROS of all sectors for the period 1998-2007.
Selleks et tuletada posti- ja pakisektori aasta keskmine tegevuskasum 1997. aasta eelsel perioodil, võtab Deloitte aluseks kõikide sektorite keskmise tegevuskasumi sel perioodil ja korrigeerib seda ülespoole posti- ja pakisektori tegevuskasumi ja kõikide sektorite tegevuskasumi vahe võrra ajavahemikul 1998–2007.
The average upper bound is 11,7 % and the average lower bound is 6,1 %.
Vahemiku keskmine ülemine väärtus on 11,7 % ja keskmine alumine väärtus 6,1 %.
If the same calculations are performed on the sample including all sectors, the average upper bound is 10,6 % and the average lower bound is 6,1 %.
Kui teha samasugune arvutus kõiki sektoreid hõlmava valimi kohta, on tulemused järgmised: vahemiku keskmine ülemine väärtus on 10,6 % ja keskmine alumine väärtus 6,1 %.
These criticisms have also been expressed in the Deloitte II and CRA studies.
Need etteheited toodi välja ka Deloitte-II ja CRA uuringutes.
WIK includes companies with an annual turnover of EUR 3 million.
WIK võtab arvesse ettevõtjaid, mille käive on 3 miljonit eurot.
Deloitte study, pp. 36-37.
Deloitte uuring, lk 36–37.
WIK study, p. 87.
WIKi uuring, lk 87.
CRA, p. 8.
CRA, lk 8.
According to DPLP, 66 % of its costs are fixed (see ‘Demonstration of DPLP’s entitlement to a risk premium on reasonable profit for the period 1992-2010’, slide 8).
DPLP andmetel on 66 % tema kuludest püsikulud (vt „Demonstration of DPLP’s entitlement to a risk premium on reasonable profit for the period 1992-2010”, slaid 8).
In line with CRA’s analysis of the sample of firms included in benchmark group I of the WIK study.
Vastavalt CRA analüüsile WIKi uuringu I võrdlusrühma kuuluvate ettevõtjate valimi põhjal.
See Section 3.2 of the CRA study.
Vt CRA uuringu punkt 3.2.
This applies especially to Deloitte’s narrow sample of postal and parcel companies.
Eriti kehtib see Deloitte'i väikese posti- ja pakiettevõtjate valimi kohta.
The ROCE can be understood as an (imperfect) accounting proxy for the relevant economic return, the IRR on the capital invested.
Investeeritud kapitali tootlust võib mõista vastava majandusliku tasuvuse näitaja, investeeritud kapitali sisemise tasuvusmäära, (ebatäiusliku) arvestusliku väärtusena.
See Oxera (2003), Damodaran (2007).
Vt Oxera (2003), Damodaran (2007).
An examination of Deutsche Post’s Annual Reports suggests that the capital intensity (the ratio of segment assets over total segment revenue as a proxy) of DHL, its express parcel subsidiary, is higher than that of DP’s mail activities (see 2004 Annual Report, p. 90, Table 9, Segment Reporting).
Deutsche Posti aastaaruanded viitavad sellele, et tema kiirkullerteenuseid pakkuva tütarettevõtja DHLi kapitalimahukus (segmendi varade ja segmendi kogutulu suhe) on suurem kui DP postiteenustel (vt 2004. aasta majandusaruanne, lk 90, tabel 9, Segment Reporting).
See also WIK letter of 5.11.2010.
Vt ka WIKi 5. novembri 2010. aasta kiri.
In the Commission’s view, it is preferable in the present case to consider the median ROS rather than the mean ROS, given that the former measure is less exposed to outliers than the latter.
Komisjoni hinnangul on kõnealusel juhul õigem võtta aluseks mediaan-tegevuskasum ja mitte keskmine tegevuskasum, sest esimene on vähem mõjutatud äärmistest väärtustest.
The Commission notes that both the median and the mean are measures of central tendency and are commonly used when characterising the ‘average’.
Komisjon nendib, et nii mediaan kui ka keskmine on keskmise suundumuse näitajad ning mõlemad on üldiselt kasutusel n-ö keskmise iseloomustamiseks.
It should be noted that all three expert reports proposed time-invariant benchmarks for the reasonable ROS, i.e. uniform benchmarks applicable for the whole period under consideration.
Tuleks märkida, et kõik kolm eksperdiuuringut pakkusid välja ajas muutumatud mõistliku tegevuskasumi võrdlusväärtused, st tervel vaatlusalusel perioodil kehtivad ühesugused võrdlusväärtused.
The Commission does not propose to take the time dimension into account as such, but to differentiate between the various regulatory periods, which is conceptually different.
Komisjon ei kavatse võtta arvesse ajategurit kui sellist, vaid eristada reguleerimisperioode, mis on teoreetiliselt erinev.
As suggested, for instance, by CRA, see recital 280 above.
Nagu soovitab näiteks CRA, vt põhjendus 279.
The latter approach could be more appropriate if the Commission had a relevant sample of firms comparable to DPLP. The question would be whether a certain observed profit level for DPLP would, from a statistical point of view, be significantly different from the sample mean.
Tegelikult võiks viimatinimetatud lähenemine olla sobivam, kui komisjonil oleks olemas asjakohane valim DPLPga võrreldavatest ettevõtjatest, ja küsimus oleks selles, kas konkreetne DPLP kasumimäär on statistiliselt oluliselt erinev valimi keskmisest.
In this context, the Commission notes that Deloitte’s third-quartile estimate, especially for the narrow postal and parcel sample, may be particularly sensitive to the small sample size.
Komisjon märgib sellega seoses, et Deloitte'i tulemus kolmanda kvartiili kohta võib eriti posti- ja pakiteenuste piiratud valimis olla eriliselt mõjutatud valimi väiksusest.
See recital 308.
Vt põhjendus 306.
The results presented in the CRA study are based on the overall (pooled) sample and, unlike the Deloitte or WIK results, do not represent averages of the annual estimates.
CRA uuringus esitatud tulemused põhinevad tervel koondvalimil ega väljenda erinevalt Deloitte'i ja WIKi tulemustest iga-aastaste hinnangute keskmisi.
In order to ensure consistency, the Commission has calculated the average annual median from the CRA sample and the result (6,7 %) does not differ materially from the overall median reported in the CRA study (6,6 %).
Seostatuse huvides arvutas komisjon CRA valimi põhjal aastaste mediaanide keskmise ning tulemus (6,7 %) ei erine oluliselt CRA uuringus esitatud kogumediaanist (6,6 %).
‘On the basis of the analysis of costs and revenues mentioned in point 1, carried out by the IBPT/BIPT in conjunction with the College of Commissioners of La Poste, and taking account of the savings measures planned by the management of La Poste in order to align the structure of La Poste’s costs with the European average for the sector, the State’s financial contribution mentioned in point 1 is fixed at an annual amount of EUR 290613000 for each of the periods 24/09/05-23/09/06, 24/09/06-23/09/07, 24/09/07- 23/09/08, 24/09/08-23/09/09, 24/09/09-23/09/10.’
„Võttes aluseks punktis 1 käsitletud kulude ja tulude analüüsi, mille teostas IBPT koostöös La Poste’i komisjoniga, ning arvestades La Poste’i juhtkonna kavandatud säästumeetmeid, et viia La Poste’i kulude struktuur vastavusse sektori keskmisega Euroopas, kehtestatakse punktis 1 käsitletud riigi rahalise sekkumise aastaseks summaks 290613000 eurot perioodideks 24.9.2005–23.9.2006, 24.9.2006–23.9.2007, 24.9.2007–23.9.2008, 24.9.2008–23.9.2009, 24.9.2009–23.9.2010.”
Confirmation of this view as regards the second and third management contracts can be found in the Belgian submission of 14 December.
Seda seisukohta on teise ja kolmanda halduslepingu kohta väljendatud Belgia ametiasutuste 14. detsembri dokumendis.
Slide 29 of this submission indicates that, in the second and third management contracts, compensation was based on real costs (not on lump sums).
Selle esitluse 29. slaidil on näidatud, et teises ja kolmandas halduslepingus põhines hüvitamine tegelikel kuludel (mitte kindla suurusega summadel).
Thus, Article 3 of the second management contract (1997-2001) states: ‘La Poste invoices the State periodically, on the basis of real costs, for the services supplied at a price lower than cost price.’
Näiteks on sätestatud teise halduslepingu (1997–2001) artiklis 3: „La Poste esitab riigile perioodiliselt tegelikel kuludel põhineva arve omahinnast madalama hinnaga osutatud teenuste eest.”
The submission does not give any indication of the relative weightings of the different risk factors.
Esitluses ei anta mingit teavet erinevate riskitegurite suhteliste kaalude kohta.
Paragraph 17 thereof.
Üldist majandushuvi pakkuvate teenuste raamistiku punkt 17.
Article 19: ‘La Poste shall maintain basic network infrastructure for collection, sorting, transport and appropriate distribution in order to meet its obligations regarding the provision of the universal service and other public service missions mentioned in Article 2 of this management contract.’
Artikkel 19: „Post hoiab töös sellist kogumis-, sorteerimis-, transpordi- ja jaotusvõrgu infrastruktuuri, mis võimaldab tal täita talle pandud kohustusi universaalteenuse osutamise ja teiste käesoleva halduslepingu artiklis 2 käsitletud avaliku teenuse osutamise ülesannete vallas.”
Post offices are stand-alone outlets run and staffed by DPLP itself, whereas points poste are service counters located in third-party premises, such as supermarkets or bookstores, operating without DPLP personnel.
Postkontorid on iseseisvad teeninduspunktid, mida haldavad DPLP töötajad, postipunktid aga asuvad kolmandatele isikutele kuuluvates ruumides, nagu kaubanduskeskustes või raamatukauplustes, mida ei halda DPLP töötajad.
While all the costs of post offices are borne by DPLP, third parties hosting a point poste receive only service fees for the postal operations carried out there.
Postkontorite kulud kannab täielikult DPLP, kolmandate isikute ruumides asuvate postipunktide puhul aga makstakse neis osutatud postiteenuste eest üksnes teenustasu.
As a result, points poste are much less costly for DPLP to run than separate, stand-alone post offices.
Seetõttu on postipunktide kulud DPLP jaoks tunduvalt väiksemad kui iseseisvatel postkontoritel.