natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In its decision of 16 July 2003 relating to proceedings under Article 82 of the EC Treaty in the case COMP-38.233, the Commission established and imposed a penalty for an infringement of Article 102 of the TFEU on the part of France Télécom via its subsidiary Wanadoo [44].
16. juuli 2003. aasta otsuses EÜ asutamislepingu artikli 82 kohaldamise kohta juhtumis COMP-38.233 nentis komisjon, et France Télécom on oma tütarettevõtja Wanadoo kaudu rikkunud ELi toimimise lepingu artiklit 102, ning määras selle eest karistuse [44].
Since the undertaking is financially sound in particular through the acquisition of Orange, Retevisión and AMENA.
Kuna ettevõtja finantsseisund oli hea, võimaldas saadud abi tal rahvusvahelist laienemist rahastada, nimelt omandada Orange, Retevisión ja AMENA.
Finally, the operator asks the Commission to quantify precisely the amount of aid at issue and, pursuant to the Deggendorf case-law [45], to refuse to accept the compatibility of the measures in question with the internal market until the unlawful aid from the past has been repaid.
Operaator taotleb komisjonilt, et see määraks kindlaks kõnealuse abi täpse suuruse ning keelduks Deggendorfi kohtuotsust [45] kohaldades möönmast, et kõnealused meetmed sobivad kokku siseturuga, sest varasem ebaseaduslik abi ei ole tagasi makstud.
The French Republic considers that the changes made in 1996 to the arrangements for financing the retirement pensions of civil servants of the French State working for France Télécom do not contain any elements of State aid.
Prantsuse Vabariik on seisukohal, et France Télécomiga seotud Prantsusmaa riigiteenistujate pensionide rahastamise suhtes kehtestatud muudatused 1996. aastal ei kujuta endast riigiabi.
In any event, the 1996 reform is compatible with the internal market, in particular, through the transposition to this case of the reasoning followed by the Commission in its La Poste decision [46].
aasta reform sobib igal juhul kokku siseturuga, eelkõige võttes kõnealuse juhtumi puhul aluseks komisjoni arutluskäigu otsuses La Poste [46].
Concerning the existence of State aid
Märkused riigiabi olemasolu kohta
According to the French Republic, the 1990 Law placed France Télécom in an abnormal situation departing from the ordinary arrangements according to which undertakings pay an employer’s contribution in full discharge of liabilities, proportional to the total wage bill and not linked to the level of pensions granted.
Prantsuse Vabariigi sõnul asetas 1990. aasta seadus France Télécomi olukorda, mis on ebanormaalne ning kaldub kõrvale üldnormidest, sest sellega on ette nähtud, et ettevõtjad maksavad tööandja sissemakseid, mis vabastavad nad hilisemast maksekohustusest, proportsionaalselt töötasuga, mitte aga makstud pensionide tasemega.
The cost assumed by France Télécom is in this way abnormal, since the financial deficit from the arrangements for the population concerned was certain and set to become intolerable, given the inevitable reduction in the number of civil servants still working and the associated increase in the number of pensioners.
France Télécomi kantav kulu oleks seega olnud ebanormaalne, sest asjaomastele isikutele suunatud allkava oli rahalises puudujäägis ning tõotas muutuda liiga raskeks, sest töötavate ametnike arv vältimatult vähenes ning samal ajal kasvas pensionile jäänud töötajate arv.
The 1996 reform is claimed to have aligned the financing of the pensions with ordinary law, without having the effect of placing the undertaking in a more favourable competitive situation, since the contribution of France Télécom is calculated annually so as to align the level of social security contributions and tax payments with those of its competitors in the telecommunications sector.
aasta reform viis pensionide rahastamise vastavusse üldnormidega, ilma et oleks seadnud ettevõtja soodsamasse konkurentsiolukorda, kuna France Télécomi sissemakse on arvutatud iga-aastaselt viisil, millega tagatakse, et sotsiaalkindlustusmaksed ja muud maksukohustused on vastavuses telekommunikatsioonisektoris tegutsevate konkurentide omadega.
However, not taking into account contributions corresponding to the risks not common to ordinary employees and civil servants in the calculation of the contribution in accordance with the competitively fair rate is justified on account of the status of the latter, which rules out, for example the risk of unemployment apart from in exceptional cases of dismissal or removal from post.
See, et sissemakse arvutamisel konkurentsitingimustest lähtuvat osalusmäära kohaldades ei võeta arvesse sissemakseid, mis vastavad eraõiguslike töötajate ja ametnike ühistest riskidest erinevatele riskidele, on siiski õigustatud viimaste staatusega, mida ei ohusta töötus, välja arvatud erakorralised juhtumid, näiteks vallandamine või töölt vabastamine.
The French Republic considers that the situation of the competitors of the undertaking in France must constitute the reference framework for determining whether the costs payable by France Télécom are normal or abnormal.
Prantsuse Vabariigi hinnangul tuleb selle kindlaksmääramisel, kas France Télécomil lasuvad kulud on tavalised või mitte, võrdlusraamistikuna kasutada ettevõtja konkurentide olukorda Prantsusmaal.
In the present case, taking account of the exorbitant, derogating from ordinary law, inequitable and unsustainable burden imposed on France Télécom by the 1990 Law, its abolition and the alignment with the situation of competitors provided for in the 1996 reform simply re-established the normal conditions of competition.
Võttes vaatlusalusel juhul arvesse asjaolu, et 1990. aasta seadusega kehtestati France Télécomi jaoks väga suur kulu, mis kujutab endast erandit üldnormidest, on ebaõiglane ning ei ole jätkusuutlik, siis 1996. aasta reformiga, millega selline kulu tühistati ja olukord viidi vastavusse konkurentide omaga, taastati lihtsalt normaalsed konkurentsitingimused.
For that matter, France Télécom has not been compensated for the disadvantages suffered under these arrangements, whereas, as emphasised in its comments, it still has to cope with structural disadvantages, additional costs and inflexibilities on account of the status applicable to the civil servants it employs as regards financial measures associated with departure or return to the public administration, vocational training measures or higher wage cost.
France Télécomile ei ole hüvitatud sellest korrast tekkinud ebasoodsat olukorda, sest – nagu ta rõhutab oma märkustes – ta on jätkuvalt ebasoodsas struktuurilises olukorras, kannab lisakulusid, kannatab tööle võetud ametnike staatusest tuleneva jäikuse tõttu seoses finantsvõimenduse kuluga, mis kaasneb töötajate töölt lahkumise või teistesse riigiasutustesse üleminemisega, teeb pingutusi seoses täiendõppega ning kannab suuremat palgakulu.
Consequently, the current arrangements resulting from the reform confer no advantage on France Télécom and therefore contain no element of State aid within the meaning of the Treaty.
Seega ei anna reformist tulenev praegune kord France Télécomile ühtegi eelist ning seega ei ole see riigiabi ELi toimimise lepingu tähenduses.
This interpretation is based on the general principles derived by the Union courts according to which, since only measures which lighten the burdens normally assumed in an undertaking’s budget constitute State aid, a law which makes it possible to prevent an undertaking’s budget being burdened by a cost which, under normal circumstances, would not have existed, does not constitute State aid [47].
Selline tõlgendus tuleneb ELi kohtupraktika üldistest põhimõtetest, mille kohaselt kujutavad endast riigiabi üksnes sekkumised, mis leevendavad tavaliselt ettevõtja eelarvel lasuvat kulu, millisel juhul ei kujuta endast riigiabi seadus, mis võimaldab vältida ettevõtja eelarvet koormavat kulu, mida tavaolukorras ei eksisteeriks [47].
This would also be the case of measures relieving a public competitor from a structural disadvantage in relation to its private competitors [48].
Nii oleks see ka selliste meetmete puhul, mis vabastavad avalik-õigusliku konkurendi ebasoodsast struktuurilisest olukorrast võrreldes eraõiguslike konkurentidega [48].
This interpretation is also regarded as being in conformity with the Commission’s practice [49].
Selline tõlgendus on kooskõlas ka komisjoni praktikaga [49].
Finally, more generally, the French Republic does not consider it relevant to include in the present procedure the compensation and over-compensation mechanisms under which France Télécom paid the costs between 1991 and 1996 (see Table 1) to determine the existence of aid or the date on which an advantage resulting from the reform introduced by the 1996 Law, which contains no provision to this effect, arose.
Üldisemalt ei ole Prantsuse Vabariigi hinnangul asjakohane kaasata käesolevasse menetlusse hüvitamise ja ülemäärase hüvitamise mehhanisme, mille raames tasus France Télécom makse ajavahemikus 1991–1996 (tabel 1), et määrata kindlaks abi olemasolu või kuupäev, mil hakkas kehtima 1996. aasta seadusega (milles ei ole selle kohta ühtegi sätet) kehtestatud reformist tulenev eelis.
The payment of such costs also resulted from a scheme departing from the ordinary arrangements in which the pensions scheme applicable to France Télécom was considered as an autonomous scheme, which was no longer the case from 1997.
Selliste maksude maksmine põhjustas ka üldnormidest kõrvale kalduva korra, mille puhul käsitleti France Télécomi suhtes kohaldatavat pensioniskeemi iseseisva skeemina, mis aga alates 1997. aastast ei olnud seda enam.
Concerning the compatibility of possible State aid with the internal market
Võimaliku riigiabi kokkusobivus siseturuga
In any event, the French Republic considers that if the 1996 reform relating to France Télécom were to constitute State aid, this should be declared compatible with the internal market, in accordance with the analysis followed by the Commission in its La Poste decision [50].
Prantsuse Vabariik on igal juhul seisukohal, et kui France Télécomiga seotud 1996. aasta reform kujutab endast riigiabi, tuleb seda vastavalt otsuses La Poste [50] esitatud komisjoni analüüsile käsitada siseturuga kokkusobivana.
The 1996 reform releases France Télécom from a structural burden which was affecting its competitiveness in a market in the process of liberalisation and its contributions are henceforth calculated on the basis of a competitively fair rate for the common risks.
aasta reform vabastas France Télécomi struktuurilisest kulust, mis mõjutas ettevõtja konkurentsivõimet liberaliseerimisjärgus oleval turul, ning selle sissemakseid seoses ühiste riskidega arvutati seejärel konkurentsitingimustest lähtuva osalusmäära põhjal.
The fact that the contribution paid by France Télécom since 1997 does not include the risks not common to private sector employees would not preclude compatibility with the internal market.
Asjaolu, et France Télécomi sissemakse ei hõlmanud alates 1997. aastast eraõiguslike töötajate puhul ühistest riskidest erinevaid riske, ei ole takistuseks abi siseturuga kokkusobivusele.
In this regard, Table 4, derived from information provided by the French Republic, illustrates the difference between the contribution paid by France Télécom and what it would have paid if the non-common risks had been included in the calculation, minus the benefits self-insured by France Télécom and other levies that put more of a strain on it than its competitors.
Tabelis 4, mis on väljavõte Prantsuse Vabariigi esitatud teabest, on näidatud erinevus France Télécomi makstud sissemakse ja sellise sissemakse vahel, mida ta oleks maksnud siis, kui sissemakse arvutamisel oleks arvesse võetud ühistest riskidest erinevaid riske; maha on arvatud France Télécomi omakindlustuse maksed ning muud maksud, mida ettevõtja võrreldes konkurentidega tasuma peab.
Employer’s contribution from France Télécom between 1997 and 2010 calculated on the basis of the competitively fair rate applied (TEC) and a competitively fair rate adjusted to integrate the non-common risks (TEC*)
Tööandja France Télécom sissemakse ajavahemikus 1997–2010, arvutatud konkurentsitingimustest lähtuva osalusmäära (KLO) ja konkurentsitingimustest lähtuva muudetud osalusmäära (KLO*) põhjal, et hõlmata ühistest riskidest erinevad riskid
TEC
KLO
TEC*
KLO*
TEC-TEC*
KLO–KLO*
In the French Republic’s opinion, it can be considered, as in the La Poste decision [51], that this flat-rate contribution can be assimilated to a balance compensation that could offset the payment of the contributions associated with an adjusted rate including the contributions for non-common risks.
Prantsuse Vabariigi hinnangul võib seda kindlasummalist sissemakset pidada samamoodi nagu otsuses La Poste [51] samaväärseks rahalise hüvitisega, mida võib kompenseerida sissemakse, mis on seotud ühistest riskidest erinevate riskide katmiseks tehtud sissemakseid hõlmava muudetud osalusmääraga.
In this case, it appears that the amount of this balance compensation currently exceeds the amount resulting from the difference between the rate set by the 1996 reform and the adjusted rate indicated in Table 4 and that the amount of the balance compensation will never be used up in full by the divergence in rates.
Sellisel juhul ilmneb, et rahalise hüvitise summa ületab praegu summa, mis tuleneb 1996. aasta reformi ja tabelis 4 viidatud muudetud määra vahest, ning et seda rahalise hüvitise summat ei kasutata määrade vahe puhul tegelikkuses kunagi ära.
Under these circumstances, the doubts expressed by the Commission in its decision initiating the procedure regarding the absence of a true level playing field between France Télécom and its competitors would be resolved.
Sellega lükatakse ümber menetluse algatamise otsuses komisjoni väljendatud kahtlused seoses France Télécomi ja selle konkurentide tõeliste võrdsete konkurentsitingimuste puudumisega.
For the French Republic, the reform of the arrangements for financing the retirement pensions of civil servants working for La Poste, introduced in 2006 and inspired by that of France Télécom in 1996, is perfectly comparable with the latter, with regard to the key aspects.
Prantsuse Vabariigi arvates on kontserniga La Poste seotud riigiametnike pensionide rahastamise reform, mis kehtestati 2006. aastal ning mille puhul võeti eeskuju 1996. aasta France Télécomi reformist, peamiste aspektide poolest viimati nimetatud reformiga täielikult võrreldav.
In view of this parallelism, there is no justification for the Commission to diverge from the precedent set with La Poste.
Võttes arvesse seda sarnasust, ei võimaldanuks ükski põhjendus komisjonil kõrvale kalduda otsusega La Poste seatud pretsedendist.
In particular, the Commission should accept that the exceptional flat-rate contribution imposed on France Télécom is taken into consideration in the analysis of the level playing field arising from the reform, considering it de facto as an advance on the payment of the contributions associated with the non-common risks.
Komisjon peaks tunnistama, et France Télécomi jaoks kehtestatud erakorralist kindlasummalist sissemakset tuleb arvesse võtta reformi võrdsete konkurentsitingimuste analüüsis, pidades seda de facto ühistest riskidest erinevate riskidega seotud sissemakse avansiks.
On the other hand, the debates at the National Assembly and the Senate referring at the time to a 10-year period of financial cover for the reform apparently arose from ad hoc statements.
Prantsuse Rahvusassamblees ja Senatis toimunud arutlused, kus viidati tol ajal sellele, et reform hõlmab rahaliselt kümneaastase ajavahemiku, vormistati konkreetsete avaldusena.
Such reasoning is not to be found in either the explanatory memorandums to the draft laws or the acts in question or the texts adopted to implement them.
Sellist mõttekäiku ei ole seaduseelnõu seletuskirjas, kõnealustes seadustes ega nende rakendussätetes.
The legislature’s intention in 1996 was apparently to set the costs for France Télécom retirement pensions at a level equivalent to that of the competitors and not to render the reform void for a 10-year period, as would appear from the reasoning that the Commission could adopt if it relies on out-of-context declarations.
Seadusandja kavatsus oli 1996. aastal kehtestada France Télécomi pensionikohustused konkurentidega võrdsel tasemel, mitte aga kõrvaldada reformi mõju kümneaastaseks ajavahemikuks, nagu võis järeldada mõttekäigust, mille komisjon võttis vastu kontekstivälistele avaldustele tuginedes.
The parliamentary work seems to indicate unequivocally that the amount of the contribution was fixed as a flat rate, without any link to the burden that the State will in fact have to assume.
Töö parlamendis viitab üheselt mõistetavalt sellele, et sissemakse summa määrati kindlaks standardtasemel, mitte aga selle summa põhjal, mille riik tegelikult peab enda kanda võtma.
Likewise, in its Decision No 96-385 DC of 30 December 1996, the Constitutional Council pointed out that the flat-rate contribution of FRF 37,5 billion was justified by the State financing of the retirement pensions of the civil servants, without constituting compensation, whereas, on the other hand, the payments to the State budget would not be earmarked for a specific expenditure and would contribute to the general conditions for the balance of this budget, in accordance with Article 18 of the Ordinance of 2 January 1959 on the Organic Law relating to Finance Bills (ordonnance organique du 2 janvier 1959 relative aux lois de finances).
Konstitutsiooninõukogu märkis 30. detsembri 1996. aasta otsuses nro96-385 DC, et 37,5 miljardi Prantsuse frangi suurust kindlasummalist sissemakset põhjendati sellega, et riik võttis vastutuse ametnike pensionide eest, hõlmamata siinkohal hüvitist, samal ajal kui riigieelarvesse ei tehtud makseid ühe individuaalse kulupunkti jaoks ning sellega täideti eelarve tasakaalu üldtingimusi vastavalt 2. jaanuari 1959. aasta finantsseadusi käsitleva alusseaduse artiklile 18.
For the French Republic, the precise amount of the exceptional contribution was established by the Finance Act 1997, taking account not of a 10-year period during which this contribution would be used to ‘repay’ the State, but on the contrary, depending on the effect on the balance-sheet structure of France Télécom, which was to remain tolerable.
Prantsuse Vabariigi jaoks määrati erakorralise sissemakse täpne summa kindlaks 1997. aasta riigieelarve seadusega, kusjuures ei võetud arvesse kümneaastast ajavahemikku, mille jooksul pidi see sissemakse olema riigile hüvituseks, vaid arvesse võeti hoopiski mõju France Télécomi bilansi struktuurile, mis pidi jääma talutavaks.
Its amount would not be gauged using the logic of compensation of costs to the State, but taking account of the contributive capacity of the undertaking.
Summa suurus ei määratud kindlaks riigile maksete hüvitamise põhjal, vaid võttes arvesse ettevõtja maksevõimet.
The way in which this contribution was managed dissociated from the retirement benefits actually paid since 1997 confirms its flat-rate nature.
Asjaolu, et seda sissemakset hallati lahus 1997. aastast alates tegelikult makstud pensionihüvitistest, kinnitab, et tegemist oli kindlasummalise sissemaksega.
The French Republic considers that France Télécom would have been evicted from the market without the reform, with contribution rates reaching 77 % of the gross index-related salary in 2010 and provisioning in its accounts for retirement liabilities for the civil servants working for it.
Prantsuse Vabariik on arvamusel, et France Télécom oleks ilma kõnealuse reformita turult välja tõrjutud, võttes teenistusastme brutopalgalt tehtava sissemakse määra, mis oli 2010. aastal 77 %, ning reservvahendeid kontol ettevõtjaga seotud ametnike pensionikohustuste rahastamiseks.
The reform was therefore a decisive stage in adapting to the liberalisation of the market, in accordance with a Union objective, adapted to this and limited to the minimum necessary.
Reform oli seega otsustav etapp turu liberaliseerimisega kohanemisel kooskõlas ELi vastu võetud eesmärgiga ning piirdus vajaliku miinimumiga.
Without this reform, France Télécom would have left the market and could not have made the necessary investments, in particular to allow unbundled access to the local loop, without ruling out a potential risk of bankruptcy, so the reform would not have had a negative impact on competitors.
Ilma selle reformita oleks France Télécom turult väljunud ega oleks saanud ilma pankrotiohtu välistamata teha vajalikke investeeringuid, eelkõige neid, mis oleks võimaldanud kliendiliinide eraldamist, mistõttu ei olnud reformil negatiivset mõju konkurentsile.
In addition, according to the French Republic, the reform of the arrangements for financing the retirement pensions of France Télécom and, in particular, the imposition of the payment of an exceptional contribution, did not cost the State between 1997 and 2006 but in fact generated net revenue exceeding EUR 9,1 billion for the French State, according to the estimates of the French authorities [52].
Prantsuse Vabariigi arvates ei oleks France Télécomi pensionide rahastamise meetodi reform, eelkõige erakorralise sissemakse nõude kehtestamine, toonud riigi jaoks ajavahemikus 1997–2006 kaasa kulu, vaid oleks tegelikult Prantsusmaa ametiasutuste hinnangu kohaselt toonud Prantsusmaale 9,1 miljardi euro suuruse netotulu [52].
If a calculation of the return on the exceptional contribution were to be made, the French Republic considers that a discount rate of 7 % should be applied.
Kui peaks arvutama erakorralise sissemakse tulusust, tuleks Prantsuse Vabariigi arvates kasutada 7 % diskontomäära.
On average for 1996, the rate on 15-year fungible French Treasury bonds (hereinafter ‘OATs’) stood at 6,9 %.
Riigikassa võrreldavate võlakirjade määr 1996. aastal kasvas keskmiselt 15 aastaga 6,9 %.
For its part, France Télécom floated bond issues between November 1991 and November 1997 at the comparable average rate of 7 %.
France Télécom emiteeris omalt poolt võlakirju ajavahemikus 1991. aasta novembrist kuni 1997. aasta novembrini 7 % keskmise võrreldava määraga.
Finally, the sequestration of the amounts demanded by the Commission in application of its decision on the application of business tax to France Télécom [53], then the payment of these amounts, should lead to the Commission to consider its decision to have been executed, in accordance with its 2007 Notice on the subject [54].
Komisjoni nõutud summade arestimine vastavalt komisjoni otsusele France Télécomi suhtes kohaldatava ettevõtlusmaksu kohta [53] ning seejärel nende summade maksmine pidi viima komisjoni tõdemuseni, et tema otsust täideti kooskõlas tema 2007. aasta vastavateemalise teatisega [54].
Consequently, there is no cause to examine the cumulated effect of these aids.
Seetõttu ei tuleks uurida kõnealuste abimeetmete kumulatiivset mõju.
Existence of aid within the meaning of Article 107(1) of the TFEU
Abi olemasolu ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses
Article 107(1) of the TFEU provides that: ‘Save as otherwise provided in the Treaties, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the internal market.’
ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 on sätestatud: „Kui aluslepingutes ei ole sätestatud teisiti, on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust.”
The application of the cumulative conditions of this Article to the facts of the case is examined in Sections 6.1.1 to 6.1.5.
Selle artikli kumulatiivsete tingimuste kohaldamist vaatlusaluse juhtumi asjaoludele on uuritud punktides 6.1.1–6.1.5.
Aid granted by the State through State resources
Riigi ressurssidest antav abi
The 1990 Law and the 1996 Law originate from the French State.
Prantsusmaa on välja andnud 1990. ja 1996. aasta seadused.