natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Article 4(1), point (b)
Artikli 4 lõike1 punkt b
Article 7, introductory words
Artikli 7 sissejuhatav osa
Article 7, final words
Artikli 7 lõpu osa
Article 8(1), introductory wording
Artikli 8 lõike 1 sissejuhatav osa
Article 8, introductory wording
Artikli 8 sissejuhatav osa
Amendments to MARPOL 73/78 adopted by the IMO on 6 March 1992 entered into force on 6 July 1993.
IMO 6. märtsil 1992. aastal vastu võetud MARPOL 73/78 konventsiooni muudatused jõustusid 6. juulil 1993.
Those measures impose double-hull or equivalent design requirements for oil tankers delivered on or after 6 July 1996 aimed at preventing oil pollution in the event of collision or stranding.
Need meetmed kehtestavad 6. juulil 1996 ja pärast seda tarnitud naftatankeritele topeltpõhja ja -parraste või samaväärse konstruktsiooni nõuded, mille eesmärk on naftareostuse vältimine kokkupõrke või karilejooksmise korral.
Regulation 20 of Annex I to MARPOL 73/78 introduces a requirement that all single-hull oil tankers may only continue to operate subject to compliance with a Condition Assessment Scheme (CAS), adopted on 27 April 2001 by Resolution MEPC 94(46) as amended by Resolution MEPC 99(48) of 11 October 2002 and by Resolution MEPC 112(50) of 4 December 2003.
MARPOL 73/78 I lisa eeskiri 20 kehtestab nõude, et kõik ühekordse põhja ja parrastega naftatankerid võivad jätkata tegevust pärast oma tarnimiskuupäeva aastapäeva 2005. aastal ainult juhul, kui need vastavad 27. aprillil 2001. aastal IMO otsusega MEPC 94(46), mida on muudetud 11. oktoobri 2002. aasta otsusega MEPC 99(48) ja 4. detsembri 2003. aasta otsusega MEPC 112(50), vastuvõetud seisukorra hindamise kava tingimustele.
The CAS imposes an obligation that the flag State administration issues a Statement of Compliance and is involved in the CAS survey procedures.
Seisukorra hindamise kava kohustab lipuriigi haldusorganit andma vastavustõendi ja osalema seisukorra hindamise kava läbivaatusmenetlustes.
The power to adopt the delegated acts referred to in Article 10(1) shall be conferred on the Commission for a period of five years from 20 July 2012.
Komisjonile antakse viieks aastaks alates 20. juulist 2012 volitused võtta vastu artikli 10 lõikes 1 osutatud delegeeritud õigusakte.
The Commission shall draw up a report in respect of the delegation of power not later than nine months before the end of the five-year period.
Komisjon koostab volituste delegeerimise kohta hiljemalt üheksa kuud enne viieaastase ajavahemiku lõppu aruande.
Regulation (EU) No 531/2012 of the European Parliament and of the Council
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 531/2012,
on roaming on public mobile communications networks within the Union
mis käsitleb rändlust üldkasutatavates mobiilsidevõrkudes liidu piires
Regulation (EC) No 717/2007 of the European Parliament and of the Council of 27 June 2007 on roaming on public mobile communications networks within the Community [3] has been substantially amended [4].
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. juuni 2007. aasta määrust (EÜ) nr 717/2007 (milles käsitletakse rändlust üldkasutatavates mobiilsidevõrkudes ühenduse piires) [3] on oluliselt muudetud [4].
Since further amendments are to be made, it should be recast in the interests of clarity.
Kuna sellesse tuleb teha täiendavaid muudatusi, tuleks määrus selguse huvides uuesti sõnastada.
The objective of reducing the difference between national and roaming tariffs, which was included in the Commission’s Benchmarking Framework 2011-2015, endorsed by the i2010 High Level Group in November 2009, and included in the Commission Communication entitled ‘A Digital Agenda for Europe’, should also remain the goal of this Regulation.
Ka käesoleva määruse eesmärgiks peaks jääma riigisiseste ja rändlustariifide erinevuse vähendamine, mis seati eesmärgiks komisjoni võrdlusuuringute raamistikus 2011–2015, mille i2010 kõrgetasemeline töörühm kiitis heaks 2009. aasta novembris, ning mis esitati komisjoni teatises „Euroopa digitaalne tegevuskava”.
The envisaged separate sale of roaming services and domestic services should increase competition and therefore lower the prices for customers and create an internal market for roaming services in the Union with no significant differentiation between national and roaming tariffs.
Kavandatav rändlusteenuste ja riigisiseste teenuste eraldi osutamine peaks suurendama konkurentsi ja seetõttu langetama klientide jaoks hindu ning looma liidus rändlusteenuste siseturu, kus puuduvad märkimisväärsed erinevused riigisiseste ja rändlustariifide vahel.
Union-wide roaming services can stimulate the development of an internal telecommunications market in the Union.
Kogu liitu hõlmavad rändlusteenused võivad ergutada telekommunikatsiooni siseturu väljakujunemist liidus.
An internal telecommunications market cannot be said to exist while there are significant differences between domestic and roaming prices.
Seni, kuni riigisisesed tasud erinevad märkimisväärselt rändlustasudest, ei ole võimalik väita, et telekommunikatsiooni siseturg on olemas.
Therefore the ultimate aim should be to eliminate the difference between domestic charges and roaming charges, thus establishing an internal market for mobile communication services.
Seetõttu peaks lõppeesmärgiks olema riigisiseste tasude ja rändlustasude vahelise erinevuse kõrvaldamine, misläbi luuakse mobiilsideteenuste siseturg.
The high level of voice, SMS and data roaming prices payable by users of public mobile communication networks, such as students, business travellers and tourists, acts as an obstacle to using their mobile devices when travelling abroad within the Union and is a matter of concern for consumers, national regulatory authorities, and the Union institutions, constituting a significant barrier to the internal market.
Üldkasutatavate mobiilsidevõrkude kasutajate (näiteks üliõpilased, ärireisijad ja turistid) poolt kõne-, SMS- ja andmeside-rändlusteenuste eest makstavate hindade kõrge tase on märkimisväärne takistus mobiilseadme kasutamisele välisriigis kõikjal liidus, ning on tarbijate, riikide reguleerivate asutuste ja liidu institutsioonide jaoks mureküsimus, kuna kujutab endast märkimisväärset tõket siseturu sujuvale toimimisele.
The excessive retail charges are resulting from high wholesale charges levied by the foreign host network operator and also, in many cases, from high retail mark-ups charged by the customer’s own network operator.
Ülemäära kõrged jaehinnad tulenevad välismaise vastuvõtva võrguoperaatori nõutavatest kõrgetest hulgihindadest ja paljudel juhtudel ka kliendi võrguoperaatori nõutavatest kõrgetest jaemüügi lisatasudest.
Due to a lack of competition, reductions in wholesale charges are often not passed on to the retail customer.
Konkurentsi puudumise tõttu ei tunneta jaekliendid sageli hulgihindade langetamise mõju.
Although some operators have recently introduced tariff schemes that offer customers more favourable conditions and somewhat lower prices, there is still evidence that the relationship between costs and prices is far from what would prevail in competitive markets.
Kuigi mõned operaatorid on viimasel ajal kehtestanud tariifiskeeme, mis pakuvad klientidele soodsamaid tingimusi ja mõnevõrra madalamaid hindu, on endiselt ilmne, et kulude ja hindade vaheline suhe ei ole kaugeltki selline, mis valitseks konkurentsile rajatud turul.
High roaming charges constitute an impediment to the Union’s efforts to develop into a knowledge-based economy and to the realisation of an internal market of 500 million consumers.
Kõrged rändlustasud takistavad liidu jõupingutusi areneda teadmuspõhiseks majanduseks ja muuta tegelikkuseks 500 miljoni tarbijaga siseturg.
Mobile data traffic is facilitated by allocating sufficient radio spectrum in order for consumers and businesses to use voice, SMS and data services anywhere in the Union.
Mobiilset andmesideliiklust lihtsustatakse piisava raadiospektri eraldamisega, et tarbijad ja ettevõtjad saaksid kasutada kõne-, SMS- ja andmesideteenuseid kõikjal liidus.
By providing for the allocation of sufficient and appropriate spectrum in a timely manner to support Union policy objectives and to best meet the increasing demands for wireless data traffic, the multiannual radio spectrum policy programme established by Decision No 243/2012/EU of the European Parliament and of the Council [5] will pave the way for a development that will allow the Union to take the global lead on broadband speeds, mobility, coverage and capacity, facilitating the emergence of new business models and technologies, thereby contributing to reducing the structural problems at roaming wholesale level.
Mitmeaastase raadiospektripoliitika programmiga, mis võeti vastu otsusega nr 243/2012/EL, [5] nähakse ette piisava ja asjakohase spektri õigeaegne eraldamine, et toetada liidu poliitika eesmärke ja kõige paremini rahuldada kasvavat nõudlust traadita andmeside järele, ning sillutatakse teed arengule, mis võimaldab liidul saavutada juhtrolli lairibaühenduste kiiruses, liikuvuses, katvuses ja läbilaskevõimes, soodustades uute ärimudelite ja tehnoloogiate teket ning seeläbi vähendades rändluse struktuurseid probleeme hulgimüügitasandil.
The widespread use of internet-enabled mobile devices means that data roaming is of great economic significance.
Internetiühendusega mobiilseadmete laialdase kasutuse tõttu omandab andmerändlus väga suure majandusliku tähtsuse.
This is a decisive criterion for both users and providers of applications and content.
See on otsustav kriteerium nii kasutajate kui ka rakenduste ja sisu pakkujate jaoks.
In order to stimulate the development of this market, charges for data transport should not impede growth.
Kõnealuse turu arengu soodustamiseks ei tohiks andmeedastuse hinnad majanduskasvu takistada.
The Commission noted in its Communication entitled ‘On the interim report on the state of development of roaming services within the European Union’ that technological developments and/or the alternatives to roaming services, such as availability of Voice over Internet Protocol (VoIP) or Wi-Fi, may render the internal market for roaming services in the Union more competitive.
Komisjon märkis teatises Euroopa Liidu rändlusteenuste arengu olukorda käsitleva vahearuande kohta, et tehnoloogia areng ja/või rändlusteenuste alternatiivteenused (näiteks IP-kõne või WiFi) võivad suurendada konkurentsi liidu rändlusteenuste siseturul.
While these alternatives, in particular VoIP services, are increasingly being used at the domestic level, there have been no significant developments in their use when roaming.
Kuigi neid alternatiivteenuseid, eelkõige IP-kõne teenuseid kasutatakse siseturul üha enam, ei ole nende puhul rändlusteenuse kasutamine oluliselt kasvanud.
Given the rapid development of mobile data traffic and the increasing amount of customers using voice, SMS and data roaming services abroad, there is a need to increase the competitive pressure, to develop new business models and technologies.
Mobiilse andmesideliikluse kiiret arengut ning välisriigis kõne-, SMS- ja andmeside-rändlusteenuseid kasutavate klientide arvu suurenemist arvesse võttes on vaja suurendada konkurentsisurvet ning töötada välja uued ärimudelid ja tehnoloogiad.
The regulation of roaming charges should be designed in a way that does not discourage competition towards lower price levels.
Rändlustasude reguleerimist tuleks kavandada viisil, mis ei takistaks konkurentsi veelgi madalamate hinnatasemete kehtestamiseks.
The creation of a European social, educational, cultural and entrepreneurial area based on the mobility of individuals and digital data should facilitate communication between people in order to build a real ‘Europe for Citizens’.
Isikute liikuvusel ja digitaalandmete vahetamisel põhineva Euroopa sotsiaal-, haridus-, kultuuri- ja ettevõtluspiirkonna loomine peaks lihtsustama inimestevahelist suhtlemist, et ehitada üles tõeline kodanike Euroopa.
Directive 2002/19/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on access to, and interconnection of, electronic communications networks and associated facilities (Access Directive) [6], Directive 2002/20/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on the authorisation of electronic communications networks and services (Authorisation Directive) [7], Directive 2002/21/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on a common regulatory framework for electronic communications networks and services (Framework Directive) [8], Directive 2002/22/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on universal service and users’ rights relating to electronic communications networks and services (Universal Service Directive) [9] and Directive 2002/58/EC of the European Parliament and of the Council of 12 July 2002 concerning the processing of personal data and the protection of privacy in the electronic communications sector (Directive on privacy and electronic communications) [10] (hereinafter together referred to as ‘the 2002 regulatory framework for electronic communications’) aim to create an internal market for electronic communications within the Union while ensuring a high level of consumer protection through enhanced competition.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiiv 2002/19/EÜ elektroonilistele sidevõrkudele ja nendega seotud vahenditele juurdepääsu ja vastastikuse sidumise kohta (juurdepääsu käsitlev direktiiv), [6] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiiv 2002/20/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja -teenustega seotud lubade andmise kohta (loadirektiiv), [7] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiiv 2002/21/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta (raamdirektiiv), [8] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiiv 2002/22/EÜ universaalteenuse ning kasutajate õiguste kohta elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste puhul (universaalteenuse direktiiv) [9] ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. juuli 2002. aasta direktiiv 2002/58/EÜ, milles käsitletakse isikuandmete töötlemist ja eraelu puutumatuse kaitset elektroonilise side sektoris (eraelu puutumatust ja elektroonilist sidet käsitlev direktiiv), [10] (edaspidi koos „elektroonilise side 2002. aasta reguleeriv raamistik”) on vastu võetud eesmärgil luua liidus elektroonilise side siseturg, mis suurema konkurentsi kaudu tagab tarbijakaitse kõrge taseme.
Regulation (EC) No 717/2007 is not an isolated measure, but complements and supports, insofar as Union-wide roaming is concerned, the rules provided for by the 2002 regulatory framework for electronic communications.
Määrus (EÜ) nr 717/2007 ei ole eraldiseisev meede, vaid täiendab ja toetab – kogu liitu hõlmava rändlusega seoses – elektroonilise side 2002. aasta reguleerivas raamistikus sätestatud eeskirju.
That framework has not provided national regulatory authorities with sufficient tools to take effective and decisive action with regard to the pricing of roaming services within the Union and thus fails to ensure the smooth functioning of the internal market for roaming services.
Nimetatud raamistikuga ei ole antud riikide reguleerivatele asutustele piisavalt vahendeid, et võtta tulemuslikke ja otsustavaid meetmeid rändlusteenuste hinnakujunduse suhtes liidu piires, ning seega ei ole see taganud rändlusteenuste siseturu sujuvat toimimist.
Regulation (EC) No 717/2007 was an appropriate means of correcting this situation.
Määrus (EÜ) nr 717/2007 oli sobiv vahend selle olukorra parandamiseks.
The 2002 regulatory framework for electronic communications draws on the principle that ex-ante regulatory obligations should only be imposed where there is not effective competition, providing for a process of periodic market analysis and review of obligations by national regulatory authorities, leading to the imposition of ex-ante obligations on operators designated as having significant market power.
Elektroonilise side 2002. aasta reguleeriv raamistik tugineb põhimõttele, et reguleerivaid eelkohustusi tuleks kehtestada vaid juhul, kui puudub tulemuslik konkurents, ning sellega nähakse ette protsess, mis hõlmab riikide reguleerivate asutuste kohustust korrapäraseks turuanalüüsiks ja kohustuste läbivaatamiseks, mis viib eelkohustuste kehtestamiseni olulise turujõuga ettevõtjatele.
The elements constituting this process include the definition of relevant markets in accordance with the Commission’s Recommendation on relevant product and service markets within the electronic communications sector susceptible to ex ante regulation in accordance with Directive 2002/21/EC [11] (hereinafter referred to as ‘the Recommendation’), the analysis of the defined markets in accordance with the Commission’s guidelines on market analysis and the assessment of significant market power under the Union regulatory framework for electronic communications networks and services [12], the designation of operators with significant market power and the imposition of ex-ante obligations on operators so designated.
Selle protsessi koostisosad on oluliste turgude kindlaksmääramine kooskõlas komisjoni soovitusega oluliste toote- ja teenuseturgude kohta elektroonilise side sektoris, mis vajavad eelnevat reguleerimist kooskõlas direktiiviga 2002/21/EÜ [11] (edaspidi „soovitus”), kindlaksmääratud turgude analüüsimine kooskõlas komisjoni suunistega turuanalüüsi ja märkimisväärse turujõu hindamise kohta vastavalt liidu elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste reguleerivale raamistikule, [12] märkimisväärse turujõuga ettevõtjate nimetamine ja eelkohustuste kehtestamine nendele ettevõtjatele.
The Recommendation identified as a relevant market susceptible to ex-ante regulation the wholesale national market for international roaming on public mobile networks.
Soovituses määrati kindlaks eelnevalt reguleerimist vajava olulise turuna üldkasutatavate mobiilsidevõrkude rahvusvahelise rändluse riigisisene hulgiturg.
However, the work undertaken by the national regulatory authorities, both individually and within the European Regulators Group (ERG) and its successor the Body of European Regulators for Electronic Communications (BEREC) established by Regulation (EC) No 1211/2009 of the European Parliament and of the Council [13], in analysing the wholesale national markets for international roaming has demonstrated that it has not yet been possible for a national regulatory authority to address effectively the high level of wholesale Union-wide roaming charges because of the difficulty in identifying undertakings with significant market power in view of the specific circumstances of international roaming, including its cross-border nature.
Rahvusvahelise rändluse riigisiseste hulgiturgude analüüsimisel tehtud töö, mida riikide reguleerivad asutused on teinud nii iseseisvalt kui ka Euroopa reguleerivate organite töörühmas (ERG) ja selle õigusjärglane elektroonilise side Euroopa reguleerivate asutuste ühendatud ametis (BEREC), mis asutati määrusega (EÜ) nr 1211/2009, [13] on näidanud, et riigi reguleerival asutusel üksi ei ole võimalik nimetatud korra alusel tõhusalt tegelda kogu liitu hõlmava rändluse kõrgete hulgihindadega, kuna rahvusvahelise rändluse eritingimuste, sealhulgas selle piiriülese olemuse tõttu on raske välja selgitada märkimisväärse turujõuga ettevõtjaid.
Following the entry into force of Regulation (EC) No 717/2007, the roaming market was withdrawn from the revised Recommendation [14].
Pärast määruse (EÜ) nr 717/2007 jõustumist jäeti rändlusturg muudetud soovituse reguleerimisalast välja [14].
In addition, the national regulatory authorities responsible for safeguarding and promoting the interests of mobile customers normally resident within their territory are not able to control the behaviour of the visited network operators, situated in other Member States, on whom those customers depend when using international roaming services.
Lisaks sellele asuvad mobiilsideteenuse klientide huvide kaitsmise ja edendamise eest vastutavad riikide reguleerivad asutused tavaliselt asjaomase riigi territooriumil ega saa kontrollida teises liikmesriigis asuva külastatava võrgu operaatoreid, kelle käitumisest kliendid rahvusvaheliste rändlusteenuste kasutamisel sõltuvad.
This obstacle could also diminish the effectiveness of measures taken by Member States based on their residual competence to adopt consumer protection rules.
See takistus võiks vähendada ka nende meetmete tõhusust, mida liikmesriigid on võtnud neile jäänud pädevuse piires tarbijakaitse eeskirjade kehtestamiseks.
Accordingly, there is pressure for Member States to take measures to address the level of international roaming charges, but the mechanism for ex-ante regulatory intervention by national regulatory authorities provided by the 2002 regulatory framework for electronic communications has not proved sufficient to enable those authorities to act decisively in the consumers’ interest in this specific area.
Sellises olukorras tunnetavad liikmesriigid survet võtta meetmeid rahvusvahelise rändluse tasude taseme reguleerimiseks, kuid elektroonilise side 2002. aasta reguleerivas raamistikus riikide reguleerivate asutuste kehtestatav reguleerivate eelkohustuste mehhanism ei ole osutunud piisavalt tõhusaks, et võimaldada neil asutustel tegutseda asjaomasel turul otsustavalt tarbijate huvides.
Furthermore, the European Parliament resolution on European electronic communications regulation and markets [15] called on the Commission to develop new initiatives to reduce the high costs of cross-border mobile telephone traffic, while the European Council of 23 and 24 March 2006 concluded that focused, effective and integrated information and communication technology (ICT) policies both at Union and national level are essential to achieving the goals of economic growth and productivity and noted in this context the importance for competitiveness of reducing roaming charges.
Euroopa Parlamendi resolutsioonis Euroopa elektroonilise side reguleerimise ja turgude kohta [15] kutsuti komisjoni üles välja töötama uusi algatusi piiriülese mobiilsideteenuse kõneliikluse suurte kulude vähendamiseks, samas kui Euroopa Ülemkogu otsustas 23.–24. märtsi 2006. aasta kohtumisel, et keskendatud, tõhus ja integreeritud info- ja kommunikatsioonitehnoloogia poliitika nii liidu kui ka riikide tasandil on majanduskasvu ja tootlikkust käsitlevate eesmärkide saavutamiseks hädavajalik, ning märkis sellega seoses rändlustasude vähendamise tähtsust konkurentsivõimele.
The 2002 regulatory framework for electronic communications, on the basis of considerations apparent at that time, was aimed at removing all barriers to trade between Member States in the area that it harmonised, inter alia, measures which affect roaming charges.
Elektroonilise side 2002. aasta reguleeriva raamistiku eesmärk oli tol ajal ilmnenud kaalutluste põhjal kõigi tõkete kõrvaldamine liikmesriikidevaheliselt kaubanduselt ühtlustatavas valdkonnas, muu hulgas seoses meetmetega, mis mõjutavad rändlustasusid.
However, this should not prevent the adaptation of harmonised rules in step with other considerations in order to find the most effective means of enhancing competition in the internal market for roaming services and achieving a high level of consumer protection.
Siiski ei tohiks see takistada ühtlustatud eeskirjade vastuvõtmist kooskõlas muude kaalutlustega, et leida kõige tõhusamad vahendid rändlusteenuste siseturul konkurentsi tugevdamiseks ja tarbijakaitse kõrge taseme saavutamiseks.