natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Germany argues that the objective of §8c(1a) KStG is to remove a tax obstacle to the restructuring of undertakings in difficulty.
Saksamaa väidab, et KStG paragrahvi 8c lõikega 1a kõrvaldatakse raskustes olevate ettevõtjate ümberkorraldamiselt maksualased tõkked.
In the light of the objective of the tax system, only undertakings in difficulty are in a comparable factual and legal situation.
Seetõttu olevat maksusüsteemi eesmärki silmas pidades ainult raskustes olevad ettevõtjad sarnases faktilises ja õiguslikus olukorras.
Since §8c(1a) KStG applies to all undertakings in difficulty, it is not selective.
Arvestades KStG paragrahvi 8c lõike 1a rakendatavust kõigile raskustes olevatele ettevõtjatele ei olevat KStG paragrahvi 8c lõige 1a valikuline.
Germany takes the view that the judgments in DMT [26] and HAMSA [27] support this position.
Otsused kohtuasjades DMT [26] ja HAMSA [27] toetavad Saksamaa arvates seda seisukohta.
Germany contends that the Court and the General Court concluded that the measures in these cases were selective because they required discretionary decisions by the public authorities.
Kõnealustel juhtudel olevat Euroopa Kohus ja Üldkohus jõudnud järeldusele, et meetmed on valikulised, kuna tegemist olevat olnud ametiasutuste diskretsiooniotsustega.
It follows a contrario from these judgments that a measure applicable to all undertakings in difficulty, and which does not leave any discretion to the public authorities, is not selective.
Vastupidise järelduse korral võivat nendest otsustest tuletada, et meede, mis kehtivat kõigile raskustes olevatele ettevõtjatele ja mille suhtes puuduvat ametiasutuste kaalutlusõigus, ei ole valikuline.
The Commission would point out first that the objective of the tax system must be established at the level of the system of reference rather than at the level of the exception [28].
Komisjon rõhutab esmajoones seda, et maksusüsteemi eesmärk tuleb määratleda viitesüsteemi ja mitte erandsätte tasandil [28].
The objective of the corporate income tax system is to generate revenue for the budget.
Ettevõtete tulumaksusüsteemi mõte ja eesmärk on tuua eelarvesse tulu.
The question arises whether this objective is taken into account where companies unduly reduce their tax base by using loss carry-forwards from shell companies.
Tekib küsimus, kas seda eesmärki on arvestatud, kui ettevõtjad vähendavad liigselt oma maksustamisbaasi, kasutades selleks kahjumi ülekandmist riiulifirmadest.
§8c(1) KStG is intended to prevent companies which change ownership from carrying forward their losses.
KStG paragrahvi 8c lõikega 1 tuleb takistada seda, et muutunud aktsionäride koosseisuga ettevõtjad saaksid oma kahjumi üle kanda.
This is clear from the explanatory memorandum to the law which introduced §8c(1) KStG and repealed §8(4) KStG [29].
See on selgelt arusaadav seaduse seletuskirjast, kui seadusesse lisati KStG paragrahvi 8c lõige 1 ja sealt kustutati KStG paragrahvi 8 lõige 4 [29].
Therefore, all companies which change ownership are, in the light of the objective of the tax system, in a comparable factual and legal situation.
Järelikult on kõik vahetunud aktsionäride koosseisuga ettevõtjad maksusüsteemi eesmärki silmas pidades sarnases faktilises ja õiguslikus olukorras.
The Commission points out that only companies in difficulty are eligible for the exception provided for by §8c(1a) KStG.
Komisjon rõhutab, et KStG paragrahvi 8c lõike 1a erandsäte hõlmab eranditult raskustes olevad ettevõtjaid.
However, companies which are not insolvent or over-indebted, or at risk thereof at the time of acquisition, might also be loss-making, but are not eligible for loss carry-forward.
Kahjum võib olla tekkinud ka nendele ettevõtjatele, kes ei ole ostmise ajal maksejõuetud või võlgadega ülekoormatud või keda ei ähvarda maksejõuetus või võlgadega ülekoormatus, kuid nemad ei tohi kahjumit üle kanda.
The Commission therefore concludes that §8c(1a) KStG differentiates between loss-making companies that are otherwise healthy and those that are insolvent or over-indebted, or at risk thereof, by benefiting the latter.
Seepärast jõuab komisjon järeldusele, et KStG paragrahvi 8c lõike 1a järgi koheldakse erinevalt kahjumiga, ent muidu elujõulisi ettevõtjaid ja maksejõuetuid või võlgadega ülekoormatud või maksejõuetusest ja võlgadega ülekoormatusest ohustatud ettevõtjaid, kusjuures eelisolukorras on viimati nimetatud ettevõtjad.
§8c(1a) KStG thus differentiates between companies that are, with regard to the objective of the tax system, in a comparable factual and legal situation.
Järelikult koheldakse KStG paragrahvi 8c lõike 1a järgi erinevalt ettevõtjaid, kes maksusüsteemi eesmärki silmas pidades on sarnases faktilises ja õiguslikus olukorras.
Secondly, the Commission stresses that, contrary to the German view, the case-law of the Court and the General Court has never regarded a measure applicable to all undertakings in difficulty and which does not leave any discretion to the public authorities as, by definition, not selective.
Teiseks rõhutab komisjon, et vastupidiselt Saksamaa seisukohale ei ole Euroopa Kohtu ja Üldkohtu praktikas kunagi olnud sellist käsitust, et meede, mis on kohaldav kõigile raskuses olevate ettevõtjatele ning mis ei jäta ametiasutustele kaalutlusõigust, ei ole määratluse kohaselt valikuline.
With regard to DMT, it should be noted that, in response to the observation by the French government, which corresponds to the view held by Germany in this case, the Court concludes in recital 28 that even if the national authorities enjoyed no discretion, it was still for the national court to determine whether the national measure in question was general in nature or selective.
Seonduvalt DMT kohtuasjaga märgitagu, et seoses Prantsusmaa valitsuse väitega, mis on kooskõlas Saksamaa seisukohaga, jõuab Euroopa Kohus punktis 28 järeldusele, et isegi kui riigi ametiasutustel pole kaalutlusõigust, on siiski kohaliku kohtu ülesandeks kontrollida, kas kõnealune riiklik meede on üldise või valikulise iseloomuga.
Thus, the Court recognises implicitly that a national measures open to all undertakings in difficulty, and which does not leave any discretion to the public authorities, may still be selective.
Seega tunnistab Euroopa Kohus kaudselt, et riiklik meede, mis on mõeldud kõigi raskustes olevate ettevõtjate jaoks ega jäta ametiasutustele kaalutlusõigust, võib siiski olla valikuline.
With regard to HAMSA, the Commission observes that the obiter dictum in paragraph 157 refers to the general Spanish insolvency legislation.
Seonduvalt HAMSA kohtuasjaga märgib komisjon, et Euroopa Kohtu obiter dictum punktis 157 käsitletakse Hispaania üldist pankrotiõigust.
The measure at issue in HAMSA, however, was not a measure under insolvency law, but a debt waiver granted by the Spanish authorities on a voluntary basis, without there being any legal obligation, and which was much higher than the debt waivers agreed by private investors.
Kindlasti ei ole HAMSA kohtuasjas tegemist pankrotiõigusliku meetmega, vaid Hispaania ametiasutuste poolse võlgade tagasisaamisest loobumisega, mis toimub vabatahtlikkuse alusel ning milleks ametiasutustel puudus seaduslik kohustus ja mis oma ulatuselt ületas kaugelt erainvestorite poolsed võlgade tagasisaamisest loobumise.
The case is therefore not relevant to the assessment of the measure in question.
Seepärast on kirjeldatud juhtum kõnealuse meetme hindamisel ebaoluline.
Advocate General Fennelly, in his opinion in Ecotrade, confirms that rules which are applicable to all undertakings in difficulty may be selective and constitute State aid [30].
Peaadvokaat Fennelly kinnitas Ecotrade’i kohtuasjas esitatud ettepanekus, et eeskirjad, mida kohaldatakse kõigile raskustes olevatele ettevõtjatele, on valikulised ja võivad endast kujutada riigiabi [30].
Therefore, contrary to the position of Germany, the Commission’s analysis of the measure in question is in line with the case-law of the Court and the General Court.
Seepärast on komisjoni hinnang kõnealusele meetmele vastupidiselt Saksamaa omale kooskõlas Euroopa Kohtu ja Üldkohtu praktikaga.
The Commission therefore considers §8c (1a) KStG to be prima facie selective.
Eelöeldust tulenevalt on komisjoni hinnangul KStG paragrahvi 8c lõige 1a prima facie valikuline.
Justification on the basis of the nature or the general scheme of the tax system of which it is part
Õigustatus maksusüsteemi laadi või üldise korralduse alusel, mille alla meede kuulub
According to the case-law of the Court, a measure which, although conferring an advantage on its recipient, is justified by the nature or general scheme of the system of which it is part, does not fulfil that condition of selectivity [31].
Euroopa Kohtu praktika kohaselt ei esine seda valikulisuse tingimust meetme puhul, mis küll kujutab endast eelist abisaajatele, kuid on õigustatud süsteemi laadi või üldise korralduse alusel, mille juurde see kuulub [31].
Therefore, where, as in the present case, the Commission comes to the conclusion that the measure in question prima facie appears to be selective, it must assess whether the differentiation is justified by the nature or general scheme of the tax system of which it forms part.
Seega kui komisjon (nagu käesoleval juhul) teeb järelduse, et meede näib olevat prima facie valikuline, peab ta kontrollima, kas selline vahetegemine on maksusüsteemi laadi või üldise korralduse alusel, mille juurde meede kuulub, õigustatud.
The Commission notes that it is settled case-law of the Court that it is for the Member State to provide such justification [32].
Komisjon märgib, et Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt peab asjaomane liikmesriik sellist õigustatust tõendama [32].
The Court has further clarified that a distinction must be made between, on the one hand, the objectives attributed to a particular tax scheme which are extrinsic to it and, on the other, the mechanisms inherent in the tax system itself which are necessary to achieve such objectives.
Euroopa Kohtu selgituste kohaselt tuleb sealjuures eristada konkreetse maksustamiskorraga taotletavaid väliseid eesmärke ja nende saavutamiseks vajalikke maksusüsteemile omaseid sisemehhanisme.
Only the second mechanisms qualify for a justification by the nature or the general scheme of the tax system of which it is part.
Ainult viimati nimetatud mehhanismid põhjendavad asjakohaselt selle maksusüsteemi laadi või üldist korraldust, mille osa meede on.
The Commission considers that it is necessary in this case to distinguish between the objective of §8c(1) KStG and the objective of §8c(1a) KStG.
Komisjon on seisukohal, et kõnealuse juhtumi puhul on vaja teha vahet KStG paragrahvi 8c lõike 1 eesmärgi ja KStG paragrahvi 8c lõike 1a eesmärgi vahel.
As Germany recognises in its submissions, the objective of §8c(1) KStG is to prevent abuse of the loss carry-forward allowed by the German tax system in the form of purchases of empty shell companies.
Saksamaa selgituste kohaselt seisneb KStG paragrahvi 8c lõike 1 mõte ja eesmärk selles, et takistada Saksa maksusüsteemis ettenähtud kahjumi ülekandmise võimaluse kuritarvitamist riiulifirmade ostmise teel.
The Commission notes in this respect that §8c(1) KStG has a much broader scope than its predecessor, §8(4) KStG.
Sellega seoses võtab komisjon teadmiseks, et KStG paragrahvi 8c lõikel 1 on palju ulatuslikum rakendusala kui selle sätte eelnenud regulatsioonil (KStG paragrahvi 8 lõige 4).
Whereas the latter ruled out the carrying forward of losses only when two cumulative conditions were met, namely acquisition by another corporate entity and new economic activity, the new provision does not contain the second condition.
Kui KStG paragrahvi 8 lõike 4 kohaselt oli kahjumi ülekandmine ainult siis välistatud, kui korraga olid täidetud kaks tingimust (aktsiakapitali omandamine teise ettevõtja poolt ja uus ärivaldkond), siis uues saneerimisklauslis teine tingimus puudub.
Acquisition by another corporate entity is therefore enough to forfeit the possibility of loss carry-forward.
Ostmise puhul teise ettevõtja poolt läheb kahjumi ülekandmise võimalus juba kaduma.
The legislator was aware of this difference in scope since the explicit purpose of the change in legislation was to finance a reduction in the corporate income tax rate from 25 % to 15 % [33].
Seadusandja oli teadlik sellest muudatusest rakendusalal, sest seaduslik muudatus järgis ainult eesmärki rahastada ettevõtte tulumaksumäära vähendamist 25 %-lt 15 %-le [33].
§8c(1a) KStG, on the contrary, is not intended to prevent abuse.
Seevastu ei peaks KStG paragrahvi 8c lõikega 1a kuritarvitusi takistatama.
That is clear from the explanatory memorandum with the introduction of the new Sanierungsklausel published by the German Parliament.
See nähtub uue saneerimisklausli kohta Saksamaa Liidupäeva seaduse seletuskirjast.
The explanatory memorandum states that §8c(1a) KStG was introduced to tackle the global financial and economic crisis [34].
Selles öeldakse, et KStG paragrahvi 8c lõige 1a lisati selleks, et finants- ja majanduskriisi põhjustatud probleemidest üle saada [34].
During the crisis, the restrictions on loss carry-forward were perceived to be a particular obstacle to the restructuring of companies.
Kriisi ajal olid piirangud kahjumi ülekandmisele suureks takistuseks ettevõtjate ümberkorraldamisel.
The Commission notes that Germany, in its comments on the opening decision, stresses the fact that §8c(1a) KStG does not constitute an anti-abuse measure, but was introduced to support ailing companies during the financial and economic crisis.
Komisjon märgib, et Saksamaa ise on algatamisotsuse kohta tehtud märkuses sõnaselgelt viidanud sellele, et KStG paragrahvi 8c lõige 1a ei ole meede maksusüsteemi kuritarvitamise takistamiseks, vaid et saneerimisklausel lisati finants- ja majanduskriisis raskustesse sattunud ettevõtjate toetamiseks.
The Commission concludes that the objective pursued by this specific tax measure is extrinsic to the tax system.
Komisjon jõuab järeldusele, et selle spetsiifilise maksumeetmega järgitav eesmärk asub maksusüsteemist väljaspool.
According to the case-law of the Court, the pursuit of such an extrinsic objective cannot be relied upon to justify a measure by the nature and overall structure of the tax system [35].
Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt ei saa sellist välistest teguritest tulenevat eesmärki kasutada meetme õigustamiseks maksusüsteemi laadi või üldise korralduse alusel [35].
It can be analysed only in the compatibility assessment.
Seda saab uurida ainult meetme siseturuga kokkusobivuse kontrollimise teel.
The three arguments presented by Germany cannot alter this assessment.
Saksamaa esitatud kolm väidet ei mõjuta seda hinnangut muutma.
With regards to Germany’s argument that a company in difficulty has no choice for but to obtain finance through an investor, whereas a healthy company, which is temporarily loss-making, has the choice between obtaining finance on the capital market and acquisition by an investor with subsequent refinancing, the Commission is of the opinion that the way a company finances its business is irrelevant in the light of the objective of the tax system.
Saksamaa väidab, et raskustes olev ettevõtja võib ainult investori kaudu jõuda rahastamisvahenditeni, samas kui ajutist kahju kandev elujõuline ettevõtja saab valida, kas ta hangib endale rahastamisvahendid kapitaliturult või laseb investoril end üle võtta ja hangib endale seejärel uut kapitali – komisjon seevastu on arvamusel, et maksuõiguse eesmärki silmas pidades on tähtsusetu, kuidas ettevõtja oma äritegevust rahastab.
A corporate tax system is based on the taxation of profits and the declaration of losses.
Ettevõtte tulumaksusüsteem põhineb kasumi maksustamisel ja kahjumi deklareerimisel.
As could be observed during the financial and economic crisis, financially sound companies also reported losses temporarily.
Finants- ja majanduskriisi ajal võis täheldada, et ajutist kahjumit kandsid ka kasumlikult majandavad ettevõtjad.
But these financially sound companies are not eligible for the loss carry-forward in application of the Sanierungsklausel and are thus at disadvantage compared with ailing loss-making companies in the event of a change of ownership and subsequent refinancing by the new shareholders.
Saneerimisklausli kohaselt ette nähtud kahjumi ülekandmine siiski nimetatud kasumlikult majandavaid ettevõtjaid ei hõlma ning seega on nemad aktsionäride vahetuse ja järgneva aktsiakapitali uuendamise korral ebasoodsamas olukorras kui kahjumiga ebasoodsal järjel olevad ettevõtjad.
Furthermore, the Commission also notes that during the financial and economic crisis healthy companies, which temporarily recorded losses, had great difficulties accessing the capital markets.
Lisaks märgib komisjon, et finants- ja majanduskriisi ajal oli ka elujõulistel ajutise kahjumiga ettevõtjatel juurdepääs kapitaliturgudele raskendatud.
Therefore, even the factual assumptions underlying the first argument are inaccurate.
Sellest tulenevalt on ebatäpsed juba sisulised eeldused, mis on esimese väite aluseks.
The Commission therefore rejects Germany’s first argument.
Seepärast komisjon Saksamaa esimese väitega ei nõustu.
With regard to Germany’s second argument, that the exception provided in §8c(1a) KStG to the general prohibition on loss carry-forward in the event of a change of ownership laid down by §8c(1) KStG was justified by the ratio legis of §8c(1) KStG, because there was no risk of abuse in the case of the restructuring of a company in difficulty, the Commission observes that this argument does not justify the restriction of §8c(1a) KStG to companies in difficulty.
Saksamaa teise väite kohta, mille kohaselt on aktsionäride koosseisu vahetumise korral KStG paragrahvi 8c lõike 1 ratio legis’ega põhjendatud KStG paragrahvi 8c lõikega 1a ette nähtud sama paragrahvi ja sama lõike erand kahjumi ülekandmise üldkeelust (kuna raskustes oleva ettevõtja ümberkorraldamise puhul väidetavalt kuritarvitamise riski ei ole), märgib komisjon, et nimetatud väide ei ole õigustuseks piirangutele KStG paragrahvi 8c lõike 1a kohaldamisel raskustes olevatele ettevõtjatele.
The Commission points out that there is no risk of abuse either when a financially sound company is acquired.
Komisjon rõhutab, et ka rahaliselt elujõuliste ettevõtjate ostmise puhul ei ole kuritarvitamise riski.
The risk of abuse exists only in relation to empty-shell companies.
Kuritarvitamise risk esineb ainult seoses riiulifirmadega.
As pointed out above, the ratio legis of §8c(1) KStG goes further than combating abuse.
KStG paragrahvi 8c lõike 1 ratio legis ulatub kuritarvitamise vältimise piiridest kaugemale.
Its objective is also to increase the German corporate tax base and to offset the reduction in the corporate income tax rate from 25 % to 15 %.
Selle eesmärgiks on ka suurendada Saksa ettevõtete maksustamisbaasi ja vähendada ettevõtete tulumaksumäära 25 %-lt 15 %-le.
This explains why §8c(1) KStG also includes a number of acquisitions of interests where there is no risk of abuse.
Sellest tuleneb põhjus, miks KStG paragrahvi 8c lõige 1 hõlmab ka mitut aktsiakapitali omandamist, mille puhul ei esine kuritarvitamise riski.
The Commission therefore rejects Germany’s argument that the exception introduced by §8c(1a) KStG corresponds to the ratio legis of §8c(1) KStG.
Seetõttu lükkab komisjon tagasi Saksamaa argumendi, mille järgi KStG paragrahvi 8c lõikega 1a lisatud erand vastab KStG paragrahvi 8c lõike 1 ratio legis’ele.
With regard to Germany’s third argument, that losses of ailing companies are usually not attributed any value by auditors when calculating deferred tax for consolidated financial statements, and therefore the possibility of carrying forward losses has no impact on the sale price of the ailing company, the Commission notes first that this is based on accounting criteria and is therefore irrelevant for tax considerations.
Saksamaa kolmanda väite kohta, mille järgi audiitorid ei omista tavaliselt kontserni konsolideeritud bilansis majanduslikult kehval järjel oleva ettevõtja kahjumile võimalike edasilükkunud maksude kindlaksmääramisel mingit tähtsust ja seega ei mõjuta see kehval järjel oleva ettevõtja müügihinda, märgib komisjon kõigepealt, et see põhineb raamatupidamise kriteeriumidel ning väide on seega maksualaste kaalutluste jaoks ebaoluline.
Secondly, the Commission notes that this argument contradicts Germany’s statement that the inability to carry forward losses constitutes an obstacle to restructuring.
Lisaks märgib komisjon, et see argument on vastuolus Saksamaa väitega, et kahjumi ülekandmise võimaluse puudumine takistab ümberkorraldamist.
This is true only if the acquiring company attributes a certain monetary value to the possibility of carrying forward losses.
See kehtib ainult siis, kui ostja omistab kahjumi ülekandmise võimalusele teatud rahalist väärtust.
Therefore, the Commission also rejects Germany’s third argument.
Seepärast lükkab komisjon tagasi ka Saksamaa kolmanda põhjenduse.
Moreover, Germany claims that other Member States also provide tax relief for the restructuring of companies, such as the French aid scheme for the takeover of firms in difficulty.
Lisaks väidab Saksamaa, et ka teised liikmesriigid näevad saneerimisel ette maksuvabastust ja viitab sellega seoses näiteks Prantsuse seadusele raskustes olevate ettevõtjate ülevõtmise kohta.
The Commission cannot accept Germany’s argument, which is based on a comparison.
Komisjon ei saa nõustuda selle võrdlusel põhineva Saksamaa argumendiga.
Firstly, in order to justify a measure, the Member States may refer only to principles inherent to their tax system, as the system of reference by which to assess whether an undertaking obtains an advantage with the meaning of the State aid rules.
Esiteks saavad liikmesriigid meetme õigustamiseks kaasata viitesüsteemina ainult nende oma maksusüsteemile omaseid põhimõtteid, mille abil kontrollitakse, kas ettevõttele luuakse eelis riigiabi reeglite tähenduses.
The fact that comparable tax measures might exist in the other Member States is of no consequence since any such measures could themselves be caught by the provisions in the Treaty.
Ebaoluline on väide, et muudes liikmesriikides on võib-olla olemas võrreldavad maksumeetmed, sest need meetmed võivad samuti kuuluda lepingus sätestatud eeskirjade alla.
Secondly, the conditions imposed on measures under the French scheme differ from §8c(1a) KStG.
Teiseks on Prantsuse seaduses esitatud meetmed seotud teiste tingimustega kui KStG paragrahvi 8c lõike 1a puhul.
The French scheme provides for a tax exemption for newly created companies which take over a firm in difficulty.
Prantsuse seadusega nähakse ette maksuvabastus uutele ettevõtjatele, kes võtavad raskustes oleva ettevõtja üle.
After the scheme was declared incompatible within the common market by the Commission in 2004, [36] France changed it to comply with the State aid rules. The benefits provided are now partly de minimis.
Komisjon kuulutas selle 2004. aasta seaduse ühisturuga kokkusobimatuks, [36] seejärel Prantsusmaa muutis seadust, et viia see kooskõlla riigiabialaste õigusnormidega.
The other part of the aid is compatible as regional aid or SME aid.
Mõned sellest seadusest tulenevad eelised on nüüd tähtsusetud.
The Commission therefore concludes from the above that the measure in question does not derive directly from the basic principles of the tax system and is not justified by the nature and general scheme of the tax system.
Seega järeldab komisjon eespool esitatud seletustest, et kõnealune meede ei tulene vahetult maksusüsteemi juhtmõtetest ega ole maksusüsteemi laadi või üldise korralduse alusel õigustatud.
The link between the old and new Sanierungsklausel
Seos uue ja vana saneerimisklausli vahel
Germany argues that §8c(1a) KStG essentially corresponds to the old §8(4) KStG and that the Commission had never considered §8(4) KStG to be State aid.
Saksamaa rõhutab, et KStG paragrahvi 8c lõige 1a kattub sisuliselt KStG varasema paragrahvi 8 lõikega 4, ning komisjon ei ole kunagi avaldanud hinnangut, et KStG paragrahvi 8 lõige 4 kujutab endast riigiabi.