natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As regards 2010 specifically, the French authorities specified that the publicly owned establishment IFP had received four proposals for credit facilities amounting to EUR […] (*), at a one-year rate varying between EONIA + […] (*) % with [Bank No 4] (**) (plus commitment fee of […] (*) %, i.e. EUR […] (*)) or [Bank No 5] (**) (plus commitment fee of […] (*) %, i.e. EUR […] (*)) and EONIA + […] (*) % with [Bank No 3] (**) (plus commitment fee of […] (*) %, i.e. EUR […] (*)) or [Bank No 1] (**) (plus commitment fee of […] (*) %, i.e. EUR […] (*)).
Konkreetselt 2010. aasta kohta on Prantsuse ametiasutused täpsustanud, et avalik-õiguslik asutus IFP sai […] (*) euro suuruse krediidiliini kohta neli pakkumist üheaastase intressimääraga, mis erines sõltuvalt pakkumistest: [pank nr 4] (**) pakutav EONIA + […] (*) % (pluss kohustistasu […] (*) % ehk […] (*) eurot) või [pank nr 5] (**) pakutav EONIA + […] (*) % (pluss kohustistasu […] (*) % ehk […] (*) eurot) ning [pank nr 3] (**) pakutav EONIA + […] (*) % (pluss kohustistasu […] (*) % ehk […] (*) eurot) või [pank nr 1] (**) pakutav EONIA + […] (*) % (pluss kohustistasu […] (*) % ehk […] (*) eurot).
IFP also received another spot offer from [Bank No 3] (**) (depending on the term of drawdown chosen), for a rate equal to EURIBOR + […] (*) %.
Avalik-õiguslik asutus IFP sai ka [pangalt nr 3] (**) hetkepakkumise (sõltuvalt vahendite kasutamise kestusest) intressimääraga, mis oli võrdne EURIBORiga + […] (*) %.
The Commission notes the fact that these rates are equivalent to those negotiated by IFP before its change of status in 2006, when it was still a legal person governed by private law not covered by a State guarantee.
Komisjon võtab arvesse, et need määrad olid võrdväärsed nendega, milles avalik-õiguslik asutus IFP leppis kokku enne tema staatuse muutmist 2006. aastal, kui see oli veel eraõiguslik juriidiline isik, kellel riigitagatist ei olnud.
In view of the above, the Commission acknowledges that, over the period between its change of legal form and 2010, IFP did not derive any actual economic advantage from its EPIC status in its relations with banks and financial institutions.
Eelnevat arvesse võttes tunnistab komisjon, et avalik-õiguslikul asutusel IFP ei olnud suhetes pankade ja finantsasutustega tema staatuse muutmisest kuni 2010. aastani avalik-õigusliku tööstus- ja kaubandusasutuse staatusest tulenevalt tegelikku majanduslikku eelist.
In other words, it appears that the potential advantage that the undertaking might have derived from the unlimited guarantee, in the form of interest rates on borrowings more favourable than what was available on the market, did not materialise during the period under review.
Teisisõnu näib, et vaatlusaluse ajavahemiku jooksul ei saanud ettevõtja piiramatust tagatisest tuleneda võivat eelist turutingimustest soodsamate laenu intressimäärade näol.
This conclusion naturally applies only for the past, since the Commission cannot make assumptions concerning future conduct by market operators or about their perception of the impact of the State guarantee on the risk of default of the publicly owned establishment IFP.
Selline järeldus kehtib üksnes mineviku kohta ning komisjon ei saa prognoosida turuosaliste käitumist tulevikus ega seda, kuidas muutub nende kujutlus riigitagatise mõjust avalik-õigusliku asutuse IFP makseviivituse riskile.
Therefore, in the context of the annual reports that the French authorities will be called upon to send the Commission in the future, they should furnish information relating to the levels and terms of IFP’s debt, providing proof that these loans are in line with market conditions, or adding the gross equivalent of the aid component to the estimate of the maximum impact of the guarantee using a methodology similar to that described in Table 6 appearing in recital 300.
Samuti peavad Prantsusmaa ametiasutused edastama iga-aastastes aruannetes, mida nad on kohustatud edaspidi komisjonile esitama, avalik-õigusliku asutuse IFP laenu suuruse, laenutingimustega seotud teabe ning tõendi, et need laenud vastavad turutingimustele või lisama vastava brutotoetusekvivalendi, kui hindavad tagatise mõju maksimumsummasid vastavalt analoogsetele meetoditele, mida on kirjeldatud põhjenduses 300 esitatud tabelis 6.
Finally, the Commission notes the proposal of the French authorities to include the following written statement in the financing contract for each transaction (for all instruments covered by a contract):
Lõpuks võtab komisjon arvesse Prantsusmaa ametiasutuste ettepanekut märkida rahastamislepingusse iga tehingu puhul (kõikide lepinguga hõlmatud instrumentide kohta) järgmine märge:
While this commitment will not by itself suffice to resolve the question of the existence of the guarantee, in the particular context, combined with all the other obligations imposed on France, it will allow the plea of accepted risk to be relied upon where appropriate, and any negative repercussions of the guarantee to be limited considerably.
Seetõttu, isegi kui see ei võimalda iseenesest lahendada tagatise olemasolu küsimust, võimaldab see kohustus koos kõikide teiste Prantsusmaal lasuvate kohustustega vajaduse korral kasutada vastuvõetava riski erandit ning piirata märkimisväärselt tagatise võimalikku negatiivset vastukaja.
Advantage in dealings with suppliers
Eelis suhetes tarnijatega
As regards suppliers, contrary to the view expressed by the French authorities (see recital 65), in order to prevent IFP from drawing any advantage from its EPIC status it is not sufficient that it should be subject, under European Union law or national law, to a competitive procurement obligation: when IFP issues a public call for tenders, every potential supplier drawing up a tender can anticipate the impossibility of a bankruptcy of IFP.
Vastupidi sellele, mida väidavad Prantsusmaa ametiasutused (vt põhjendus 65), ei piisa tarnijatega seoses avalik-õigusliku tööstus- ja kaubandusasutuse staatusest tuleneva igasuguse eelise välistamiseks sellest, et avalik-õiguslikul asutusel IFP on kas ELi õiguse või siseriikliku õigusega kohustus korraldada hankemenetlus: riigihangete korraldamise raames võib iga kandidaadist pakkuja pakkumiskutsele vastates eeldada, et avalik-õigusliku asutuse IFP pankrotti jäämine on võimatu.
When considering public procurement, therefore, a distinction has to be drawn between the fall in price resulting from the efficiency gains secured by competition between bidders – which, as the Commission found in the report cited by the French authorities, represent a genuine ‘social benefit’ – and the fall in price resulting from the more favourable assessment by contractors of the risk of default on the part of an entity which they know is protected from the risk of compulsory winding up by its status as a publicly owned establishment.
Riigihanke valdkonnas tuleks eristada suurema tõhususega seotud hinnaalandust, mida võimaldab pakkujate konkureerimine hankemenetluses – mis kujutab endast tõelist „sotsiaalset kasu”, nagu komisjon on väitnud Prantsusmaa ametiasutuste osundatud aruandes –, ning hinnaalandust, mis tuleneb asjaolust, et lepinguosalised peavad väiksemaks sellise üksuse makseviivituse riski, kes on teadaolevalt oma avalik-õigusliku staatuse tõttu likvideerimisriski eest kaitstud.
Both of these factors tend to cause the prices of public procurement to fall, but they are of an intrinsically different nature, which means that there can be no question for the Commission of imputing the effects of the second factor to the first.
Kuigi need kaks tegurit aitavad mõlemad kaasa avaliku tarnimise hinna alandamisele, on need põhiolemuselt erinevad, nii et komisjoni jaoks ei saa olla küsimust teise teguri mõju omistamises esimesele.
To estimate the fall in price resulting from the more favourable assessment of the risk of default made by suppliers in the case of an EPIC, the Commission will look at the cost of equivalent risk cover.
Selleks et hinnata hinnaalandust, mis tuleneb asjaolust, et tarnijad peavad avalik-õigusliku tööstus- ja kaubandusasutuse makseviivituse riski väiksemaks, kavatseb komisjon käsitleda võrdväärse riski tagatise kulu.
In the absence of a State guarantee, a supplier to IFP wishing to benefit from a comparable guarantee (i.e. to cover itself in full against the risk of default of the other party) could have recourse to the services of a specialised credit institution or insurance undertaking.
Riigitagatise puudumisel võib avalik-õigusliku asutuse IFP tarnija, kes soovib saada võrreldavat tagatist (st olla täielikult kindlustatud lepingupartneri makseviivituse vastu), kasutada konkreetse krediiti- või kindlustusasutuse teenuseid.
Such cover against the risk of default is commonly offered by specialised factoring companies [199].
Makseviivituse riski vastu kaitset pakuvad üldiselt faktooringettevõtjad [199].
The remuneration for such a factoring service comprises two components:
Komisjon märgib, et tasu faktooringuteenuse eest hõlmab kahte osa:
a financing fee (or debit interest) calculated in proportion to the time involved, to cover the funding of the advance granted to the supplier, which depends in particular on the interest rate in force at the time the claims are transferred;
rahastamistasu (või laenuintressimäära), mida arvutatakse pro rata temporis põhimõttel, et katta tarnijaga eelnevalt kokkulepitud rahastamine ning mis eelkõige sõltub nõuete loovutamise ajal kehtivatest intressimääradest;
a factoring fee proper, varying between 0,7 % and 2,5 % of the turnover assigned, with an average rate of 1,5 % [200], calculated on the value of the claims transferred, to pay for the accounting management, collection and performance bond services.
faktooringutasu, mis on [200] 0,7 % kuni 2,5 % määratud käibest, kusjuures keskmine määr on 1,5 %, arvutatakse ülekantud nõuete summade alusel raamatupidamis-, sissenõudmis- ning täitmisgarantiiga seotud teenuste eest tasumiseks.
In their letter dated 26 November 2010, the French authorities said that, in their opinion, the Commission’s arguments on the role of factoring were based on an inaccurate assessment of the reasons for which an undertaking might have recourse to this type of service.
Prantsusmaa ametiasutused on märkinud oma 26. novembri 2010. aasta kirjas, et nende arvates on komisjon faktooringu osatähtsust käsitledes hinnanud puudulikult põhjuseid, miks ettevõtja võib sellist liiki teenust kasutada.
They acknowledged that factoring companies could provide three services, i.e. cash advance, collection and guarantee of claims, but said they could offer these services jointly or separately.
Prantsusmaa ametiasutused tunnistavad, et faktooringettevõtjad võivad osutada kolme teenust, milleks on ettemaksete tegemine, nõude sissenõudmine ja tagamine, kuid täpsustavad, et nad võivad neid teenuseid osutada koos või eraldi.
On the basis of a Banque de France study carried out in 2009 [201], they added that, among these different services, delegated management (i.e. a financial transaction without debt collection) was becoming predominant in the services offered by factors, so that recourse to factoring increasingly amounted to a mere cash transaction for the supplier.
Nad lisavad Prantsuse keskpanga (Banque de France) [201] 2009. aastal teostatud uuringu põhjal, et nende eri teenuste hulgas on delegeeritud haldamine (st finantstehing ilma võlanõuete sissenõudmiseta) muutunud faktooringettevõtjate pakutavate teenuste hulgas valdavaks, kuivõrd faktooringu kasutamine on üha enam muutunud tarnija jaoks lihtsaks sularahatehinguks.
The Commission takes note of this observation.
Komisjon võtab seda märkust arvesse.
The French authorities have communicated the volume of payments made by IFP to factors [202] since 2004 (to pay for supplies needed for both types of activity, economic and non-economic):
Lisaks on Prantsusmaa ametiasutused esitanud avalik-õigusliku asutuse IFP poolt alates 2004. aastast faktooringettevõtjatele [202] makstud summad (vajalike tarnete eest tasumiseks seoses kahte liiki tegevusega – majandushuvi pakkuva ja majandushuvi mittepakkuvaga):
Recourse to factoring by IFP’s suppliers over the period 2004-2010
Faktooringu kasutamine avalik-õigusliku asutuse IFP tarnijate poolt ajavahemikus 2004–2010
Number of suppliers concerned
Asjaomaste tarnijate arv
Payments to factors
Maksed faktooringettevõtjatele
(in euros)
(eurodes)
Number of invoices concerned
Asjaomaste arvete arv
Period as a whole
Ajavahemik
The French authorities observe that since its change of legal form in 2006, the payments made by IFP to factors have increased.
Prantsusmaa ametiasutused sedastavad, et alates avalik-õigusliku asutuse IFP staatuse muutmisest 2006. aastal on suurenenud selle maksete arv faktooringettevõtjatele.
They say that this trend invalidates the Commission’s argument concerning the perception of third parties of the risk of default of EPICs.
Nad järeldavad sellest, et see areng muudab kehtetuks komisjoni mõttekäigu selle kohta, kuidas kolmandad isikud tajuvad avalik-õigusliku tööstus- ja kaubandusasutuse makseviivituse riski.
They consider that if IFP had benefited from cover of its risk of default by the State from 2006, recourse to the services of factors should have become less frequent from that date, if it did not stop altogether.
Nad leiavad, et kui avalik-õiguslikul asutusel IFP oli alates 2006. aastast makseviivituse korral riigitagatis, oleks faktooringuteenuseid sellest kuupäevast alates kasutatud harvemini või üldse mitte.
But as the French authorities themselves indicate (see recital 206), recourse to factoring is increasingly associated with a need for cash advances (increase in the delegated management service) and less and less with a need to transfer the risk of non-payment (decline in the collection, financing and guarantee service), and in IFP’s accounts it is not possible to break down the use made of factoring by its suppliers by type of service; in the Commission’s view, therefore, the trend established by IFP does not invalidate the Commission’s arguments, still less does it show that IFP’s suppliers have concluded that since IFP’s change of legal form the risk of a default on its part has increased.
Nagu märgivad Prantsusmaa ametiasutused ise põhjenduses 206, kuivõrd faktooringu kasutamine on üha enam seotud ettemakse vajadusega (delegeeritud juhtimise teenuse suurem kasutamine) ning üha vähem võla tasumata jätmise riski eest vastutuse võtmisega (sissenõudmis-, rahastamis- ja tagatisteenuste vähenemine), ning kuna avalik-õigusliku asutuse IFP raamatupidamiskontodel ei ole võimalik eristada selle tarnijate poolt faktooringu kasutamist teenuseliikide kaupa, on komisjon arvamusel, et avalik-õigusliku asutuse IFP kirjeldatud areng ei võimalda ümber lükata komisjoni mõttekäiku ning veelgi vähem näidata seda, et avalik-õigusliku asutuse IFP tarnijad seostasid IFP staatuse muutmist IFP makseviivituse riski kasvuga.
The Commission acknowledges that it is unable to provide a precise estimate of the amount of the premium which would be necessary to cover IFP’s suppliers against the risk of default if IFP did not already enjoy a State guarantee.
Komisjon tunnistab, et tal ei ole võimalik täpselt hinnata tagatispreemiat, mis oleks vajalik tarnijate kaitsmiseks avalik-õigusliku asutuse IFP makseviivituse riski vastu, kui sellel juba ei oleks riigitagatist.
The Commission points out, however, that since the factoring fee referred to in recital 205.b in fact covers three separate services (collection, financing and guarantee against the risk of unpaid invoices), the maximum amount of 2,5 % of the guaranteed turnover which is mentioned there must in any event be an upper bound to the premium which would be required to cover the risk of default only.
Komisjon märgib siiski, et kuivõrd põhjenduse 205 punktis b märgitud faktooringutasu hõlmab tegelikult kolme eri teenust (sissenõudmine, rahastamine ja tagatis võla tasumatajätmise riski vastu), siis sisaldab märgitud maksimumsumma 2,5 % tagatud käibest igal juhul juba tagatispreemiat, mis on vajalik üksnes makseviivituse riski katmiseks.
In any event, the French authorities are still free to notify a more precise methodology for estimating the advantage conferred by the guarantee on IFP in its dealings with suppliers.
Igal juhul jääb Prantsusmaa ametiasutustele võimalus teavitada täpsemast meetodist, kuidas hinnata avalik-õiguslikule asutusele antud tagatist selle suhetes oma tarnijatega.
Such a methodology could be based on an economic report by an expert, which would be debated by the two sides in the context of the appraisal, and if found appropriate could be the subject of a positive decision by the Commission and could be used by France to meet the information requirements laid down in the operative part of this decision.
Põhinedes majanduslikul eksperditeadmistel, võib komisjon selle uurimise ajal vastuväiteid tekitanud meetodi heaks kiita ning Prantsusmaa võib seda kasutada käesoleva otsusega seotud konkreetsete teabevajaduste rahuldamiseks.
As regards the amounts in question, the French authorities indicated in their letter dated 26 November 2010 that the cost of these goods and services was incorporated directly into the ratios for the use made of the staff allocated to the activities to which the acquisition of these goods and services related [204].
Kõnealuste summade kohta on Prantsusmaa ametiasutused 26. novembri 2010. aasta kirjas märkinud, et nende varade ja teenuste soetusmaksumuses on otseselt arvesse võetud nende töötajate väärtuse hindamise määra, keda mõjutavad kõnealuse vara ja teenuste omandamisega seotud tegevus [204].
Moreover, the invoicing of seconded staff and of premises did not give rise to any significant specific expenditure, since all the relevant costs were already integrated into the structural costs of the establishment.
Pealegi ei too lähetatud personali ja ruumide kohta arvete esitamine kaasa märkimisväärset erikulu, sest kõik seonduvad kulud on juba lisatud ettevõtja struktuurikulude alla.
Finally, with regard to the goods and services specifically acquired for the pursuit solely of economic activities, the French authorities submit that the average annual value of such supplies represents only a small fraction of IFP’s annual average turnover [205].
Konkreetselt majandustegevuseks soetatud vara ja tellitud teenustega seotud vajaliku varustuse aastane keskmine kogusumma on Prantsusmaa ametiasutuste sõnul vaid murdosa [205] avalik-õigusliku asutuse IFP keskmisest käibest.
For contract research, on the basis of the information obtained by IFP via its analytical accounting system, the average value of supplies acquired by IFP to provide its services between 2006 and 2009 comes to EUR […] (*) per year.
Lepingulise teadustegevuse puhul on avalik-õigusliku asutuse IFP analüütilise raamatupidamissüsteemi kaudu kogutud teabe põhjal sellise varustuse aasta keskmine summa, mida avalik-õiguslik asutus IFP on soetanud oma teenuste osutamiseks ajavahemikus 2006 ja 2009, […] (*) eurot aastas.
The Commission considers that, for the performance of its economic activities, IFP has enjoyed a real economic advantage, consisting in a reduction in the prices charged by its suppliers, and resulting from a more favourable assessment by the latter of the risk of default of the establishment.
Komisjon on seisukohal, et avalik-õiguslik asutus IFP sai oma majandustegevuse teostamisel kasu tegelikust majanduslikust eelisest, mis seisneb tarnijate pakutavates hinnaalandustes ning tuleneb sellest, et tarnijad hindavad ettevõtja makseviivituse riski leebemalt.
The Commission cannot quantify this advantage precisely, but considers that, in any case, it would not have exceeded a sum in the order of EUR […] (*) per year on average over the period under review (2006-2009) [206].
Kuigi komisjonil ei ole võimalik kindlaks määrata sellise eelise täpset summat, arvab ta, et igal juhul ei saa selle keskmine summa asjaomase ajavahemiku (2006–2009) puhul ületada ligikaudu […] (*) eurot aastas [206].
Finally, the Commission points out that such an advantage in dealings between IFP and its suppliers is selective, because its competitors, which remain subject to compulsory administration and winding-up procedures under ordinary law, do not enjoy a comparable guarantee conferred by the State, which is intrinsically linked to IFP’s status as a publicly owned establishment.
Lõpuks märgib komisjon, et eelis avalik-õigusliku asutuse IFP ja selle tarnijate suhtes on valikuline, kuivõrd tema konkurentidel, kelle suhtes kehtivad jätkuvalt tavaõigusega ette nähtud saneerimis- ja likvideerimismenetlused, ei ole võrreldavat tagatist, mille on andnud riik ning mis on põhiolemuselt seotud avalik-õigusliku asutuse IFP avalik-õigusliku staatusega.
Advantage in dealings with customers
Eelis suhetes klientidega
As regards the research services provided by the publicly owned establishment IFP, the Commission notes the comments made by UOP, which indicates that in technology transfer, a field which is risky by nature, acquirers are particularly sensitive to the guarantees that their providers are able to give them in terms of cover of both contractual and non-contractual liability.
Avalik-õigusliku asutuse IFP osutatud teadustegevusega seotud teenuste suhtes võtab komisjon arvesse äriühingu UOP Limited märkusi, et tehnoloogia võõrandamise valdkonnas, mis on oma olemuselt suure riskiga, on soetajatele iseäranis olulised tagatised, mida teenuseosutajad on võimelised neile pakkuma, nii lepingulise kui ka lepinguvälise vastutuse osas.
It appears from the above that IFP has not shifted its non-contractual liability to the State by taking the risk that in the event of a claim it would be able to rely on the guarantee it derives from its EPIC status, but that, on the contrary, it has covered the risk by entering into the necessary insurance contracts on the market.
Eelnevast nähtub, et avalik-õiguslik asutus IFP ei ole mingil juhul oma lepinguvälist vastutust pannud riigile, võttes riski lootusega kahju tekkimise korral kasutada oma avalik-õigusliku tööstus- ja kaubandusasutuse staatusest tulenevat tagatist, vaid hoopiski allkirjastas kaitseks selle riski vastu vajalikud kindlustuslepingud.
As regards contractual liability, it is clear from the information supplied by the French authorities in response to UOP’s comments, in particular those set out in recital 91, that with respect to the provision of services IFP’s liability towards its customers (whether they are its own subsidiaries or third parties) ‘is limited to […] (*) % of the remuneration actually received, with a maximum which may reach up to […] (*) % depending on the case’, so that if the customer considers that the work carried out by IFP is defective, the latter cannot under any circumstances be obliged to repeat the work ad infinitum.
Lepingulise vastutuse osas nähtub Prantsusmaa ametiasutuste esitatud teabest vastuseks äriühingu UOP Limited märkustele, eelkõige põhjenduses 91 uuesti esitatud märkustele, et teenuste osutamise valdkonnas piirdub avalik-õigusliku asutuse IFP vastutus oma klientide (kas tütarettevõtjate või kolmandate isikute) ees „[…] (*) %-ga tegelikult saadud tasust, kusjuures ülemmäär võib vastavalt olukorrale ulatuda kuni […] (*) %-ni,” nii et kui klient hindab avalik-õigusliku asutuse IFP töö puudulikuks, ei saa viimast mingil juhul kohustada tööd lõputult ümber tegema.
Moreover, the Commission takes note of the French authorities’ observation that, on account of the principle of non-combination of liabilities, a contracting party cannot invoke non-contractual liability to seek compensation for damage suffered under a contractual relationship [209].
Komisjon võtab teadmiseks Prantsusmaa ametiasutuste märkuse, milles sedastatakse, et kui tugineda põhimõttele, mille kohaselt ei või vastutused kuhjuda, ei tohi lepingupartner taotleda lepinguvälise vastutuse rakendamist lepinguliste suhete raames kannatatud kahju hüvitamise taotlemiseks [209].