natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The tariffs were to be applied until the completion of the planned infrastructure and the achievement of a competitive internal market for energy.
Tariife pidi kohaldatama kuni kavandatud infrastruktuuri valmimiseni ja konkurentsivõimelise energia siseturu sisseseadmiseni.
The measure was in line with the spirit of regional aid, because it promoted economic growth and employment on an island where energy-intensive production suffered from a competitive disadvantage owing not only to the imperfect state of liberalisation of the electricity market but also to exceptional infrastructural deficiencies in Sardinia as regards interconnection to the national electricity and gas grids.
Meede oli kooskõlas regionaalabi eesmärgiga, sest sellega edendati majanduskasvu ja tööhõivet saarel, kus energiamahukas tootmine oli ebasoodsas konkurentsiolukorras nii elektrituru liberaliseerimise puuduliku seisu kui ka erandlike infrastruktuuripuuduste tõttu Sardiinias seoses ühendusega riigi elektri- ja gaasivõrkudega.
In support of this integrated approach, Italy cited the First Report of the High Level Group on Competitiveness, Energy and Environment [31], which found that the liberalisation process in the energy sector had not produced satisfactory results, that better interconnection was necessary, and that long-term supply contracts with predictable prices or partnerships between customers and energy suppliers were desirable.
Selle integreeritud lähenemisviisi toetamiseks viitas Itaalia konkurentsivõime, energeetika ja keskkonna kõrgetasemelise töörühma esimesele aruandele, [31] milles leiti, et energiasektori liberaliseerimine ei olnud andnud rahuldavaid tulemusi ning et vajalik on parema ühenduse loomine ning soovitatav on sõlmida prognoositavate hindadega pikaajalised tarnelepingud või teha tarbijate ja energiatarnijate vahelist koostööd.
Italy argued that the measures planned for Sardinia moved in this direction, but that short-term measures such as the tariffs were also needed in order to safeguard the competitiveness of Sardinian industry and ensure its survival until the planned investments were carried out and the structural problems were resolved.
Itaalia leidis, et Sardiinia jaoks kavandatud meetmed liikusid selles suunas, kuid vaja oli ka selliseid lühiajalisi meetmeid nagu tariifid, et tagada Sardiinia tööstuse konkurentsivõime ja ellujäämine, kuni kavandatavad investeeringud on ellu viidud ja struktuurilised probleemid lahendatud.
The aid offsets a regional disadvantage
Abiga korvatakse piirkondlikku mahajäämust
Italy contended that it was not possible to compare power prices paid by the Sardinian beneficiaries and average power prices paid by comparable undertakings on the Italian mainland, since energy-intensive undertakings purchased electricity via bilateral contracts which were not in the public domain.
Itaalia väitis, et Sardiinia abisaajate makstavat elektrihinda ei olnud võimalik võrrelda keskmise elektrihinnaga, mida maksid Itaalia maismaaosa ettevõtjad, kuna energiamahukad ettevõtjad ostsid elektrit kahepoolsete lepingute alusel, mis ei olnud avalikud.
According to Italy, the Commission erred in carrying out a comparison based on prices recorded on power exchanges, since only a marginal part of these undertakings’ energy supplies was procured on exchanges.
Itaalia sõnul eksis komisjon, kui ta võrdles hindu elektribörsil registreeritud hindadega, sest üksnes väike osa nende ettevõtjate energiavarudest hangiti börsi kaudu.
According to Italy, prices negotiated via bilateral contracts would be favourable to consumers only if the consumers could freely choose their suppliers and source electricity which was produced using competitive technologies.
Itaalia väitel oleksid kahepoolsete lepingute alusel kokku lepitud hinnad tarbijatele soodsad üksnes sel juhul, kui tarbijad võiksid vabalt valida oma tarnijaid ja hankida elektrienergiat, mida toodetakse konkurentsivõimelise tehnoloogia abil.
This was not possible in Sardinia, where power generation plants could not produce cheap electricity since they had no access to natural gas.
See ei olnud võimalik Sardiinias, kus elektrijaamad ei saanud odavat elektrienergiat toota, kuna neil puudus ligipääs maagaasile.
Besides, new investments in modern power generation were discouraged by the limited electrical interconnection which made it impossible to export electricity.
Pealegi takistas uute investeeringute tegemist moodsasse elektrienergia tootmisse piiratud elektrivõrkudevaheline ühendus, mistõttu oli võimatu elektrienergiat eksportida.
Another factor was market concentration and the role played by incumbent operators.
Veel oli probleemiks turukontsentratsioon ja turgu valitsevate operaatorite roll.
In these circumstances, according to Italy, there was justification for applying tariffs which stabilised electricity prices until more effective competition was achieved on the electricity market.
Sellises olukorras oli Itaalia sõnul põhjendatud selliste tariifide kohaldamine, mis stabiliseerisid elektrihinna kuni tõhusama konkurentsi saavutamiseni elektriturul.
Italy once again argued that the preferential tariffs simulated the mechanism of a fully competitive market.
Itaalia väitis veelkord, et soodustariifid matkisid täielikult konkurentsile avatud turu mehhanisme.
As regards the overcapacity in electricity generation which led the Commission to doubt that power prices in Sardinia were higher than on mainland Italy (since overcapacity should rather encourage generators to sell at competitive prices to large consumers — see recital 47), Italy put forward the following arguments.
Seoses elektrienergia ületootmisega, mis tekitas komisjonis kahtlusi, et elektrihinnad Sardiinias olid kõrgemad kui Itaalia maismaaosas (kuna ületootmine peaks pigem julgustama tootjaid müüma suurtarbijatele konkurentsivõimelise hinnaga, vt põhjendus 47), esitas Itaalia järgmised väited.
Sardinian overcapacity in electricity generation could not lead to lower prices for consumers, because in this specific case overcapacity was the result of limited interconnection, which made it necessary to establish a very high power reserve in order to safeguard the continuity of electricity supplies on the island [32].
Sardiinia elektrienergia ületootmine ei saanud kaasa tuua hindade langust tarbijate jaoks, sest käesoleval juhul oli ületootmine tingitud piiratud ühendustest, mistõttu oli vajalik luua väga suur elektrienergia reserv, et tagada elektrivarustuse järjepidevus saarel [32].
Since this reserve was in any event remunerated via charges imposed on all electricity end-users, power suppliers had no interest in selling the electricity produced using this idle capacity at more competitive prices.
Kuna kõnealune reserv tuli igal juhul hüvitada kõigile elektrienergia lõpptarbijatele kehtestatud maksu kaudu, siis ei olnud elektritarnijatel huvi müüa toodetud energiat kasutamata tootmisvõimsuse arvel konkurentsivõimelisemate hindadega.
The aid is proportional
Abi on proportsionaalne
According to Italy the measure was proportional, because the price fixed by the AEEG for 2005 (see recital 34 above) corresponded to the average price paid in the EU by the beneficiaries’ competitors, which was calculated objectively by the regulator.
Itaalia sõnul oli meede proportsionaalne, sest elektrienergia- ja gaasiameti poolt 2005. aastaks kindlaks määratud hind (vt põhjendus 34 eespool) vastas abisaajate konkurentide ELis makstud keskmisele hinnale, mille arvutas objektiivselt seadusandja.
Italy also pointed out that in Member States with regulated tariffs large industrial consumers paid prices as low as EUR 25 per MWh for their electricity supplies in 2005.
Itaalia rõhutas ka, et liikmesriikides, kus olid kasutusel reguleeritud tariifid, maksid suured tööstuslikud kliendid 2005. aastal elektritarnete eest vaid 25 eurot MWh kohta.
Italy therefore contested the data submitted by the complainants, which in its view were methodologically flawed, in that they overestimated the average electricity prices paid by the beneficiaries’ competitors in the EU.
Itaalia vaidlustas seetõttu kaebuse esitajate edastatud andmed, mis olid tema arvates metodoloogiliselt puudulikud, kuna neis hinnati üle abisaajate konkurentide makstud keskmist elektrihinda ELis.
The aid is temporary and degressive
Abi on ajutine ja kahanev
According to Italy, the duration of the scheme, at six years rather than five, was justified by the need to wait for the completion of the energy infrastructure.
Itaalia sõnul oli kava kuueaastane kestus viie aasta asemel põhjendatud vajadusega oodata energiainfrastruktuuri valmimist.
Italy also contended that the degressivity requirement was met: the tariffs were degressive because they were adjusted on the basis of the weighted average of variations on the Amsterdam and Frankfurt power exchanges and could only increase but not decrease.
Itaalia väitis ka seda, et abi kahanemise nõue oli täidetud: tariifid olid kahanevad, sest neid kohandati vastavalt Amsterdami ja Frankfurdi elektribörsi muutuste kaalutud keskmisele ning tariife võidi üksnes suurendada, mitte aga vähendada.
The tariffs were pegged to price variations on the power exchanges because, according to Italy, this was an objective benchmark which was broadly representative of trends in energy prices.
Tariifid olid seotud hinna muutumisega elektribörsidel, sest Itaalia sõnul oli see objektiivne võrdlusalus, mis esindas üldjoontes elektrihinna suundumusi.
However, Italy maintained that actual price increases for EU energy-intensive users were generally considerably lower than the increases recorded on exchanges, as such users paid prices agreed through bilateral contracts, or set by the State where there were regulated tariffs, and these prices were less prone to variation.
Itaalia väitis siiski, et ELi energiamahukatelt ettevõtjatelt küsitud hindade tegelik tõus oli üldiselt palju väiksem kui börsidel registreeritud hinnatõus, kuna need ettevõtjad maksid hinda, mis oli kokku lepitud kahepoolsete lepingutega või kehtestatud riigi poolt, kui tegemist oli reguleeritud tariifidega, ning need hinnad muutusid vähem.
Italy concluded that that the annual 4 % increase applied to the Sardinian tariffs was in line with the increases in energy prices applied to their direct EU competitors.
Itaalia järeldas, et iga-aastane 4 % suurune tõus, mida kohaldati Sardiinia tariifide suhtes, oli kooskõlas nende otseste ELi konkurentide suhtes kohaldatava energiahinna tõusuga.
Italy drew attention to the existence in the EU of measures which had effects equivalent to the disputed preferential tariffs, and argued that all of them should be assessed in the same way, regardless of their form, since their common objective was to ensure the survival of energy-intensive industries in the EU and prevent their relocation outside the national territory.
Itaalia juhtis tähelepanu ELi meetmetele, millel oli vaidlusaluste soodustariifidega samaväärne mõju, ning väitis, et kõiki neid meetmeid tuleks hinnata ühel ja samal viisil, hoolimata nende vormist, kuna nende ühine eesmärk oli tagada ELi energiamahukate ettevõtjate ellujäämine ning hoida ära nende ümberasumine väljapoole riigi territooriumi.
Eligibility of Sardinia for regional aid after 2007
Sardiinia regionaalabikõlblikkus pärast 2007. aastat
Although from 2007 onwards Sardinia could no longer benefit from regional operating aid, Italy argued that the Regional Aid Guidelines mad provision for a phasing-out of schemes which were ongoing at the time a region ceased to be eligible for the exemption in Article 107(3)(a) TFEU.
Kuigi alates 2007. aastast ei võinud Sardiinia enam saada piirkondlikku tegevusabi, väitis Itaalia, et regionaalabi suunised sisaldasid sätet nende kavade järkjärgulise lõpetamise kohta, mida viidi ellu ajal, kui piirkond ei olnud enam abikõlblik ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktis a sätestatud erandi alusel.
Thus the Commission was still in a position to authorise the measure under the 2007 Regional Aid. Guidelines.
Seega oli komisjonil veel võimalik kiita meede heaks 2007. aasta regionaalabi suuniste alusel.
Italy contended once again that the tariffs did not affect trade between Member States, on the basis of the arguments already set out with respect to aluminium, zinc and lead in recital 76.
Itaalia väitis veel kord, et tariifid ei mõjutanud liikmesriikidevahelist kaubandust, tuginedes väidetele, mis on juba esitatud põhjenduses 76 seoses alumiiniumi, tsingi ja pliiga.
The same reasoning, Italy maintained, applied to the chemical industry.
Itaalia väitel saab samu põhjendusi kasutada keemiatööstuse puhul.
Italy pointed out that in 2003 imports of chemical products into Italy had exceeded exports, and that EU and Italian production had slumped since 2001.
Itaalia rõhutas, et 2003. aastal ületas keemiatoodete import Itaaliasse eksporti ning ELi ja Itaalia toodang oli langenud alates 2001. aastast.
With specific reference to the production of PVC, which was the main application of chlorine, Italy pointed to a production deficit in the country: in 2002, only 470000 tonnes of PVC had been produced in Italy, while consumption had been 970000 tonnes.
Osutades konkreetselt polüvinüülkloriidi (PVC) toodangule, mis oli kloori peamine rakendusala, rõhutas Itaalia tootmise puudujääki riigis: 2002. aastal toodeti Itaalias üksnes 470000 tonni PVCd, samal ajal kui tarbiti 970000 tonni.
Existence of State aid pursuant to Article 107(1) TFEU
Riigiabi olemasolu vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikele 1
A measure constitutes State aid within the meaning of Article 107(1) TFEU if the following conditions are all fulfilled: the measure (a) confers an economic advantage on the beneficiary; (b) is granted by the State or through State resources; (c) is selective; and (d) affects trade between Member States and is liable to distort competition within the EU.
Meede on riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, kui on täidetud järgmised tingimused: meede a) annab abisaajale majandusliku eelise; b) antakse riigi poolt või riigi ressurssidest; c) on valikuline; d) avaldab mõju liikmesriikidevahelisele kaubandusele ja võib moonutada konkurentsi ELis.
Under the 2004 and 2005 tariff arrangements, the State intervened to subsidise the electricity price negotiated by the beneficiaries with their suppliers.
Vastavalt 2004. aasta ja 2005. aasta soodustariifi korrale sekkus riik selleks, et rahastada abisaajate ja nende tarnijate vahel kokku lepitud elektrihinda.
In 2005, according to the data provided by Italy, the electricity price negotiated by Syndial with its supplier exceeded EUR 60 per MWh, whereas the tariff would bring it down to EUR 27 per MWh.
aastal ületas Syndiali ja tema tarnija vahel kokku lepitud elektrihind Itaalia esitatud andmete põhjal 60 eurot MWh kohta, samal ajal kui tariifi abil oleks hind langenud 27 euroni MWh kohta.
The rationale of the two measures was that the State would reimburse to the beneficiaries the extra costs they had sustained in order to purchase electricity in Sardinia compared to average prices paid by their EU competitors.
Kahte meedet põhjendas see, et riik hüvitaks abisaajatele lisakulud, mida nad pidid kandma elektrienergia ostmiseks Sardiinias, võrreldes nende ELi konkurentide makstud keskmise hinnaga.
Portovesme contends that the preferential price corresponds to the price which would prevail in a fully competitive market, and therefore does not provide an advantage.
Portovesme väidab, et soodustariif vastas hinnale, mis kehtiks täielikult konkurentsile avatud turul, ning seega ei andnud eelist.
The Commission has already rejected this line of reasoning in the Alcoa case, which concerned virtually identical tariffs.
Komisjon lükkas sellise põhjenduse tagasi juba Alcoa juhtumi puhul, milles käsitleti praktiliselt samasuguseid tariife.
When assessing the presence of an advantage, neither the Union lawcourts nor the Commission have ever taken into account the conditions that would prevail in a hypothetical market that functioned better.
Eelise olemasolu hinnates ei ole ühenduse kohtud ega ka komisjon võtnud kunagi arvesse tingimusi, mis kehtiksid oletataval, paremini toimival turul.
The framework of reference has always been the conditions prevailing on the actual markets concerned [34].
Võrdlusaluseks on alati olnud tegelikel turgudel valitsevad tingimused [34].
This argument also supposes that where a market was not functioning properly a Member State would be justified in setting prices that simulated conditions of effective competition (see Italy’s comment in recital 72 above).
See väide tähendab ka seda, et juhul kui turg ei oleks toiminud nõuetekohaselt, oleks liikmesriigil olnud õigus kehtestada hinnad, mis matkivad tõhusa konkurentsi tingimusi (vt Itaalia märkus põhjenduses 72 eespool).
This reasoning cannot be accepted, as it runs counter to the settled principle of EU case-law according to which ‘the fact that a Member State seeks to approximate, by unilateral measures, conditions of competition in a particular sector of the economy to those prevailing in other Member States cannot deprive the measures in question of their character as aid’ [35].
Selline mõttekäik on vastuolus Euroopa Liidu kohtute praktikas väljakujunenud põhimõttega, mille kohaselt ei välista asjaolu, et liikmesriik proovib ühepoolsete meetmete abil ühtlustada teatud majandusharu konkurentsitingimusi muudes liikmesriikides valitsevate konkurentsitingimustega, nende meetmete kvalifitseerimist riigiabiks [35].
The Commission considers that the same principle applies to situations where a Member State seeks to approximate conditions of competition to those that would prevail in a fully competitive market.
Komisjon on seisukohal, et sama põhimõte kehtib ka olukordades, mil liikmesriik püüab konkurentsitingimusi ühtlustada täielikult konkurentsile avatud turul valitsevate tingimustega.
Italy contends that these tariffs are identical to the Alumix tariff, which the Commission considered not to constitute aid (see recital 74 above), and should likewise be considered free of aid.
Itaalia väidab, et kõnealused tariifid on sarnased Alumixi tariifiga, mille puhul komisjon oli arvamusel, et tegemist ei olnud riigiabiga (vt põhjendus 74 eespool), ning seega ei tuleks ka kõnealuseid tariife pidada riigiabiks.
The Commission points out that the situation on which the Commission took a position in the Alumix case was very different.
Komisjon rõhutab, et olukord, milles komisjon võttis seisukoha Alumixi juhtumis, oli väga erinev.
In Alumix, the tariff was granted by ENEL, which at the time was a public body supplying electricity on a monopoly basis in an electricity market which had yet to be liberalised [36].
Alumixi juhtumis võimaldas tariifi avalik-õiguslik asutus ENEL, kes tarnis tol ajal monopoolselt elektrit elektriturul, mis tuli alles liberaliseerida [36].
Given the monopoly over electricity generation and supply held by ENEL, there was no competitive market price to which the Commission could refer to assess the existence of an advantage.
Võttes arvesse, et ENELile kuulus elektri tootmise ja tarnimise monopol, ei eksisteerinud konkurentsivõimelist turuhinda, mille põhjal oleks komisjon võinud eelise olemasolu hinnata.
Therefore, the Commission devised a method to identify the lowest theoretical market price at which a rational supplier would be prepared to sell to its ‘best customer’.
Seetõttu töötas komisjon välja meetodi, et teha kindlaks madalaim teoreetiline turuhind, millega mõistlik tarnija oleks valmis müüma elektrienergiat oma „parimale kliendile”.
However, this method cannot be applied in a situation where prices are negotiated by end-users with power suppliers on a liberalised market and are subsidised by compensatory payments ex post.
Sellist meetodit ei saa siiski kohaldada olukorras, kus lõppkasutajad lepivad elektritarnijatega hinna kokku liberaliseeritud turul ja see hüvitatakse tagantjärele.
Thus the analysis in the Alumix decision, and the Commission’s findings in that case, are manifestly devoid of relevance here.
Seega on Alumixi otsuses esitatud analüüs ning komisjoni poolt selles juhtumis tehtud järeldused käesoleval juhul täielikult asjakohatud.
This was borne out by the judgment of the Court of First Instance which upheld the decision to open the formal investigation in Alcoa [37] (paragraph 132 of the judgment).
Seda tunnistati Esimese Astme Kohtu otsusega, millega kinnitati ametliku uurimismenetluse algatamise otsust Alcoa kohtuasjas [37] (otsuse punkt 132).
In the present case, the market operator principle does not apply.
Käesoleval juhul ei kohaldata turuosalise põhimõtet.
The position would have to be assessed in the light of the market operator test if the State sold electricity to the companies concerned, either directly or through a State-owned company, as it did in Alumix.
Seisukohta tuleks hinnata turuosalise testi arvesse võttes juhul, kui riik oleks müünud elektrienergiat asjaomastele ettevõtjatele kas otse või riigiomandis oleva ettevõtja kaudu, nagu ta tegi Alumixi juhtumi puhul.
But here the electricity is supplied by private companies.
Kuid käesoleval juhul müüvad elektrienergiat eraõiguslikud ettevõtjad.
There is therefore no need, as there was in Alumix, to examine whether the State’s behaviour has been comparable to that of a rational market operator.
Seega ei ole käesoleval juhul vaja erinevalt Alumixi juhtumist uurida, kas riigi käitumist saab võrrelda mõistliku turuosalise käitumisega.
It must be concluded that the 2004 and 2005 compensatory payment systems mitigate the charges payable under the supply contracts concluded by the beneficiaries, which would normally have to be included in the companies’ budgets.
Tuleb järeldada, et 2004. ja 2005. aasta hüvitiste süsteemiga leevendatakse abisaajatega sõlmitud tarnelepingutest tulenevaid kohustusi, mis tavaliselt koormavad ettevõtjate eelarvet.
In line with well-established case-law, therefore, the disputed measures confer an economic advantage on the recipients [38].
Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt antakse seega vaidlusaluste meetmetega abisaajatele majanduslik eelis [38].
Since the preferential electricity tariffs in Italy are granted exclusively to undertakings operating existing facilities located in Sardinia and belonging to a closed list of industries identified in the legislative and regulatory instruments that form the legal basis of the measures, the advantage they confer is a selective one.
Kuna elektrienergia soodustariife kohaldatakse Itaalias üksnes Sardiinias asuvates rajatistes tegutsevate ettevõtjate suhtes, kes kuuluvad meetmete õigusliku aluse moodustavate õigusaktidega kindlaks määratud lõplikku tööstusettevõtete nimekirja, on neile antud eelis valikuline.
It is settled case-law that an advantage constitutes State aid within the scope of Article 87(1) TFEU only if it is granted directly or indirectly through State resources [39] and is imputable to the State [40].
Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt võib meedet vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 87 lõikele 1 liigitada riigiabiks üksnes juhul, kui see on antud otseselt või kaudselt riigi ressurssidest [39] ning on seostatav riigiga [40].
As explained in recital 28, the compensatory payments at issue here are financed by means of a parafiscal charge collected by the Equalisation Fund via the A4 component of the electricity tariff.
Nagu on kirjeldatud põhjenduses 28, rahastatakse kõnealuseid hüvitisi tasakaalustusfondi poolt maksutaolise lõivu kogumise teel elektritariifi komponendi A4 kujul.
This charge is obligatory, being imposed by means of decisions of the AEEG that implement national legislation.
See lõiv on kohustuslik, olles kehtestatud elektrienergia- ja gaasiameti siseriiklikke õigusakte rakendavate otsustega.
The Equalisation Fund is a public body established by law which carries out its functions on the basis of precise instructions laid down in the decisions of the AEEG.
Tasakaalustusfond on seadusega loodud avalik-õiguslik asutus, mis täidab oma ülesandeid elektrienergia- ja gaasiameti otsustes sätestatud täpsete juhtnööride järgi.