natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In detail, the Commission would point to the following defects:
Hinnangus esinesid eelkõige järgmised puudused.
As the latter is higher than the employer's share of the social contribution rate, the expert study's excess social costs are higher than burden #2.
Kuna tulu- ja kuluarvestuse kohane maksemäär on sotsiaalkindlustusmakse tööandja osast suurem, on hinnangukohased konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud kohustusest nr 2 suuremad.
Thus, the expert study includes excess social costs that the Postal regulator has considered as ‘efficient’ costs.
Hinnangus ei võeta seega arvesse konkurentsikeskkonnas tavatuid sotsiaalkulusid, mida reguleeriv asutus käsitab teenuste „tõhusa osutamise” kuludena.
Second, the expert study omits that burden #1 on excess wages also covers a share of the excess social costs (e.g. due to the difference between incurred wages and the ‘competitive’ wage benchmark) and that they are subsequently financed through burden #1.
Teiseks jäetakse hinnangus arvesse võtmata, et kohustus nr 1 (konkurentsikeskkonnas tavatud palgakulud) hõlmab ka osa konkurentsikeskkonnas tavatuid sotsiaalkulusid (nt arvestusliku palga ja konkurentsikeskkonnas tavapärase palgataseme jaoks kindlaks määratud võrdlusmäära vahe tõttu) ja neid rahastatakse seega kohustusest nr 1.
Further social costs that the expert study includes are covered by separate burdens (e.g. the payments to BAnstPT by burden #6) and consequently compensated.
Muud hinnangus arvesse võetud sotsiaalkulud kaetakse muudest kohustustest (nt maksed BAnstPT-le kohustusest nr 6) ja sellest tulenevalt need hüvitatakse.
Thus, while the total sum of incurred social costs is shown for civil servants, it is omitted that also other burdens than burden #2 cover excess social costs.
Kuigi kõik ametnikega seotud sotsiaalkulud on nimetatud, ei ole väidetud, et konkurentsikeskkonnas tavatud kulud kaetakse ka muudest kohustustest kui kohustusest nr 2.
Third, it must be taken into account that the burden #2 contains excess social costs for both civil servants and private employees: The private employees' incurred social contributions were higher than the regulatory benchmark before 2003 because interest expenses of about EUR […] million for the private employee's supplementary pension insurance were included in those costs.
Kolmandaks tuleb märkida, et kohustus nr 2 ei hõlma ametnike ja lepinguliste töötajate konkurentsikeskkonnas tavatuid sotsiaalkulusid. Lepinguliste töötajate sotsiaalkindlustusmaksed olid enne 2003. aastat tulu- ja kuluarvestuse kohasest võrdlusmäärast suuremad, sest need kulud sisaldasid ka lepinguliste töötajate täiendava pensionikindlustuse intresse ligikaudu […] miljoni euro ulatuses.
Since 2003, those interest costs have been allocated to the financial costs and the incurred social costs for private employees have been below the regulatory benchmark since then.
aastast alates käsitati kõnealuseid intresse finantskuludena ja sellest ajast alates on lepinguliste töötajate sotsiaalkulud tulu- ja kuluarvestuse kohasest võrdlusmäärast väiksemad.
Consequently, the result of under-compensation is erroneous because the expert study overlooks that the claimed excess social costs are not only covered by burden #2 but and that the Postal regulator has considered a higher share of social costs as ‘efficient’ cost.
Hinnangus kindlakstehtud summa, mille võrra saadud hüvitis oli asjakohasest hüvitisest väiksem, on seega eksitav, sest selle puhul ei ole arvesse võetud seda, et konkurentsikeskkonnas tavatuid sotsiaalkulusid ei kaeta üksnes kohustusest nr 2 ja reguleeriv asutus käsitas suuremat osa sotsiaalkuludest teenuste „tõhusa osutamise” kuludena.
An appropriate correction of the expert study's mistakes on the compensation side puts the burdens exactly in balance with the excess social costs as required by Article 20(2) PostG 1997.
Hinnangus hüvitisega seoses tehtud vea parandamisel on kohustused ja konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud võrdsed, nagu on nõutud 1997. aasta postiseaduse § 20 lõikes 2.
Germany's objection that the Commission erred in the 2011 Extension decision to only calculate the comparative advantage for the non-price regulated services must therefore be rejected because, pursuant to Article 20(2) PostG 1997, the Postal regulator has to set the price cap so that the price-regulated revenues cover the efficient costs of the price-regulated services and the approved burdens.
Saksamaa vastuväide, et komisjon tegi oma 2011. aasta menetluse pikendamise otsuses vea, hinnates üksnes reguleerimata hindadega teenuste valdkonnas antud suhtelist eelist, tuleb seega tagasi lükata, kuna 1997. aasta postiseaduse § 20 lõike 2 kohaselt peab reguleeriv asutus kehtestama sellised võrdlushinnad, mis võimaldaksid katta reguleeritud hindadega teenustelt saadud tuludest reguleeritud hindadega teenuste tõhusa osutamise kulud ja heakskiidetud kohustused.
No proof of under-compensation of excess social costs based on WIK study
WIKi hinnang ei tõenda, et konkurentsikeskkonnas tavatute kulude eest maksti liiga väikest hüvitist
Referring to the 2009 regulatory accounts, Germany maintains that Deutsche Post has actually suffered significant losses with its price regulated services since 1990 because the regulated revenues have been eaten up by the costs for the price-regulated services as well as the net costs from the universal service obligations [94] Thus, for that reason as well, Germany denies that the profits from price-regulated services would have been sufficient to finance any excess social costs from the non-price regulated services.
aasta tulu- ja kuluarvestusele viidates märgib Saksamaa, et Deutsche Postil oli 1990. aastast alates reguleeritud hindadega teenuste valdkonnas suur puudujääk, sest reguleeritud teenuste tulud kulutati ära reguleeritud hindadega teenuste kulude ja universaalteenuse osutamise kohustuse netokulude [94] katmiseks. Saksamaa lükkab sel põhjusel ka tagasi komisjoni väite, et reguleeritud hindadega teenuste kasumist piisas reguleerimata hindadega teenuste osutamisest tulenenud konkurentsikeskkonnas tavatute sotsiaalkulude rahastamiseks.
The Commission observes in that regard first that, since 2003, it is obvious from the Postal regulator's decisions that he has earmarked a share of the price-regulated revenues as compensation for burden #2.
Komisjon märgib sellega seoses esiteks, et reguleeriva asutuse poolt pärast 2003. aastat vastuvõetud otsustest ilmneb selgelt, et ta on osa reguleeritud hindadega teenustelt saadud tuludest määranud hüvitiseks kohustuse nr 2 täitmise eest.
The existence of the contribution from the price-regulated revenue is therefore unambiguously established by the regulator's decisions.
Sellise hüvitise olemasolu reguleeritud hindadega teenuste tulude arvelt ilmneb seega selgelt reguleeriva asutuse otsustest.
Second, the WIK study shows, in contrast to the 2009 regulatory accounts, that the price-regulated services have since 2000 achieved significantly positive profit margins of more than [6,5 to 8,5]% on sales.
Teiseks on erinevalt 2009. aasta tulu- ja kuluarvestusest WIKi hinnangus märgitud, et 2000. aastast alates saavutati reguleeritud hindadega teenuste valdkonnas suured positiivsed kasumimarginaalid, mis moodustasid üle [6,5–8,5] % käibest.
Calculation of ROS for price-regulated services based on WIK Study
Reguleeritud hindadega teenuste müügitulu arvutamine WIKi hinnangu alusel
Note:
Selgitus:
The calculations are based on the WIK study's adjustments to the 2009 regulatory accounts.
arvutus põhineb WIKi hinnangus 2009. aasta tulu- ja kuluarvestusse tehtud parandustel.
Furthermore, it is assumed that the price-regulated services cover all losses of the non-price regulated universal services.
Peale selle lähtutakse sellest, et reguleeritud hindadega teenused katavad kõik reguleerimata hindadega universaalteenuste kahjumid.
The lower profit in 2007 is mainly due to an extraordinary depreciation charge for the real estate portfolio.
aasta väiksem kasum tuleneb eelkõige kinnisvaraportfelli ebaharikult suurest amortiseerumisest.
The higher profits since 2000 are directly linked to the reduction in the defined pension contributions according to the 1995 Pension law: While Deutsche Post had assumed annual lump-sum payments of EUR 2045 million up 1999, the pension contribution went down in 2000 to about EUR 735 million (according to 33 % of incurred civil servant wages).
Pärast 2000. aastat saadud suurem kasum on otseselt seotud 1995. aasta pensioniseadusega kindlaksmääratud pensionikindlustusmaksete vähendamisega: kui Deutsche Post tegi 1999. aastal iga-aastase 2,045 miljardi euro suuruse ühekordse makse, siis 2000. aastal oli asjaomane makse üksnes ligikaudu 735 miljonit eurot (33 % ametnike arvestuslikust palgast).
As the Postal regulator did not adjust in 2000 the regulated prices downwards in line with the decreased pension contribution, Deutsche Post's profit increased significantly.
Kuna reguleeriv asutus ei vähendanud 2000. aastal reguleeritud tasusid kooskõlas väiksemate pensionimaksetega, suurenes olulisel määral Deutsche Posti kasum.
The realised profit has also remained after the 2002 price cap decision on a high level because the regulated prices were not sufficiently decreased to be in line with the price-regulated services' costs.
Majanduslik kasum oli ka pärast 2002. aasta võrdlushinna kehtestamise otsuse vastuvõtmist suur, sest reguleeritud tasusid ei vähendatud piisavalt järsult, nii et need vastaksid reguleeritud hindadega teenuste kuludele.
More appropriate allocation of costs to commercial services
kulude asjakohasem jaotus kommertsteenustele
According to the Chronopost judgment, commercial services should bear their direct costs as well as provide an appropriate contribution to the common costs.
Chronoposti kohtuotsuse kohaselt tuleb kommertsteenuste otsekulud kanda neist saadud tuludest ja neist tuleb anda asjakohane panus ka üldkulude katmisse.
The appropriate allocation of costs between different services can be proven either by external benchmarks (e.g. market prices) or by internal cost data [95].
Kulud saab asjakohaselt jaotada eri teenustele kas väliste võrdlusväärtuste (nt turuhind) või sisemiste kuluandmete abil [95].
The 2009 regulatory accounts are based on the principle of Article 20(2) PostG 1997 that mandates that the non-price regulated services should only be allocated ‘efficient’ costs while all burdens (e.g. excess costs from the employment of POSTDIENST staff and net costs from the universal service obligation) should be financed by the price-regulated revenues.
aasta tulu- ja kuluarvestus tugineb 1997. aasta postiseaduse § 20 lõikes 2 sätestatud põhimõttele, mille kohaselt võib reguleerimata hindadega teenustele jaotada üksnes teenuste tõhusa osutamise kulud, samas kui kõik kohustused (nt Postdiensti töötajate pensionikohustuste ülevõtmisega kaasnenud lisakulud ja universaalteenuse osutamise kohustuse netokulud) tuleb rahastada reguleeritud hindadega teenustelt saadud tuludest.
However, the WIK study finds in its review of the 2009 regulatory accounts that Deutsche Post allocates too high burdens to the price-regulated services and too few costs to the commercial services based on a comparison to the profitability of private competitors.
WIKi hinnangus märgitakse siiski pärast 2009. aasta tulu- ja kuluarvestuse analüüsi eraõiguslike konkurentide kasumlikkusega võrreldes, et Deutsche Post jaotas reguleeritud hindadega teenustele liiga suure osa kohustustest ja kommertsteenustele ebapiisava osa kohustustest.
The results of the WIK study are confirmed by the assessment of the allegedly ‘competitive’ benchmarks that Deutsche Post has used accounts to calculate the individual burdens: It has already been shown that the regulatory contribution rate for the calculation of burden #2 on excess social costs is a too low benchmark compared to the compulsory social contributions that private competitors have to pay.
WIKi hinnangu tulemusi kinnitab selliste konkurentsikeskkonnas tavapäraste võrdlusmäärade analüüs, mida Deutsche Post kasutas üksikute kohustuste arvutamiseks: nagu juba märgitud, on kohustuse nr 2 (konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud) arvutamiseks kasutatud tulu- ja kuluarvestuse kohane maksemäär liiga madal võrreldes kohustuslike sotsiaalkindlustusmaksetega, mida eraõiguslikud konkurendid peavad maksma.
Furthermore, considering e.g. the infrastructure burden on the post shop network, it is a purely hypothetical and unprovable benchmark that Deutsche Post would not have run any own post office since 1990 without the universal obligation.
Peale selle on näiteks postkontorite taristukulude puhul tegemist puhtalt hüpoteetilise võrdlusalusega, kuna on võimatu tõendada, et Deutsche Post oleks ilma universaalteenuse osutamise kohustuseta jätkanud 1990. aastast alates oma postkontorite ülalpidamist.
Similarly it cannot be proven whether Deutsche Post could have since 1990 operated only with personnel for whom it just has to pay wages at the level of the 2007 minimum wage.
Samuti ei saa tõendada, et Deutsche Post kasutas 1990. aastast alates ainult selliseid töötajaid, kellele ta pidi maksma üksnes 2007. aasta miinimumpalgaga võrdset palka.
The Commission finds therefore that the results of the WIK study provide a more appropriate calculation of the costs to be allocated to the commercial service.
Seepärast leiab komisjon, et WIKi hinnang sobib paremini kommertsteenustele jaotatavate kulude väljaselgitamiseks.
Furthermore, the cost valuation must be in line with general accounting principles, in line with Directive 97/67/EC and Directive 2006/111/EC.
Kuluarvestus peab olema direktiivide 97/67/EÜ ja 2006/111/EÜ kohaselt kooskõlas ka üldiste raamatupidamispõhimõtetega.
Neither the increased depreciation charges nor the upward valuation of the supplementary pension costs are contained in the annual accounts of Deutsche Post.
Deutsche Posti aastaaruandes ei kajastatud suuremaid amortisatsioonikulusid ega suuremaid täiendavaid pensionikulusid.
Such costs are normally financed out of the accounting profit that a company earns, which holds true for Deutsche Post as well as for its competitors.
Sellised kulud rahastatakse tavaliselt – see kehtib nii Deutsche Posti kui ka tema konkurentide kohta – ettevõtja bilansilisest kasumist.
An upward re-evaluation would therefore favour Deutsche Post compared to competitors.
Eespool kirjeldatud ümberhindamine paneks Deutsche Posti seega tema konkurentidega võrreldes soodsamasse olukorda.
Profit benchmarking in consideration of Deutsche Post's risk position
Mõistliku kasumi suuruse kindlakstegemiseks kasutatava võrdlusmäära puhul võetakse arvesse Deutsche Posti riskipositsiooni
Deutsche Post's realised profits have since 2000 been significantly above the median ROS of 3,48 % of the WIK-study as well as the lower bound ROS of 6,1 % of the Deloitte-II study.
Deutsche Posti kasum jäi pärast 2000. aastat selgelt üle 3,48 % suuruse müügitulu mediaani (WIKi hinnang) ja alla 6,1 % suuruse müügitulu (Deloitte’i teine hinnang).
Germany's claim that Deutsche Post has suffered from such high losses that it has not been able to cover the burdens from the price-regulated revenues can therefore not be accepted.
Seepärast ei saa nõustuda Saksamaa väitega, mille kohaselt sai Deutsche Post nii suuri kahjumeid, et ta ei saanud katta oma kohustusi reguleeritud hindadega teenuste tuludest.
Furthermore, the Deloitte-II study, which builds on a small comparator set of mainly multinational express parcel operators (e.g. UPS, FedEx, TNT Express), needs to be critically reviewed.
Peale selle tuleb kriitiliselt suhtuda Deloitte’i teise hinnangusse, mis põhineb peamiselt väikesel rahvusvaheliste kullerpakiteenuste osutajatest (sh UPS, FedEx, TNT Express) moodustatud võrdlusrühmal.
The Deloitte-II study's recommendation of a reasonable-profit range starting at a ROS of 6,1 % and a median ROS of 7,4 % neglects the fact that Deutsche Post runs a considerably less capital-intensive and less risky business:
Deloitte’i teises hinnangus esitatud soovituses kasutada mõistliku kasumimarginaali alusena madalamat 6,1 % suurust müügitulu ja 7,4 % suurust müügitulu mediaani ei võeta arvesse asjaolu, et Deutsche Posti äritegevus on palju vähem kapitalimahukas ja ka vähem riskantne:
Deutsche Post itself does not operate international express parcel services, which are operated only by its DHL subsidiaries.
rahvusvahelisi kullerpakiteenuseid ei osuta mitte Deutsche Post ise, vaid üksnes tema tütarettevõtja DHL;
Letter operations, which make up to 75 % of Deutsche Post's revenues, need significantly fewer capital investments compared to the multinational parcel operators because the main costs of letter delivery are the labour costs of postmen.
kirjateenustesse, millega Deutsche Post teenib 75 % oma tuludest, tuleb rahvusvaheliste pakiteenustega võrreldes palju vähem kapitali investeerida, kuna suurima kuluartikli moodustab kirjakandjate palk.
Express parcel operators must invest much more heavily in capital-intensive equipment [96].
Kullerpakiteenuste valdkonnas tuleb palju rohkem investeerida kapitalimahukatesse süsteemidesse [96];
Deutsche Post's dominant position on the letter market was created and guaranteed by the exclusive right that conferred a captive customer base to Deutsche Post without having had to undertake any major investments into marketing and brand name.
Deutsche Postil oli kirjade edastamise valdkonnas turgu valitsev seisund tänu ainulitsentsile, mis tagas Deutsche Postile kindla kliendibaasi, ilma et ta oleks pidanud tegema turundusse või kaubamärgi arendamisse suuri investeeringuid.
By contrast, the multinational parcel operators had to build up their positions in each national market from scratch and have established some of the best known consumer brands [97] at their own risk and expense.
Rahvusvaheliste pakiteenuste osutajad pidid seevastu oma positsiooni igal riigisisesel turul nullist üles ehitama ning lõid nii mõnegi tuntud kaubamärgi [97] omal riisikol ja kulul;
Finally, the market and cost risks of Deutsche Post have been hedged through the granted public measures [98]).
Deutsche Posti turu ja kuludega seotud riskid tagati riiklike meetmete [98] kaudu.
In particular, price regulation has provided for coverage of all burdens from the non-price regulated services [99].
Hindade reguleerimisega toetati eelkõige seda, et kõik reguleerimata hindadega teenustest tulenevad kohustused [99] oleksid kaetud.
The WIK study is therefore right to apply a profit benchmark below the Deloitte-II range to take proper account of the lower capital intensity and lower business risks of Deutsche Post compared to multinational express parcel operators.
WIKi hinnangus kasutatakse seega kasumi arvutamiseks õigesti Deloitte’i teises hinnangus esitatud marginaalist väiksemat võrdlusmäära, et võtta asjakohaselt arvesse Deutsche Posti äritegevuse väiksemat kapitalimahukust ja väiksemaid riske, võrreldes rahvusvaheliste kullerteenustega.
However, it is not necessary to determine precisely the level of the benchmark profit because the realised average ROS margins of 8,3 % are already higher than the Deloitte-II study's lower bound estimate of a ROS of 6,1 %.
Kasumi võrdlusmäära täpse suuruse kindlaksmääramine ei ole siiski vajalik, sest kokkuvõttes saavutatud müügitulu 8,3 % suurune marginaal on suurem kui Deloitte’i teises hinnangus esitatud väiksem 6,1 % suurune müügitulu.
Even based on Germany's own expert study, it could not be established that Deutsche Post would have been under-compensated since 2000.
Isegi Saksamaa enda esitatud eksperdihinnangu alusel ei saa kinnitada, et Deutsche Post sai 2000. aastast alates liiga väikest hüvitist.
In any case, Germany's criticism of the WIK study is hard to understand because the median ROS of 3,48 % does not go beyond the level of profit that the regulator and Deutsche Post have themselves considered as reasonable.
Igal juhul on Saksamaa kriitikat WIKi hinnangu kohta raske mõista, kuna 3,48 % suurune müügitulu mediaan ei ole suurem kui kasum, mida reguleeriv asutus ja Deutsche Post ise peavad mõistlikuks.
On the one hand, as explained in Section IV.4.3, the benchmark ROS of 3,48 % yields in absolute numbers a higher profit than the capital costs (e.g. […] and […]) claimed by Deutsche Post in its regulatory accounts and approved by the regulator.
Ühest küljest on võrdlusmäärana 3,48 % suurust müügitulu kasutades absoluutarvudes saadud kasum suurem kui Deutsche Posti tulu- ja kuluarvestuses nimetatud ja reguleeriva asutuse heakskiidetud kapitalikulud (nt […] ja […] kulud) (vt punkt IV.4.3).
On the other hand, WIK's median ROA of 7,66 % is similar to the return on capital that Deutsche Post […].
Teisest küljest on WIKi hinnangus nimetatud 7,66 % suurune varade tootluse mediaan samas suurusjärgus omakapitali tootlusega, mida Deutsche Post […].
The conclusions on profit benchmarking are not affected by Germany's reference to reasonable profit rates of 7 % to 8 % on sales in the railways and bus transport sectors.
Saksamaa viidatud raudteeveo- ja bussiveoettevõtjate mõistlikud kasumimarginaalid (7–8 % suurune müügitulu) ei mõjuta mõistliku kasumi võrdlusmäära kindlaksmääramise kohta tehtud järeldusi.
Those sectors are more capital-intensive and therefore require a higher return on sales to cover capital cost.
Nimetatud majandussektorid on kapitalimahukamad ja neis on kapitalikulude katmiseks vaja seega suuremat müügitulu.
On the contrary, those figures confirm that the Deloitte-II study's profit benchmark is more in line with the average ROS of a capital- rather than of a labour-intensive industry.
Neist arvudest ilmneb hoopis, et Deloitte’i teises hinnangus kasutatud mõistliku kasumi võrdlusmäär vastab pigem kapitalimahuka majandussektori kui tööjõumahuka majandussektori keskmisele müügitulule.
The Commission has to reject Germany's claim that the price-regulated revenues have not been sufficient to cover the burdens on excess social costs.
Komisjon peab tagasi lükkama Saksamaa väite, mille kohaselt on reguleeritud hindadega teenuste tulud konkurentsikeskkonnas tavatutest sotsiaalkuludest tulenevate kohustuste katmiseks ebapiisavad.
Neither the submitted expert study nor the 2009 regulatory accounts support Germany's claim.
Saksamaa esitatud eksperdiarvamus ja 2009. aasta tulu- ja kuluarvestus ei toeta Saksamaa väidet.
On the contrary, it is clearly documented by the Price cap decision from 2002, 2007 and 2011 that the Postal regulator has consistently approved the compensation of the claimed burdens out of the price-regulated revenues.
, 2007. ja 2011. aasta võrdlushinna kehtestamise otsus tõendavad seevastu selgelt, et reguleeriv asutus on asjaomaste kohustuste hüvitamise reguleeritud hindadega teenuste tuludest alati heaks kiitnud.
Elimination of incompatible aid for the period from 1 January 2003
Siseturuga kokkusobimatu abi andmise lõpetamine alates 1. jaanuarist 2003
According to the Court's established case-law, the Commission is competent to decide that the Member State concerned must abolish or alter aid [100] when it has found that that aid is incompatible with the internal market.
Kui komisjon on leidnud, et abi on siseturuga kokkusobimatu, on ta vastavalt Euroopa Kohtu väljakujunenud praktikale pädev otsustama, kas asjaomane liikmesriik peab abi andmise lõpetama või seda muutma [100].
As the Court has consistently held, that obligation is designed to re-establish the previously existing situation [101].
Kõnealuse kohtupraktika kohaselt on sellise kohustuse eesmärk taastada abile eelnenud olukord [101].
In that context, the Court has established that that objective is attained once the recipient has repaid the amounts granted by way of unlawful aid, thus forfeiting the advantage which it had enjoyed over its competitors on the market, and the situation prior to the payment of the aid is restored.
Sellega seoses on Euroopa Kohus leidnud, et kõnealune eesmärk on saavutatud, kui abisaaja on ebaseadusliku abina saadud summad tagasi maksnud ja seega loobunud eelistest, mis tal turul konkurentide ees oli, ja on taastatud abi andmisele eelnenud olukord [102].