natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This Regulation shall enter into force on 5 January 2011.
Käesolev määrus jõustub 5. jaanuaril 2011.
Done at Brussels, 4 January 2011.
Brüssel, 4. jaanuar 2011
Commission Regulation (EU) No 4/2011
Komisjoni määrus (EL) nr 4/2011,
establishing a prohibition of fishing for saithe in VI; EU and international waters of Vb, XII and XIV by vessels flying the flag of Spain
millega keelatakse Hispaania lipu all sõitvatel laevadel põhjaatlandi süsika püük VI püügipiirkonnas ning Vb, XII ja XIV püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelistes vetes
VI; EU and international waters of Vb; EU and international waters of XII and XIV
VI püügipiirkond ning Vb, XII ja XIV püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed
Commission Regulation (EU) No 5/2011
Komisjoni määrus (EL) nr 5/2011,
This Regulation shall enter into force on 6 January 2011.
Käesolev määrus jõustub 6. jaanuaril 2011.
Commission Regulation (EU) No 6/2011
Komisjoni määrus (EL) nr 6/2011,
These prices and duties have been last amended by Commission Regulation (EU) No 2/2011 [4].
Neid hindu ja tollimakse on viimati muudetud komisjoni määrusega (EL) nr 2/2011 [4].
OJ L 1, 4.1.2011, p. 3.
ELT L 1, 4.1.2011, lk 3.
Amended representative prices and additional import duties applicable to white sugar, raw sugar and products covered by CN code 17029095 from 6 January 2011
Valge suhkru, toorsuhkru ja CN-koodi 17029095 alla kuuluvate toodete muudetud tüüpilised hinnad ja täiendavad impordimaksud, mida kohaldatakse alates 6. jaanuarist 2011
Commission Regulation (EU) No 7/2011
Komisjoni määrus (EL) nr 7/2011,
This Regulation shall enter into force on 7 January 2011.
Käesolev määrus jõustub 7. jaanuaril 2011.
Commission Regulation (EU) No 8/2011
Komisjoni määrus (EL) nr 8/2011,
These prices and duties have been last amended by Commission Regulation (EU) No 6/2011 [4].
Neid hindu ja tollimakse on viimati muudetud komisjoni määrusega (EL) nr 6/2011 [4].
OJ L 3, 6.1.2011, p. 5.
ELT L 3, 6.1.2011, lk 5.
Amended representative prices and additional import duties applicable to white sugar, raw sugar and products covered by CN code 17029095 from 7 January 2011
Valge suhkru, toorsuhkru ja CN-koodi 17029095 alla kuuluvate toodete muudetud tüüpilised hinnad ja täiendavad impordimaksud, mida kohaldatakse alates 7. jaanuarist 2011
Commission Regulation (EU) No 9/2011
Komisjoni määrus (EL) nr 9/2011,
fixing the minimum selling price for skimmed milk powder for the 13th individual invitation to tender within the tendering procedure opened by Regulation (EU) No 447/2010
millega määratakse kindlaks lõssipulbri müügi miinimumhind määrusega (EL) nr 447/2010 avatud hankemenetluse raames toimuvas 13. pakkumisvoorus
In the light of the tenders received for the 13th individual invitation to tender, a minimum selling price should be fixed.
pakkumisvoorus saadud pakkumusi arvesse võttes tuleks kindlaks määrata müügi miinimumhind.
For the 13th individual invitation to tender for selling of skimmed milk powder within the tendering procedure opened by Regulation (EU) No 447/2010, in respect of which the time limit for the submission of tenders expired on 4 January 2011, the minimum selling price for skimmed milk powder shall be EUR 212,10/100 kg.
Selliste pakkumuste puhul, mis on saabunud määrusega (EL) nr 447/2010 avatud hankemenetluse raames toimuvas 13. pakkumisvoorus, mis käsitleb lõssipulbri müüki ja mille puhul pakkumuste esitamise tähtaeg lõppes 4. jaanuaril 2011, on lõssipulbri müügi miinimumhind 212,10 eurot 100 kg kohta.
Commission Regulation (EU) No 10/2011
Komisjoni määrus (EÜ) nr 10/2011,
on plastic materials and articles intended to come into contact with food
toiduga kokkupuutumiseks ettenähtud plastikmaterjalide ja -esemete kohta
Having regard to Regulation (EC) No 1935/2004 of the European Parliament and of the Council of 27 October 2004 on materials and articles intended to come into contact with food and repealing Directives 80/590/EEC and 89/109/EEC [1], and in particular Article 5(1)(a), (c), (d), (e), (f), (h), (i) and (j) thereof,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. oktoobri 2004. aasta määrust (EÜ) nr 1935/2004 toiduga kokkupuutumiseks ettenähtud materjalide ja esemete kohta, millega tunnistatakse kehtetuks direktiivid 80/590/EMÜ ja 89/109/EMÜ, [1] eriti selle artikli 5 lõike 1 punkte a, c, d, e, f, h, i ja j,
Regulation (EC) No 1935/2004 lays down the general principles for eliminating the differences between the laws of the Member States as regards food contact materials.
Määruses (EÜ) nr 1935/2004 on sätestatud üldpõhimõtted liikmesriikide õigusnormide vaheliste erinevuste kõrvaldamiseks toiduga kokku puutuvate materjalide puhul.
Article 5(1) of that Regulation provides for the adoption of specific measures for groups of materials and articles and describes in detail the procedure for the authorisation of substances at EU level when a specific measure provides for a list of authorised substances.
Kõnealuse määruse artikli 5 lõikes 1 on sätestatud, et materjali- ja esemerühmade suhtes võidakse võtta erimeetmeid ning üksikasjalikult on kirjeldatud ainetele lubade andmise menetlust ELi tasandil, kui erimeetmega kehtestatakse lubatud ainete loetelu.
This Regulation is a specific measure within the meaning of Article 5(1) of Regulation (EC) No 1935/2004.
Käesolev määrus on erimeede määruse (EÜ) nr 1935/2004 artikli 5 lõike 1 tähenduses.
This Regulation should establish the specific rules for plastic materials and articles to be applied for their safe use and repeal Commission Directive 2002/72/EC of 6 August 2002 on plastic materials and articles intended to come into contact with foodstuffs [2].
Käesoleva määrusega tuleks kehtestada erieeskirjad plastikmaterjalide ja -esemete ohutu kasutuse tagamiseks ja tunnistada kehtetuks komisjoni 6. augusti 2002. aasta direktiiv 2002/72/EÜ toiduga kokkupuutumiseks ettenähtud plastmaterjalide ja -toodete kohta [2].
Directive 2002/72/EC sets out basic rules for the manufacture of plastic materials and articles.
Direktiivis 2002/72/EÜ on sätestatud plastikmaterjalide ja -esemete valmistamise põhieeskirjad.
The Directive has been substantially amended 6 times.
Kõnealust direktiivi on kuus korda oluliselt muudetud.
For reasons of clarity the text should be consolidated and redundant and obsolete parts removed.
Selguse huvides tuleks tekst konsolideerida ning liigsed ja vananenud osad välja jätta.
In the past Directive 2002/72/EC and its amendments have been transposed into national legislation without any major adaptation.
Direktiiv 2002/72/EÜ ja selle muudatused on võetud üle siseriiklikesse õigusaktidesse ilma suuremate kohandusteta.
For transposition into national law usually a time period of 12 months is necessary.
Siseriiklikku õigusesse ülevõtmiseks kulub tavaliselt 12 kuud.
In case of amending the lists of monomers and additives in order to authorise new substances this transposition time leads to a retardation of the authorisation and thus slows down innovation.
Juhul kui muudetakse monomeeride ja lisaainete loetelu eesmärgiga anda luba uutele ainetele, aeglustab selline ülevõtmisperiood lubade väljastamist ja pidurdab seetõttu innovatsiooni.
Therefore it seems appropriate to adopt rules on plastic materials and articles in form of a Regulation directly applicable in all Member States.
Sellepärast tundub asjakohane kehtestada eeskirjad plastikmaterjalide ja -esemete kohta kõigis liikmesriikides vahetult kohaldatava määruse vormis.
Directive 2002/72/EC applies to materials and articles purely made of plastics and to plastic gaskets in lids.
Direktiivi 2002/72/EÜ kohaldatakse materjalide ja esemete suhtes, mis on valmistatud ainult plastikust, ning kaante plastiktihendite suhtes.
In the past these were the main use of plastics on the market.
Varem kasutati plastikut turul peamiselt just sellisel viisil.
However, in recent years, besides materials and articles purely made of plastics, plastics are also used in combination with other materials in so called multi-material multi-layers.
Viimastel aastatel kasutatakse plastikut lisaks ainult plastikust valmistatud materjalidele ja esemetele koos muude materjalidega ka mitmest materjalist mitmekihilistes esemetes.
Rules on the use of vinyl chloride monomer laid down in Council Directive 78/142/EEC of 30 January 1978 on the approximation of the laws of the Member States relating to materials and articles which contain vinyl chloride monomer and are intended to come into contact with foodstuffs [3] already apply to all plastics.
Vinüülkloriidmonomeeri käsitlevad eeskirjad, mis on sätestatud nõukogu 30. jaanuari 1978. aasta direktiivis 78/142/EMÜ vinüülkloriidmonomeeri sisaldavaid ja toiduainetega kokkupuutumiseks mõeldud materjale ja esemeid käsitlevate liikmesriikide seaduste ühtlustamise kohta, [3] kehtivad juba kõikide plastikute kohta.
Therefore it seems appropriate to extend the scope of this Regulation to plastic layers in multi-material multi-layers.
Seepärast on asjakohane laiendada käesoleva määruse reguleerimisala mitmest materjalist mitmekihilistele esemetele.
Plastic materials and articles may be composed of different layers of plastics held together by adhesives.
Plastikmaterjalid ja -esemed võivad koosneda erinevatest liimi abil ühendatud plastikukihtidest.
Plastic materials and articles may also be printed or coated with an organic or inorganic coating.
Samuti võidakse plastikmaterjalidele ja -esemetele trükkida või katta neid orgaanilise või anorgaanilise kattega.
Printed or coated plastic materials and articles as well as those held together by adhesives should be within the scope of the Regulation.
Käesoleva määruse reguleerimisalasse peaksid kuuluma nii trükitud või kaetud kui ka liimi abil ühendatud plastikmaterjalid ja -esemed.
Adhesives, coatings and printing inks are not necessarily composed of the same substances as plastics.
Liimid, katted ja trükivärvid ei pruugi koosneda samadest ainetest kui plastikud.
Regulation (EC) No 1935/2004 foresees that for adhesives, coatings and printing inks specific measures can be adopted.
Määrusega (EÜ) nr 1935/2004 on nähtud ette, et liimide, katete ja trükivärvide suhtes võidakse võtta vastu erimeetmeid.
Therefore plastic materials and articles that are printed, coated or held together by adhesives should be allowed to contain in the printing, coating or adhesive layer other substances than those authorised at EU level for plastics.
Seepärast peaks olema lubatud, et trükitud, kaetud või liimi abil ühendatud plastikmaterjalide ja -esemete trükivärv, kattematerjal või liimikiht sisaldab aineid, millele ei ole ELi tasandil plastikute osas luba antud.
Those layers may be subject to other EU or national rules.
Nimetatud kihid võivad olla reguleeritud muude ELi või siseriiklike eeskirjadega.
Plastics as well as ion exchange resins, rubbers and silicones are macromolecular substances obtained by polymerisation processes.
Nii plastikud kui ka ioonvahetusvaigud, kummid ja silikoonid on makromolekulaarsed ained, mis saadakse polümerisatsiooniprotsesside teel.
Regulation (EC) No 1935/2004 foresees that for ion exchange resins, rubbers and silicones specific measures can be adopted.
Määrusega (EÜ) nr 1935/2004 on nähtud ette, et ioonvahetusvaikude, kummide ja silikoonide kohta võidakse võtta vastu erimeetmeid.
As those materials are composed of different substances than plastics and have different physico-chemical properties specific rules for them need to apply and it should be made clear that they are not within the scope of this Regulation.
Kuna nimetatud materjalid koosnevad teistsugustest ainetest kui plastikud ja kuna neil on erinevad füüsikalis-keemilised omadused, tuleb nende kohta kehtestada erieeskirjad ja selgelt öelda, et need ei kuulu käesoleva määruse reguleerimisalasse.
Plastics are made of monomers and other starting substances which are chemically reacted to a macromolecular structure, the polymer, which forms the main structural component of the plastics.
Plastikud on valmistatud monomeeridest ja muudest lähteainetest, millel lastakse keemiliselt reageerida, et saada makromolekulaarse struktuuriga aine, st polümeer, mis on plastiku peamine struktuurikomponent.
To the polymer additives are added to achieve defined technological effects.
Polümeerile lisatakse lisaaineid teatud tehnoloogiliste omaduste saavutamiseks.
The polymer as such is an inert high molecular weight structure.
Polümeer ise on inertne suure molekulmassiga struktuur.
As substances with a molecular weight above 1000 Da usually cannot be absorbed in the body the potential health risk from the polymer itself is minimal.
Kuna keha ei absorbeeri tavaliselt aineid, mille molekulmass on üle 1000 Da, on polümeerist endast tervisele tulenev võimalik oht minimaalne.
Potential health risk may occur from non- or incompletely reacted monomers or other starting substances or from low molecular weight additives which are transferred into food via migration from the plastic food contact material.
Tervist võivad ohustada reageerimata või osaliselt reageerinud monomeerid või muud lähteained või väikese molekulmassiga lisaained, mis kanduvad toiduga kokku puutuvast plastikmaterjalist migratsiooni teel üle toidu sisse.
Therefore monomers, other starting substances and additives should be risk assessed and authorised before their use in the manufacture of plastic materials and articles.
Seepärast tuleks hinnata monomeeride, muude lähteainete ja lisaainetega seotud terviseriske ja enne nende kasutamist plastikmaterjalide ja -esemete valmistamisel saada nende kasutamiseks luba.
The risk assessment of a substance to be performed by the European Food Safety Authority (hereinafter the Authority) should cover the substance itself, relevant impurities and foreseeable reaction and degradation products in the intended use.
Euroopa Toiduohutusameti (edaspidi „amet”) teostataval aine riskihindamisel tuleks käsitleda ainet, asjakohaseid lisandeid ja eeldatavaid reaktsiooni- ning lagunemissaadusi ettenähtud kasutamise korral.
The risk assessment should cover the potential migration under worst foreseeable conditions of use and the toxicity.
Riskihindamisel tuleks käsitleda toksilisust ja võimalikku migratsiooni halvimates eeldatavates kasutustingimustes.
Based on the risk assessment the authorisation should if necessary set out specifications for the substance and restrictions of use, quantitative restrictions or migration limits to ensure the safety of the final material or article.
Riskihindamise põhjal tuleks loas vajaduse korral märkida aine spetsifikatsioon ja kasutuspiirangud, kvantitatiivsed piirangud või migratsiooni piirnormid, et tagada valmismaterjali või -esemete ohutus.
No rules have yet been set out at EU level for the risk assessment and use of colorants in plastics.
Euroopa Liidu tasandil ei ole sätestatud eeskirju plastikutes kasutatavate värvainete riskihindamise ja kasutuse kohta.
Therefore their use should remain subject to national law.
Seepärast tuleks nende kasutamist reguleerida jätkuvalt siseriikliku õiguse tasandil.
That situation should be reassessed at a later stage.
Seda olukorda tuleks hiljem uuesti hinnata.
Solvents used in the manufacture of plastics to create a suitable reaction environment are expected to be removed in the manufacturing process as they are usually volatile.
Plastikute valmistamisel sobiva reaktsioonikeskkonna loomiseks kasutatavad lahustid peaksid eeldatavalt olema tootmisprotsessis kõrvaldatud, kuna need on tavaliselt lenduvad.
No rules have yet been set out at EU level for the risk assessment and use of solvents in the manufacture of plastics.
Euroopa Liidu tasandil ei ole sätestatud eeskirju plastikute tootmisel kasutatavate lahustite riskihindamise ja kasutuse kohta.
Plastics can also be made of synthetic or natural occurring macromolecular structures which are chemically reacted with other starting substances to create a modified macromolecule.
Plastikuid saab valmistada ka sünteetilistest või looduslikult esinevatest makromolekulaarsetest struktuuridest, mille keemilisel reageerimisel muude lähteainetega tekib modifitseeritud makromolekul.
Synthetic macromolecules used are often intermediate structures which are not fully polymerised.
Kasutatavad sünteetilised makromolekulid on tihti vahepealsed struktuurid, mis ei ole täielikult polümeriseerunud.
Potential health risk may occur from the migration of non- or incompletely reacted other starting substances used to modify the macromolecule or an incompletely reacted macromolecule.
Ohtu tervisele võib põhjustada ka makromolekuli modifitseerimiseks kasutatavate reageerimata või osaliselt reageerinud muude lähteainete või osaliselt reageerinud makromolekuli migratsioon.
Therefore the other starting substances as well as the macromolecules used in the manufacture of modified macromolecules should be risk assessed and authorised before their use in the manufacture of plastic materials and articles.
Seepärast tuleks hinnata modifitseeritud makromolekulide valmistamiseks kasutatavate muude lähteainete ja makromolekulide riske ning enne nende kasutamist plastikmaterjalide ja -esemete valmistamiseks saada nende kasutamiseks luba.
Plastics can also be made by micro-organisms that create macromolecular structures out of starting substances by fermentation processes.
Plastikuid saab valmistada ka mikroorganismidega, kes moodustavad fermentatsioonil lähteainetest makromolekulaarseid struktuure.
The macromolecule is then either released to a medium or extracted.
Makromolekul kas vabaneb keskkonda või see ekstraheeritakse.
Potential health risk may occur from the migration of non- or incompletely reacted starting substances, intermediates or by-products of the fermentation process.
Ohtu tervisele võib põhjustada ka fermentatsiooniprotsessi reageerimata või osaliselt reageerinud lähteainete, vahe- või kõrvalsaaduste migratsioon.
In this case the final product should be risk assessed and authorised before its use in the manufacture of plastic materials and articles.
Sellisel juhul tuleks hinnata lõppsaaduse riske ja saada enne selle kasutamist plastikmaterjalide ja -esemete valmistamisel selleks luba.
Directive 2002/72/EC contains different lists for monomers or other starting substances and for additives authorised for the manufacture of plastic materials and articles.
Direktiiv 2002/72/EÜ sisaldab mitmesuguseid loetelusid monomeeridest või muudest lähteainetest ja lisaainetest, mida on lubatud kasutada plastikmaterjalide ja -esemete valmistamiseks.
For monomers, other starting substances and additives the Union list is now complete, this means that only substances authorised at EU level may be used.
Monomeeride, muude lähte- ja lisaainete Euroopa Liidu loetelu on nüüd täielik; see tähendab, et on lubatud kasutada vaid Euroopa Liidu tasandil lubatud aineid.
Therefore a separation of monomers or other starting substances and of additives in separate lists due to their authorisation status is no longer necessary.
Seepärast ei ole enam vaja monomeere või muid lähte- ja lisaaineid esitada eraldi loeteludes nende lubamise olukorra alusel.
As certain substances can be used both as monomer or other starting substances and as additive for reasons of clarity they should be published in one list of authorised substances indicating the authorised function.
Kuna teatavaid aineid saab kasutada nii monomeeri kui ka muu lähte- või lisaainena, tuleks need selguse huvides avaldada ühes lubatud ainete loetelus, märkides nende lubatud otstarbe.
Polymers can not only be used as main structural component of plastics but also as additives achieving defined technological effects in the plastic.
Polümeere saab kasutada mitte ainult plastikute peamise struktuurikomponendina, vaid ka lisaainena, mis annab plastikule teatava tehnoloogilise omaduse.
If such a polymeric additive is identical to a polymer that can form the main structural component of a plastic material the risk from polymeric additive can be regarded as evaluated if the monomers have already been evaluated and authorised.
Juhul kui selline polümeerne lisaaine on identne polümeeriga, mis võib moodustada plastikmaterjali peamise struktuurikomponendi, võib polümeerse lisaaine riskihinnangu lugeda tehtuks, kui monomeeride riskihinnang on juba läbi viidud ja need on lubatud.
In such a case it should not be necessary to authorise the polymeric additive but it could be used on the basis of the authorisation of its monomers and other starting substances.
Sellisel juhul ei peaks olema vaja anda luba polümeersele lisaainele, seda peaks olema lubatud kasutada selle monomeeridele ja muudele lähteainetele antud loa alusel.
If such a polymeric additive is not identical to a polymer that can form the main structural component of a plastic material then the risk of the polymeric additive can not be regarded as evaluated by evaluation of the monomers.
Juhul kui selline polümeerne lisaaine ei ole identne polümeeriga, mis võib moodustada plastikmaterjali peamise struktuurikomponendi, ei saa polümeerse lisaaine riskihinnangut lugeda tehtuks monomeeride hindamise alusel.
In such a case the polymeric additive should be risk assessed as regards its low molecular weight fraction below 1000 Da and authorised before its use in the manufacture of plastic materials and articles.
Sellisel juhul tuleks hinnata polümeerse lisaaine väikese molekulmassiga (alla 1000 Da) fraktsiooni riske ja saada enne selle kasutamist plastikmaterjalide ja -esemete valmistamisel selle kasutamiseks luba.
In the past no clear differentiation has been made between additives that have a function in the final polymer and polymer production aids (PPA) that only exhibit a function in the manufacturing process and are not intended to be present in the final article.
Varem ei ole selgelt eristatud lisaaineid, millel lõplikus polümeeris on teatav funktsioon, ja polümeeri tootmise abiaineid, millel on funktsioon ainult tootmisprotsessis ja mida lõppese ei peaks sisaldama.
Some substances acting as PPA had already been included in the incomplete list of additives in the past.
Mõned ained, mis toimivad polümeeri tootmise abiainena, on juba varem kantud lisaainete mittetäielikku loetelusse.
These PPA should remain in the Union list of authorised substances.
Polümeeri tootmise abiained peaksid jääma Euroopa Liidus kasutada lubatud ainete loetelusse.
However, it should be made clear that the use of other PPA will remain possible, subject to national law.
Siiski tuleks selgelt öelda, et muude polümeeri tootmise abiainete kasutamine on endiselt võimalik siseriikliku õiguse kohaselt.
The Union list contains substances authorised to be used in the manufacture of plastics.
Euroopa Liidu loetelu sisaldab aineid, mille kasutamine plastikute tootmisel on lubatud.
Substances such as acids, alcohols and phenols can also occur in form of salts.
Sellised ained nagu happed, alkoholid ja fenoolid võivad esineda ka sooladena.
As the salts usually are transformed in the stomach to acid, alcohol or phenol the use of salts with cations that have undergone a safety evaluation should in principle be authorised together with the acid, alcohol or phenol.
Kuna soolad muutuvad maos tavaliselt happeks, alkoholiks või fenooliks, tuleks ohutushindamise läbinud katioonidega soolade lubamine viia põhimõtteliselt läbi koos happe, alkoholi või fenooli lubamisega.
In certain cases, where the safety assessment indicates concerns on the use of the free acids, only the salts should be authorised by indicating in the list the name as ‘… acid(s), salts’.
Teatavatel juhtudel, kui ohutushindamisel tehakse kindlaks, et vaba happe kasutamisel esineb probleeme, tuleks luba anda üksnes sooladele, märkides loetelus nime „… hape/happed, soolad”.
Substances used in the manufacture of plastic materials or articles may contain impurities originating from their manufacturing or extraction process.
Ained, mida kasutatakse plastikmaterjalide või -esemete valmistamisel, võivad sisaldada lisandeid, mis tulenevad nende tootmise või ekstraheerimise protsessist.
These impurities are non-intentionally added together with the substance in the manufacture of the plastic material (non-intentionally added substance – NIAS).
Sellised lisandid lisatakse tahtmatult koos ainega plastikmaterjali tootmise käigus (tahtmatult lisatud aine).