natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The creation of an integrated market for electronic payments in euro, with no distinction between national and cross-border payments is necessary for the proper functioning of the internal market.
Siseturu nõuetekohaseks toimimiseks on vaja luua eurodes tehtavate elektrooniliste maksete integreeritud turg, kus ei tehta vahet riigisisestel ja piiriülestel maksetel.
To that end, the single euro payments area (SEPA) project aims to develop common Union-wide payment services to replace current national payment services.
Selle saavutamiseks on ühtse euromaksete piirkonna (edaspidi „SEPA”) projekti eesmärk välja töötada kogu liidus ühtsed makseteenused, millega asendatakse praegused riigisisesed makseteenused.
As a result of the introduction of open, common payment standards, rules and practices, and through integrated payment processing, SEPA should provide Union citizens and businesses with secure, competitively priced, user-friendly, and reliable payment services in euro.
Üldkasutatavate ja ühtsete maksestandardite, eeskirjade ja tavade kehtestamise ning maksete integreeritud töötlemisega peaks SEPA tagama liidu kodanikele ja ettevõtjatele turvalised, konkurentsivõimelise hinnaga, kasutajasõbralikud ja usaldusväärsed eurodes osutatavad makseteenused.
This should apply to SEPA payments within and across national boundaries under the same basic conditions and in accordance with the same rights and obligations, regardless of location within the Union.
Seda tuleks kohaldada SEPA-maksetele nii liikmesriikide territooriumil kui ka liikmesriikide vahel samadel põhitingimustel ning samade õiguste ja kohustustega, olenemata nende asukohast liidus.
SEPA should be completed in a way that facilitates access for new market entrants and the development of new products, and creates favourable conditions for increased competition in payment services and for the unhindered development and swift, Union-wide implementation of innovations relating to payments.
SEPA tuleks lõpule viia viisil, mis soodustaks uute tegijate juurdepääsu turule ja uute toodete väljatöötamist ning looks soodsad tingimused suuremaks konkurentsiks makseteenuste turul, samuti maksetega seotud uuenduste takistusteta väljatöötamiseks ja sujuvaks rakendamiseks kogu liidus.
Consequently, improved economies of scale, increased operating efficiency and strengthened competition should lead to downward price pressure in electronic payment services in euro on a ‘best-of-breed’ basis.
Seega peaks suurem mastaabisääst, toimingute kasvanud efektiivsus ja tihedam konkurents parimast pakkumisest lähtuvalt avaldama eurodes osutatavate elektrooniliste makseteenuste hindadele alanemissurvet.
The effects of this should be significant, in particular in Member States where payments are relatively expensive compared to other Member States.
Selle mõju peaks olema märkimisväärne eelkõige liikmesriikides, kus maksed on võrreldes teiste liikmesriikidega suhteliselt kallid.
The transition to SEPA should therefore not be accompanied by overall price increases for payment service users (PSUs) in general and for consumers in particular.
Seepärast ei tohiks üleminekuga SEPA-le kaasneda makseteenuse kasutajatele, eelkõige tarbijatele, üldist hinnatõusu.
Instead, where the PSU is a consumer, the principle of not levying higher charges should be encouraged.
Vastupidi, kui makseteenuse kasutaja on tarbija, tuleks soodustada põhimõtte järgimist, et kõrgemaid tasusid ei kehtestata.
The Commission will continue to monitor price developments in the payment sector and is invited to provide an annual analysis thereof.
Komisjon jätkab maksesektori hindade arengu jälgimist ja tal palutakse esitada igal aastal sellekohane analüüs.
The success of SEPA is very important economically and politically.
SEPA õnnestumine on majanduslikult ja poliitiliselt väga oluline.
SEPA is fully in line with the Europe 2020 strategy which aims at a smarter economy in which prosperity results from innovation and from the more efficient use of available resources.
SEPA on täielikult kooskõlas Euroopa 2020. aasta strateegiaga, mille eesmärk on edendada teadmistel põhinevat majandust, kus heaolu sõltub innovatsioonist ja olemasolevate ressursside tõhusamast kasutamisest.
Both the European Parliament, through its resolutions of 12 March 2009 [4] and of 10 March 2010 [5] on the implementation of SEPA, and the Council in its conclusions adopted on 2 December 2009, have underlined the importance of achieving rapid migration to SEPA.
SEPA-le kiire ülemineku olulisust on rõhutatud nii Euroopa Parlamendi 12. märtsi 2009. aasta [4] ja 10. märtsi 2010. aasta [5] resolutsioonides SEPA rakendamise kohta kui ka nõukogu 2. detsembri 2009. aasta järeldustes.
Directive 2007/64/EC of the European Parliament and of the Council of 13 November 2007 on payment services in the internal market [6] provides a modern legal foundation for the creation of an internal market for payments, of which SEPA is a fundamental element.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. novembri 2007. aasta direktiiviga 2007/64/EÜ (makseteenuste kohta siseturul) [6] on loodud ajakohane õiguslik alus sellise makseteenuste siseturu loomiseks, mille oluline osa on SEPA.
Regulation (EC) No 924/2009 of the European Parliament and of the Council of 16 September 2009 on cross-border payments in the Community [7] also provides a number of facilitating measures for the success of SEPA such as the extension of the principle of equal charges to cross-border direct debits and reachability for direct debits.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. septembri 2009. aasta määrusega (EÜ) nr 924/2009 (piiriüleste maksete kohta ühenduses) [7] nähakse ette ka mitmed SEPA edukat toimimist hõlbustavad meetmed, nagu võrdsete tasude põhimõtte laiendamine piiriülestele otsekorraldustele ning juurdepääs otsekorraldustele.
Self-regulatory efforts of the European banking sector through the SEPA initiative have not proven sufficient to drive forward concerted migration to Union-wide schemes for credit transfers and direct debits on both the supply and the demand side.
Euroopa pangandussektori poolt SEPA algatuse raames tehtud isereguleerimise alastest jõupingutustest ei ole piisanud, et edendada üleminekut kreedit- ja otsekorralduste kogu liitu hõlmavatele skeemidele nii pakkumise kui ka nõudluse poolel.
In particular, consumer and other user interests have not been taken into account in a sufficient and transparent way.
Eelkõige ei ole võetud piisavalt ja läbipaistvalt arvesse tarbijate ja muude kasutajate huve.
The voice of all relevant stakeholders should be heard.
Kuulda tuleks võtta kõiki asjaomaseid sidusrühmi.
Moreover, that self-regulatory process has not been subject to appropriate governance mechanisms, which may partly explain the slow uptake on the demand side.
Peale selle ei ole kõnealuses isereguleerimise protsessis rakendatud asjakohaseid juhtimismehhanisme, mis võib osaliselt põhjendada seda, miks üleminek on olnud nõudluse poolel aeglane.
While the recent establishment of the SEPA Council represents a significant improvement of the governance of the SEPA project, fundamentally and formally governance still remains very much in the hands of the European Payments Council (EPC).
Kuigi SEPA nõukogu hiljutine asutamine on SEPA projekti juhtimises märkimisväärne edusamm, tegeleb selle põhimõttelise ja formaalse juhtimisega siiski veel Euroopa Maksenõukogu.
The Commission should therefore review the governance arrangements of the whole SEPA project before the end of 2012 and, where necessary, make a proposal.
Seetõttu peaks komisjon enne 2012. aasta lõppu läbi vaatama kogu SEPA projekti juhtimiskorra ja esitama vajaduse korral ettepaneku.
That review should examine, inter alia, the composition of the EPC, the interaction between the EPC and an overarching governance structure, such as the SEPA Council, and the role of that overarching structure.
Kõnealuse läbivaatamise käigus tuleks muu hulgas vaadelda Euroopa Maksenõukogu koosseisu, Euroopa Maksenõukogu ja üldise juhtimisstruktuuri (nagu SEPA nõukogu) vastastikusi mõjutusi ning kõnealuse üldise struktuuri rolli.
Only rapid and comprehensive migration to Union-wide credit transfers and direct debits will generate the full benefits of an integrated payments market, so that the high costs of running both ‘legacy’ and SEPA products in parallel can be eliminated.
Ainult kiire ja tervikliku üleminekuga kogu liitu hõlmavatele kreedit- ja otsekorraldustele saadakse integreeritud makseturust täit kasu ning kõrvaldatakse pärandmaksevahendite ja SEPA toodete samaaegsest kasutamisest tulenevad ülemäärased kulud.
Rules should therefore be laid down to cover the execution of all credit transfer and direct debit transactions denominated in euro within the Union.
Seepärast tuleks kehtestada eeskirjad, mis reguleeriksid kõiki liidusiseseid eurodes tehtavaid kreedit- ja otsekorraldusi.
However, card transactions should not be covered at this stage, since common standards for Union card payments are still under development.
Samas ei peaks praeguses etapis reguleerima kaarditehinguid, kuna liidu kaardimaksete ühtsed standardid on veel väljatöötamisel.
Money remittance, internally processed payments, large-value payment transactions, payments between payment service providers (PSPs) for their own account and payments via mobile phone or any other means of telecommunication or digital or IT device should not fall within the scope of those rules since those payment services are not comparable to credit transfers or direct debits.
Rahasiirded, siseselt töödeldavad maksed, suurmaksed, makseteenuse pakkujate vahel oma arvel tehtavad maksed ja mobiiltelefoni või mis tahes muu telekommunikatsiooni-, digitaal- või IT-seadme abil tehtavad maksed tuleks kõnealuste eeskirjade reguleerimisalast välja jätta, kuna kõnealused makseteenused ei ole võrreldavad kreedit- ega otsekorraldustega.
Where a payment card at the point of sale or some other device such as a mobile phone is used as the means to initiate a payment transaction, either at the point of sale or remotely, which directly results in a credit transfer or a direct debit to and from a payment account identified by the existing national basic bank account number (BBAN) or the international bank account number (IBAN), that payment transaction should, however, be included.
Kui maksetehingu algatamiseks kasutatakse müügikohas maksekaarti või mõnda muud seadet, nt mobiiltelefoni, kas müügikohas või eemal, ja selle otseseks tulemuseks on kreedit- või otsekorraldus olemasoleva riigisisese pangakonto numbriga (BBAN) või rahvusvahelise pangakonto numbriga (IBAN) maksekontole või maksekontolt, siis peaks asjaomane maksetehing siiski kuuluma kõnealuste eeskirjade reguleerimisalasse.
In addition, given the specific characteristics of payments processed through large-value payment systems, namely their high priority, urgency, and primarily large amount, it is not appropriate to cover such payments under this Regulation.
Lisaks, võttes arvesse suurmaksete arveldussüsteemi kaudu arveldatavate maksete iseärasusi, nimelt nende esmatähtsust, kiireloomulisust ja eelkõige suurt summat, ei ole asjakohane selliseid makseid käesoleva määrusega reguleerida.
That exclusion should not include direct debit payments, unless the payer has explicitly requested the payment be routed via a large-value payment system.
Reguleerimisalast ei tohiks välja jätta otsekorraldusi, välja arvatud juhul, kui maksja on selgelt taotlenud seda, et makse liiguks suurmaksete arveldussüsteemi kaudu.
Several payment services currently exist, mostly for payments through the internet, which also use IBAN and the business identifier code (BIC) and are based on credit transfers or direct debits but have additional features.
Praegu on olemas mitu makseteenust (peamiselt maksete tegemiseks Internetis), mille puhul samuti kasutatakse IBANit ja makseteenuse pakkuja tunnuskoodi (BIC) ning mis põhinevad kreedit- või otsekorraldustel, kuid mis sisaldavad lisaelemente.
Those services are expected to extend beyond their current national borders and could fulfil a consumer demand for innovative, safe and cheap payment services.
On oodata, et kõnealuste teenuste kasutusulatust laiendatakse kaugemale praegustest riigipiiridest ning nendega võidakse rahuldada tarbijate vajadusi uuenduslike, turvaliste ja odavate makseteenuste järele.
In order not to foreclose such services from the market, the regulation of the end-dates for credit transfers and direct debits provided for in this Regulation should apply only to the credit transfer or direct debit underlying those transactions.
Selleks et mitte jätta selliseid teenuseid turult välja, tuleks käesoleva määrusega ette nähtud kreedit- ja otsekorralduste tähtpäevi kohaldada ainult kõnealuste tehingute aluseks olevate kreedit- või otsekorralduste suhtes.
In the vast majority of payment transactions in the Union, it is possible to identify a unique payment account using only IBAN without additionally specifying BIC.
Valdava enamiku liidus tehtavate maksetehingute puhul on võimalik konkreetne maksekonto kindlaks teha üksnes IBANit kasutades, märkimata täiendavalt BICi.
Reflecting this reality, banks in a number of Member States have already established a directory, database or other technical means to identify the BIC corresponding to a specific IBAN.
Selle olukorra kajastamiseks on pangad mitmes liikmesriigis juba loonud kataloogi, andmebaasi või muud tehnilised vahendid konkreetsele IBANile vastava BICi kindlakstegemiseks.
BIC is required only in a very small, residual number of cases.
BICi nõutakse ainult ülejäänud väga harvadel juhtudel.
It seems unjustified and excessively burdensome to oblige all payers and payees throughout the Union always to provide BIC in addition to IBAN for the small number of cases where this is currently necessary.
Näib põhjendamatu ja ülemääraselt koormav kohustada kõiki maksjaid ja makse saajaid kogu liidus esitama lisaks IBANile alati ka BICi nende väheste juhtude jaoks, mille puhul see praegu on vajalik.
A much simpler approach would be for PSPs and other parties to solve and eliminate those cases where a payment account cannot be identified unambiguously by a given IBAN.
Palju lihtsam lahendus oleks see, kui makseteenuse pakkujad ja teised isikud lahendaksid ja kõrvaldaksid need juhud, mille korral ei saa maksekontot üheselt kindlaks teha esitatud IBANi abil.
Therefore the necessary technical means should be developed to enable all users to identify unambiguously a payment account by IBAN alone.
Seetõttu tuleks välja töötada vajalikud tehnilised vahendid selleks, et võimaldada kõikidel kasutajatel maksekonto üheselt kindlaks teha vaid IBANi abil.
For a credit transfer to be executed, the payee’s payment account must be reachable.
Kreeditkorralduse täitmiseks peab olema juurdepääs makse saaja maksekontole.
Therefore, in order to encourage the successful take-up of Union-wide credit transfer and direct debit services, a reachability obligation should be established across the Union.
Selleks et edendada kogu liitu hõlmavate kreedit- ja otsekorraldusteenuste kasutuselevõttu, tuleks kogu liidus kehtestada juurdepääsetavuse kohustus.
To improve transparency, it is furthermore appropriate to consolidate that obligation and the reachability obligation for direct debits already established under Regulation (EC) No 924/2009 in a single act.
Läbipaistvuse parandamiseks on lisaks asjakohane koondada kõnealune nõue ja otsekorraldustele juba määrusega (EÜ) nr 924/2009 kehtestatud juurdepääsetavuse kohustus ühte õigusakti.
All payee payment accounts reachable for a national credit transfer should also be reachable via a Union-wide credit transfer scheme.
Kõik makse saajate maksekontod, mis on juurdepääsetavad riigisisesteks kreeditkorraldusteks, peaksid olema juurdepääsetavad ka kogu liitu hõlmava kreeditkorralduste skeemi kaudu.
All payers’ payment accounts reachable for a national direct debit should also be reachable via a Union-wide direct debit scheme.
Kõik maksjate maksekontod, mis on juurdepääsetavad riigisisesteks otsekorraldusteks, peaksid olema juurdepääsetavad ka kogu liitu hõlmava otsekorralduste skeemi kaudu.
This should apply whether or not a PSP decides to participate in a particular credit transfer or direct debit scheme.
Seda tuleks kohaldada sõltumata sellest, kas makseteenuse pakkuja otsustab osaleda konkreetses kreedit- või otsekorralduste skeemis või mitte.
Technical interoperability is a prerequisite for competition.
Tehniline koostalitlusvõime on eeltingimus konkurentsi tagamiseks.
In order to create an integrated market for electronic payments systems in euro, it is essential that the processing of credit transfers and direct debits is not hindered by business rules or technical obstacles such as compulsory adherence to more than one system for settling cross-border payments.
Selleks et luua eurodes tehtavate elektrooniliste maksete integreeritud turg, on esmatähtis tagada, et kreedit- ja otsekorralduste töötlemist ei takista ärireeglid ega tehnilised tõkked, nagu rohkem kui ühe piiriüleste maksete arveldussüsteemi kohustuslik järgimine.
Credit transfers and direct debits should be carried out under a scheme, the basic rules of which are adhered to by PSPs representing a majority of PSPs within a majority of the Member States and constituting a majority of PSPs within the Union, and which are the same both for cross-border and for purely national credit transfer and direct debit transactions.
Kreedit- ja otsekorraldusi tuleks teha skeemide alusel, mille põhieeskirju järgivad makseteenuse pakkujad, kes moodustavad makseteenuse pakkujate enamuse enamikus liikmesriikides ja liidu piires makseteenuse pakkujate valdava enamuse ning mis on samad nii riigisiseste kui ka piiriüleste kreedit- ja otsekorralduste puhul.
Where there is more than one payment system for the processing of such payments, those payment systems should be interoperable through the use of Union-wide and international standards so that all PSUs and all PSPs can enjoy the benefits of seamless retail euro payments across the Union.
Kui selliste maksete töötlemiseks kasutatakse mitut maksesüsteemi, peaksid kõnealused maksesüsteemid olema koostalitlusvõimelised kogu liitu hõlmavate ja rahvusvaheliste standardite kasutamise kaudu, nii et kõik makseteenuse kasutajad ja makseteenuse pakkujad saaksid kasu ühtsetest liidu piires eurodes tehtavatest jaemaksetest.
Given the specific characteristics of the business market, whilst business-to-business credit transfer or direct debit schemes need to comply with all other provisions in this Regulation, including having the same rules for cross-border and national transactions, the requirement that participants represent a majority of PSPs within the majority of Member States should apply only to the extent that PSPs providing business-to-business credit transfer or direct debit services represent a majority of PSPs in the majority of Member States where such services are available, and constitute a majority of PSPs providing such services within the Union.
Arvestades äriklientide eripära, on vaja, et ettevõtjatevaheline kreedit- või otsekorralduste skeem vastaks küll kõigile muudele käesoleva määruse sätetele, kaasa arvatud samade eeskirjade rakendamine piiriüleste ja riigisiseste tehingute puhul, kuid nõue, et osalejad esindaksid makseteenuse pakkujate enamust enamikus liikmesriikides, peaks olema täidetud üksnes sel määral, et makseteenuse pakkujad, kes pakuvad ettevõtjatevahelise kreedit- või otsekorralduse teenust, peaksid moodustama makseteenuse pakkujate enamuse enamikus liikmesriikides, kus niisuguseid teenuseid pakutakse, ning liidu piires selliseid teenuseid pakkuvate makseteenuse pakkujate valdava enamuse.
It is crucial to identify technical requirements unambiguously determining the features which Union-wide payment schemes to be developed under appropriate governance arrangements have to respect in order to ensure interoperability between payment systems.
Esmatähtis on määratleda tehnilised nõuded, millega määratakse üheselt kindlaks elemendid, mida maksesüsteemide koostalitlusvõime tagamiseks peaksid järgima asjakohase juhtimiskorra kohaselt välja töötatavad liidu makseskeemid.
Such technical requirements should not restrict flexibility and innovation but should be open to and neutral towards potential new developments and improvements in the payments market.
Sellised tehnilised nõuded ei tohiks piirata paindlikkust ega innovatsiooni, vaid peaksid olema neutraalsed ja avatud võimalikele uuendustele makseturul.
Technical requirements should be designed taking into account the special characteristics of credit transfers and direct debits, in particular with regard to the data elements contained in the payment message.
Tehniliste nõuete väljatöötamisel tuleks võtta arvesse kreedit- ja otsekorralduste eriomadusi, eelkõige seoses maksesõnumis sisalduvate andmetega.
It is important to take measures to strengthen the confidence of PSUs in the use of such services, especially for direct debits.
Oluline on võtta meetmeid, mille eesmärk on suurendada makseteenuse kasutajate usaldust selliste teenuste, eelkõige otsekorralduste kasutamise vastu.
Such measures should allow payers to instruct their PSPs to limit direct debit collection to a certain amount or a certain periodicity and to establish specific positive or negative lists of payees.
Sellised meetmed peaksid maksjal võimaldama nõuda, et tema makseteenuse pakkuja piiraks otsekorraldusnõuete täitmist teatud summa või teatud perioodilisusega ning koostaks makse saajate kohta spetsiaalsed nn positiivsed ja negatiivsed nimekirjad.
Within the framework of the establishment of Union-wide direct debit schemes, it is appropriate that consumers are able to benefit from such checks.
Kogu liitu hõlmavate otsekorralduste skeemide loomise raames on asjakohane, et tarbijad saaksid sellistest kontrollidest kasu.
Nevertheless for the practical implementation of such checks on payees, it is important that PSPs are able to check on the basis of IBAN, and, for a transitional period, but only where necessary, BIC, or some other unique creditor identifier of specified payees.
Sellise makse saajate kontrolli praktilise rakendamise seisukohast on siiski oluline, et makseteenuse pakkujad saaksid kontrolle teha IBANi alusel, ning üleminekuperioodi jooksul, kuid üksnes vajaduse korral, BICi või konkreetse makse saaja muu kordumatu kreeditori tunnuse alusel.
Other relevant rights of users are already established in Directive 2007/64/EC and should be fully ensured.
Kasutajate muud asjakohased õigused on juba sätestatud direktiivis 2007/64/EÜ ja peaksid olema täielikult tagatud.
Technical standardisation is a cornerstone for the integration of networks, such as the Union payments market.
Tehniline standardimine on võrgustike (nagu liidu makseturg) lõimumise nurgakivi.
The use of standards developed by international or European standardisation bodies should be mandatory as from a given date for all relevant transactions.
Rahvusvaheliste või Euroopa standardiasutuste välja töötatud standardid peaksid alates teatavast kuupäevast olema kohustuslikud kõigi asjakohaste tehingute puhul.
In the payment context, such mandatory standards are IBAN, BIC, and the financial services messaging standard ‘ISO 20022 XML’.
Maksete puhul hõlmaksid sellised kohustuslikud standardid IBANi, BICi ja finantstehinguid käsitlevate sõnumite standardit (ISO 20022 XML).
The use of those standards by all PSPs is therefore a requirement for full interoperability throughout the Union.
Täieliku koostalitlusvõime tagamiseks kogu liidus on seepärast oluline, et kõik makseteenuse pakkujad kasutaksid kõnealuseid standardeid.
In particular, the mandatory use of IBAN and BIC where necessary should be promoted through comprehensive communication and facilitating measures in Member States in order to allow a smooth and easy transition to Union-wide credit transfers and direct debits, in particular for consumers.
Eelkõige peaksid liikmesriigid vajaduse korral laiaulatuslike teavitamis- ja lihtsustamismeetmete abil edendama IBANi ja BICi kohustuslikku kasutamist, et soodustada sujuvat ja probleemideta üleminekut kogu liitu hõlmavatele kreedit- ja otsekorraldustele, eelkõige tarbijate puhul.