natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pursuant to the provisions cited in recitals 46 and 47, since 1988, France Télécom has had to cope with the arrival of competitors — some partially owned by international groups — on the goods and services markets on which it was operating in France, some of which, such as mobile telephony or international communications, have a trans-border element.
Vastavalt põhjendustes 46 ja 47 viidatud sätetele saabusid alates 1988. aastast kauba- ja teenusteturule, kus France Télécom Prantsusmaal tegutses, tema kõrvale konkurendid, kellest mõned kuulusid osaliselt rahvusvahelistele kontsernidele, ning teatavatel teenustel, näiteks mobiiltelefoni või rahvusvahelise andmeedastuse teenusel, oli piiriülene komponent.
The reform of the financing of the France Télécom retirement pensions therefore took place at the same time as the liberalisation of the market at European Union level.
France Télécomi pensionide rahastamise reform toimus samal ajal turgude liberaliseerimisega Euroopa Liidu tasandil.
It therefore took effect on a market fully open to competition where, moreover, France Télécom entered into alliances and took significant stakes in other Member States.
Reform avaldas seega mõju konkurentsile täielikult avatud turule, kus France Télécom moodustas liite ning omandas olulisi osalusi teistes liikmesriikides.
In fact, the desire to promote the expansion of France Télécom on the European markets outside France is the a backdrop to the 1996 Law and the opening of the undertaking to private capital, as shown in declarations during the discussion of the draft, which report ‘the ambitions nurtured by the French Government for its national champion, France Télécom’ [31].
Lisaks ilmnes soov soodustada France Télécomi laienemist Prantsusmaa kõrval muudele Euroopa turgudele ajal, mil võeti vastu 1996. aasta seadus ning kaasati ettevõttesse erakapitali, nagu ilmneb seaduseelnõu arutelude ajal tehtud deklaratsioonidest, kust nähtuvad „Prantsuse valitsuse ambitsioonid oma riigi juhtiva ettevõtja France Télécomi suhtes” [31].
At present, France Télécom claims to be the leading provider of broadband internet access and the third largest mobile operator in Europe and among the world leaders for telecommunications services to multinationals.
Praegu väidab France Télécom, et on lairibaühenduse esimene pakkuja ja kolmas mobiilsideoperaator Euroopas ning hargmaistele ettevõtjatele telekommunikatsiooniteenuseid osutavate ettevõtjate hulgas maailmas juhtival kohal.
Outside France, France Télécom is significantly active via its subsidiaries, with prominent market positions in Spain, the United Kingdom, Poland, Slovakia, Belgium and Austria [32].
Väljaspool Prantsusmaad on France Télécom märkimisväärselt aktiivne oma tütarettevõtjate kaudu; viimased on liidripositsioonil Hispaanias, Ühendkuningriigis, Poolas, Slovakkias, Belgias ja Austrias [32].
REASONS FOR INITIATING THE PROCEDURE
UURIMISMENETLUSE ALGATAMISE PÕHJUSED
The Commission also noted that, insofar as these measures constitute State aid, this aid was not notified to the Commission prior to its implementation although it was to be regarded as new aid according to case-law.
Komisjon märkis lisaks, et kuivõrd need meetmed kujutavad endast riigiabi, ei ole neist komisjoni enne nende rakendamist teavitatud, kuigi neid tuleb kohtupraktika kohaselt käsitada uue abina.
The French Republic had thus not complied with its notification obligation under the Treaty and the measure was therefore to be considered unlawful.
Prantsuse Vabariik ei ole seega täitnud ELi toimimise lepingust tulenevat teavitamiskohustust ning meedet tuleb käsitada ebaseaduslikuna.
The Commission concluded that on the basis of Article 107(3)(c) of the TFEU that it was able to examine whether the aid was compatible with the internal market.
Komisjon järeldas, et ta võib uurida abi kokkusobivust siseturuga ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c põhjal.
The Commission also noted that the same provision had permitted it to conclude that the aid granted to La Poste on the reform of the arrangements for financing the retirement pensions of its civil servants was compatible with the internal market [33] and that in view of the similarities between these two cases, it seemed appropriate in this case to carry out a similar analysis.
Komisjon märkis ka, et sama säte võimaldas tal järeldada, et La Poste’ile antud abi tema ametnike pensionide rahastamise reformi [33] jaoks oli kooskõlas siseturuga, ning kahe juhtumi vahelisi sarnasusi arvesse võttes tundub asjakohane teha vaatlusalusel juhul samasugune analüüs.
In its preliminary analysis of the compatibility of the aid with the internal market, and notwithstanding the similarity with the reform of the arrangements for financing the retirement pensions of La Poste, the Commission informed the French Republic of the following doubts:
Hoolimata sarnasustest La Poste’i ametnike pensionide rahastamise reformiga, esitab komisjon oma esialgses uurimises abi siseturuga kokkusobivuse kohta Prantsuse Vabariigile järgmised kahtlused:
Firstly, whilst emphasising that it was not in possession of detailed information demonstrating that the contribution rates paid by France Télécom are equal to those paid by private enterprises governed by ordinary law operating in the telecommunications sector in France, the Commission noted that the rate of the contribution in full discharge of liabilities applied to France Télécom since 1997 is insufficient to put it on a level playing field with its competitors.
esiteks rõhutades, et tal puudub üksikasjalik teave, mis tõendab, et France Télécomi makstud sissemaksete määr on võrdne määraga, mida maksavad Prantsusmaal telekommunikatsioonisektoris tegutsevad eraettevõtjad, märkis komisjon, et France Télécomi suhtes alates 1997. aastast kehtiv hilisemast maksekohustusest vabastava sissemakse määr ei võimalda tagada konkurentsialast võrdsust (võrdseid tingimusi) konkurentidega.
This results from the fact that the rate applied to France Télécom includes only the contributions corresponding to the risks common to ordinary employees and civil servants and, in this regard, it excludes the contributions corresponding to the risks that are not common, such as unemployment and non-payment of wages in the event of a firm going into receivership or compulsory liquidation;
See tuleneb asjaolust, et France Télécomi kohaldatud määr hõlmab üksnes sissemakseid, mis katavad üldise tööõiguse alusel värvatud töötajate ja riigiteenistujate ühised riskid, mitte aga sissemakseid, mis katavad ühistest riskidest erinevad riskid, nagu töötus või palga maksmata jätmine ettevõtja saneerimise või likvideerimise korral;
secondly, the Commission did not have sufficient information concerning the effects on competition of reducing the cost of retirement pensions, in order to assess whether any positive effects exceeded the negative effects.
teiseks ei ole komisjonil piisavat teavet pensionimaksete vähendamise mõju kohta konkurentsile, et hinnata, kas sellest tulenev positiivne mõju ületas negatiivse.
To this end, the Commission also had to take into account the fact that France Télécom had not yet repaid in full the unlawful and incompatible aid pursuant to the Commission Decision of 2 August 2004 concerning State aid implemented in France for France Télécom (hereinafter: ‘Decision on the application of business tax to France Télécom’) [34], a decision with which France failed to conform within the time limit given, as established by the Court of Justice [35].
Seetõttu peab komisjon võtma muu hulgas arvesse asjaolu, et France Télécom ei ole veel täielikult tagasi maksnud abi, mis on ebaseaduslik ja siseturuga kokkusobimatu vastavalt komisjoni 2. augusti 2004. aasta otsusele (mis käsitleb Prantsusmaa poolt France Télécomile antavat riigiabi; edaspidi „France Télécomi suhtes kohaldatavat ettevõtlusmaksu käsitlev otsus”), [34] mida Prantsusmaa ei ole täitnud ettenähtud tähtaja jooksul, nagu on täheldanud Euroopa Kohus [35].
The comments presented by interested parties are summarised in Sections 4.1 to 4.3.
Huvitatud isikute märkused on kokkuvõtvalt esitatud punktides 4.1–4.3.
In its comments, which it considers to be supplementary to those submitted by the French Republic, France Télécom considers that it suffering from chronic overstaffing linked to its former status as a public administration and that, for the population concerned, it does not have the same potential for fluidity of employment as its competitors.
Oma märkustes, mis tema arvates täiendavad Prantsuse Vabariigi esitatud märkusi, on France Télécom arvamusel, et ta puutub kokku pikaajalise probleemiga, milleks on varasema haldusstaatusega seotud liiga suur töötajaskond, ning tal ei ole asjaomaste isikute puhul võimalust muuta töökohtade arvu võrdselt konkurentidega.
France Télécom has to bear very heavy training costs amounting to EUR 180 million, equivalent to 4,5 % of the total wage bill, compared to 2,9 % on average for French companies.
France Télécom peab seega pingutama, et koolituseks kokku saada 180 miljonit eurot, mis on 4,5 % palgakulust võrreldes Prantsuse ettevõtjate keskmiselt 2,9 % kuluga.
France Télécom also alleges that its wage bill is about […] % higher, excluding surcharges and bonuses.
France Télécom väidab samuti, et ka palgakulu on ilma lisatasude ja preemiateta ligikaudu […] % suurem.
In addition, since it cannot implement social plans, France Télécom financed the cost of measures associated with the departures of civil servants, such as end-of-career leave, to an amount exceeding EUR 8 billion between 1996 and 2006.
Kuna France Télécom ei saanud rakendada sotsiaalkavasid, rahastas ta ajavahemikus 1996–2006 üle kaheksa miljardi euro finantsvõimenduse kulu, mis kaasnes ametnike töölt lahkumisega, näiteks seoses enneaegselt vanaduspensionile jäämisega.
Secondly, France Télécom considers that the retirement pension costs borne between 1990 and 1996 were abnormal and placed it at a structural disadvantage in relation to its private-sector competitors, as referred to in the Combus judgment [36], the reference framework for assessing whether these charges were normal or abnormal being the ordinary law arrangements applicable to competitors.
Teiseks on France Télécom arvamusel, et ajavahemikus 1990–1996 makstud pensionimaksed olid ebanormaalsed ning asetasid ta Combusi kohtuotsuse [36] kohaselt eraõiguslike konkurentidega võrreldes struktuuriliselt ebasoodsasse olukorda. Selleks et hinnata, kas kõnealused kulud olid normaalsed või ebanormaalsed, tuleb kasutada konkurentide suhtes kohaldatavaid üldnorme.
The principles laid down in the Combus judgment would appear to have been confirmed since by the Court in its Hotel Cipriani judgment [37].
Combusi kohtuotsuses esitatud põhimõtted leidsid kinnitust juba Üldkohtu kohtuasjas Hotel Cipriani tehtud otsuses [37].
France Télécom disputes that the situation of a single operator, in this case itself, before and after the reform introduced by the 1996 Law, constitutes an appropriate comparison for assessing whether there is an economic advantage within the meaning of the case-law.
France Télécom väite kohaselt saab ühe ettevõtja (kõnealusel juhul tema enda) olukorda enne ja pärast 1996. aasta seadusega kehtestatud reformi kasutada asjakohase võrdlusraamistikuna majandusliku eelise olemasolu hindamisel kohtupraktika tähenduses.
In any event, if the reference framework were to be reduced to France Télécom before and after the 1996 reform, the measure could not be classified as selective since it would be applied homogeneously within that framework.
Kui võrdlusraamistikuna kasutataks France Télécomi enne ja pärast 1996. aasta reformi, siis ei liigitataks meedet valikulisena, sest seda kohaldatakse kõnealuses raamistikus ühtselt.
As a result, the measures in question would either not constitute State aid within the meaning of the Treaty in that they release France Télécom from an abnormal structural disadvantage or cannot be classified as a selective advantage constituting State aid.
Sellest tulenevalt ei kujutanud kõnealused meetmed ELi toimimise lepingu kohaselt riigiabi, sest need vabastasid France Télécomi ebanormaalsest ja ebasoodsast struktuurilistest olukorrast, mistõttu ei või neid liigitada valikulist eelist andvaks riigiabiks.
Alternatively, France Télécom considers that State aid, if it were confirmed, would be compatible with the internal market in accordance with the criteria established by the Commission in its decision on the retirement pension arrangements of La Poste (hereinafter: ‘La Poste decision’) [38].
Lisaks on France Télécom arvamusel, et isegi kui tõendatakse riigiabi olemasolu, sobib see siseturuga kokku vastavalt kriteeriumidele, mille komisjon kehtestas oma otsuses La Poste’i pensioniskeemi kohta (edaspidi „otsus La Poste”) [38].
In this regard, the specific nature of its arrangements, in that it pays a contribution calculated on the basis solely of the common risks, does not mean that France Télécom has been placed in a favourable situation in relation to its competitors since 1996: apart from the structural disadvantages associated with the status of the civil servants it employs, France Télécom has had to pay a considerable amount associated with the 1996 reform, the compatibility of which with the internal market needs to be analysed and, of EUR 5,7 billion, which far exceeds that which France Télécom would have had to pay if its contribution had been subject to the risks that are not common.
Selles suhtes ei tähenda tema skeemi eripära, mille kohaselt ta maksab üksnes ühise riski põhjal arvutatud sissemakset, et France Télécom oleks alates 1996. aastast asetatud konkurentidest soodsamasse olukorda: lisaks struktuuriliselt ebasoodsale olukorrale seoses ettevõtja töölevõetud ametnike staatusega pidi France Télécom maksma 1996. aasta reformist tulenevalt märkimisväärset maksu, mille kokkusobivust siseturuga tuleb analüüsida ja mille summa 5,7 miljardit eurot ületab suuresti summa, mida France Télécom oleks pidanud maksma siis, kui tema sissemakset oleks arvutatud ühistest riskidest erinevate riskide puhul.
France Télécom considers that, in its La Poste decision [39], the Commission accepted that the amount of an exceptional one-off contribution (EUR 2 billion), in the context of a reform which came into effect after the notification but before the Commission decision, offsets the contributions corresponding to the non-common risks, until the amount of the one-off contribution has been exhausted.
France Télécom leiab, et otsuses La Poste [39] väitis komisjon, et ühekordne erakorraline sissemakse summas 2 miljardit eurot, mis tehti reformi käigus, mis jõustus pärast meetmest teavitamist, aga enne komisjoni otsust, kompenseerib ühistest riskidest erinevatele riskidele vastavad sissemaksed, kuni ühekordne sissemakse on ära kasutatud.
According to France Télécom, there is nothing to justify the Commission departing from this principle, since it cannot be assumed from the policy declarations at the time of the debate on the draft 1996 Law that the amount of the flat-rate contribution of France Télécom was set by the French legislature so as to maintain the status quo for 10 years.
Miski ei õigusta France Télécomi sõnul seda, et komisjon sellest põhimõttest kõrvale kaldub, sest 1996. aasta seaduse eelnõu üle peetud arutelude ajal tehtud poliitilised avaldused ei võimalda arvata, et seadusandja määras France Télécomi kindlasummalise sissemakse nii, et oleks tagatud meetmete kümneaastane rakendamiskeeld.
Furthermore, the figures available in 1996 would seem to contradict the argument that the amount of EUR 5,7 billion was estimated at the time to correspond precisely with the additional cost to the State of the applying the 1996 Law by compensating, year after year, the lower annual costs paid by the public body, even taking into account the charges to compensate between retirement pension schemes from which France Télécom was discharged in 1996 [40].
Lisaks olid 1996. aastal kättesaadavad numbrilised andmed vastuolus väitega, mille kohaselt hinnati tol ajal summa suuruseks 5,7 miljardit eurot nii, et see vastaks täpselt lisakulule, mis tekib riigile 1996. aasta seaduse kohaselt kümneks aastaks, hüvitades aasta-aastalt iga-aastased ettevõtja väikseimad maksed, võttes arvesse ka vanaduspensioni skeemide hüvitismakseid, millest France Télécom 1996. aastal vabastati [40].
The amount of the exceptional contribution was intended as overall compensation for the French State on account of the reform.
Erakorralise sissemakse summaga püüti hüvitada Prantsuse Vabariigile reformi tõttu tekkinud kahjum.
It therefore needs to be taken into account when analysing the level playing field since its entry into force in 1997.
Seda tuleb seega kindlasti arvesse võtta võrdsete konkurentsitingimuste hindamisel alates sellekohase seaduse jõustumisest 1997. aastal.
Finally, France Télécom considers that, since without the 1996 reform, it would have suffered a significant competitive handicap on the markets which the Union aimed to liberalise and that the French authorities have now complied in full with the decision on the application of business tax to France Télécom [41], the measure does not have a negative impact on competition.
Lõpuks arvab France Télécom, et kuna ilma 1996. aasta reformita oleks ta sattunud väga ebasoodsasse konkurentsiolukorda turgudel, mille liberaliseerimine oli ELi eesmärk, ning kuna Prantsuse ametiasutuste tegevus on täielikult kooskõlas France Télécomi suhtes kohaldatavat ettevõtlusmaksu käsitleva otsusega, [41] ei ole meetmel negatiivset mõju konkurentsile.
The complainants
Kaebuse esitajad
The complainants consider that it is the effects of the measure, i.e. the reduction in the social security contributions normally assumed in the undertaking’s budget, and not its object, i.e. the compensation of an alleged disadvantage, that mean it is State aid.
Kaebuse esitajad on seisukohal, et meetme liigitamise riigiabiks määrab meetme mõju, st tavaliselt ettevõtja eelarvest makstava sotsiaalkindlustusmaksete vähendamine, mitte aga meetme eesmärk, st väidetava ebasoodsa olukorra hüvitamine.
For that matter, there is no disadvantage in the employment of civil servants by France Télécom, since the undertaking pays unemployment contributions and wage costs which are 13 % lower than those paid by its competitors and has at its disposal a stable and flexible staff, with regard to reducing the total wage bill through early retirement and reorientation to the civil service.
Tegelikult ei olnud France Télécomil seoses töölevõetud ametnikega ebasoodsat olukorda, sest ettevõtja maksis töötuskindlustusmakseid ning tööjõukulu, mis oli 13 % väiksem konkurentide omast, ning tal oli stabiilne ja paindlik personal seoses palgakulu vähendamisega eelpensionide kaudu ja võimalusega suunata töötajaid muudele avaliku teenistuse töökohtadele.
According to the complainants, State aid thus defined would be incompatible with the internal market.
Kaebuse esitajate sõnul ei sobi selliselt iseloomustatud riigiabi kokku siseturuga.
Moreover, the unlawful and incompatible aid not repaid in the past would preclude the operating aid at issue from being declared compatible, in view of their cumulative effect.
Kuna abi on ebaseaduslik ja siseturuga kokkusobimatu ning seda ei ole minevikus tagasi makstud, ei saa kõnealust tegevusabi kuulutada siseturuga kokkusobivaks, võttes arvesse selle kumuleeruvat mõju.
Finally, the absence of a level playing field from the 1996 reform on account of the non-payment of contributions corresponding to the risks of unemployment and non-payment of wages in the event of the firm going into receivership makes it impossible for the reform to be compatible with the rules of the Treaty.
Kuna 1996. aasta reformi puhul puudusid võrdsed konkurentsitingimused, sest ei makstud töötuskindlustusmakseid ega kindlustusmakseid, mis kataks saamata jäänud palga juhul, kui ettevõtja suhtes algatatakse saneerimismenetlus, on reformi kokkusobivus ELi toimimise lepingu eeskirjadega välistatud.
The pension liability of France Télécom should be calculated by an independent expert and France should undertake to ensure the financial neutrality of the arrangements, in particular by providing mechanisms for adjusting the employer’s contribution and the compensation balance of EUR 5,7 billion in the event of variation in the costs.
France Télécomi võlga seoses pensionidega peaks arvutama sõltumatu ekspert ning Prantsusmaa peab tagama korra finantsilise neutraalsuse, nähes maksete varieerumise korral eelkõige ette tööandja sissemaksete kohandamise mehhanismid ning 5,7 miljardi euro suuruse rahalise hüvitise tasumise.
The telecommunications operator
Telekommunikatsioonioperaator
The telecommunications operator endorses and supports the preliminary analysis set out in the Commission’s decision initiating the procedure, regarding as new, unlawful State aid the amendments introduced by the 1996 Law with a view to substituting the annual contributions in full discharge of liabilities by France Télécom for the payments of pensions actually made by the State, with the deduction of the contributions paid by the employees still working with the status of civil servant.
Telekommunikatsioonioperaator jagab ja toetab komisjoni menetluse algatamise otsuses esitatud esialgset analüüsi, mille kohaselt liigitatakse uueks ning ebaseaduslikuks riigiabiks 1996. aasta seadusega kehtestatud muudatused, millega püütakse asendada France Télécomi iga-aastased sissemaksed, mis vabastavad ta hilisemast maksekohustusest, pensionimaksetega, mida tegelikult maksab riik, arvates maha ametniku staatuses olevate tegevtöötajate tehtud sissemaksed.
The same would also apply, according to this operator, to the social security contributions corresponding to the risks not common with the ordinary employees paid by France Télécom’s competitors but which France Télécom has not paid at least since 1996 for its civil service staff and for its staff governed by ordinary law.
Sama kehtib kõnealuse operaatori arvates sotsiaalkindlustusmaksete suhtes, mis vastavad ühistest riskidest erinevatele riskidele eraõiguslike töötajate puhul ning mida maksavad France Télécomi konkurendid, mida aga ei maksa France Télécom vähemalt alates 1996. aastast oma ametnikest töötajate ega üldise tööõiguse alusel värvatud töötajate eest.
Moreover, contrary to the case which was the subject of the La Poste decision [43], the calculation of the employer’s contribution from France Télécom did not, and still does not, include these contributions, which would make it impossible to declare the aid compatible.
Lisaks vastupidiselt otsuses La Poste [43] käsitletud juhtumile ei hõlmatud ega hõlmata ikka veel France Télécomi tööandja sissemaksete arvutamisel siin käsitletavaid sissemakseid, mistõttu ei saa abi kuulutada siseturuga kokkusobivaks.
As regards the aid resulting from the disappearance of the repayment to the State of the pensions granted, the operator considers that the analysis of the competitive balance carried out by the Commission in its La Poste decision should lead it to conclude, on the contrary, that it is incompatible.
Riigile pensionide maksmise hüvitamise lõpetamisest tuleneva abi puhul on operaator seisukohal, et komisjoni poolt otsuse La Poste kokkuvõttes tehtud konkurentsiolukorra analüüs pidi ta hoopiski juhtima järeldusele, et abi on siseturuga kokkusobimatu.
This analysis should be based on the facts that have occurred since 1996 and not, as in the La Poste decision, hypothetically for the future.
See analüüs pidanuks põhinema alates 1996. aastast toimunud asjaoludel ning mitte hüpoteesidel tuleviku kohta nagu otsuse La Poste puhul.
According to this operator, on several of the markets on which it operates, France Télécom holds market power which can be assimilated to a dominant position.
France Télécomil on kõnealuse operaatori sõnul valitseva positsiooniga võrreldav võimupositsioon turgudel, kus ta tegutseb.
As a result, it is subject to ex-ante regulatory obligations on the wholesale markets for high and very high speed broadband and for the origin and termination of calls on fixed lines.
Seetõttu kehtivad ta suhtes kohustused reguleerida eelnevalt kiire ja väga kiire lairibaühenduse hulgiturgudel püsiliini kõne alustamise ja lõpetamise hinda.