natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Case 165/84 Krohn v Bundesanstalt für Landwirtschaftliche Marktordnung [1985] ECR 3997, paragraph 14; Case 6/78 Union française de Céréales v Hauptzollamt Hamburg-Jonas [1978] ECR 1675.
Kohtuasi 165/84 Krohn vs Bundesanstalt für Landwirtschaftliche Marktordnung, EKL 1985, lk 3997, punkt 14; kohtuasi 6/78 Union française de Céréales vs Hauptzollamt Hamburg-Jonas, EKL 1978, lk 1675.
Article 25(2) of the General Block Exemption Regulation states that ‘The beneficiaries of the tax reduction shall pay at least the Community minimum tax level set by Directive 2003/96/EC’ (the Energy Tax Directive).
Üldise grupierandi määruse artikli 25 lõike 2 kohaselt maksavad maksuvähenduse kasutajad maksu vähemalt direktiivis 2003/96/EÜ (energiamaksudirektiiv) kehtestatud ühenduse miinimummäära kohaselt.
Article 25(3) of the General Block Exemption Regulation states that ‘Tax reductions shall be granted for maximum periods of 10 years. After such 10-year period, Member States shall re-evaluate the appropriateness of the aid measures concerned’.
Üldise grupierandi määruse artikli 25 lõike 3 kohaselt ei anta maksuvähendusi pikemaks ajavahemikuks kui kümme aastat. Kõnealuse 10-aastase ajavahemiku möödumisel hindavad liikmesriigid uuesti vastavate abimeetmete asjakohasust.
Austrian submission of 9 September 2010, p. 19, replying to the Commission’s request for information of 19 July 2001.
Austria 9. septembri 2010. aasta vastuskiri komisjoni 19. juulil 2010 esitatud küsimustele, lk 19.
See footnote 63.
Vt joonealust märkust 63.
Case T-162/06 Kronoply v Commission [2009] ECR II-1, especially paragraphs 65, 66, 74 and 75.
Kohtuasi T-162/06: Kronoply vs komisjon, EKL 2009, lk II-1, eriti selle punktid 65, 66, 74, 75.
Case T-187/99 Agrana Zucker und Stärke v Commission [2001] ECR II-1587, paragraph 74; Case T-126/99 Graphischer Maschinenbau v Commission [2002] ECR II-2427, paragraphs 41-43; Case C-390/06 Nuova Agricast [2008] ECR I-2577, paragraphs 68-69.
Kohtuasi T-187/99: Agrana Zucker und Stärke vs komisjon, EKL 2001, lk II-1587, punkt 74; kohtuasi T-126/99: Graphischer Maschinenbau GmbH vs komisjon, EKL 2002, lk II-2427, punktid 41–43; kohtuasi C-390/06: Nuova Agricast, EKL 2008, lk I-2577, punktid 68–69.
Community framework for State aid for research and development and innovation, point 1.3 (OJ C 323, 30.12.2006, p. 1); Community guidelines on State aid for environmental protection, point 1.3 (OJ C 82, 1.4.2008, p. 1).
Ühenduse raamistik teadus- ja arendustegevuseks ning innovatsiooniks antava riigiabi kohta, punkt 1.3 (ELT C 323, 30.12.2006, lk 1); keskkonnakaitseks antavat riigiabi käsitlevad ühenduse suunised, punkt 1.3 (ELT C 82, 1.4.2008, lk 1).
Case T-459/93 Siemens SA v Commission [1995] ECR II-1675, paragraph 48.
Kohtuasi T-459/93: Siemens SA vs komisjon, EKL 1995, lk II-1675, punkt 48.
See also Case T-396/08 Freistaat Sachsen and Land Sachsen-Anhalt v Commission, 8 July 2010, not yet reported, paragraphs 46-48; Case C-156/98 Germany v Commission [2000] ECR I-6857, paragraph 30, with further references.
Vt ka kohtuasi T-396/08: Freistaat Sachsen ja Land Sachsen-Anhalt vs komisjon, punktid 46–48; C-156/98: Saksamaa vs komisjon, lk I-6857, punkt 30, ja tsiteeritud pretsedendid.
As already explained, the Commission considers that the feed-in tariff is clearly not a harmonised environmental tax.
Nagu eespool nimetatud, on komisjoni arvates üheselt mõistetav, et soodustariif ei ole ühenduse õiguses reguleeritud keskkonnamaks.
See footnote 73.
Vt joonealust märkust 73.
See footnote 74.
Vt joonealust märkust 74.
See footnote 75.
Vt joonealust märkust 75.
After a reminder had been sent, Austria submitted additional information by letter dated 22 December 2008.
Pärast meeldetuletust edastas Austria täiendava teabe 22. detsembril 2008. aastal saadetud kirjas.
Following a meeting with Austrian representatives on 11 February 2009, the Commission requested further information by letter dated 19 February 2009. Austria provided that information in a letter dated 17 March 2009.
Pärast Austria esindajatega kohtumist 11. veebruaril 2009 küsis komisjon 19. veebruari 2009. aasta kirjaga täiendavat teavet, mille Austria edastas 17. märtsi 2009. aasta kirjas.
By letter of 8 May 2009 the Commission requested further information, which Austria supplied by letters dated 9 and 19 June 2009.
Komisjon küsis 8. mai 2009. aasta kirjaga lisateavet, mille Austria esitas 9. ja 19. juuni 2009. aasta kirjades.
By letter of 19 August 2009 Austria requested an extension of the deadline for a reply, which the Commission accepted by letter of 9 September 2009.
19. augusti 2009. aasta kirjaga taotles Austria tähtaja pikendamist, mida komisjon oma 9. septembri 2009. aasta kirjaga ka võimaldas.
Austria ultimately submitted its comments on 8 October 2009.
Austria edastas oma märkused lõpuks 8. oktoobril 2009.
By letters dated 21 June 2010 and 19 July 2010 the Commission requested additional information from Austria, which was provided on 13 September 2010.
Komisjon küsis 21. juuni 2010. aasta ja 19. juuli 2010. aasta kirjades Austrialt lisateavet, mis esitati 13. septembril 2010.
At Austria’s request, a meeting between the Commission and Austrian representatives took place on 9 July 2010.
9. juulil 2010 toimus Austria soovil komisjoni ja Austria esindajate kohtumine.
The Commission replied to that letter on 7 December 2010.
Komisjon vastas sellele kirjale 7. detsembril 2010.
A further meeting with Austrian representatives took place on 9 December 2010.
9. detsembril 2010 toimus veel üks kohtumine Austria esindajatega.
VKW Netz AG is owned by Illwerke AG, 95,5 % of the shares in which are held by the Province of Vorarlberg. TIWAG-Netz AG is owned by TIWAG AG, which itself is wholly owned by the Province of the Tyrol.
VKW Netz AG kuulub Illwerke AG-le, millest omakorda 95,5 % kuulub Vorarlbergi liidumaale.
CISMO GmbH is owned by Oesterreichische Kontrollbank AG and by transmission system operators and electricity and gas undertakings. Oesterreichische Kontrollbank AG is owned by Austrian banks. Investkredit Bank AG is owned mainly by the Volksbanken. Smart Technologies is owned by Siemens.
TIWAG-Netz AG kuulub TIWAG AG-le, mis omakorda kuulub sajaprotsendiliselt Tirooli liidumaale; CISMO GmbH omanikud on Oesterreichische Kontrollbank AG ja ülekandevõrgu käitajad ning elektri- ja gaasiettevõtjad; Oesterreichische Kontrollbank AG (OeKB) omanikud on Austria pangad; Investkredit Bank AG on suuremas osas ühistupankade (Volksbanken) omanduses ning Smart Technologies kuulub Siemensile.
The State budget does not cover any losses made by OeMAG. The role of the public authorities is limited to fixing the prices for the purchase and sale of renewable electricity.
riigieelarvest ei kaeta OeMAG-i võimalikku kahjumit; ametivõimude roll piirdub rohelise elektri ostu- ja müügihindade kehtestamisega.
Chapter 4 of the Guidelines (points 151–159) sets out requirements for State aid granted in the form of reductions of or exemptions from environmental taxes. It provides for two types of assessment.
Keskkonnaabi suuniste 4. peatükk (punktid 151–159) sisaldab eeskirju riigiabi kohta, mida antakse keskkonnamaksude vähendamise või nendest vabastamise vormis.
Austria refers here to the Joint paper on the revision of the Community guidelines on State aid for environmental protection and Energy Tax Directive of 7 July 2006 [25].
Seoses sellega tuletab Austria meelde, et liikmesriigid tegid keskkonnaabi suuniste 4. peatüki kohta selle koostamise käigus kriitilisi märkusi.
The joint paper made it clear that Member States needed flexibility in order to be in a position to differentiate reasonably.
Lisaks viitab Austria 7. detsembri 2006. aasta dokumendile Joint paper on the revision of the Community guidelines on State aid for environmental protection and Energy Tax Directive [25] (ühisdokument keskkonnakaitseks antavat riigiabi käsitlevate ühenduse suuniste ja energiamaksudirektiivi läbivaatamise kohta).
The Commission points out, first of all, that the notified legislation contains two separate measures, both of which were considered under State aid law in the Commission’s opening decision of 22 July 2009 [28].
Kõigepealt märgib komisjon, et teatatud seadus hõlmab kahte eraldi meedet, millest kummagi suhtes algatati komisjoni 22. juuli 2009. aasta otsusega riigiabiõigusest lähtuv uurimine [28].
The Act provides for aid in the form of a feed-in tariff for the benefit of producers of green electricity.
Esiteks nähakse ÖSG-s ette soodustariifide vormis abi rohelise elektri tootjatele.
According to the settled case-law of the Court of Justice, a rule of Union law can be applied by analogy if the following two conditions are met. First, the rules applicable to the case must be very similar to the ones which it is sought to have applied by analogy.
Euroopa Kohtu väljakujunenud kohtupraktika kohaselt saab ELi õiguse normi kohaldada analoogia põhjal, kui mõlemad järgmised tingimused on täidetud: kõigepealt peavad asjakohasele olukorrale kohaldatavad eeskirjad olema valdavalt kooskõlas eeskirjadega, mida soovitakse kohaldada analoogia põhjal.
Further, even if Chapter 4 could be applied by analogy, the exemption mechanism would not be compatible with it, for the following reasons. The measure was not limited to a period of 10 years.
Isegi juhul, kui 4. peatükki saaks analoogia põhjal kohaldada, ei oleks vabastusmehhanism järgmistel põhjustel asjakohaste sätetega kokkusobiv: meetme kehtivus ei ole piiratud kümne aastaga; peale selle saab asjakohaste majandusharude (nt paberi-, terasetööstus) tootmiskulude võimalikku kasvu üle kanda ostjatele, sest hinnaelastsus on praeguses turuolukorras piisavalt suur.
on measure C 37/04 (ex NN 51/04), implemented by Finland for Componenta Oyj
meetme C 37/04 (ex NN 51/04) kohta, mille Soome võimaldas ettevõttele Componenta Oyj
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provision(s) cited above [1],
olles kutsunud huvitatuid isikuid üles esitama oma märkusi vastavalt eespool osutatud sätetele [1]
On 10 March 2004, the Commission received a complaint from Metalls Verkstadsklubb vid Componenta Alvesta AB in which the complainant informed the Commission of an alleged aid measure implemented by the city of Karkkila (hereinafter ‘Karkkila’) for Componenta Corporation Oyj (hereinafter ‘Componenta’).
Komisjon sai 10. märtsil 2004. aastal kaebuse ettevõtjalt Metalls Verkstadsklubb vid Componenta Alvesta AB, milles kaebuse esitaja teavitas komisjoni väidetavast abimeetmest, mida Karkkila linn (edaspidi „Karkkila”) võimaldas ettevõttele Componenta Corporation Oyj (edaspidi „Componenta”).
By letter dated 19 November 2004, the Commission informed Finland that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 88(2) of the EC Treaty (now Article 108(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union) in respect of the aid.
Komisjon teavitas 19. novembri 2004. aasta kirjaga Soomet, et ta on otsustanud algatada abi suhtes EÜ asutamislepingu artikli 88 lõikes 2 (nüüd Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõige 2) sätestatud menetluse.
The Commission decision to initiate the procedure was published in the Official Journal of the European Union [2].
Komisjoni otsus menetluse algatamise kohta avaldati Euroopa Liidu Teatajas [2].
The Commission invited interested parties to submit their comments on the measure but did not receive any such comments.
Komisjon palus huvitatud isikutel esitada meetme kohta märkused, kuid ühtegi märkust ei saabunud.
On 20 October 2005, the Commission adopted a final negative decision and ordered Finland to recover the aid from Componenta (‘the 2005 Decision’).
Komisjon võttis 20. oktoobril 2005. aastal vastu lõpliku negatiivse otsuse (edaspidi „2005. aasta otsus”), mille kohaselt Soomel tuli ettevõttelt Componenta abi tagasi nõuda.
The 2005 Decision closing the formal investigation procedure was published in the Official Journal of the European Union [3].
aasta otsus, millega lõpetati ametlik uurimismenetlus, avaldati Euroopa Liidu Teatajas [3].
Componenta launched an appeal against the Decision, which was annulled by judgment of 18 December 2008 (‘the judgment’) for failure to provide adequate grounds [4].
Componenta esitas otsuse peale edasikaebuse, mille tulemusena tühistati otsus 18. detsembri 2008. aasta kohtuotsusega (edaspidi „kohtuotsus”), sest komisjoni otsus ei olnud piisavalt põhjendatud [4].
Finland submitted observations by letters dated 5 January and 10 January 2010, which also included two studies on the valuation of the real estate concerned.
Soome esitas oma tähelepanekud 5. jaanuari ja 10. jaanuari 2010. aasta kirjadega, mis sisaldasid kahte hinnangut asjaomase kinnisvara väärtuse kohta.
Componenta is a metal manufacturing company based in Karkkila, Finland.
Componenta on Soomes Karkkilas asuv metallitööstuse ettevõte.
Most of the company’s EUR 316 million turnover in 2004 was generated in the Nordic countries and central Europe.
Ettevõtte 316 miljoni euro suurusest käibest 2004. aastal laekus enamus Põhjamaadest ja Kesk-Euroopast.
The group employed some 2200 people in 2004.
Kontsernis töötas 2004. aastal umbes 2200 töötajat.
The transaction under assessment concerns the real estate company, Karkkilan Keskustakiinteistöt Oy (hereinafter ‘KK’), which owned real estate in Karkkila, located some 65 km north west of Helsinki.
Hinnatav tehing on seotud kinnisvaraettevõttega Karkkilan Keskustakiinteistöt Oy (edaspidi „KK”), kellele kuulus kinnisvara Karkkilas, mis asub umbes 65 km Helsingist loodes.
KK was jointly owned (50/50) by Componenta and Karkkila.
KK kuulus võrdsetes osades nii Componentale kui ka Karkkilale (50/50).
In 1996 each joint venture partner had granted KK an interest-free shareholder loan of EUR 1670184.
aastal andsid mõlemad ühisettevõtte partnerid KK-le intressita aktsionärilaenu summas 1670184 eurot.
Componenta received EUR 713092,50 as payment for the 50 % of shares sold to Karkkila,
Componenta sai 713092,50 eurot Karkkilale müüdud 50 % aktsiate eest;
This resulted in a change of creditor from Componenta to the city of Karkkila.
Selle tulemusel sai Componenta asemel võlausaldajaks Karkkila linn.
Karkkila therefore mobilised the sum of EUR 2383276,50 for the above transaction: EUR 713092,50 as payment for KK’s shares and EUR 1670184 as an interest-free loan granted to KK.
Seega kasutas Karkkila eespool nimetatud tehingu tarbeks 2383276,50 eurot: 713092,50 eurot KK aktsiate eest maksmiseks ja 1670184 eurot ettevõttele KK antud intressivaba laenu jaoks.
The purchase price for the shares was calculated by reference to the standard prices at which Karkkila sold real estate in 2003.
Aktsiate ostuhind arvutati standardhindade alusel, millega Karkkila 2003. aastal kinnisvara müüs.
Sales prices per m2 for the plots sold by KK
KK müüdud kruntide müügihind ruutmeetri kohta
Zone 1
piirkond
Detached houses
Eramukrundid
Terraced houses
Ridamajakrundid
Tower blocks
Korrusmajakrundid
Zone 2
piirkond
Raw land outside town planning
Planeerimata maa
Land earmarked for public parks
Avalikeks parkideks eraldatud maa
These standard prices were applied to the real estate in KK’s land portfolio at the time of the transaction and divided by two, which resulted in the share purchase price of EUR 713092,50.
Neid standardhindu kohaldati tehingu toimumise ajal KK maaportfellis oleva kinnisvara suhtes ning need jagati kahega, mille tulemusel oli aktsiate ostuhind 713092,50 eurot.
The sales contract between Karkkila and Componenta furthermore stated the following:
Lisaks nähti Karkkila ja Componenta vahelises müügilepingus ette järgmist:
the seller agrees to invest in the extension of Componenta Karkkila Oy’s production facilities in the city of Karkkila as specified in Annex 1 to this contract.
Müüja kohustub teostama Karkkila linnas 1. lisas täpsemalt määratletud investeeringu, millega laiendatakse Componenta Karkkila Oy tootmisvõimsust.
It is estimated that the investment will create 50–70 new full-time jobs in Karkkila in 2004 (in 2003 the number of jobs was 130);
Investeering peaks 2004. aastal looma Karkkilasse 50–70 uut täistöökohta (2003. aastal oli töökohti 130).
if the extension of the seller’s facilities is not commenced in 2004 as specified in the above paragraph, the buyer has the right to cancel the transaction at its own discretion.
Kui müügilepingus määratletud müüja tootmisvõimsuse laiendusinvesteering ei käivitu 2004. aastal eelmises punktis sätestatud viisil, võib ostja soovi korral tehingu katkestada.
Annex 1 to the sales contract stated that Componenta would merge the operations of two of the Group’s production sites, namely the Alvesta (located in Sweden) and Karkkila foundries, and that the decision on the future location of the foundry would depend on the outcome of an analysis.
Müügilepingu 1. lisas sätestati, et Componenta ühendab kontserni kahe tootmiskoha, nimelt Rootsis asuva Alvesta valukoja ja Karkkila valukoja tegevuse, ning et otsus valukoja tulevase asukoha kohta langetatakse analüüsi tulemuse alusel.
In 2005, the Alvesta foundry was closed and production was transferred to Karkkila.
Alvesta valukoda suleti 2005. aastal ning tegevus viidi üle Karkkilasse.
After having taken over Componenta’s shares in KK, Karkkila decided to terminate KK’s activities and transfer the land to the city.
Olles ostnud Componentale kuulunud KK aktsiad, otsustas Karkkila lõpetada KK tegevuse ja anda maa linnale.
KK’s assets
KK varad
Karkkila is located some 65 kilometres north-west of Helsinki along highway No 2, in the north-eastern part of Uusimaa Province.
Karkkila asub Helsingist mööda kiirteed nr 2 sõites umbes 65 km kaugusel loodes Uusimaa maakonna kirdeosas.
Karkkila had some 8500 inhabitants in 2003.
aastal oli Karkkilas umbes 8500 elanikku.
The real estate owned by KK covered 730000 m2 of land in Karkkila and its immediate surroundings, no more than 2,5 km from the town centre.
KK-le kuulunud kinnisvara hõlmas 730000 m2 maad Karkkilas ja selle vahetus ümbruses kuni 2,5 km linna keskusest arvates.
In December 2003, the situation was as follows:
aasta detsembris oli olukord järgmine:
the highest value land is located in the Asemanranta area (zone 1) and earmarked for tower blocks.
suurima väärtusega on maa, mis asub Asemanranta piirkonnas (1. piirkond) ning on planeeritud korrusmajade jaoks.
This area accounts for roughly half the value of KK’s portfolio,
See piirkond moodustab umbes poole KK portfelli väärtusest;
most of the land is located in the Haapala/Uusitalo area (zone 2).
enamik maast asub Haapala ja Uusitalo piirkonnas (2. piirkond).
It is earmarked for detached family houses and represents about a quarter of the total value of the portfolio,
See on planeeritud eramutele ja moodustab umbes neljandiku portfelli koguväärtusest;
the portfolio also contains a few plots for detached houses in other residential areas, some land earmarked for tower blocks in the Takko I area and a few terraced houses,
lisaks sisaldab portfell mõnda muudes elamurajoonides asuvat eramukrunti, teataval määral korrusmajade jaoks ette nähtud maad piirkonnas Takko I ja mõnda ridamajakrunti;
part of the land is earmarked for public park areas,
osa maast on ette nähtud avalike parkide jaoks;
the portfolio also includes some raw land outside town planning.
portfell sisaldab ka planeerimata maad.
In total, the real estate comprises about 160 plots of land.
Kokku hõlmab kinnisvara umbes 160 krunti.
Karkkila intended, however, to reshape some of the land and subdivide it into smaller plots.
Karkkila kavatses siiski osa maast ümber planeerida ja jagada see väiksemateks kruntideks.
KK was by far the biggest real estate owner in Karkkila at the time of the transaction.
KK oli tehingu toimumise ajal kindlasti suurim kinnisvaraomanik Karkkilas.
After acquiring full ownership, Karkkila intended to lease out some of the land to cover operating expenses.
Pärast täieliku osaluse omandamist kavatses Karkkila osa maast tegevuskulude katteks välja rentida.
KK’s operating expenses (salary, rent, interests on loans) in 2000-2003 were at most EUR 40000.
KK tegevuskulud (töötasu, rent, laenuintressid) olid ajavahemikul 2000–2003 kuni 40000 eurot.
Further relevant information
Asjakohane lisateave
Karkkila is located within commuting distance of Helsinki.
Karkkila asub Helsingist elu- ja töökoha vahel sõitmiseks sobivas kauguses.
Real estate in Helsinki and the surrounding areas has become very expensive and prices are still rising.
Kinnisvara Helsingis ja selle ümbruses on muutunud väga kalliks ning hinnad üha tõusevad.
This price pressure has led people to settle in municipalities surrounding the capital, which has had a knock-on effect on real estate prices there.
Selle hinnasurve tõttu on inimesed asunud elama pealinna ümbritsevatesse omavalitsusüksustesse, mis on omakorda mõjutanud sealseid kinnisvarahindu.
Karkkila can be considered a possible alternative location, together with three other towns: Vihti, Lohja and Hyvinkää.
Karkkilat võib pidada võimalikuks alternatiivseks asukohaks koos järgmise kolme linnaga: Vihti, Lohja ja Hyvinkää.
Distances from Helsinki are as follows:
Kaugused Helsingist on esitatud allpool.
Distances from Helsinki
Kaugused Helsingist
These municipalities have attracted considerable numbers of new residents.
Need omavalitsusüksused on ligi meelitanud märkimisväärse arvu uusi elanikke.
As a consequence, real estate prices rose significantly before (and after) the transaction, with prices doubling in Karkkila, and in some instances increasing sixfold.
Selle tulemusel kasvasid kinnisvarahinnad enne (ja pärast) tehingut olulisel määral, kusjuures Karkkilas hinnad kahekordistusid ja mõnel juhul kuuekordistusid.
According to official forecasts published in 2000, the population of Karkkila was expected to rise to 9600 inhabitants by 2025, which would mean housing needs of 600 new homes.
Vastavalt 2000. aastal avaldatud ametlikele prognoosidele eeldati, et Karkkila elanikkond kasvab 2025. aastaks 9600 elanikuni, mis tähendaks vajadust 600 uue eluaseme järele.
These forecasts were soon seen to lag far behind the actual population increase.
Peagi selgus, et need prognoosid oli elanikkonna arvu tegeliku kasvuga võrreldes liiga tagasihoidlikud.
During the five years preceding the transaction, real estate prices in Karkkila had increased on average by 30 %.
Tehingule eelnenud viie aasta jooksul olid kinnisvarahinnad Karkkilas tõusnud keskmiselt 30 %.
Finland submitted three ex-post expert studies on valuing the land.
Soome esitas kolm ekspertide koostatud järelhinnangut maa väärtuse kohta.
They concluded that the price paid corresponded to the market price.
Nendes järeldati, et makstud hind vastas turuhinnale.
The first of these (Study B) contains only a general statement that the valuation of the land was correct without entering into details.
Esimene neist (hinnang B) sisaldab ainult üldist avaldust, et maa oli hinnatud õigesti, ning üksikasjadesse ei laskuta.
The second study, the KP & P report, (Study C) analyses the real estate situation in Karkkila and the surrounding municipalities in more detail.
Teises hinnangus, nimelt KP&P aruandes (hinnang C) analüüsitakse põhjalikumalt kinnisvara olukorda Karkkilas ja seda ümbritsevates omavalitsusüksustes.
Finland argues that Karkkila acquired full ownership of the shares because it was a medium- to long-term, low-risk investment.
Soome väidab, et Karkkila omandas täieliku osaluse aktsiates, sest see oli keskpikas ja pikas perspektiivis madala riskiga investeering.
Considering the constant rise in real estate prices in the neighbouring municipalities, Karkkila’s forecast population increase, saturation of existing neighbourhoods and the need for expansion, Karkkila City Council considered that purchasing full ownership of KK would be profitable.
Pidades silmas pidevat kinnisvarahindade tõusu naaberomavalitsusüksustes, Karkkila elanikkonna kasvu prognoose, olemasolevate naaberpiirkondade ülerahvastatust ja vajadust laienemise järele, leidis Karkkila linnavolikogu, et ettevõttes KK täieliku osaluse omandamine oleks kasumlik.
Finland also explained that the possibility of speeding up procedures was another practical reason for obtaining sole ownership.
Lisaks selgitas Soome, et võimalus kiirendada menetlusi oli teine praktiline põhjus ainuosaluse omandamiseks.