natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the light of the above, the Commission considers that there is no reason to depart from the reference system in the opening Decision and the previous Decision: the appropriate reference framework for assessing the contested measure is the general Spanish corporate tax system and, more precisely, the rules on the tax treatment of financial goodwill in the Spanish tax system.
Eespool kirjeldatut silmas pidades ei ole komisjoni arvates põhjust kalduda kõrvale menetluse algatamise otsuses ja eelmises otsuses osutatud võrdlussüsteemist – asjakohane võrdlusraamistik vaidlustatud meetme hindamiseks on Hispaania üldine ettevõtte tulumaksu süsteem, täpsemalt Hispaania maksusüsteemis sisalduvad rahalise firmaväärtuse maksustamislahendust käsitlevad eeskirjad.
This conclusion cannot be affected by the fact that the Commission found two non-EU countries where explicit legal obstacles do exist (India and China).
Seda järeldust ei mõjuta asjaolu, et komisjon tuvastas kaks ELi mittekuuluvat riiki, kus eksisteerivad ilmsed õiguslikud takistused (India ja Hiina).
As already stated in paragraph 107, in line with the case law of the Court of Justice [85], the Commission considers that, in order to arrive at a conclusion regarding the State aid qualification of a scheme, it is not necessary to demonstrate that all individual aid granted under that scheme qualifies as State aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Nagu põhjenduses 107 juba öeldud, siis kooskõlas Euroopa Kohtu praktikaga [85] ei pea komisjon selle kindlakstegemiseks, kas kava näol on tegemist riigiabiga, vajalikuks näidata, et kava alusel antud kogu individuaalne abi kvalifitseerub riigiabiks ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
More precisely, as regards China, the 2005 Company Law applying to mergers involving only limited liability companies or joint stock limited companies incorporated in China, and Articles 2 and 55 of the regulation entitled ‘Provisions on Acquisitions of Domestic Enterprises by Foreign Investors’ issued by the Chinese Ministry of Commerce on 22 June 2009, explicitly exclude non-resident companies from the scope of application of the business combination rules so that a Spanish company would not be able to combine its business with a Chinese-controlled subsidiary.
Konkreetsemalt, Hiina puhul jäetakse 2005. aasta äriseadustikuga, mida kohaldatakse ainult Hiinas asutatud äriühinguid või aktsiaseltse hõlmavate ühinemiste suhtes, ning Hiina kaubandusministri 22. juuni 2009. aasta määruse „Välisinvestorite poolt kodumaiste äriühingute omandamise kord” artiklitega 2 ja 55 mitteresidentidest äriühingud sõnaselgelt äriühendusi käsitlevate eeskirjade reguleerimisalast välja ning seega ei saaks Hispaania äriühing oma äritegevust ühendada Hiina kontrollitud tütarettevõtjaga.
With reference to the legislation in force in India, Articles 391 to 394 of the Indian Companies Law of 1956 explicitly exclude non-resident companies from the scope of application of the business combination rules so that a Spanish company would not be able to combine its business with any Indian-controlled subsidiary.
Indias kehtivate õigusaktide puhul jäetakse India 1956. aasta äriseadustiku artiklitega 391–394 mitteresidendist äriühingud sõnaselgelt välja äriühendusi käsitlevate eeskirjade reguleerimisalast ning seega ei saaks Hispaania äriühing oma äritegevust ühendada India kontrollitud tütarettevõtjaga.
Existence of a derogation from the reference system
Võrdlussüsteemist tehtava erandi olemasolu
Under the Spanish tax system, the tax base is calculated on the basis of the accounting result, to which adjustments are then made by applying specific tax rules.
Hispaania maksusüsteemis arvutatakse maksubaas raamatupidamisliku tulemi alusel, mida seejärel konkreetseid maksustamiseeskirju kohaldades korrigeeritakse.
As a preliminary remark and on a subsidiary basis, the Commission notes that the contested measure derogates from the Spanish accounting system.
Sissejuhatava märkusena nendib komisjon täiendavalt, et vaidlustatud meede on erand Hispaania raamatupidamissüsteemist.
The emergence of financial goodwill can only be computed in abstract by consolidating the accounts of the target company with those of the acquiring company.
Rahalise firmaväärtuse tekkimist saab arvestada ainult abstraktselt, sihtäriühingu ja omandava äriühingu raamatupidamist konsolideerides.
However, under the Spanish accounting system, the consolidation of accounts is required in case of ‘control’ [86] and is done for both domestic and foreign associations of companies, in order to provide the global situation of a group of companies subject to unitary control.
Hispaania raamatupidamissüsteemi alusel on raamatupidamise konsolideerimine siiski nõutav valitseva seisundi [86] omandamise korral ning seda kasutatakse nii kodu- kui ka välismaiste äriühingute ühenduste puhul selleks, et saada üldpilt ühise kontrolli all oleva äriühingute rühma olukorrast.
Such a situation is deemed [87] to exist, for instance, if the parent company holds the majority of the voting rights of the subsidiary company.
Nii on näiteks juhul, [87] kui emaettevõtjale kuulub tütarettevõtjas häälteenamus.
Nonetheless, the contested measure does not require any such type of control and applies as from a 5 % level of shareholding.
Sellegipoolest ei ole vaidlustatud meetme puhul sellise valitseva seisundi omandamine nõutav ning seda kohaldatakse alates 5 %-lisest osalusest.
Finally, the Commission also notes that, from 1 January 2005 [88], in line with accounting rules, financial goodwill can no longer be amortised by most Spanish companies.
Samuti märgib komisjon, et kooskõlas raamatupidamiseeskirjadega ei saa alates 1. jaanuarist 2005 [88] enamik Hispaania äriühinguid rahalist firmaväärtust enam amortiseerida.
In effect, in this respect the 30 interested parties refer to provisions [89] that are no longer in force under the current Spanish accounting system.
Selles osas osutavad 30 huvitatud isikut sätetele, [89] mis ei ole praeguse Hispaania raamatupidamissüsteemi kohaselt enam jõus.
As a result of Law 16/2007 of 4 July 2007 reforming and adapting commercial law in the field of accounting for the purposes of international accounting harmonisation under EU legislation, as well as Royal Decree 1514/2007 of 16 November 2007 on the General Accounting Plan, from an accounting point of view the amortisation of neither goodwill nor financial goodwill is allowed any more.
4. juuli 2007. aasta seaduse nr 16/2007 (millega reformitakse ja kohandatakse äriühinguõigust raamatupidamise valdkonnas, et tagada raamatupidamise rahvusvaheline ühtlustamine ELi õigusaktide kohaselt) ning üldist raamatupidamiskava käsitleva 16. novembri 2007. aasta kuningliku dekreedi nr 1514/2007 alusel ei ole raamatupidamisarvestuse seisukohalt enam lubatud ei firmaväärtuse ega rahalise firmaväärtuse amortiseerimine.
These amendments to Spanish accounting law are in line with Regulation (EC) No 1606/2002 of the European Parliament and of the Council of 19 July 2002 on the application of international accounting standards [90].
Need Hispaania raamatupidamisõiguse muudatused on kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. juuli 2002. aasta määrusega (EÜ) nr 1606/2002 rahvusvaheliste raamatupidamisstandardite kohaldamise kohta [90].
Therefore, given these considerations, the contested measure constitutes an exception to the ordinary accounting rules applicable in Spain.
Osutatud kaalutlusi silmas pidades on vaidlustatud meetme puhul seega tegemist erandiga Hispaanias kohaldatavatest tavapärastest raamatupidamiseeskirjadest.
That being said, because of the fiscal nature of the contested measure, the existence of an exception must be assessed in comparison with the reference tax system, and not merely on an accounting basis.
Seda silmas pidades ning arvestades, et vaidlustatud meede on seotud maksustamisega, tuleb erandi olemasolu hinnata võrdluses võrdlusaluseks oleva maksusüsteemiga ning mitte üksnes raamatupidamisarvestuse seisukohalt.
This is clear from the following:
See selgub järgnevast:
For Spanish tax purposes, goodwill can only be booked separately following a business combination [91], which materialises either in the case of acquisition or contribution of the assets that make up an independent business, or following a legal business combination.
Hispaanias saab firmaväärtust maksustamisel eraldi kirjendada ainult pärast äriühendust [91] vara omandamise või varalise sissemakse teel, mille tulemusel tekib sõltumatu üksus, või pärast õiguslikku äriühendust.
When the acquisition of the business of a company is made by way of the acquisition of its shares, as in the case of the contested measure, goodwill can only arise if the acquiring company combines subsequently with the acquired company, over which it will then have control.
Kui äriühingu äritegevus omandatakse aktsiate omandamise teel, nagu vaidlustatud meetme puhul, saab firmaväärtus tekkida üksnes juhul, kui omandav äriühing ühineb seejärel omandatava äriühinguga, mille üle ta siis kontrolli saavutab.
However, under the contested measure, neither control nor the combination of the two businesses is necessary.
Vaidlustatud meetme puhul ei ole siiski nõutav ei kontrolli omandamine ega kahe äriüksuse ühendamine.
The mere acquisition of a shareholding of at least 5 % in a foreign company is sufficient.
Piisab ainult välismaises äriühingus vähemalt 5 %-lise osaluse omandamisest.
Thus, by allowing the financial goodwill, which is the goodwill that would have been booked if the businesses had combined, to appear separately even in the absence of a business combination, the contested measure constitutes an exception to the reference system.
Kui rahaline firmaväärtus (st firmaväärtus, mis oleks kirjendatud äriühingute ühinemise korral) saab tekkida eraldi, isegi äriühenduse puudumise korral, on vaidlustatud meetme näol tegemist erandiga võrdlussüsteemist.
It must be stressed that the exception does not result from the duration of the period during which the financial goodwill is amortised compared with the period that applies to traditional goodwill [92], but rather from the different treatment of domestic and cross-border transactions.
Tuleb rõhutada, et erand ei ole tingitud rahalise firmaväärtuse amortisatsiooniperioodi pikkusest võrrelduna tavapärase firmaväärtuse suhtes kohaldatava perioodi pikkusega, [92] vaid pigem kodumaiste ja piiriüleste tehingute erinevast kohtlemisest.
The contested measure cannot be considered a new general accounting rule in its own right because the amortisation of financial goodwill deriving from the acquisition of domestic shareholdings is not allowed.
Vaidlustatud meedet ei saa käsitada uue üldreeglina raamatupidamissüsteemis, kuna kodumaiste osaluste omandamisest tuleneva rahalise firmaväärtuse amortiseerimine ei ole lubatud.
Given all the above considerations, the Commission concludes that the contested measure derogates from the reference system.
Kõiki eespool kirjeldatud kaalutlusi silmas pidades järeldab komisjon, et vaidlustatud meede on erand võrdlussüsteemist.
As will be demonstrated in paragraphs 153 to 163, the Commission considers that neither the Spanish authorities nor the 30 interested parties have put forward sufficiently coherent arguments to alter this conclusion.
Nagu näidatakse põhjendustes 153–163, leiab komisjon, et Hispaania ametiasutused ega 30 huvitatud isikut ei ole selle järelduse ümberlükkamiseks esitanud piisavalt selgeid argumente.
It therefore depends on the corporate tax rate in the years concerned and the discount interest rate applicable.
Seega sõltub see ettevõtte tulumaksu määrast asjaomastel aastatel ja kohaldatavast diskontomäärast.
If the acquired shareholdings are resold, part of this advantage would be recouped by means of capital gain taxation.
Omandatud osaluse edasimüümise korral nõutaks osa sellest eelisest tagasi kapitali kasvutulu maksustamise teel.
Indeed, by allowing amortisation of financial goodwill, if the foreign shareholding in question is resold, the amount deducted would lead to an increase in the capital gain taxed at the time of sale.
Rahalise firmaväärtuse amortiseerimise võimaldamisega suurendaks mahaarvatud summa välismaise osaluse edasimüümise korral müügi ajal tasutavat maksu kapitali kasvutulult.
However, in the event of such uncertain circumstances, the advantage would not disappear completely since taxation at a later stage does not take the liquidity cost into account.
Selliste ebakindlate asjaolude korral ei kaoks eelis siiski täielikult, kuna hilisemas etapis ei võeta maksustamisel arvesse likviidsuskulu.
As rightly pointed out by the two parties, from an economic point of view, the amount of the advantage is at least similar to that of an interest-free credit line that allows up to 20 annual withdrawals of one-20th of the financial goodwill for as long as the shareholdings are held on the taxpayer’s books.
Nagu kaks huvitatud kolmandat isikut õigesti osutasid, sarnaneb eelise summa majanduslikust seisukohast vähemalt intressivaba krediidiliini summaga, mis võimaldab 20 aasta jooksul igal aastal maha arvata kahekümnendiku rahalisest firmaväärtusest, seda aja jooksul, kuni need osalused kuuluvad asjaomasele maksumaksjale.
Taking a hypothetical example, already mentioned by the Commission in the opening Decision, a shareholding acquired in 2002 would yield an advantage corresponding to 20,6 % of the amount of financial goodwill, assuming a discount interest rate of 5 % [93] and considering the existing structure of corporate tax rates until 2022 as currently set out in Law No 35/2006 [94].
Hüpoteetilise näite korral, mida komisjon menetluse algatamise otsuses juba mainis, annaks 2002. aastal omandatud osalus eelise, mis vastab 20,6 %-le rahalise firmaväärtuse summast, võttes aluseks diskontomäära 5 % [93] ning ettevõtte tulumaksu määrade kuni 2022. aastani kindlaks määratud struktuuri vastavalt seadusele nr 35/2006 [94].
In the event that the acquired shareholdings are resold, the advantage would correspond to the interest that would have been charged to the taxpayer for a credit line with the characteristics described in the previous paragraph.
Omandatud osaluste edasimüügi korral vastaks eelis maksumaksjalt eelmises põhjenduses kirjeldatud krediidiliini eest muidu nõutavale intressile.
Finally, the Commission cannot share the views of the Spanish authorities and the 30 interested parties that the final beneficiary of the contested measure would only be the seller of the foreign shareholding since it would receive a higher price.
Lõpuks, komisjon ei saa nõustuda Hispaania ametiasutuste ja 30 huvitatud isiku seisukohaga, mille kohaselt on vaidlustatud meetme puhul lõplik abisaaja ainult välismaise osaluse müüja, kuna ta saaks selle eest kõrgema hinna.
The Commission rejects this argument after assessing the effect of the contested measure in its current form.
Komisjon lükkab selle väite ümber, olles hinnanud mõju, mida vaidlustatud meede praegusel kujul avaldab.
First, there is no mechanism guaranteeing that the advantage is passed on in full or in part to the seller.
Esiteks tuleb märkida, et puudub mehhanism, mis tagaks, et eelis läheb täielikult või osaliselt müüjale üle.
Second, the acquisition price results from a series of different elements, not just from the contested measure.
Teiseks, omandamishind sõltub mitmesugustest elementidest, mitte üksnes vaidlustatud meetmest.
Third, even if the above two conditions were met, the Spanish taxpayer benefiting from the contested measure must still be considered the beneficiary of the measure.
Kolmandaks, isegi kui eespool toodud kaks tingimust oleks täidetud, tuleb ikkagi kaaluda, kas vaidlustatud meedet kasutav Hispaania maksumaksja saab meetmest kasu.
Even if an economic advantage were transferred to the seller, the contested measure would still give the acquirer greater capacity to offer a higher price, which is of the utmost importance in the case of a competitive acquisition operation.
Isegi kui majanduslik eelis kantakse üle müüjale, annaks vaidlustatud meede omandajale ikkagi suurema võimaluse pakkuda kõrgemat hinda, mis on konkurentsi tingimustes toimuva omandamistehingu korral oluline tegur.
Therefore, the Commission concludes that, in any event, the contested measure provides an advantage at the time of acquisition of foreign shareholdings.
Seetõttu teeb komisjon järelduse, et vaidlustatud meede annab igal juhul eelise välismaiste osaluste omandamise ajal.
The Commission considers that, in line with the settled case law of the Court of Justice [95], the measures introducing a differentiation between undertakings do not constitute State aid when that differentiation arises from the nature and overall structure of the system of charges of which they form part.
Komisjon leiab, et kooskõlas Euroopa Kohtu väljakujunenud praktikaga [95] ei hõlma riigiabi mõiste meetmeid, millega kehtestatakse ettevõtjate erinev kohtlemine, kui selline erinev kohtlemine tuleneb selle maksusüsteemi olemusest ja ülesehitusest, millesse need meetmed kuuluvad.
In this regard, the Commission considers, firstly, that the Spanish authorities have not demonstrated that the effect of the contested measure would be to eliminate double taxation.
Sellega seoses leiab komisjon esiteks, et Hispaania ametiasutused ei ole tõendanud, et vaidlustatud meetme eesmärk on kaotada topeltmaksustamine.
The scheme in fact does not establish any conditions to prove that the seller has been effectively taxed on the gain derived from the transfer of the shareholding, even though such a condition is imposed for amortising the goodwill arising from a business combination [96].
Tegelikult ei kehtestata asjaomases kavas ühtegi tingimust, mille alusel tõendada, et müüjalt on osaluse ülekandmisest saadud kasumi pealt maks reaalselt sisse nõutud, kuigi äriühendusest tuleneva firmaväärtuse amortiseerimise suhtes on selline tingimus seatud [96].
It should be underlined that, although the Spanish authorities claim not to be competent to exercise control over a foreign seller carrying out operations abroad, the Commission notes that this condition is required for the application of other Spanish tax provisions [97] but not for the contested measure.
Tuleks rõhutada, et ehkki Hispaania ametiasutuste väitel ei ole nad pädevad teostama kontrolli välismaal tehinguid tegeva välismaise müüja üle, märgib komisjon, et see tingimus on nõutav muude Hispaania maksundussätete kohaldamiseks, [97] kuid mitte vaidlustatud meetme puhul.
Secondly, the contested measure does not constitute a mechanism to avoid double taxation of future dividends that would be taxed upon realisation of future profits and should not be taxed twice when distributed to the company that holds a significant shareholding for the acquisition of which financial goodwill was paid.
Teiseks, vaidlustatud meetme puhul ei ole tegemist mehhanismiga tulevase kasumi saamisel maksustatavate dividendide topeltmaksustamise vältimiseks, mida ei tohiks maksustada teist korda nende jaotamisel äriühingule, kellele kuulub märkimisväärne osalus, mille omandamise eest rahaline firmaväärtus maksti.
In fact, the contested measure creates no relation between the dividends received and the deduction enjoyed as a result of the contested measure.
Õigupoolest ei loo vaidlustatud meede seost saadavate dividendide ja vaidlustatud meetme tulemusel tehtava mahaarvamise vahel.
On the contrary, the dividends received from a significant shareholding in a foreign company already benefit from both the exemption provided for by Article 21 TRLIS and the direct tax neutrality provided for by Article 32 TRLIS to avoid international double taxation.
Vastupidi, välismaises äriühingus omatavast märkimisväärsest osalusest saadavate dividendide puhul saadakse kasu juba nii TRLISe artiklis 21 sätestatud erandist kui ka TRLISe artikliga 32 rahvusvahelise topeltmaksustamise vältimiseks ette nähtud otsese maksustamise neutraalsuse põhimõttest.
In this connection, the amortisation of the financial goodwill results in an additional advantage with respect to the acquisition of significant shareholdings in foreign companies.
Sellega seoses annab rahalise firmaväärtuse amortiseerimine lisaeelise välismaistes äriühingutes märkimisväärse osaluse omandamise puhul.
Thirdly, the Spanish authorities have not demonstrated that the contested measure is an extension of the impairment rules which presuppose that there is objective evidence of losses based on a detailed and objective calculation that is not required by the contested measure.
Kolmandaks, Hispaania ametiasutused ei ole näidanud, et vaidlustatud meede on täiendus väärtuse langust käsitlevatele eeskirjadele, mille puhul eeldatakse, et kahjumi kohta on olemas üksikasjalikul ja objektiivsel arvutusel põhinevad objektiivsed tõendid, mida aga vaidlustatud meetme puhul ei nõuta.
On the contrary, Article 12(3) TRLIS permits partial deductions for depreciation of equity shareholdings in domestic and foreign shareholdings which are not traded on a secondary market for impairments occurring between the beginning and the end of the tax year.
Vastupidi, TRLISe artikli 12 lõike 3 kohaselt võib maksuaasta alguse ja lõpu vahel toimunud väärtuse vähenemise ulatuses osaliselt maha arvata järelturul mittekaubeldavate kodu- ja välismaiste aktsiate väärtuse vähenemise.
The contested measure — which is, for beneficiaries, compatible with Article 12(3) TRLIS [98] — provides for further deductions over and above the decrease in the theoretical accounting value linked to impairment.
Vaidlustatud meetmega, mis sobib abisaajate jaoks kokku TRLISe artikli 12 lõikega 3, [98] nähakse ette täiendavad mahaarvamised lisaks väärtuse langusega seotud teoreetilise arvestusliku väärtuse vähenemisele.
Fourthly, the Commission notes that the financial goodwill deriving from the acquisition of domestic shareholdings cannot be amortised whereas the financial goodwill of foreign companies is amortised under certain conditions.
Neljandaks, komisjon märgib, et kodumaistes äriühingutes osaluste omandamisest tulenevat rahalist firmaväärtust ei saa amortiseerida, samas kui välismaiste äriühingute rahaline firmaväärtus teatavatel tingimustel amortiseeritakse.
Different tax treatment of the financial goodwill of foreign companies compared with domestic ones is a differentiation introduced by the contested measure which is neither necessary nor proportionate in terms of the logic of the tax system.
Välismaiste äriühingute rahalise firmaväärtuse erinev maksustamislahendus võrreldes kodumaiste äriühingutega on vaidlustatud meetmega kehtestatud erinev kohtlemine, mis ei ole maksusüsteemi loogika seisukohalt ei vajalik ega proportsionaalne.
Moreover, the Commission considers that the comments made by one of the 30 interested parties [99] mean that even the rationale behind the justification put forward by Spain would be contrary to the logic of the Spanish tax system.
Lisaks leiab komisjon, et 30st huvitatud isikust ühe isiku märkused [99] näitavad, et isegi Hispaania esitatud põhjenduste alused on Hispaania maksusüsteemi loogikaga vastuolus.
In fact, according to this submission, in a cross-border business combination scenario, the goodwill that would arise would, in all likelihood, be located abroad, more precisely in the foreign permanent establishment resulting from the dissolution of the target company.
Neist märkustest selgub, et tegelikult tekiks piiriülese äriühenduse stsenaariumi korral firmaväärtus suure tõenäosusega välismaal, täpsemalt sihtäriühingu likvideerimisest tulenevas välismaises püsivas tegevuskohas.
Therefore, again according to this submission, even in a cross-border business scenario, Spain would not allow goodwill to be amortised in Spain as the goodwill is not located in Spain.
Seega – tuginedes taas kord neile märkustele – ei lubaks Hispaania isegi piiriülese äriühenduse stsenaariumi puhul amortiseerida firmaväärtust Hispaanias, sest firmaväärtus ei asu Hispaanias.
In addition to this, the Commission notes additional differences in the conditions applying to each of these two scenarios.
Peale selle osutab komisjon täiendavatele erinevustele nende kahe stsenaariumi suhtes kohaldatavates tingimustes.