natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Circular No 78 on VAT refunds [24] specifies that a refund applies not only when the claim for payment of the purchase price is lost due to bankruptcy or composition, but also in all cases where the supplier establishes that the invoice has either not been paid at all or has only been partially paid and that he has exhausted all remedies.
Käibemaksuvaldkonnas [24] tagastamist reguleerivas ringkirjas nr 78 on täpsustatud, et tagastamine ei hõlma üksnes olukordi, kus hinna tasumise nõue jääb rahuldamata pankroti või võlausaldajatega kokkuleppemenetluse tõttu, vaid ka kõiki juhte, kus tarnija tõendab, et arve jäi täielikult või osaliselt maksmata ja et kõik abinõud on ammendatud.
The point at which the loss can be deemed to be certain depends on the factual circumstances of each case [25].
Millal võib hinna tasumise nõude rahuldamata jätmise lugeda lõplikuks, sõltub iga juhtumi konkreetsetest asjaoludest [25].
When only part of the invoice has been paid, for example if the person acquiring the goods pays the amount on the invoice excluding VAT but an amount corresponding to the VAT remains unpaid, only the part of VAT relating proportionally to the unpaid amount [26] can be refunded [27].
Kui arve on tasutud vaid osaliselt, näiteks seetõttu, et tasuti arvel näidatud summa ilma käibemaksuta, samas kui käibemaksule vastavat summat tarnesaaja ei tasunud, võib tagastada [26] üksnes käibemaksu selle osa, mis vastab proportsionaalselt tasumata summale [27].
Possibility of deducting VAT from corporate tax
Käibemaksu mahaarvamine ettevõtte tulumaksust
Article 53 of the Income Tax Code provides that certain taxes are not deductible when calculating the tax base subject to income tax (including corporate tax).
Tulumaksuseadustiku artikliga 53 on ette nähtud, et teatud makse ei saa maha arvata tulumaksuga (sealhulgas ettevõtte tulumaksuga) maksustatava maksubaasi arvutamisel.
However, this does not include VAT.
Käibemaks ei sisaldu siiski ettenähtud maksude hulgas.
The administrative instructions on income tax [28] also state that the VAT paid or owed by a taxpayer to the tax authorities that is not covered by VAT charged to the customer constitutes a business expense.
Tulumaksu valdkonnas [28] antud haldusjuhistega sätestatakse muu hulgas, et maksumaksja poolt riigile makstav või tasumisele kuuluv käibemaks, mida ei kata kliendi raamatupidamises kajastatud käibemaks, on ettevõtlusega seotud kulu.
Possibility of deducting VAT fines from corporate tax
Käibemaksutrahvide mahaarvamine ettevõtte tulumaksust
In accordance with the case law of the Court of Cassation, as confirmed in administrative comments [29], proportional VAT fines are deductible from corporate tax.
Vastavalt kassatsioonikohtu kohtupraktikale, mida on kinnitanud ametlikud märkused, [29] kuuluvad käibemaksutrahvid mahaarvamisele ettevõtte tulumaksust.
Powers of the Special Tax Inspectorate
ISI pädevus
According to Article 87 of the Law of 8 August 1980, the Special Tax Inspectorate and its Regional Directors enjoy the same powers as the VAT authorities.
8. augusti 1980. aasta seaduse artikli 87 alusel on ISI-l ja tema piirkondlikel direktoritel sama pädevus nagu käibemaksuametil.
Umicore SA is a Belgian limited company operating in the EU and international markets that manufactures and sells special materials and precious metals; this includes the manufacture and sale of silver granules.
Äriühing Umicore S.A. on Belgia õiguse alusel asutatud juriidiline isik, kes toodab ja müüb eriotstarbelisi materjale ning väärismetalle Euroopa Liidu ja rahvusvahelisel turul, sealhulgas toodab ja müüb hõbegraanuleid.
In particular, Umicore is reputed to be one of the world’s biggest silver refiners.
Eelkõige on Umicore tuntud selle poolest, et tal on maailmas kõige suurem hõbeda rafineerimisvõimsus.
The silver manufactured by Umicore is extracted from other materials, in most cases from industrial waste, supplied to it under tolling agreements on the recovery of precious and non-precious metals (silver, gold, platinum, palladium, rhodium, iridium, cobalt, copper, lead, etc.).
Umicore’i toodetavat hõbedat saadakse teistest materjalidest ja enamikel juhtudel tööstusjäätmetest, mis on talle üle antud töövõtulepingute alusel kas väärismetallide (hõbe, kuld, plaatina, pallaadium, roodium, iriidium, koobalt, vask, tina jne) eraldamiseks või muuks otstarbeks.
Umicore specialises in the manufacture of silver granules, which are generally sold to jewellery wholesalers or to industry.
Täpsemalt toodab Umicore hõbegraanuleid, mida tavaliselt müüakse juveelitoodete sektoris või tööstuses tegutsevatele kaubandusettevõtetele.
As part of its marketing activities in silver granules, Umicore carries out deliveries in particular to other Member States.
Hõbegraanulite turustamistegevuse käigus teeb Umicore tarneid eelkõige teistesse liikmesriikidesse.
According to the information provided by Umicore to the Belgian tax authorities, at the material time global consumption of silver was approximately 26000 tonnes a year and Italy was the biggest market in Europe and one of the main geographic markets, with consumption of approximately 2000 tonnes a year.
Umicore’i poolt Belgia maksuametile esitatud informatsioonist nähtub, et ülemaailmne hõbeda tarbimine ulatus asjaolude toimumise ajal ligikaudu 26000 tonnini aastas ja et Itaalia oli Euroopas peamiste geograafiliste turgude hulgas kõige olulisem turg umbes 2000 tonniga aastas.
Checks made and adjustment notices sent by the Special Tax Inspectorate
ISI teostatud kontroll ja saadetud käibemaksu tasumise nõuded
Following checks carried out by the Special Tax Inspectorate concerning the precious metals marketing activities carried on by Umicore from 1995 to 1999 inclusive, the Special Tax Inspectorate’s Brussels Regional Directorate addressed on Umicore, on 30 November 1998 and 30 April 1999 respectively, two adjustment notices concerning the irregular application of the exemption under Article 39 bis of the VAT Code (and in certain cases under Article 39 of the Code concerning the exemption for the export of goods outside the European Union) with respect to various deliveries of silver granules to Italy on behalf of Italian, Spanish and Swiss customers.
Pärast ISI teostatud kontrolli, mis hõlmas Umicore’i poolt väärismetallide turustamist aastatel 1995 kuni 1999 (k.a), teavitas ISI Brüsseli piirkonna talitus Umicore’i 30. novembril 1998 ja 30. aprillil 1999 kahest käibemaksu tasumise nõudest, milles sedastati, et käibemaksuseadustiku artiklis 39a sätestatud maksuvabastust (ja mõnedel juhtudel seadustiku artiklis 39 sätestatud maksuvabastust väljapoole Euroopa Liitu eksporditavalt kaubalt) on kohaldatud valesti mitmetel hõbegraanulite tarnetel Itaalia, Hispaania ja Šveitsi klientidele Itaalias.
In particular, the investigations carried out by the relevant authorities of the Member States concerned had made it possible to establish that some of Umicore’s foreign customers were fictitious and linked to ‘carrousel fraud’ type mechanisms implemented to evade payment of VAT.
Asjassepuutuvate liikmesriikide pädevate talituste korraldatud uurimised võimaldasid kindlaks teha, et mõned Umicore’i väliskliendid olid fiktiivsed ja seotud karussellpettusega, mida kasutatakse käibemaksu tasumisest kõrvalehoidmiseks.
The irregularities found by the Special Tax Inspectorate concerned, in particular, infringements of Articles 39 and 39 bis of the VAT Code and Articles 1 to 3 of Royal Decree No 52 relating to exemptions applied by Umicore to certain intra-Community supplies and exports.
ISI kindlakstehtud rikkumiste puhul on eelkõige tegemist käibemaksuseadustiku artiklite 39 ja 39a ning dekreedi nr 52 artiklite 1–3 rikkumistega seoses Umicore’i poolt kohaldatud maksuvabastustega mõnedel ühendusesisestel tarnetel ja eksporditarnetel.
In particular, the tax authorities considered that the company was not in a position to prove that the conditions for application of the exemption under Articles 39 and 39 bis of the VAT Code had been fulfilled for the supplies.
Eelkõige oli maksuamet seisukohal, et maksukohustuslane ei suutnud tõendada, et kõnealuste tarnete osas olid täidetud käibemaksuseadustiku artiklites 39 ja 39a sätestatud maksuvabastuse kohaldamise tingimused.
The Special Tax Inspectorate was therefore of the opinion, on a preliminary basis, that Umicore had wrongfully applied the VAT exemption to certain intra-Community supplies or certain exports.
Seega leidis ISI algul, et Umicore kohaldas käibemaksuvabastust vääralt mõnede ühendusesiseste tarnete või mõnede eksporditarnete suhtes.
With respect to certain sales to various Italian and Spanish companies in particular (in the 1995-96 period), the Special Tax Inspectorate considered (on a preliminary basis) that the goods had been transported, not by either Umicore or the purchasers indicated on the invoices, or on their behalf, but by subsequent customers, further down the supply chain in Italy.
ISI leidis (esialgu) erinevatele Itaalia ja Hispaania maksukohustuslastele (ajavahemikus 1995–1996) toimunud teatud müügi puhul, et kaupa ei vedanud Umicore ega arvel märgitud tarnesaaja ega nende nimel tegutsev isik, vaid hoopis Itaalias müügisektoris tegutsev järgmine klient.
According to the Special Tax Inspectorate, the supplies concerned did not therefore fulfil the conditions laid down in Article 39 bis of the VAT Code concerning exemptions on intra-Community supplies of goods.
ISI sõnul ei täidetud seega nende tarnete puhul käibemaksuseadustiku artiklis 39a sätestatud ühendusesiseste kaubatarnete maksuvabastuse tingimusi.
With respect to certain sales to companies established in Switzerland, the Special Tax Inspectorate was also of the opinion that the exemption provided for in Article 39 of the VAT Code for the export of goods outside the European Union was not applicable either, given that the goods had been delivered to Italy and had not therefore left the territory of the European Union.
ISI leidis teatava Šveitsis asutatud äriühingule toimunud müügi puhul, et ka käibemaksuseadustiku artiklis 39 sätestatud maksuvabastus kauba eksportimisel väljapoole Euroopa Liitu ei olnud kehtiv, sest kaup tarniti Itaaliasse ja seega ei viidud seda Euroopa Liidu territooriumilt välja.
Consequently, the Special Tax Inspectorate provisionally concluded, in its adjustment notice of 30 November 1998, that, for the years 1995 and 1996, Umicore owed the Belgian Government the following amounts:
Oma 30. novembri 1998. aasta käibemaksu tasumise nõudes järeldas ISI esialgu, et Umicore võlgneb Belgia riigile aastate 1995 ja 1996 eest järgmised summad:
BEF 708211924 (approximately EUR 17556115) in VAT,
käibemaksuna 708211924 Belgia franki ehk ligikaudu 17556115 eurot;
BEF 70820000 (approximately EUR 1755582) by way of a reduced tax fine (table G annexed to Royal Decree No 41),
vähendatud trahvina (dekreedi nr 41 lisa tabel G) 70820000 Belgia franki ehk ligikaudu 1755582 eurot;
0,8 % per month of interest on arrears beginning from 21 January 1997 to be calculated on the amount of VAT owed.
viivistena 0,8 % maksmisega hilinetud kuu kohta alates 21. jaanuarist 1997; viivist arvutatakse tasumisele kuuluvalt käibemaksusummalt.
In addition, in its adjustment notice of 30 April 1999, the Special Tax Inspectorate concluded provisionally that, for the years 1997 and 1998, Umicore owed the Belgian Government the following amounts:
30. aprilli 1999. aasta käibemaksu tasumise nõudes järeldas ISI esialgu, et Umicore võlgneb Belgia riigile 1997.–1998. aasta eest järgmised summad:
BEF 274966597 (approximately EUR 6816243) in VAT,
käibemaksuna 274966597 Belgia franki ehk ligikaudu 6816243 eurot;
BEF 27496000 (approximately EUR 681608) by way of a reduced tax fine (table G annexed to Royal Decree No 41),
vähendatud trahvina (dekreedi nr 41 lisa tabel G) 27496000 Belgia franki ehk ligikaudu 681608 eurot;
0,8 % per month of interest on arrears beginning from 21 January 1999 to be calculated on the amount of VAT owed.
viivistena 0,8 % maksmisega hilinetud kuu kohta alates 21. jaanuarist 1999; viivist arvutatakse tasumisele kuuluvalt käibemaksusummalt.
In all, the amount of VAT sought from Umicore following the adjustment notices totalled EUR 24372358 and the tax fine calculated in the adjustment notices was EUR 2437235.
Kokku on Umicore’ilt nõutav käibemaks pärast ülalmainitud tasumise nõudeid ligikaudu 24372358 eurot ja tasumise nõuetes arvutatud trahvid 2437235 eurot.
By letters of 11 and 18 June 1999 and 31 March 2000, Umicore indicated its disagreement with the two adjustment notices.
ja 18. juuni 1999. aasta ning 31. märtsi 2000. aasta kirjades märkis Umicore, et ta ei nõustu nende nõuetega.
In particular, it argued that the irregularities committed by its customers were beyond its control and defended itself by pointing out that, as a wholesaler in the silver granules market, it was not supposed to know who the customers of its purchasers were, given that sales of silver were made ex works to avoid uncertainties with shipments.
Eelkõige kinnitas Umicore, et ta ei ole kursis oma klientide õigusrikkumistega, ja väitis, et hõbegraanulite turul tegutseva hulgimüüjana ei pidanud ta oma ostjate klientide isikut kindlaks tegema, sest hõbedamüük toimus transpordiriski vältimiseks põhimõttel „hange tehasest”.
In addition, Umicore contended that all of its customers were registered for VAT purposes in other Member States over the period when the transactions were made, that all of the deliveries in question had been included in Umicore’s quarterly intra-Community deliveries statements in accordance with Belgium’s VAT Code, that the names of the companies receiving delivery had been included in the invoices identifying them for VAT purposes, in line with the agreements made on taking the orders, that the shipments had actually been made by specialised transport companies and that the goods had effectively left Belgian territory and actually been delivered in Italy.
Lisaks väitis Umicore järgmist: ettevõtte kliendid olid tehingute toimumise ajal registreeritud käibemaksukohustuslasteks teistes liikmesriikides, Umicore’i ühendusesiseste tarnete kvartaliaruannetes kajastati kõiki kõnealuseid tarneid vastavalt Belgia käibemaksuseadustikus sätestatule, Umicore’i arved koostati käibemaksukohustuslastena registreeritud saajate nimel vastavalt tellimuse esitamisel kokkulepitud hinnale, vedu teostasid tegelikult vedudele spetsialiseerunud äriühingud ja kaup viidi tegelikult Belgia territooriumilt välja ning jõudis tegelikult Itaaliasse.
Umicore was therefore of the opinion that it had rightfully applied the VAT exemption laid down in Article 39 bis of the VAT Code to the transactions in question.
Niisiis leidis Umicore, et tal oli täielik õigus kohaldada kõnealuste tehingute suhtes käibemaksuseadustiku artiklis 39a sätestatud käibemaksuvabastust.
Umicore also emphasised that some States merely required proof that goods had been shipped to a Member State other than that from which they originated, whereas Belgium demanded proof that transport had been carried out by or on behalf of the vendor or the purchaser of the goods in question, which, it held, was contrary to EU law and resulted in serious distortions of competition to the disadvantage of Umicore and other Belgian companies engaged in this type of intra-Community supply.
Umicore rõhutas veel, et mõned riigid nõuavad vaid tõendit selle kohta, et kaubavedu toimus muus liikmesriigis kui selles, kust vedu alustati, samas kui Belgia kohustab esitama tõendit, et vedu teostas kõnealuse kauba müüja või ostja või nende nimel tegutsev isik, mis on vastuolus Euroopa Liidu õigusega ja põhjustab tõsiseid konkurentsimoonutusi, kahjustades Umicore’i ja teisi seda liiki ühendusesiseseid tarneid tegevaid Belgia ettevõtteid.
Umicore thus held that it had acted in good faith in not applying VAT to the transactions at issue.
Niisiis leidis Umicore, et ta tegutses vaidlusalustele tehingutele käibemaksu kohaldamata jättes heas usus.
Basis of the settlement agreement of 21 December 2000
21. detsembri 2000. aasta kokkuleppe alus
The agreement provides for the payment by Umicore of BEF 423000000, i.e. around EUR 10485896, in ‘full and final settlement of Umicore’s VAT liabilities for the years 1995 to 1999 inclusive’.
Kokkuleppega nähti ette, et Umicore tasub 423000000 Belgia franki ehk ligikaudu 10485896 eurot, „millega loetakse tasumine lõplikuks ja kõik Umicore’i käibemaksualased küsimused aastatel 1995–1999 (k.a) lõpetatuks”.
The agreement further stipulates that this amount will not be deductible from corporate tax.
Kokkuleppes on veel täpsustatud, et seda summat ei arvata maha ettevõtte tulumaksust.
As was indicated by Belgium during the preliminary investigation before proceedings were opened, its tax authorities are of the view that the settlement amount corresponds to a fine established pursuant to Article 70(2) of the VAT Code, reduced in application of Article 84 of the same Code.
Nagu Belgia täpsustas juba menetluse algatamisele eelnenud esialgse uurimise käigus, leiab maksuamet, et tehingu summa vastab käibemaksuseadustiku artikli 70 lõike 2 alusel kindlaksmääratud trahvile, mida vähendati käibemaksuseadustiku artikli 84 alusel.
In particular, Article 70(2) stipulates that errors in invoices drafted by a taxable person ‘concerning the VAT identification numbers, the names or addresses of the parties to the transaction, the nature or quantity of goods supplied or services provided, the prices or incidental expenses’ result in the application of a fine equal to double the tax due on the transaction.
Eelkõige on artikli 70 lõikega 2 ette nähtud, et kui käibemaksukohustuslane märgib arvel „registreerimisnumbri, tehingu poole nime või aadressi, tarnitava kauba või osutatava teenuse olemuse või koguse, hinna või selle lisandid” valesti, kohaldatakse trahvi, mille suurus on tehingult arvestatava maksu topeltsumma.
However, the fine is reduced to 100 % of the tax due in accordance with Article 1(3) of Royal Decree No 41 (Table C annexed to Royal Decree No 41).
Trahvi vähendatakse siiski kuni 100 protsendini tasumisele kuuluvast maksust vastavalt dekreedi nr 41 artikli 1 lõikele 3 (dekreedi nr 41 lisa tabel C).
Belgium further claims that the settlement amount agreed by Umicore and the Special Tax Inspectorate was entirely legitimate and justified under Belgian law.
Lisaks kinnitab Belgia, et Umicore’i ja ISI kindlaksmääratud tehingu summa on Belgia õiguse alusel täiesti õiguspärane ja põhjendatud.
It derives from the following calculation:
Summa tuleneb alljärgnevast arvutusest:
tax due in principle (theoretical calculation) on the transactions at issue: BEF 708 million,
kõnealustelt tehingutelt põhimõtteliselt tasumisele kuuluv maks (teoreetiline arvutus): 708 miljonit Belgia franki;
statutory fine: BEF 708 million × 200 % = BEF 1416 million (application of Article 70(2) of the VAT Code),
seaduses sätestatud trahv: 708 miljonit Belgia franki × 200 % = 1416 miljonit Belgia franki (käibemaksuseadustiku artikli 70 lõike 2 alusel);
reduction to 100 % in accordance with Royal Decree No 41 (Table C) setting the level of fines regarding VAT when the breaches were not committed with the intention of evading or allowing for the evasion of VAT: BEF 708 million,
vähendamine 100 %ni vastavalt dekreedile nr 41 (tabel C), milles on kindlaks määratud käibemaksutrahv, kui rikkumisi ei ole toime pandud tahtlikult maksust kõrvalehoidumiseks või maksust kõrvalehoidumise võimaldamiseks: 708 miljonit Belgia franki;
consideration of the non-deductibility of the fine under business expenses (708 – 40,17 % of 708): BEF 423 million (approximately EUR 10485896).
võttes arvesse, et trahvi ei saa maha arvata ettevõtlusega seotud kuluna (708 – 40,17 % 708st): 423 miljonit Belgia franki ehk umbes 10485896 eurot.
According to Belgium, such a settlement was justified because the adjustment statements in question constitute merely the first stage of a complicated administrative process aimed at establishing the tax owed by a company liable for VAT.
Belgia sõnul on taoline kokkulepe õigustatud, sest kõnealused käibemaksu tasumise nõuded moodustavad üksnes esimese etapi keerukas haldusmenetluses, mille eesmärk on käibemaksukohustuslasest äriühingu maksuvõla kindlaksmääramine.
An in-depth examination of the information and arguments presented by Umicore, which has always denied having committed fraud, allegedly convinced the Special Tax Inspectorate that no tax should be demanded in the present case.
Uurides lähemalt Umicore’i esitatud teavet ja argumente, milles Umicore pidevalt eitas pettuse toimepanemist, jõudis ISI lõpuks veendumisele, et kõnealusel juhul poleks pidanud ühtegi käibemaksu tasumise nõuet esitama.
The Special Tax Inspectorate takes the view that the facts as a whole, in particular the documents provided by Umicore and the Italian authorities, led to the conclusion that the conditions for VAT exemption had been met in spite of what had been noted in the adjustment statements.
ISI leiab, et kõikidest asjaoludest, eelkõige Umicore’i ja Itaalia maksuameti esitatud dokumentidest, saab järeldada, et käibemaksuvabastuse tingimused on täidetud vaatamata käibemaksu tasumise nõuetes sisalduvale ettekirjutusele.
Since no amount of tax due had been established, no reduction of VAT owing was granted.
Kuna maksusummat ei olnud kindlaks määratud, siis käibemaksuvõla vähendamisega ei nõustutud.
In its decision to open the procedure, the Commission found that doubts existed as to the application of the VAT exemption to the supplies of goods covered by the adjustment statements drawn up by the Special Tax Inspectorate.
Komisjon leidis oma menetluse algatamise otsuses, et tal on kahtlusi seoses käibemaksuvabastuse kohaldamisega ISI esitatud käibemaksu tasumise nõuete esemeks olevate kaubatarnete suhtes.
It was of the opinion that a wrongfully applied VAT exemption would result in an increase in profit margins for the supplier on the sales in question.
Komisjon leidis, et vääralt kohaldatud käibemaksuvabastuse tagajärjel võib suureneda tarnija kasumimarginaal kõnealuselt müügilt.
The Commission noted that an intra-Community supply of goods, taxable in theory in Belgium, could benefit from an exemption if the following two conditions were met:
Komisjon tuletas meelde, et kauba ühendusesisese käibe puhul, mis on üldjuhul Belgias maksustatav, võib vabastus toimuda juhul, kui täidetud on kaks järgmist tingimust:
the goods were dispatched or transported by the vendor or the purchaser or on their behalf beyond the territory of a Member State but within the Union, and
kauba lähetab või veab müüja või ostja või nende nimel tegutsev isik sihtkohta ühenduse territooriumil, kuid väljaspool lähteliikmesriikija
the supply of the goods was carried out for another taxable person acting as such in a Member State other than that from which the goods were dispatched or transported.
kaup tarnitakse teisele maksukohustuslasele, kes sellena tegutseb, muus liikmesriigis kui kaupade lähetamise või veo alguse liikmesriigis.
According to the information at the Commission’s disposal, during the checks made by the Special Tax Inspectorate, Umicore did not appear to be in a position to prove that the conditions for exemption were fulfilled.
Komisjoni käsutuses olevast teabest jääb mulje, et Umicore ei suutnud ISI kontrolli käigus tõendada maksuvabastuse tingimuste täitmist.
Consequently, and in line with the rules on the application of VAT to supplies of goods in Belgium, a tax liability arose out of the fact that these taxable transactions had taken place.
Vastavalt Belgias toimuva kaubatarne suhtes kehtivatele käibemaksueeskirjadele tekkis seetõttu maksukohustus nimetatud maksustatavate tehingute toimumise tõttu.
The Commission therefore considered that the agreement in question appeared to grant an advantage to Umicore consisting of a reduction in the tax burden it would normally have borne.
Seega leidis komisjon, et kõnealuse kokkuleppega anti Umicore’ile ilmselt eelis, mis seisnes selles, et kergendati maksukoormust, mida tal oleks tavaliselt tulnud kanda.
The Commission also noted that it would be contradictory and unjustified to inflict a fine in proportion to the VAT evaded without recovering the VAT itself.
Komisjon märkis veel, et trahvi kohaldamine käibemaksu tasumisest kõrvalehoidmise eest on vastuoluline ja ei ole õigustatud, sest käibemaksu ennast ei nõuta.