natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Relevant information includes aggravating factors both in the home and workplace, the onset and progress of the disease, family history and medical history of the patient in question.
Asjaomase teabe hulka kuuluvad süvendavad faktorid nii kodus kui ka töökohal ning andmed haiguse tekke ja kulu ning vaadeldava patsiendi perekonnas ja temal endal esinenud haiguste kohta.
The medical history shall also include a note of other allergic or airway disorders from childhood, and smoking history.
Haigusloos peab olema ka märkus muude lapsepõlves esinenud allergianähtude või hingamiselundite haiguste kohta ja teave suitsetamise kohta.
The results of positive bronchial challenge tests are considered to provide sufficient evidence for classification on their own.
Bronhoprovokatsioonikatsete positiivseid tulemusi peetakse klassifitseerimisel piisavaks tõendiks.
It is however recognised that in practice many of the examinations listed above will already have been carried out.
Tuleb siiski tunnistada, et tegelikult on hulk eespool loetletud uuringuid juba tehtud.
Animal studies
Loomkatsed
Data from appropriate animal studies which may be indicative of the potential of a substance to cause sensitisation by inhalation in humans may include: (a) measurements of Immunoglobulin E (IgE) and other specific immunological parameters in mice;
Asjakohaste loomkatsete andmed, mis võivad viidata aine võimele tekitada inimestel sissehingamisel ülitundlikkust, võivad sisaldada järgmist: a) immunoglobuliini E (IgE) määramine ja muud iseloomulikud immunoloogilised näitajad hiirte puhul;
specific pulmonary responses in guinea pigs.
spetsiifilised kopsureaktsioonid merisigadel.
Skin sensitisers
Naha sensibilisaatorid
Skin sensitisers shall be classified in Category 1 where data are not sufficient for sub-categorisation.
Naha sensibilisaatorid klassifitseeritakse 1. kategooriasse, kui ei ole piisavaid andmeid alamkategooriatesse klassifitseerimiseks.
Where data are sufficient a refined evaluation according to section 3.4.2.2.1.3 allows the allocation of skin sensitisers into sub-category 1A, strong sensitisers, or sub-category 1B for other skin sensitisers.
Kui andmed on piisavad, võimaldab täpsem hindamine vastavalt punktile 3.4.2.2.1.3 jagada naha sensibilisaatorid 1A-alamkategooriasse (tugevad sensibilisaatorid) või 1B-alamkategooriasse (muud naha sensibilisaatorid).
Effects seen in either humans or animals will normally justify classification in a weight of evidence approach for skin sensitisers as described in section 3.4.2.2.2.
Inimestel või loomadel täheldatud toime õigustab tavaliselt naha sensibilisaatorite klassifitseerimist asjakohaste tõendite kaalukuse põhjal vastavalt punktile 3.4.2.2.2.
Substances may be allocated to one of the two sub-categories 1A or 1B using a weight of evidence approach in accordance with the criteria given in Table 3.4.2 and on the basis of reliable and good quality evidence from human cases or epidemiological studies and/or observations from appropriate studies in experimental animals according to the guidance values provided in sections 3.4.2.2.2.1 and 3.4.2.2.3.2 for sub-category 1A and in sections 3.4.2.2.2.2 and 3.4.2.2.3.3 for sub-category 1B.
Ained võib jagada asjakohaste tõendite kaalukuse põhjal kas 1A või 1B-alamkategooriasse vastavalt tabelis 3.4.2 esitatud kriteeriumidele ning tuginedes inimeste kokkupuudetest või epidemioloogilistest uuringutest pärinevatele usaldusväärsetele ja kvaliteetsetele tõenditele ja/või katseloomadega tehtud asjakohaste uuringute tulemustele 1A-alamkategooria puhul vastavalt punktides 3.4.2.2.2.1 ja 3.4.2.2.3.2 ning 1B-alamkategooria puhul vastavalt punktides 3.4.2.2.2.2 ja 3.4.2.2.3.3 sätestatud suunisväärtustele.
Substances shall be classified as skin sensitisers in accordance with the criteria in Table 3.4.2:
Ained klassifitseeritakse naha sensibilisaatoriteks tabelis 3.4.2 esitatud kriteeriumide põhjal:
Table 3.4.2
Tabel 3.4.2
Hazard category and sub-categories for skin sensitisers
Naha sensibilisaatorite ohukategooria ja alamkategooriad
Substances shall be classified as skin sensitisers (Category 1) where data are not sufficient for sub-categorisation in accordance with the following criteria:
Kui ei ole veel piisavaid andmeid alamkategooriatesse liigitamiseks, siis klassifitseeritakse ained naha sensibilisaatoriteks (1. kategooria) järgmiste kriteeriumide põhjal:
if there is evidence in humans that the substance can lead to sensitisation by skin contact in a substantial number of persons; or
kui inimestega seotud kogemused näitavad, et aine võib suurel osal sellega kokkupuutunud isikutest põhjustada nahale sattudes ülitundlikkust või
if there are positive results from an appropriate animal test (see specific criteria in section 3.4.2.2.4.1).
kui asjakohasel loomkatsel on saadud positiivsed tulemused (vaata erikriteeriume punktis 3.4.2.2.4.1).
Substances showing a high frequency of occurrence in humans and/or a high potency in animals can be presumed to have the potential to produce significant sensitisation in humans.
Ained, mille puhul on täheldatud sagedast esinemist inimestel ja/või suurt esinemise võimalust loomadel ja mille puhul võib oletada, et need võivad põhjustada inimestel ülitundlikkust.
Substances showing a low to moderate frequency of occurrence in humans and/or a low to moderate potency in animals can be presumed to have the potential to produce sensitisation in humans.
Ained, mille puhul on täheldatud vähest kuni mõõdukat esinemist inimestes ja/või vähest kuni mõõdukat esinemise võimalust loomadel ja mille puhul võib oletada, et need võivad põhjustada inimestel tundlikkust.
Human evidence for sub-category 1A can include:
1A-alamkategooria puhul võivad tõendid inimestele avalduva mõju kohta hõlmata järgmist:
positive responses at ≤ 500 µg/cm2 (HRIPT, HMT — induction threshold);
positiivne tulemus ≤ 500 µg/cm2 juures (HRIPT, HMT – induktsioonilävi);
diagnostic patch test data where there is a relatively high and substantial incidence of reactions in a defined population in relation to relatively low exposure;
diagnostilise plaastri katse andmed, mis näitavad reaktsioonide suhteliselt sagedast ja märkimisväärset esinemist kindlaksmääratud elanikkonnarühmas suhteliselt vähese kokkupuute korral;
other epidemiological evidence where there is a relatively high and substantial incidence of allergic contact dermatitis in relation to relatively low exposure.
muud epidemioloogilised tõendid, mis näitavad suhteliselt sagedast ja märkimisväärset allergilise kontaktdermatiidi esinemist suhteliselt vähese kokkupuute korral.
Human evidence for sub-category 1B can include:
1B-alamkategooria puhul võivad tõendid inimestele avalduva mõju kohta hõlmata:
positive responses at > 500 µg/cm2 (HRIPT, HMT — induction threshold);
positiivne tulemus > 500 µg/cm2 juures (HRIPT, HMT – induktsioonilävi);
diagnostic patch test data where there is a relatively low but substantial incidence of reactions in a defined population in relation to relatively high exposure;
diagnostilise plaastri katse andmed, mis näitavad reaktsioonide suhteliselt vähest, kuid märkimisväärset esinemist kindlaksmääratud elanikkonnas suhteliselt sagedase kokkupuute korral;
other epidemiological evidence where there is a relatively low but substantial incidence of allergic contact dermatitis in relation to relatively high exposure.
muud epidemioloogilised tõendid, mis näitavad suhteliselt vähest, kuid märkimisväärset allergilise kontaktdermatiidi esinemist suhteliselt sagedase kokkupuute korral.
For Category 1, when an adjuvant type test method for skin sensitisation is used, a response of at least 30 % of the animals is considered as positive.
Kui naha sensibiliseerimise uurimiseks kasutatakse abiainega katsemeetodit, peetakse 1. kategooria puhul vastureaktsiooni tekkimist vähemalt 30 % loomadel positiivseks tulemuseks.
For a non-adjuvant Guinea pig test method a response of at least 15 % of the animals is considered positive.
Abiaineta meriseakatsemeetodi puhul peetakse positiivseks tulemuseks vastureaktsiooni tekkimist vähemalt 15 % loomadel.
For Category 1, a stimulation index of three or more is considered a positive response in the local lymph node assay.
kategooria puhul peetakse positiivseks tulemuseks seda, kui stimulatsiooniindeks paikses lümfisõlmede uuringus on 3 või rohkem.
Test methods for skin sensitisation are described in the OECD Guideline 406 (the Guinea Pig Maximisation test and the Buehler guinea pig test) and Guideline 429 (Local Lymph Node Assay).
Naha sensibiliseerimise katsemeetodeid on kirjeldatud OECD suunises 406 (maksimeerimiskatse merisigadega) ja suunises 429 (paikne lümfisõlmede uuring).
For example, the mouse ear swelling test (MEST) could be a reliable screening test to detect moderate to strong sensitisers, and could be used as a first stage in the assessment of skin sensitisation potential.
Näiteks võib hiire kõrva turse määratlemise katse (MEST) olla usaldusväärne sõelkatse mõõdukate kuni tugevate sensibilisaatorite tuvastamiseks ning seda võib kasutada esimese etapina naha sensibiliseerimise võimalikkuse hindamisel.
Animal test results for sub-category 1A can include data with values indicated in Table 3.4.3
1A-alamkategooria puhul võivad loomkatse tulemuste hulka kuuluda andmed tabelis 3.4.3 osutatud väärtustega.
Table 3.4.3
Tabel 3.4.3
Animal test results for sub-category 1A
Loomkatse tulemused 1A-alamkategooria puhul
Assay
Katse
Local lymph node assay
Paikne lümfisõlmede uuring
value ≤ 2 %
väärtus ≤ 2 %
Guinea pig maximisation test
Maksimeerimiskatse merisigadega
≥ 30 % responding at ≤ 0,1 % intradermal induction dose or
≥ 30 % reageerivad ≤ 0,1 % nahasisese induktsiooni doosi juures või
≥ 60 % responding at > 0,1 % to ≤ 1 % intradermal induction dose
≥ 60 % reageerivad > 0,1 % kuni ≤ 1 % nahasisese induktsiooni doosi juures
Buehler assay
Buehleri katse
≥ 15 % responding at ≤ 0,2 % topical induction dose or
≥15 % reageerivad ≤ 0,2 % paikse induktsiooni doosi juures või
≥ 60 % responding at > 0,2 % to ≤ 20 % topical induction dose
≥ 60 % reageerivad > 0,2 % kuni ≤ 20 % paikse induktsiooni doosi juures
Animal test results for sub-category 1B can include data with values indicated in Table 3.4.4 below:
1B-alamkategooria puhul võivad loomkatse tulemuste hulka kuuluda andmed alljärgnevas tabelis 3.4.4 osutatud väärtustega.
Table 3.4.4
Tabel 3.4.4
Animal test results for sub-category 1B
Loomkatse tulemused 1B-alamkategooria puhul
value > 2 %
väärtus > 2 %
≥ 30 % to < 60 % responding at > 0,1 % to ≤ 1 % intradermal induction dose or
≥ 30 % kuni < 60 % reageerivad > 0,1 % kuni ≤ 1 % nahasisese induktsiooni doosi juures või
≥ 30 % responding at > 1 % intradermal induction dose
≥ 30 % reageerivad > 1 % nahasisese induktsiooni doosi juures
≥ 15 % to < 60 % responding at > 0,2 % to ≤ 20 % topical induction dose or
≥ 15 % kuni < 60 % reageerivad > 0,2 % kuni ≤ 20 % paikse induktsiooni doosi juures või
≥ 15 % responding at > 20 % topical induction dose
≥ 15 % reageerivad > 20 % paikse induktsiooni doosi juures
Specific considerations
Erikaalutlused
For classification of a substance, evidence should include any or all of the following using a weight of evidence approach:
Aine klassifitseerimiseks tõendite kaalukuse hindamise lähenemisviisi kasutades peaksid tõendid sisaldama kõike või osa järgmisest loetelust:
positive data from patch testing, normally obtained in more than one dermatology clinic;
positiivsed tulemused plaasterkatsega, mis on tavaliselt saadud rohkem kui ühest nahahaiguste kliinikust;
epidemiological studies showing allergic contact dermatitis caused by the substance.
epidemioloogilised uuringud näitavad, et kokkupuude ainega põhjustab allergilist kontaktdermatiiti.
Situations in which a high proportion of those exposed exhibit characteristic symptoms are to be looked at with special concern, even if the number of cases is small;
Kui suurel osal ainega kokkupuutunud isikutest ilmnevad iseloomulikud sümptomid, tuleb olukorda uurida eriti hoolega ka siis, kui kõnealuste juhtumite arv on väike;
positive data from appropriate animal studies;
asjakohastel loomkatsetel on saadud positiivsed tulemused;
positive data from experimental studies in man (see section 1.3.2.4.7);
inimestega seotud eksperimentaaluuringute käigus on saadud positiivsed andmed (vt punkt 1.3.2.4.7);
well documented episodes of allergic contact dermatitis, normally obtained in more than one dermatology clinic;
korrektselt dokumenteeritud allergilise kontaktdermatiidi juhtumid, mis pärinevad tavaliselt rohkem kui ühest nahahaiguste kliinikust;
severity of reaction may also be considered.
kaaluda võib ka reaktsiooni tõsidust.
Evidence from animal studies is usually much more reliable than evidence from human exposure.
Loomkatsetest pärinevad tõendid on tavaliselt usaldusväärsemad kui inimeste kokkupuutel põhinevad tõendid.
However, in cases where evidence is available from both sources, and there is conflict between the results, the quality and reliability of the evidence from both sources must be assessed in order to resolve the question of classification on a case-by-case basis.
Kui on olemas mõlemast allikast pärinevad andmed ning tulemused on omavahel vastuolus, tuleb hinnata kummastki allikast pärinevate andmete kvaliteeti ja usaldusväärsust, et lahendada klassifitseerimise küsimus iga konkreetse juhtumi kohta eraldi.
Normally, human data are not generated in controlled experiments with volunteers for the purpose of hazard classification but rather as part of risk assessment to confirm lack of effects seen in animal tests.
Tavaliselt ei kasutata ohu klassifitseerimise jaoks vajalike inimesele avalduva mõju andmete saamiseks kontrollitud katseid vabatahtlikega, pigem moodustavad inimesele avalduva mõju andmed osa riskihindamisest, millega kinnitatakse loomkatsete puhul täheldatud toime puudumist.
Consequently, positive human data on skin sensitisation are usually derived from case-control or other, less defined studies.
Sellest tulenevalt on inimestelt pärinevad positiivsed naha sensibiliseerimise andmed saadud tavaliselt juht-kontrolliuuringu või mõne muu mitte nii täpselt määratletud uuringuga.
Evaluation of human data must therefore be carried out with caution as the frequency of cases reflect, in addition to the inherent properties of the substances, factors such as the exposure situation, bioavailability, individual predisposition and preventive measures taken.
Seepärast tuleb inimesele avalduva mõju andmete hindamisel olla ettevaatlik, sest juhtumite sagedus kajastab lisaks ainete olemusest tulenevatele omadustele ka selliseid tegureid nagu kokkupuuteolukord, biosaadavus, individuaalne eelsoodumus ja võetud ennetavad meetmed.
Negative human data should not normally be used to negate positive results from animal studies.
Negatiivseid inimesele avalduva mõju andmeid ei tuleks tavaliselt kasutada loomkatsetega saadud positiivsete tulemuste vaidlustamiseks.
For both animal and human data, consideration should be given to the impact of vehicle.
Nii loomale kui ka inimesele avalduva mõju andmete puhul tuleks arvesse võtta kandja mõju.
If none of the abovementioned conditions are met, the substance need not be classified as a skin sensitiser.
Kui ükski eespool nimetatud tingimus ei ole täidetud, ei ole aine klassifitseerimine naha sensibilisaatoriks vajalik.
However, a combination of two or more indicators of skin sensitisation as listed below may alter the decision.
Kahe või enama allpool loetletud naha sensibiliseerimise näitaja kombinatsioon võib siiski otsust muuta.
This shall be considered on a case-by-case basis.
Seda tuleb kaaluda iga konkreetse juhtumi korral eraldi.
Isolated episodes of allergic contact dermatitis;
Üksikud allergilise kontaktdermatiidi juhud;
epidemiological studies of limited power, e.g. where chance, bias or confounders have not been ruled out fully with reasonable confidence;
piiratud epidemioloogilised uuringud (näiteks mille puhul juhuslikkust, eelarvamusi ja segavaid asjaolusid ei ole piisava kindlusega kõrvale jäetud);
data from animal tests, performed according to existing guidelines, which do not meet the criteria for a positive result described in section 3.4.2.2.3, but which are sufficiently close to the limit to be considered significant;
andmed suuniste kohaselt tehtud loomkatsete kohta, mille tulemused ei vasta loomkatseid käsitlevas punktis 3.4.2.2.3 esitatud positiivsete tulemuste kriteeriumidele, kuid on piirväärtusele piisavalt lähedal, et neid võiks pidada märkimisväärseks;
positive data from non-standard methods;
ebastandardsete meetoditega saadud positiivsed tulemused;
positive results from close structural analogues.
sarnase struktuuriga ainetega saadud positiivsed tulemused.
Immunological contact urticaria
Immunoloogiline kontakturtikaaria
Substances meeting the criteria for classification as respiratory sensitisers may in addition cause immunological contact urticaria.
Ained, mis vastavad hingamiselundite sensibilisaatoriteks klassifitseerimise kriteeriumidele, võivad lisaks põhjustada ka immunoloogilist kontakturtikaariat.
Consideration should be given to classifying these substances also as skin sensitisers.
Kaaluda tuleks ka nende ainete klassifitseerimist naha sensibilisaatoriteks.
Substances which cause immunological contact urticaria without meeting the criteria for respiratory sensitisers should also be considered for classification as skin sensitisers.
Ainete puhul, mis tekitavad immunoloogilist kontakturtikaariat, kuid ei vasta hingamiselundite sensibilisaatoriteks klassifitseerimise kriteeriumidele, tuleks samuti kaaluda nende klassifitseerimist naha sensibilisaatoriteks.
There is no recognised animal model available to identify substances which cause immunological contact urticaria.
Immunoloogilist kontakturtikaariat tekitavate ainete ja segude kindlakstegemiseks ei ole ühtki loomkatsete mudelit heaks kiidetud.
Therefore, classification will normally be based on human evidence which will be similar to that for skin sensitisation.
Seepärast põhineb klassifitseerimine tavaliselt inimesele avalduva mõju tõenditel, mis on sarnased naha sensibiliseerimise andmetega.
in section 3.4.3.3.1 the reference to ‘Table 3.4.3’ is replaced by ‘Table 3.4.5’;
Punktis 3.4.3.3.1 asendatakse viide „tabel 3.4.3” viitega „tabel 3.4.5”.
section 3.4.3.3.2 is amended as follows:
Punkti 3.4.3.3.2 muudetakse järgmiselt:
the reference to ‘Table 3.4.1’ is replaced by ‘Table 3.4.5’;
viide „tabel 3.4.1” asendatakse viitega „tabel 3.4.5”;
the reference to ‘Table 3.4.3’ is replaced by ‘Table 3.4.6’;
viide „tabel 3.4.3” asendatakse viitega „tabel 3.4.6”;
Table 3.4.3 and Notes 1, 2 and 3 are replaced by the following:
tabel 3.4.3 ja märkused 1, 2 ja 3 asendatakse järgmisega:
‘Table 3.4.5
„Tabel 3.4.5
Generic concentration limits of components of a mixture classified as either respiratory sensitisers or skin sensitisers that trigger classification of the mixture
Hingamiselundite või naha sensibilisaatoriks klassifitseeritud segu koostisosade üldised sisalduse piirväärtused, mille alusel segu klassifitseeritakse
Component classified as:
Koostisaine on klassifitseeritud järgmiselt:
Generic concentration limits triggering classification of a mixture as:
Üldised sisalduse piirväärtused, mille alusel segu klassifitseeritakse
Respiratory sensitiser
1B-alamkategooria
Skin sensitiser
1B-alamkategooria
Solid/liquid
Tahke/vedel
All physical states
Kõik füüsikalised olekud
Sub-category 1A
naha sensibilisaator
Sub-category 1B
naha sensibilisaator
≥ 1,0 %’
≥ 1,0 %”;
a new Table 3.4.6 is inserted after the new Table 3.4.5:
pärast uut tabelit 3.4.5 lisatakse uus tabel 3.4.6:
‘Table 3.4.6
„Tabel 3.4.6
Concentration limits for elicitation of components of a mixture
Segu koostisosade sisalduse piirväärtused esilekutsumise jaoks
Concentration limits for elicitation
Sisalduse piirväärtused esilekutsumise jaoks
≥ 0,1 % (Note 1)
≥ 0,1 % (märkus 1)
≥ 0,01 % (Note 1)
≥ 0,01 % (märkus 1)
This concentration limit for elicitation is used for the application of the special labelling requirements of Annex II section 2.8 to protect already sensitised individuals.
Seda sisalduse piirväärtust esilekutsumise jaoks kasutatakse II lisa punktis 2.8 sätestatud märgistuse erinõuete kohaldamiseks, mis käsitlevad juba sensibiliseeritud isikute kaitset.
A SDS is required for the mixture containing a component above this concentration.
Kui segu ühe koostisosa sisaldus on sellest sisaldusest kõrgem, on vaja ohutuskaarti (SDS).
For sensitising substances with specific concentration limit lower than 0,1 %, the concentration limit for elicitation should be set at one tenth of the specific concentration limit.’;
Sensibiliseerivate ainete puhul, mille konkreetne sisalduse piirväärtus on alla 0,1 %, peaks sisalduse piirväärtus esilekutsumise puhul olema määratud ühe kümnendikuna konkreetsest sisalduse piirväärtusest.”
section 3.4.4.1 is replaced by the following:
Punkt 3.4.4.1 asendatakse järgmisega:
Label elements shall be used for substances or mixtures meeting the criteria for classification in this hazard class in accordance with Table 3.4.7.
Sellesse ohuklassi klassifitseerimise kriteeriumidele vastavate ainete või segude puhul kasutatakse tabelis 3.4.7 esitatud märgistuselemente.
Table 3.4.7
Tabel 3.4.7
Respiratory or skin sensitisation label elements
Hingamiselundite või naha sensibiliseerimise märgistuselemendid
Respiratory sensitisation
Hingamiselundite sensibiliseerimine
Category 1 and sub-categories 1A and 1B
kategooria ning 1A- ja 1B-alamkategooria
GHS pictograms
GHSi piktogrammid
Signal word
Tunnussõna
Danger
Ettevaatust
Hazard statement
Ohulause
H334: May cause allergy or asthma symptoms or breathing difficulties if inhaled
H334: „Sissehingamisel võib tekitada allergiat või astma sümptomeid või hingamisraskusi”
H317: May cause an allergic skin reaction
H317: „Võib tekitada allergilist nahareaktsiooni”
Precautionary statement prevention
Hoiatuslaused ohu ennetamise kohta
Precautionary statement response
Hoiatuslaused reageerimise kohta
Precautionary statement storage
Hoiatuslaused säilitamise kohta
Precautionary statement disposal
Hoiatuslaused kõrvaldamise kohta
P501’
P501”.
in section 3.8.3.4.5, the following sentence is added at the end:
Punkti 3.8.3.4.5 lõppu lisatakse järgmine lause:
‘Respiratory tract irritation and narcotic effects are to be evaluated separately in accordance with the criteria given in section 3.8.2.2.
„Hingamisteede ärritust ja narkootilist toimet tuleb hinnata eraldi vastavalt punktides 3.8.2.2 esitatud kriteeriumidele.
When conducting classifications for these hazards, the contribution of each component should be considered additive, unless there is evidence that the effects are not additive.’;
Nende ohtudega seoses tuleks klassifitseerimisel iga koostisosa panust käsitada lisanduvana, välja arvatud juhul kui on olemas tõendid, et selline mõju ei ole lisanduv.”
in section 3.9.1.2, the words ‘or mixture’ are added after the word ‘substance’;
Punktis 3.9.1.2 lisatakse sõna „aine” järele sõnad „või segu”.
the following section 3.10.1.6.2a. is inserted:
Lisatakse järgmine punkt 3.10.1.6.2a:
‘3.10.1.6.2a
„3.10.1.6.2a.
Although the definition of aspiration in section 3.10.1.2 includes the entry of solids into the respiratory system, classification according to point (b) in Table 3.10.1 for Category 1 is intended to apply to liquid substances and mixtures only.’;
Kuigi hingamisteedesse tõmbamise mõiste punktis 3.10.1.2 hõlmab tahke aine sisenemist hingamisteedesse, on 1. kategooria puhul klassifitseerimine vastavalt tabeli 3.10.1 punktile b ette nähtud kohaldamiseks üksnes vedelate ainete ja segude puhul.”
Part 4 of Annex I to Regulation (EC) No 1272/2008 is replaced by the following text:
Määruse (EÜ) nr 1272/2008 I lisa 4. osa asendatakse järgmise tekstiga:
PART 4: ENVIRONMENTAL HAZARDS
OSA: KESKKONNAOHUD
Hazardous to the aquatic environment
Ohtlik veekeskkonnale
Definitions and general considerations
Mõisted ja üldkaalutlused
“acute aquatic toxicity” means the intrinsic property of a substance to be injurious to an aquatic organism in a short-term aquatic exposure to that substance.
„Veekeskkonda ohustav äge mürgisus” – aine olemuslik omadus kahjustada veeorganismi selle aine lühiajalisel kokkupuutumisel veekeskkonnaga.