natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Developing countries which fulfil the criteria for being eligible for the special incentive arrangement for sustainable development and good governance (GSP+) should be able to benefit from the additional tariff preferences under that arrangement if, upon their request by 31 October 2011 or 30 April 2013, the Commission decides to grant them the special incentive arrangement by 15 December 2011 or 15 June 2013 respectively.
Arenguriigid, mis vastavad säästva arengu ja hea valitsemistava edendamiseks kohaldatava stimuleeriva erikorra (GSP+) abikõlblikkuse kriteeriumidele, peaksid saama kasutada kõnealuse erikorra kohaseid lisatollimaksusoodustusi, kui asjaomaste riikide 31. oktoobriks 2011 või 30. aprilliks 2013 esitatud taotluse põhjal otsustab komisjon kohaldada nende suhtes stimuleerivat erikorda alates vastavalt 15. detsembrist 2011 või 15. juunist 2013.
Developing countries which have already been granted benefits under the special incentive arrangement as a result of Commission Decisions 2008/938/EC of 9 December 2008 on the list of the beneficiary countries which qualify for the special incentive arrangement for sustainable development and good governance, provided for in Council Regulation (EC) No 732/2008 [3], and 2010/318/EU of 9 June 2010 on the beneficiary countries which qualify for the special incentive arrangement for sustainable development and good governance for the period from 1 July 2010 to 31 December 2011, as provided in Council Regulation (EC) No 732/2008 [4] should retain that status during the extension of the current scheme.
Arenguriikide puhul, kelle suhtes kohaldatakse stimuleeriva erikorra kohaseid soodustusi vastavalt komisjoni 9. detsembri 2008. aasta otsusele 2008/938/EÜ nimekirja kohta soodustatud riikidest, kes vastavad nõukogu määruses (EÜ) nr 732/2008 sätestatud säästvat arengut ja head valitsemistava stimuleeriva erikorra kohaldamise tingimustele, [3] ja 9. juuni 2010. aasta otsusele 2010/318/EÜ riikide kohta, mis võivad ajavahemikul 1. juulist 2010 kuni 31. detsembrini 2011 saada osa säästvat arengut ja head valitsemistava stimuleeriva erikorra kohaldamisest, mis on sätestatud nõukogu määruses (EÜ) nr 732/2008, [4] peaks jätkama asjaomase seisundi kohaldamist ka pärast praeguse korra pikendamist.
Regulation (EU) No 513/2011 of the European Parliament and of the Council
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 513/2011,
amending Regulation (EC) No 1060/2009 on credit rating agencies
millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1060/2009 reitinguagentuuride kohta
The final report, published on 25 February 2009, of a High-Level group of experts chaired by Jacques de Larosière under a mandate of the Commission concluded that the supervisory framework of the financial sector within the European Union needed to be strengthened to reduce the risk and severity of future financial crises.
Jacques de Larosière’i juhitud kõrgetasemelise eksperdirühma, mis koostati komisjoni mandaadi alusel, 25. veebruari 2009. aasta lõpparuandes jõuti seisukohale, et tulevaste finantskriiside ohu ja nende võimaliku mõju vähendamiseks on vaja tugevdada Euroopa Liidu finantssektori järelevalveraamistikku.
It recommended far-reaching reforms to the supervisory structure.
Selles soovitati oluliselt reformida järelevalve struktuuri.
The group of experts also concluded that a European System of Financial Supervisors (ESFS) should be created, comprising three European Supervisory Authorities – one for the banking sector, one for the insurance and occupational pensions sector and one for the securities and markets sector – and recommended the creation of a European Systemic Risk Council.
Eksperdirühm jõudis samuti järeldusele, et tuleks luua Euroopa Finantsjärelevalveasutuste Süsteem, kuhu kuuluvad kolm Euroopa järelevalveasutust (üks pangandussektoris, üks kindlustus- ja tööandjapensionide sektoris ning üks väärtpaberisektoris), ning soovitas luua Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu.
In its Communication of 4 March 2009 entitled ‘Driving European Recovery’, the Commission proposed to put forward draft legislation creating the ESFS, and in its Communication of 27 May 2009 entitled ‘European Financial Supervision’, it provided more detail about the possible architecture of such a new supervisory framework, highlighting the specificity of the supervision of credit rating agencies.
Komisjon tegi 4. märtsi 2009. aasta teatises „Euroopa majanduse elavdamine” ettepaneku koostada sellise õigusakti eelnõu, millega luuakse Euroopa Finantsjärelevalveasutuste Süsteem, ning esitas 27. mai 2009. aasta teatises „Euroopa finantsjärelevalve” üksikasjalikumalt sellise uue järelevalveraamistiku võimaliku struktuuri, rõhutades reitinguagentuuride järelevalve eripära.
The European Council, in its conclusions of 19 June 2009, recommended that the ESFS, consisting of a network of national financial supervisors working in tandem with three new European Supervisory Authorities, be established.
Euroopa Ülemkogu soovitas oma 19. juuni 2009. aasta järeldustes luua Euroopa Finantsjärelevalveasutuste Süsteem, mis koosneb liikmesriikide selliste finantsjärelevalveasutuste võrgustikust, mis teevad koostööd kolme uue Euroopa järelevalveasutusega.
The ESFS should be aimed at upgrading the quality and consistency of national supervision, strengthening oversight of cross-border groups through the setting up of supervisory colleges and establishing a European single rule book applicable to all financial market participants in the internal market.
Euroopa Finantsjärelevalveasutuste Süsteem peaks parandama liikmesriikide järelevalvekorra kvaliteeti ja sidusust, tõhustama piiriüleste kontsernide järelevalvet, luues selleks järelevalvekolleegiume, ning kehtestama ühtse Euroopa eeskirjade kogumiku, mida kohaldatakse siseturul kõikide finantsturu osaliste suhtes.
The European Council stressed that a European securities and markets authority should have supervisory powers over credit rating agencies.
Euroopa Ülemkogu rõhutas, et Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvel peaksid olema järelevalvevolitused reitinguagentuuride puhul.
Further, the Commission should retain its competence to enforce the Treaties, in particular Chapter I of Title VII of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) regarding the common rules on competition in accordance with the provisions adopted for the implementation of those rules.
Lisaks sellele peaks komisjon säilitama oma pädevuse tagada aluslepingute täitmine, eelkõige Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) VII jaotise I peatüki täitmine ühiste konkurentsieeskirjade osas vastavalt nende eeskirjade rakendamiseks vastuvõetud sätetele.
Regulation (EU) No 1095/2010 of the European Parliament and of the Council [4] established the European Supervisory Authority (European Securities and Markets Authority) (ESMA).
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1095/2010 [4] asutati Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve) (edaspidi „Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve”).
The scope of competence of ESMA should be clearly defined so that financial market participants can identify the authority competent in the field of activity of credit rating agencies.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve pädevuse piirid tuleks selgelt kindlaks määrata, et finantsturu osalised teaksid, milline asutus on pädev reitinguagentuuride tegevusvaldkonnas.
ESMA should be given general competence under Regulation (EC) No 1060/2009 of the European Parliament and of the Council [5] regarding matters relating to the registration and ongoing supervision of registered credit rating agencies.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1060/2009 [5] kohaselt tuleks Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele anda üldine pädevus reitinguagentuuride registreerimise ja registreeritud reitinguagentuuride pideva järelevalvega seotud küsimustes.
ESMA should be exclusively responsible for the registration and supervision of credit rating agencies in the Union.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvel peaks liidus olema ainuvastutus reitinguagentuuride registreerimise ja järelevalve eest.
Where ESMA delegates specific tasks to competent authorities, ESMA should continue to be legally responsible.
Kui Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve on delegeerinud teatavad ülesanded pädevatele asutustele, peaks Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve jääma juriidiliselt vastutavaks.
The heads and other staff of competent authorities should be involved in the decision-making process within ESMA in accordance with Regulation (EU) No 1095/2010, acting as members of ESMA bodies, such as its board of supervisors or its internal panels.
Pädevate asutuste juhid ja muu personal peaksid kooskõlas määrusega (EL) nr 1095/2010 olema Euroopa Väärtpaberiturujärelevalves kaasatud otsustamisprotsessi, tegutsedes Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve organite (nagu järelevalvenõukogu või sisekomiteed) liikmetena.
ESMA should have the exclusive power to conclude cooperation agreements on information exchange with the supervisory authorities of third countries.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvel peaks olema ainuõigus sõlmida teabevahetust käsitlevaid koostöölepinguid kolmandate riikide järelevalveasutustega.
To the extent that competent authorities participate in the decision-making process within ESMA or when executing tasks on behalf of ESMA, they should be covered by those cooperation agreements.
Neid koostöölepinguid tuleks kohaldada liikmesriikide pädevatele asutustele sellisel määral, mil nad osalevad Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve otsustamisprotsessis või täidavad Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve nimel ülesandeid.
Transparency of information given by the issuer of a rated financial instrument to the appointed credit rating agency could have much potential added value for the functioning of the market and investor protection.
Selle teabe läbipaistvusel, mida emitent annab määratud reitinguagentuuridele hinnatava finantsinstrumendi kohta, võib olla suur lisandväärtus turu toimimise ja investorite kaitse seisukohast.
Consideration should therefore be given on how best to extend the transparency of information underlying the ratings of all financial instruments.
Seetõttu tuleks kaaluda, kuidas saaks kõige paremini suurendada kõikide finantsinstrumentide reitingute aluseks oleva teabe läbipaistvust.
First, disclosing that information to other registered or certified credit rating agencies is likely to reinforce the competition between credit rating agencies, because it could lead, in particular, to an increase in the number of unsolicited ratings.
Esiteks võib sellise teabe avalikustamine teistele registreeritud või sertifitseeritud reitinguagentuuridele tugevdada reitinguagentuuride vahelist konkurentsi, sest see võib eelkõige suurendada omaalgatuslike reitingute arvu.
The issuing of such unsolicited ratings should promote the use of more than one rating per financial instrument.
Selliste omaalgatuslike krediidireitingute andmine peaks edendama rohkem kui ühe krediidireitingu kasutamist finantsinstrumendi kohta.
This is also likely to help avoid possible conflicts of interest, especially under the issuer-pays model, and should enhance the quality of the ratings.
Samuti peaks see aitama vältida eelkõige „emitent maksab” mudeli korral võimalikke huvide konflikte ja peaks parandama reitingute kvaliteeti.
Second, disclosing that information to the whole market could also increase the ability of investors to develop their own risk analyses by basing their due diligence on that additional information.
Teiseks võiks sellise teabe avalikustamine tervele turule anda investoritele paremad võimalused oma riskianalüüside koostamiseks, sest nad saavad oma hoolsuskohustuse puhul lähtuda sellest lisateabest.
Such disclosure could also lead to decreasing reliance on credit ratings issued by credit rating agencies.
Selline avalikustamine võiks samuti vähendada reitinguagentuuride reitingutele tuginemist.
In order to achieve those fundamental objectives, the Commission should assess those issues in greater depth by giving further consideration to the appropriate scope of the disclosure obligation, having regard to the impact on local securitisation markets, further dialogue with interested parties, the monitoring of market and regulatory developments, and experience gained by other jurisdictions.
Kõnealuste põhjapanevate eesmärkide saavutamiseks peaks komisjon neid küsimusi hindama sügavuti, kaaludes, millises ulatuses oleks asjakohane avalikustamise kohustust kohaldada, võttes arvesse kohalikele väärtpaberistamise turgudele avaldatavat mõju, jätkates dialoogi huvitatud isikutega, teostades järelevalvet turu ja seadusandlike suundumuste üle ning võttes arvesse teiste jurisdiktsioonide kogemusi.
In the light of that assessment, the Commission should put forward appropriate legislative proposals.
Tuginedes kõnealusele analüüsile peaks komisjon esitama asjakohased seadusandlikud ettepanekud.
The Commission's assessment and proposals should allow the definition of new transparency obligations in the manner most appropriate to meet the public interest, and most consistent with the protection of investors.
Komisjoni hindamine ja ettepanekud peaksid võimaldama kindlaks määrata uued läbipaistvusalased kohustused viisil, mis teenib kõige paremini avalikku huvi ja on kõige paremini kooskõlas investorite kaitsega.
As credit ratings are used throughout the Union, the traditional distinction between the home competent authority and the other competent authorities and the use of supervisory coordination by colleges are not the most appropriate structure for supervising credit rating agencies.
Kuna krediidireitinguid kasutatakse üle liidu, siis traditsiooniline eristamine päritoluriigi pädeva asutuse ja muude pädevate asutuste vahel ning järelevalve koordineerimine kolleegiumide poolt ei ole reitinguagentuuride järelevalve puhul kõige sobivam struktuur.
Following the establishment of ESMA, it is no longer necessary to maintain such a structure.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve asutamise järel ei ole sellise struktuuri säilitamine enam vajalik.
The registration process should therefore be streamlined and the time limits should be reduced accordingly.
Registreerimismenetlust tuleks seega tõhustada ning tähtaegu vastavalt lühendada.
ESMA should be responsible for the registration and ongoing supervision of credit rating agencies, but not for the oversight of the users of credit ratings.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve peaks olema vastutav reitinguagentuuride registreerimise ja pideva järelevalve eest, kuid ta ei peaks vastutama krediidireitingute kasutajate järelevalve eest.
Competent authorities designated under the relevant sectoral legislation for the supervision of credit institutions, investment firms, insurance undertakings, assurance undertakings, reinsurance undertakings, undertakings for collective investment in transferable securities (UCITS), institutions for occupational retirement provision and alternative investment funds should therefore remain responsible for the supervision of the use of credit ratings by those financial institutions and entities which are supervised at national level in the context and for the purpose of the application of other financial services directives, and of the use of credit ratings in prospectuses.
Pädevad asutused, kes on valdkondlike õigusaktidega määratud vastutama krediidiasutuste, investeerimisühingute, kindlustusandjate, edasikindlustusandjate, vabalt võõrandatavatesse väärtpaberitesse ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtjate (eurofondide), tööandjapensioni kogumisasutuste ja alternatiivsete investeerimisfondide järelevalve eest, peaksid seepärast jääma vastutavaks järelevalve teostamise eest krediidireitingute kasutamise üle nende finantseerimisasutuste ja üksuste poolt, kelle üle teostatakse järelevalvet liikmesriigi tasandil finantsteenuste muude direktiivide kohaldamise raames ja eesmärgil, ning krediidireitingute kasutamise eest prospektides.
There is a need for an effective instrument to establish harmonised regulatory technical standards to facilitate the application of Regulation (EC) No 1060/2009 in day-to-day practice and to ensure a level playing field and the adequate protection of investors and consumers across the Union.
Vaja on tõhusat vahendit ühtlustatud regulatiivsete tehniliste standardite kehtestamiseks, et hõlbustada määruse (EÜ) nr 1060/2009 igapäevast kohaldamist ning tagada investoritele ja tarbijatele kogu liidus võrdsed tingimused ja piisav kaitse.
As a body with highly specialised expertise, it is efficient and appropriate to entrust ESMA with the development of draft regulatory technical standards.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvel on põhjalikud eriteadmised ning seega on tõhus ja asjakohane teha talle ülesandeks regulatiivsete tehniliste standardite eelnõude väljatöötamine.
In the field of credit rating agencies, ESMA should submit to the Commission draft regulatory technical standards concerning the information to be provided by a credit rating agency in its application for registration, the information that a credit rating agency must provide for the application for certification and for an assessment of its systemic importance to the financial stability or integrity of financial markets, the presentation of the information, including structure, format, method and period of reporting, that a credit rating agency must disclose, concerning the assessment of compliance of credit rating methodologies with the requirements set out in Regulation (EC) No 1060/2009, and the content and format of ratings data periodic reporting to be requested from a credit rating agency for the purpose of ongoing supervision by ESMA.
Reitinguagentuuride valdkonnas peaks Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve esitama komisjonile regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu, mis käsitleks teavet, mille reitinguagentuur peab esitama registreerimistaotluses ja sertifitseerimistaotluses ja siis, kui hinnatakse tema süsteemset tähtsust finantsturgude stabiilsuse ja usaldusväärsuse seisukohast, ning sellise teabe esitamist (sealhulgas aruandluse struktuur, formaat, meetod ja periood), mida reitinguagentuurid peavad avalikustama seoses krediidireitingute andmise meetodite vastavuse hindamisega määruses (EÜ) nr 1060/2009 sätestatud nõuetele ning Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve pideva järelevalve eesmärgil reitinguagentuuridelt taotletavate perioodiliselt esitatavate reitinguandmete sisu ja vormiga.
In accordance with Regulation (EU) No 1095/2010, those draft regulatory technical standards should be endorsed by the Commission to give them binding legal effect.
Kooskõlas määrusega (EL) nr 1095/2010 peaks komisjon regulatiivsete tehniliste standardite eelnõud kinnitama, et anda neile siduv õigusjõud.
In developing its draft regulatory technical standards, ESMA should consider and, if appropriate and necessary, update the guidelines already issued by the Committee of European Securities Regulators regarding the content of Regulation (EC) No 1060/2009.
Regulatiivsete tehniliste standardite eelnõude väljatöötamisel peaks Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve arvesse võtma Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Komitee juba esitatud suuniseid ning neid ajakohastama, kui Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve peab seda määruse (EÜ) nr 1060/2009 sisu arvestades asjakohaseks ja vajalikuks.
In areas not covered by regulatory technical standards, ESMA should have the power to issue and update non-binding guidelines on issues related to the application of Regulation (EC) No 1060/2009.
Valdkondades, kus regulatiivseid tehnilisi standardeid ei kohaldata, peaks Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvel olema õigus esitada ja ajakohastada mittesiduvaid suuniseid määruse (EÜ) nr 1060/2009 kohaldamisega seotud küsimustes.
In order to carry out its duties effectively, ESMA should be able to require, by simple request or by decision, all necessary information from credit rating agencies, persons involved in credit rating activities, rated entities and related third parties, third parties to whom the credit rating agencies have outsourced operational functions and persons otherwise closely and substantially related or connected to credit rating agencies or credit rating activities.
Oma ülesannete tõhusaks täitmiseks peaks Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve saama taotleda lihtteabenõude või otsusega reitinguagentuuridelt, reitinguagentuuride töötajatelt, hinnatavatelt ettevõtetelt, seotud kolmandatelt isikutelt, reitinguagentuuride tööülesandeid teostavatelt allhankijatest kolmandatelt isikutelt ning reitinguagentuuride või krediidireitingualase tegevusega muul viisil lähedalt ja oluliselt seotud isikutelt kogu vajalikku teavet.
The latter group of persons should cover, for instance, the staff of a credit rating agency who are not directly involved in rating activities but who, due to their function within the credit rating agency, may hold important information on a specific case.
Viimane isikute rühm peaks hõlmama näiteks reitinguagentuuri töötajaid, kes ei ole otseselt seotud reitingute andmisega, kuid kellel võib tänu nende funktsioonile reitinguagentuuris olla olulist teavet konkreetse juhtumi kohta.
Firms which have provided services to the credit rating agency may also fall into that category.
Ettevõtjad, kes on reitinguagentuurile teenuseid osutanud, võivad ka kuuluda sellesse kategooriasse.
Undertakings using the credit ratings should not fall into that category.
Krediidireitinguid kasutavad ettevõtjad ei peaks sellesse kategooriasse kuuluma.
If ESMA requires such information by simple request, the addressee is not obliged to provide the information but, in the event that it does so voluntarily, the information provided should not be incorrect or misleading.
Kui Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve taotleb sellist teavet lihtteabenõudega, siis ei ole isik, kellelt seda teavet taotletakse, kohustatud seda andma, kuid nõudele vabatahtlikult vastates ei tohi antav teave olla ebaõige ega eksitav.
Such information should be made available without delay.
Selline teave avalikustatakse viivitamatult.
In order to exercise its supervisory powers effectively, ESMA should be able to conduct investigations and on-site inspections.
Oma järelevalvevolituste tõhusaks kasutamiseks peaks Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve saama läbi viia uurimisi ja teha kohapealseid kontrolle.
The competent authorities should communicate any information required pursuant to Regulation (EC) No 1060/2009 and assist and cooperate with ESMA.
Pädevad asutused peaksid Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele edastama kogu määruse (EÜ) nr 1060/2009 kohaselt nõutava teabe ning tegema temaga koostööd.
ESMA and the competent authorities should also cooperate closely with the sectoral competent authorities responsible for supervision of the undertakings referred to in Article 4(1) of Regulation (EC) No 1060/2009.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve ja pädevad asutused peaksid samuti tegema tihedat koostööd valdkondlike pädevate asutustega, kes teostavad järelevalvet määruse (EL) nr 1060/2009 artikli 4 lõikes 1 osutatud ettevõtjate üle.
ESMA should be able to delegate specific supervisory tasks to the competent authority of a Member State, for instance where a supervisory task requires knowledge and experience with respect to local conditions, which are more easily available at national level.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve peaks saama delegeerida liikmesriigi pädevale asutusele konkreetseid järelevalveülesandeid, näiteks kui järelevalveülesanne eeldab kohalike tingimustega seotud teadmisi ja kogemusi, mis on olemas pigem liikmesriigi tasandil.
The kind of tasks that it should be possible to delegate include the carrying out of specific investigatory tasks and on-site inspections.
Võimalikud ülesanded, mida võib delegeerida, hõlmavad uurimisega seotud konkreetsete ülesannete ning kohapealsete kontrollide teostamist.