natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Furthermore, the savings bank associations observed that the Commission had not investigated secondary effects in other cases where the issue price of the new shares appeared extremely high [40] and concluded that an investigation of the issue only in cases such as those of HSH and BayernLB would infringe the principle of equal treatment.
Lisaks leidsid hoiupankade liidud, et komisjon ei olnud muudel juhtudel, mil uute aktsiate väljalaskehind näis olevat äärmiselt kõrge [40], teisejärgulist mõju uurinud. Kui kõnealust aspekti uuritaks vaid HSH või BayernLB juhtudel, siis oleks see vastuolus võrdse kohtlemise põhimõttega.
The savings bank associations further explained that the shareholders in a public limited company Aktiengesellschaft had an option on new stock.
Lisaks märkisid hoiupankade liitud, et aktsiaseltsi aktsionäridel on uute aktsiate märkimisõigus.
It was, however, an option and not a purchase obligation.
See on siiski vaid võimalus, mitte kohustus.
The savings bank associations considered the share price of the new shares appropriate but they were not able to participate in the recapitalisation for financial reasons.
Hoiupankade liidud pidasid uute aktsiate hinda mõistlikuks, kuid ei saanud majanduslikel põhjustel rekapitaliseerimises osaleda.
Furthermore, the savings bank associations argued that in 2008 they contributed significantly to capital measures in favour of HSH.
Hoiupankade liidud märgivad ka, et nad andsid 2008. aastal suure panuse HSH kasuks võetud kapitalimeetmetesse.
In July 2008, the savings bank associations converted a silent participation in the amount of EUR 685 million into EUR 125 million equity and EUR 560 million capital reserves.
Nimelt konverteerisid hoiukassade liidud 2008. aasta juulis 685 miljoni euro suuruse passiivse osaluse 125 miljoni euro ulatuses HSH aktsiakapitaliks ja 560 miljoni euro ulatuses reservkapitaliks.
In July 2008 the savings bank associations together with Flowers subscribed to a mandatory convertible silent capital contribution (hybrid instrument) of EUR 962 million (of which the savings banks took EUR 660,5 million).
Peale selle märkisid hoiupankade liidud koos Flowersiga vahetusvõlakirjana (hübriidinstrument) 962 miljoni euro suuruse passiivse osaluse, kusjuures hoiupankade liitude osalus oli 660,5 miljonit eurot.
At the end of 2008, HSH released capital reserves of EUR 3,1 billion in order to compensate the balance sheet loss and avoid the loss absorption of the hybrid instruments.
HSH võttis 2008. aasta lõpus kasutusele 3,1 miljardi euro ulatuses reservkapitali, et hüvitada kahjusid ja vältida kahjumi katmist hübriidinstrumentidega.
In that context the savings bank associations lost their EUR 560 million of the capital reserves.
Seoses sellega kaotasid hoiupankade liidud 560 miljoni euro suuruse osaluse reservkapitalis.
The savings bank associations had not received dividends since 2008.
Hoiupankade liidud ei ole alates 2008. aastast dividende saanud.
In May 2009, the savings bank associations had been willing to sell their shares.
Hoiupankade liidud tahtsid 2009. aasta mais oma aktsiad müüa.
The holding agreement could not be terminated before 31 December 2013.
Aktsiate hoidmise lepingut ei saa lõpetada enne 31. detsembrit 2013.
The savings bank associations pointed out that in the course of the recapitalisation their shareholdings had been considerably diluted, from 13,2 % and 1,62 % to 4,7 % and 0,6 % respectively.
Hoiupankade liidud märkisid, et nende osalus oli rekapitaliseerimise käigus oluliselt vähenenud – 13,2 %-st 4,7 %-ni ja 1,62 %-st 0,6 %-ni.
With 85,5 % of direct and indirect shareholdings, the public-sector owners had joint control over all strategic decisions in HSH.
Omades otseseid ja kaudseid osalusi 85,5 % ulatuses, kontrollisid avalik-õiguslikud omanikud ühiselt kõiki HSH strateegilisi otsuseid.
From the point of view of a private investor that joint control meant an additional decrease of the value of the shares held by the minority shareholders.
Kõnealune ühine kontroll tähendab eraõigusliku investori seisukohast seda, et vähemusaktsionäride osaluste väärtus väheneb veelgi.
The savings bank associations noted that the valuation of HSH by PwC was commissioned by HSH and not by the minority shareholders.
Hoiupankade liidud märkisid, et PwC-le andis ülesande HSHd hinnata HSH, mitte vähemusaktsionärid.
PwC conducted the valuation in line with recognised valuation principles.
PwC tugines hindamisel tunnustatud hindamispõhimõtetele.
The savings bank associations argued that specific values and a modified risk premium should have been taken into account, which would have given a share price of EUR 30 per share.
Hoiupankade liitude arvates oleks PwC pidanud arvesse võtma erivara ja muudetud riskipreemiat, mille tulemusel oleks aktsia väärtus olnud 30 eurot.
The savings bank associations concluded that their holdings had been excessively diluted and estimated the loss at around EUR 200 million.
Seepärast leidsid hoiupankade liidud, et nende osalused on ülemäära vähenenud, ning hindasid selle mõju suuruseks ligikaudu 200 miljonit eurot.
COMMENTS FROM FLOWERS
FLOWERSI MÄRKUSED
The investors provided 48 % of those capital measures, which went considerably beyond their shareholding of 25,67 % at the time.
Investorite osa kõnealustes kapitalimeetmetes oli 48 %, olles seega oluliselt suurem nende tollasest osalusest HSHs (25,67 %).
Flowers disagreed with the Commission’s preliminary assessment, in recitals 65 and 73 of the Decision initiating the procedure, regarding an insufficient own contribution and lack of genuine burden sharing measures.
Erinevalt menetluse algatamise otsuse punktides 65 ja 73 esitatud komisjoni esialgsest hinnangust leidis Flowers, et tema omapanus ja kaasamine kulude jagamisse oli piisav.
In 2009, they had taken a participation of EUR 794 million in the capital reserves of EUR 3,1 billion released by HSH.
Flowers märkis, et ta andis 2009. aastal 3,1 miljardi euro ulatuses reservkapitali kasutuselevõtmisesse 794 miljoni euro suuruse panuse.
They referred to the Commerzbank [41] decision, arguing that there the Commission had considered the sale of subsidiaries and other assets as sufficient own contribution, and a ban on coupons and dividend payment as burden sharing.
Investorid viitasid komisjoni otsusele riigiabi juhtumi Commerzbank [41] kohta ja väitsid, et komisjon käsitas Commerzbank juhtumi puhul osaluste ja muude varade müüki piisava omapanusena ning kupongiintressi- ja dividendimaksete keeldu kulude jagamisena.
The investors considered that the capital measures provided in 2008 should be taken into account.
Investorite arvates oleks pidanud 2008. aasta kapitalimeetmeid arvesse võtma.
The investors contended that their loss of the blocking minority due to the dilution should also be considered as own contribution.
Investorid nõudsid, et nende osaluste vähenemisest tulenevat blokeeriva vähemuse kadumist tuleb samuti omapanusena arvesse võtta.
Despite their dilution to 9,19 % they would still be liable under Gewährträgerhaftung in line with their shareholding before the recapitalisation, i.e. 26,85 %.
Kuigi nende osalused vähenesid 9,19 %-ni, võib neilt vastavalt nende rekapitaliseerimiseelsele osalusmäärale nõuda endiselt 26,58 % ulatuses garandi vastutuse kohaste kohustuste täitmist.
The investors also disputed the Commission’s doubts regarding the valuation of HSH and an excessive share price.
Lisaks pidasid investorid alusetuks komisjoni kahtlusi seoses HSH hindamisega ja komisjoni arvates ülemäära kõrge aktsiahinnaga.
They argued that a number of aspects that would increase the share value had not been sufficiently considered.
Nende arvates jäeti arvesse võtmata hulk väärtust suurendavaid tegureid.
Finally, the investors pointed out that German law did not provide for a transfer of shares, which would make a recovery of the indirect aid to the minority shareholders impossible.
Kuna Saksa õigus ei võimalda aktsiate üleandmist, ei saa vähemusaktsionäridele antud kaudset riigiabi tagasi nõuda.
The investors considered that a split of the ongoing proceedings would not be possible, as there was only one aid measure granted in favour of HSH.
Käimasolevat menetlust ei ole võimalik osadeks jagada, kuna HSH kasuks on võetud ainult üks toetusmeede.
COMMENTS FROM GERMANY ON THIRD PARTIES’ COMMENTS
SAKSAMAA MÄRKUSED KOLMANDATE ISIKUTE MÄRKUSTE KOHTA
Germany submitted comments on the arguments by the savings bank associations and Flowers.
Saksamaa esitas märkused hoiupankade liitude ja Flowersi väidete kohta.
Germany maintained its opinion that the valuation of HSH was appropriate and that the minority shareholders had not benefited from any indirect state aid.
Saksamaa jäi endiselt seisukohale, et HSH-le antud hinnang on asjakohane ja vähemusaktsionärid ei saanud kaudsest riigiabist kasu.
Moreover, Germany favoured a split of proceedings if it would accelerate the conclusion of the case, which was expected by HSH and the markets.
Lisaks pooldas Saksamaa menetluse jagamist osadeks, juhul kui see võimaldaks menetluse vastavalt HSH ja turgude ootusele kiiremini lõpule viia.
Germany questioned whether a recapitalisation was a homogeneous legal act and had to be assessed in one decision.
Saksamaa kahtles, kas rekapitaliseerimine oli ühtne õigustoiming ja kas selle kohta saab riigiabi eeskirju silmas pidades teha ühtse otsuse.
Germany referred to the case law of the Union courts and argued that a split of the proceedings would be legally possible and that differing legal assessments of one aid measure in relation to different beneficiaries, i.e. HSH and the minority shareholders, would not put at risk the compatibility of the aid measure in favour of HSH.
Liidu kohtute praktikale viidates selgitas Saksamaa, et menetluse saab õiguslikult osadeks jagada. Kui riigiabi õiguslik hinnang on eri abisaajate puhul (käesolevas asjas HSH ja vähemusaktsionärid) erinev, siis ei ohusta see HSH-le antud riigiabi kokkusobivust siseturuga.
The proportionality of the aid measure in relation to HSH could be ensured through a set of measures in the restructuring plan, whereas any advantage granted to the minority shareholders via an excessively high issue price would have to be treated and corrected differently.
Riigiabi proportsionaalsust abi saanud panga tasandil saab tagada asjaomaselt kujundatud ümberkorralduskavaga, samal ajal kui vähemusaktsionäridele aktsiate liiga kõrgest väljalaskehinnast tulenenud eeliseid tuleks eraldi vähendada ja korrigeerida.
Germany disagreed with Flowers that German law did not provide for a transfer of shares and thus rendered recovery of the indirect aid to the minority shareholders impossible.
Saksamaa ei nõustunud Flowersi seisukohaga, et vähemusaktsionäridele antud kaudset riigiabi ei saa tagasi nõuda, kuna Saksa õigus ei võimalda aktsiate üleandmist.
Germany argued that such transfer was possible under German law, and that even if it were not possible, Germany would not be able to cite a lack of means of enforcement to justify the non-implementation of a Commission recovery decision.
Selline üleandmine on Saksa õiguse alusel lubatud, aga isegi juhul, kui see ei oleks lubatud, ei saaks Saksamaa tugineda täitekorralduse puudumisele, et õigustada komisjoni tagasinõudmisotsuse täitmata jätmist.
ASSESSMENT
RIIGIABI HINDAMINE
According to Article 107(1) TFEU, ‘any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the internal market’.
ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaselt on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust.
The classification of a measure as state aid requires that the following conditions be met: (a) it must be financed by a Member State or through state resources; (b) it must grant an advantage liable to favour certain undertakings or the production of certain goods; (c) that advantage must be selective; and (d) the measure must distort or threaten to distort competition and have the potential to affect trade between Member States.
Meedet tuleb käsitada riigiabina, kui on täidetud järgmised tingimused: a) meede on rahastatud liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest, b) meede annab eelise, mis võib soodustada teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, c) eelis on valikuline ja d) meede kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi ja kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust.
Those conditions being cumulative, they must all be present before a measure is characterised as state aid.
Meetme käsitamiseks riigiabina peavad olema täidetud kõik nimetatud tingimused.
The Commission maintains its view that the conditions are met.
Komisjon on jätkuvalt seisukohal, et kõnealused tingimused on täidetud.
It was created on the basis of the State Agreement between theLänder of Hamburg and Schleswig-Holstein [42] signed on 3 April 2009 in Kiel and on 5 April 2009 in Hamburg.
Nimetatud asutuse asutamisel tugineti 3. aprillil 2009 Kielis ja 5. aprillil 2009 Hamburgis Hamburgi ja Schleswig-Holsteini liidumaa vahel sõlmitud riigilepingule [42].
The object of HSH Finanzfonds AöR is the support of HSH on behalf of the public-sector owners.
HSH Finanzfonds AöR võtab üle avalik-õiguslike omanike ülesande anda HSH-le abi.
In order to fulfil its task, HSH Finanzfonds AöR is empowered to issue guarantees of up to EUR 10 billion, to acquire the shares of HSH and to obtain loans for such acquisitions.
Nimetatud ülesande täitmiseks võtab HSH Finanzfonds AöR üle garantiid kuni 10 miljardi euro ulatuses, omandab HSH aktsiaid ja võtab kõnealuste aktsiate omandamiseks laenu.
According to paragraph 3 of the State Agreement, the public-sector owners are responsible for the liabilities of HSH Finanzfonds AöR.
Riigilepingu § 3 kohaselt vastutavad avalik-õiguslik omanikud HSH Finanzfonds AöR-i kohustuste eest.
The measures are thus clearly financed by the State.
Seega on selge, et meetmeid rahastas riik.
Second, the risk shield and the recapitalisation were put in place to avoid insolvency on the part of HSH [43] and consequently helped it to remain in business.
Teiseks tagati riskikaitse ja rekapitaliseerimine, et hoida ära HSH maksejõuetust [43], toetades seega HSH tegevuse jätkamist.
Therefore, they constitute economic advantages within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Seega on tegemist majandusliku eelisega ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
Third, the measures are individually targeted at HSH, so they are selective.
Kolmandaks võeti meetmed konkreetselt HSH kasuks ja need on seega valikulised.
Lastly, to qualify as aid, the measures in question must distort or threaten to distort competition and have the potential to affect trade between Member States.
Peale selle peavad kõnealused meetmed moonutama või ähvardama moonutada konkurentsi ja kahjustama liikmesriikidevahelist kaubandust.
Those effects can be assessed on the basis of the aid amount, the features of the aid measure and the aid beneficiary [44].
Sellist mõju saab kontrollida abi suuruse, toetusmeetme tunnuste ja abisaaja alusel [44].
The aid measures allowed HSH to avoid insolvency and remain active in a number of markets.
Toetusmeetmed võimaldasid HSH-l vältida maksejõuetust ja jätkata oma äritegevust paljudel turgudel.
HSH is an internationally active bank, competing with other banks in Germany and other countries.
HSH on rahvusvaheliselt tegutsev pank, mis konkureerib teiste pankadega Saksamaal ja muudes riikides.
Furthermore, HSH is a bank of systemic importance for the banking system in Germany [45] and a major competitor in ship and aviation financing (HSH is the world’s largest provider of ship finance and has a significant market share in aviation financing).
Lisaks on HSH Saksamaa pangandussektori jaoks süsteemselt oluline [45] ja ta on tähtis konkurent laevanduse ja lennutranspordi rahastamise turul (HSH on maailma suurim laevanduse rahastaja ja peamine finantsteenuste pakkuja lennutranspordi sektoris).
Finally it has received a relatively high amount of aid (see below): in particular, the risk shield covers around 75 % of its balance sheet.
Pealegi oli HSH-le antud abi suhteliselt suur (vt punkt 159) ja riskikaitse katab ligikaudu 75 % HSH bilansimahust.
Taking into account the effect of the measure, the position of HSH in the banking sector and in shipping financing in particular, and the aid amount, the advantage granted to HSH was liable to affect trade between Member States.
Võttes arvesse meetme mõju, HSH seisundit pangandussektoris (eelkõige laevanduse rahastamise turul) ja abi suurust, võis pangale antud eelis kahjustada liikmesriikidevahelist kaubandust.
That assessment is not altered by the comments from Germany and third parties.
Kõnealust hinnangut ei muudetud ka pärast Saksamaa ja kolmandate isikute märkuste arvessevõtmist.
The comments by Germany on the aid nature of the measures in favour of HSH are contradictory.
Saksamaa väited HSH kasuks võetud meetmete kui riigiabi kohta on vasturääkivad.
On the one hand, Germany argues that the Commission should assess the risk shield under the Guarantees Notice instead of the Impaired Assets Communication, which seems to assume that the risk shield constitutes state aid.
Ühelt poolt nõuab Saksamaa, et komisjon uuriks riskikaitset garantiisid käsitleva teatise alusel, mitte langenud väärtusega varade teatise alusel, ja eeldab seega ilmselt, et riskikaitse puhul on tegemist riigiabiga.
On the other hand, as summarised in section 6.3 of this Decision, Germany argues that, in the light of the unlimited state guarantee (Gewährträgerhaftung) covering estimated claims of at least EUR 30 billion, a private investor in the position of the public-sector owners would also have taken the measures in question to rescue HSH in order to avoid higher losses.
Teiselt poolt väidab Saksamaa (nagu on kokkuvõtlikult esitatud käesoleva otsuse punktis 6.3), et nõuetele vähemalt 30 miljardi euro ulatuses antud piiramatut riigigarantiid (garandi vastutus) arvesse võttes oleks ka eraõiguslik investor võtnud avalik-õiguslike omanike olukorras HSH kasuks päästmismeetmeid, et vältida suuremaid kahjumeid.
Germany contends on that basis that the private investor test is fulfilled, and that the measures in question are therefore not state aid.
Saksamaa teeb selle põhjal järelduse, et eraõigusliku investori kriteeriumi tingimused on täidetud ja kõnealused meetmed ei kujuta endast seega riigiabi.
Germany has misinterpreted the case-law cited by it.
Saksamaa tõlgendas aluseks võetud kohtupraktikat vääralt.
In the case at hand Germany argues that one state aid measure (an unlimited state guarantee, Gewährträgerhaftung) should be treated as a liquidation cost in order to declare other state aid measures (the recapitalisation and risk shield) to be in line with the private investor principle.
Käesolevas asjas väidab Saksamaa, et riigiabi (garandi vastutus) tuleb käsitada likvideerimiskulude osana, selleks et teisi riigiabimeetmeid (rekapitaliseerimine ja riskikaitse) saaks pidada turumajanduslikult tegutseva investori põhimõttega kooskõlas olevaks.
In Linde the parties concluded, on market terms, a transaction involving a subsidy in order to cancel a supply contract which had previously been concluded, and which was also on market terms, because the performance of that supply contract had subsequently given rise to significant annual losses.
Kohtuasjas Linde sõlmisid pooled turutingimustel tehingu, mis nägi ette toetuse andmist selleks, et oleks võimalik vabaneda varem samuti turutingimustel sõlmitud tarnelepingust, mille täitmine tekitas igal aastal suuri kahjumeid. Üldkohus märkis sellega seoses järgmist: „… eespool kirjeldatud ulatuslik kokkulepe on käsitatav tavalise äritehinguna, mille raames … [Treuhandanstalt] ja LWG tegutsesid turumajanduslikult tegutsevate ettevõtjatena.
The General Court stated that ‘[t]he comprehensive arrangement represents a normal commercial transaction in the course of which the [Treuhandanstalt] and LWG behaved as rational operators in a market economy. It is evident that they were motivated primarily by commercial considerations and did not have regard to any economic or social policy objectives’ [46].
Ilmselgelt juhindusid nimetatud isikud eelkõige ärilistest kaalutlustest, välistades majandus- ja sotsiaalpoliitilised eesmärgid” [46].
That situation is not comparable with the case in hand, as in Linde both transactions were concluded on market terms, while here neither of the transactions was concluded on market terms.
Nimetatud kohtuasja asjaolud ei ole võrreldavad käesoleva asja asjaoludega, sest Linde juhtumi puhul sõlmiti mõlemad tehingud turutingimustel, kuid HSH juhtumi puhul ei ole kumbki tehing sõlmitud turutingimustel.
Gewährträgerhaftung is defined as a direct liability, based on statute or by-laws, on the part of a regional authority or an association under public law with respect to the creditors of a public-law credit institution for all of its obligations.
Garandi vastutus on määratletud kui seadusel või määrusel põhinev avalik-õigusliku piirkondliku või muu asutuse vahetu kohustus avalik-õigusliku krediidiasutuse võlausaldajate ees, mis katab kõik nimetatud krediidiasutuse kohustused.
Gewährträgerhaftung therefore obliges the guarantor (‘Gewährträger’) to intervene in the case of insolvency or liquidation of the credit institution.
Garandi vastutus näeb seega ette, et garant on krediidiasutuse maksejõuetuse või likvideerimise korral kohustatud rahuldama krediidiasutuse võlausaldajate nõuded.
It creates direct claims by the creditors of the credit institution against the guarantor, which can, however, only be called in if the assets of the credit institution are not sufficient to satisfy the creditors.
See annab krediidiasutuse võlausaldajatele otsese nõudeõiguse garandi vastu, mida saab siiski kasutada vaid juhul, kui krediidiasutuse varast ei piisa võlausaldajate nõuete rahuldamiseks.
Gewährträgerhaftung is unlimited in time and in amount.
Garandi vastutus ei ole piiratud summaarselt ega ajaliselt.
In addition, the credit institution pays no remuneration for the guarantee [47].
Lisaks ei maksa krediidiasutus selle vastutuse eest tasu [47].
In summary, Gewährträgerhaftung constitutes an unremunerated unlimited subsidiary liability of a public corporate body (municipality or Land) for creditor claims against a public institution (public bank) where that institution is insolvent.
Garandi vastutus on avalik-õigusliku üksuse (kohalik omavalitsus, liidumaa) piiramatu tasuta subsidiaarne vastutus avalik-õiguslikule asutusele (käesolevas asjas avalik-õiguslik krediidiasutus) esitatavate nõuete eest juhul, kui kõnealune asutus on maksejõuetu.
A private investor in the situation of the public-sector owners would not have granted a bank an unlimited unremunerated guarantee covering the entire balance sheet of that bank as the public-sector owners did with Gewährträgerhaftung.
Turumajanduslikult tegutsev investor ei oleks avalik-õiguslike omanike olukorras andnud pangale piiramatut tasuta garantiid, mis katab kogu bilansimahu, nagu tegid avalik-õiguslikud omanikud garandi vastutusega.
The Commission has in fact considered Gewährträgerhaftung to be state aid.
Komisjon käsitas garandi vastutust tõepoolest riigiabina.
It has called for the abolition of Gewährträgerhaftung by Germany.
Komisjon nõudis, et Saksamaa kaotaks garandi vastutuse.
Gewährträgerhaftung is anchored in public law.
Garandi vastutus on sätestatud avalikus õiguses.
The public-sector owners are liable under that guarantee as public bodies and not as private owners.
Avalik-õiguslikud omanikud vastutavad garandi vastutuse raames avaliku võimu kandjana, mitte avalik-õigusliku omanikuna.
In line with the Commission’s decision-making practice [48] and the case law [49], liquidation costs cover only liabilities that could have been paid by a private investor.
Kooskõlas komisjoni otsustega [48] ja kohtupraktikaga [49] tuleb likvideerimiskulude osana käsitada vaid neid kohustusi, mida oleks katnud turumajanduslikult tegutsev investor.