natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The coordination of investigations and prosecutions of cases of trafficking in human beings should be facilitated by enhanced cooperation with Europol and Eurojust, the setting-up of joint investigation teams, as well as by the implementation of Council Framework Decision 2009/948/JHA of 30 November 2009 on prevention and settlement of conflict of jurisdiction in criminal proceedings [6].
Koostööd inimkaubandusega seotud süütegude uurimise ja kohtumenetluste vallas tuleks lihtsustada Europoli ja Eurojusti koostööga, moodustades ühised uurimisrühmad, samuti nõukogu 30. novembri 2009. aasta raamotsuse 2009/948/JSK (kohtualluvuskonflikti vältimise ja lahendamise kohta kriminaalmenetluses) [6] rakendamisega.
Member States should encourage and work closely with civil society organisations, including recognised and active non-governmental organisations in this field working with trafficked persons, in particular in policy-making initiatives, information and awareness-raising campaigns, research and education programmes and in training, as well as in monitoring and evaluating the impact of anti-trafficking measures.
Liikmesriigid peaksid julgustama ja tegema tihedat koostööd kodanikuühiskonna organisatsioonidega, sealhulgas selle valdkonna tunnustatud ja aktiivsete valitsuseväliste organisatsioonidega, mis töötavad inimkaubanduse ohvritega, eeskätt poliitiliste algatuste koostamisel, teavitus- ja teadlikkuse suurendamise kampaaniates ning teadus- ja haridusprogrammides, koolituste korraldamisel ning inimkaubandusevastaste meetmete mõju järelevalvel ja hindamisel.
This Directive adopts an integrated, holistic, and human rights approach to the fight against trafficking in human beings and when implementing it, Council Directive 2004/81/EC of 29 April 2004 on the residence permit issued to third-country nationals who are victims of trafficking in human beings or who have been the subject of an action to facilitate illegal immigration, who cooperate with the competent authorities [7] and Directive 2009/52/EC of the European Parliament and of the Council of 18 June 2009 providing for minimum standards on sanctions and measures against employers of illegally staying third-country nationals [8] should be taken into consideration.
Käesolevas direktiivis võetakse vastu inimkaubandusvastast võitlust käsitlev ühtne, terviklik ja inimõigusi arvestav lähenemisviis ning direktiivi rakendamisel tuleks võtta arvesse nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/81/EÜ (elamisloa väljaandmise kohta pädevate asutustega koostööd tegevatele kolmandate riikide kodanikele, kes on inimkaubanduse ohvrid või kelle ebaseaduslikule sisserändele on kaasa aidatud) [7] ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. juuni 2009. aasta direktiivi 2009/52/EÜ (millega sätestatakse ebaseaduslikult riigis viibivate kolmandate riikide kodanike tööandjatele kohaldatavate karistuste ja meetmete miinimumnõuded) [8].
More rigorous prevention, prosecution and protection of victims’ rights, are major objectives of this Directive.
Inimkaubanduse senisest jõulisem tõkestamine, süüdistuste esitamine ja ohvrite õiguste kaitse on käesoleva direktiivi peamised eesmärgid.
This Directive also adopts contextual understandings of the different forms of trafficking and aims at ensuring that each form is tackled by means of the most efficient measures.
Käesolevas direktiivis võetakse kasutusele inimkaubanduse eri vormide mõistelised käsitlused ja seatakse eesmärgiks iga vormi tõkestamine kõige tõhusamate meetmete abil.
Children are more vulnerable than adults and therefore at greater risk of becoming victims of trafficking in human beings.
Lapsed on kaitsetumad kui täiskasvanud ja seepärast ähvardab neid suurem oht inimkaubanduse ohvriks langeda.
In the application of this Directive, the child’s best interests must be a primary consideration, in accordance with the Charter of Fundamental Rights of the European Union and the 1989 United Nations Convention on the Rights of the Child.
Käesoleva direktiivi kohaldamisel tuleb esikohale seada lapse huvid, nagu see on sätestatud Euroopa Liidu põhiõiguste hartas ja 1989. aasta ÜRO lapse õiguste konventsioonis.
The 2000 United Nations Protocol to Prevent, Suppress and Punish Trafficking in Persons, Especially Women and Children, supplementing the United Nations Convention against Transnational Organised Crime and the 2005 Council of Europe Convention on Action against Trafficking in Human Beings are crucial steps in the process of enhancing international cooperation against trafficking in human beings.
aastal vastu võetud riikidevahelise organiseeritud kuritegevuse vastast ÜRO konventsiooni täiendav ÜRO protokoll inimestega, eelkõige naiste ja lastega, kauplemise takistamise, sellise kauplemise vastu võitlemise ja selle eest karistamise kohta ning 2005. aasta Euroopa Nõukogu inimkaubandusevastane konventsioon on olulised sammud inimkaubandusevastase võitluse alal tehtava koostöö parandamisel.
It should be noted that the Council of Europe Convention contains an evaluation mechanism, composed of the Group of experts on action against trafficking in human beings (GRETA) and the Committee of the Parties.
Tuleks märkida, et Euroopa Nõukogu konventsioon sisaldab hindamismehhanismi, mis koosneb inimkaubandusevastase võitluse eksperdirühmast (GRETA) ja osaliste komiteest.
Coordination between international organisations with competence with regard to action against trafficking in human beings should be supported in order to avoid duplication of effort.
Tuleks toetada koordineerimist inimkaubandusevastase võitlusega tegelevate rahvusvaheliste organisatsioonide vahel, et hoida ära jõupingutuste kattumist.
This Directive is without prejudice to the principle of non-refoulement in accordance with the 1951 Convention relating to the Status of Refugees (Geneva Convention), and is in accordance with Article 4 and Article 19(2) of the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
Käesolev direktiiv ei piira mittetagasisaatmise põhimõtte kohaldamist kooskõlas 1951. aastal vastu võetud pagulasseisundi konventsiooniga (Genfi konventsioon) ning on kooskõlas Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 4 ja artikli 19 lõikega 2.
In order to tackle recent developments in the phenomenon of trafficking in human beings, this Directive adopts a broader concept of what should be considered trafficking in human beings than under Framework Decision 2002/629/JHA and therefore includes additional forms of exploitation.
Selleks et seista vastu inimkaubanduse praegustele arengusuundadele, määratletakse käesoleva direktiiviga inimkaubanduse mõiste laiemalt, kui seda on tehtud raamotsuses 2002/629/JSK, ja seega lisatakse uusi ärakasutamise vorme.
In the light of the relevant case-law, the validity of any possible consent to perform such labour or services should be evaluated on a case-by-case basis.
Asjaomast kohtupraktikat arvestades tuleks sellise töö või teenuse osutamiseks antud võimaliku nõusoleku kehtivust hinnata iga juhtumi puhul eraldi.
However, when a child is concerned, no possible consent should ever be considered valid.
Kui sellist teenust osutab laps, ei tohiks võimalikku nõusolekut ühelgi juhul kehtivaks pidada.
The expression ‘exploitation of criminal activities’ should be understood as the exploitation of a person to commit, inter alia, pick-pocketing, shop-lifting, drug trafficking and other similar activities which are subject to penalties and imply financial gain.
Termini „ärakasutamine kuritegelikuks tegevuseks” all tuleks mõista isiku ärakasutamist muu hulgas tasku- ja poevarguste, uimastikaubanduse ning muu samalaadse tegevuse toimepanemiseks, mis on karistatav ja millega on seotud rahalise kasu saamine.
The definition also covers trafficking in human beings for the purpose of the removal of organs, which constitutes a serious violation of human dignity and physical integrity, as well as, for instance, other behaviour such as illegal adoption or forced marriage in so far as they fulfil the constitutive elements of trafficking in human beings.
Määratlus hõlmab ka inimkaubandust elundite eemaldamise eesmärgil, millega rikutakse rängalt inimväärikust ja füüsilist puutumatust, samuti muid tegusid, näiteks ebaseaduslikku adopteerimist või sundabielu, juhul kui nende puhul on olemas inimkaubanduse tunnused.
The levels of penalties in this Directive reflect the growing concern among Member States regarding the development of the phenomenon of trafficking in human beings.
Käesolevas direktiivis sätestatud karistusmäärad vastavad liikmesriikide kasvavale murele inimkaubanduse kui nähtuse arengu pärast.
For this reason this Directive uses as a basis levels 3 and 4 of the Council conclusions of 24-25 April 2002 on the approach to apply regarding approximation of penalties.
Seepärast võetakse käesolevas direktiivis aluseks nõukogu 24. ja 25. aprilli 2002. aasta järeldused karistuste ühtlustamisel kohaldatava lähenemisviisi kohta (karistustasemed 3 ja 4).
When the offence is committed in certain circumstances, for example against a particularly vulnerable victim, the penalty should be more severe.
Kui süütegu pannakse toime teatavatel asjaoludel, näiteks eriti kaitsetu ohvri suhtes, tuleks määrata tavalisest karmim karistus.
In the context of this Directive, particularly vulnerable persons should include at least all children.
Käesoleva direktiivi raames tuleks eriti kaitsetute isikute hulka arvata vähemalt kõik lapsed.
Other factors that could be taken into account when assessing the vulnerability of a victim include, for example, gender, pregnancy, state of health and disability.
Muudeks teguriteks, mida võib eriti kaitsetute isikute kindlaksmääramisel arvesse võtta, on näiteks sugu, rasedus, tervislik seisund ja puue.
When the offence is particularly grave, for example when the life of the victim has been endangered or the offence has involved serious violence such as torture, forced drug/medication usage, rape or other serious forms of psychological, physical or sexual violence, or has otherwise caused particularly serious harm to the victim, this should also be reflected in a more severe penalty.
Eriti raske süüteo korral, kui seati näiteks ohtu ohvri elu või kui kasutati rasket vägivalda nagu piinamine, sunniviisiline uimastite/ravimite manustamine, vägistamine või muu psühholoogiline, füüsiline või seksuaalne vägivald või põhjustati ohvrile muul viisil eriti raske kahju, sealhulgas meeste vägivald naiste vastu, tuleks vastavalt määrata karmim karistus.
When, under this Directive, a reference is made to surrender, such reference should be interpreted in accordance with Council Framework Decision 2002/584/JHA of 13 June 2002 on the European arrest warrant and the surrender procedures between Member States [9].
Kui käesolevas direktiivis viidatakse üleandmisele, tuleks sellist viidet tõlgendada vastavalt nõukogu 13. juuni 2002. aasta raamotsusele 2002/584/JSK Euroopa vahistamismääruse ja liikmesriikidevahelise üleandmiskorra kohta [9].
The gravity of the offence committed could be taken into account within the framework of the execution of the sentence.
Karistuse täideviimisel tuleks arvesse võtta toimepandud süüteo raskust.
In combating trafficking in human beings, full use should be made of existing instruments on the seizure and confiscation of the proceeds of crime, such as the United Nations Convention against Transnational Organised Crime and the Protocols thereto, the 1990 Council of Europe Convention on Laundering, Search, Seizure and Confiscation of the Proceeds from Crime, Council Framework Decision 2001/500/JHA of 26 June 2001 on money laundering, the identification, tracing, freezing, seizing and confiscation of instrumentalities and the proceeds of crime [10], and Council Framework Decision 2005/212/JHA of 24 February 2005 on Confiscation of Crime-Related Proceeds, Instrumentalities and Property [11].
Inimkaubandusevastases võitluses tuleks täies ulatuses ära kasutada olemasolevaid vahendeid kriminaaltulu konfiskeerimiseks ja arestimiseks, nagu riikidevahelise organiseeritud kuritegevuse vastane ÜRO konventsioon ja selle protokollid, rahapesu ning kriminaaltulu avastamist, arestimist ja konfiskeerimist käsitlev Euroopa Nõukogu 1990. aasta konventsioon, nõukogu 26. juuni 2001. aasta raamotsus 2001/500/JSK, milles käsitletakse rahapesu ning kuriteovahendite ja kuritegelikul teel saadud tulu kindlakstegemist, uurimist, blokeerimist, arestimist ja konfiskeerimist, [10] ning nõukogu 24. veebruari 2005. aasta raamotsust 2005/212/JSK, mis käsitleb kuritegevusega seotud tulu, kuriteovahendite ja omandi konfiskeerimist [11].
The use of seized and confiscated instrumentalities and the proceeds from the offences referred to in this Directive to support victims’ assistance and protection, including compensation of victims and Union trans-border law enforcement counter-trafficking activities, should be encouraged.
Tuleks julgustada käesolevas direktiivis viidatud arestitud ja konfiskeeritud kuriteovahendite ja kriminaaltulu kasutamist ohvrite toetamiseks ja kaitseks, sealhulgas hüvitise maksmiseks ohvritele ning inimkaubandusevastaseks liidu piiriüleseks õiguskaitseks.
Victims of trafficking in human beings should, in accordance with the basic principles of the legal systems of the relevant Member States, be protected from prosecution or punishment for criminal activities such as the use of false documents, or offences under legislation on prostitution or immigration, that they have been compelled to commit as a direct consequence of being subject to trafficking.
Inimkaubanduse ohvrid peaksid asjaomaste liikmesriikide õigussüsteemide aluspõhimõtete kohaselt olema kaitstud süüdistuse esitamise või karistuse määramise eest nii sellise kuritegeliku tegevuse puhul nagu valedokumentide kasutamine kui ka prostitutsiooni ja sisserännet käsitlevates õigusaktides nimetatud süütegude puhul, mida nad on olnud sunnitud toime panema otseselt inimkaubanduse ohvriks langemise tõttu.
The aim of such protection is to safeguard the human rights of victims, to avoid further victimisation and to encourage them to act as witnesses in criminal proceedings against the perpetrators.
Sellise kaitse eesmärk on tagada ohvritele inimõigused, hoida ära nende järjekordne ohvriks langemine ja julgustada neid esinema tunnistajatena kriminaalmenetluses nende suhtes toimepandud kuriteo täideviijate vastu.
This safeguard should not exclude prosecution or punishment for offences that a person has voluntarily committed or participated in.
Selline kaitsemeede ei tohiks välistada süüdistuse esitamist ega karistuse määramist süütegude puhul, mille on isik tahtlikult toime pannud või milles vabatahtlikult osalenud.
To ensure the success of investigations and prosecutions of human trafficking offences, their initiation should not depend, in principle, on reporting or accusation by the victim.
Selleks et tagada inimkaubandusega seotud süütegude edukas uurimine ja nende eest süüdistuse esitamine, ei tohiks nende algatamine põhimõtteliselt sõltuda ohvripoolsest süüteost teatamisest ega süüdistuse esitamisest.
Where the nature of the act calls for it, prosecution should be allowed for a sufficient period of time after the victim has reached the age of majority.
Kui toimepandud süüteo olemus seda nõuab, peaks süüdistuse esitamine olema lubatud piisava aja jooksul pärast ohvri täisealiseks saamist.
The length of the sufficient period of time for prosecution should be determined in accordance with respective national law.
Sellise süüdistuse esitamiseks piisava aja pikkus tuleks kindlaks määrata kooskõlas vastavate riiklike õigusaktidega.
Law enforcement officials and prosecutors should be adequately trained, in particular with a view to enhancing international law enforcement and judicial cooperation.
Õiguskaitsetöötajad ja prokurörid peaksid olema asjakohaselt koolitatud eelkõige selleks, et tõhustada rahvusvahelist õiguskaitset ja õigusalast koostööd.
Those responsible for investigating and prosecuting such offences should also have access to the investigative tools used in organised crime or other serious crime cases.
Isikutele, kelle ülesandeks on uurida kõnealuseid süütegusid ja esitada nende eest süüdistus, peaksid olema kättesaadavad ka organiseeritud kuritegevuse või muude raskete kuritegude puhul kasutatavad uurimisvahendid.
Such tools could include the interception of communications, covert surveillance including electronic surveillance, the monitoring of bank accounts and other financial investigations.
Nende vahendite hulka võivad kuuluda teabe pealtkuulamine või -vaatamine, varjatud jälgimine, sealhulgas elektrooniline jälgimine, ning pangakontode kontrollimine või muu finantsuurimine.
In order to ensure effective prosecution of international criminal groups whose centre of activity is in a Member State and which carry out trafficking in human beings in third countries, jurisdiction should be established over the offence of trafficking in human beings where the offender is a national of that Member State, and the offence is committed outside the territory of that Member State.
Selleks et tagada tõhus süüdistuse esitamine rahvusvahelistele kuritegelikele ühendustele, kelle tegevus on koondunud liikmesriiki ja kes tegelevad inimkaubandusega kolmandates riikides, tuleks kehtestada jurisdiktsioon inimkaubanduse kui süüteo puhul juhuks, kui teo toimepanija on selle liikmesriigi kodanik või alaline elanik ja kui süütegu on toime pandud väljaspool selle liikmesriigi territooriumi.
Similarly, jurisdiction could also be established where the offender is an habitual resident of a Member State, the victim is a national or an habitual resident of a Member State, or the offence is committed for the benefit of a legal person established in the territory of a Member State, and the offence is committed outside the territory of that Member State.
Samuti võiks kehtestada jurisdiktsiooni juhuks, kui teo toimepanija on liikmesriigi alaline elanik, ohvriks on liikmesriigi kodanik või alaline elanik või kui süütegu on toime pandud liikmesriigi territooriumil asutatud juriidilise isiku kasuks ja kui süütegu on toime pandud väljaspool selle liikmesriigi territooriumi.
While Directive 2004/81/EC provides for the issue of a residence permit to victims of trafficking in human beings who are third-country nationals, and Directive 2004/38/EC of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on the rights of the citizens of the Union and their family members to move and reside freely within the territory of the Member States [12] regulates the exercise of the right to move and reside freely in the territory of the Member States by citizens of the Union and their families, including protection from expulsion, this Directive establishes specific protective measures for any victim of trafficking in human beings.
Kui direktiiviga 2004/81/EÜ on nähtud ette elamisloa andmine kolmandate riikide kodanikest inimkaubanduse ohvritele ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiiviga 2004/38/EÜ (mis käsitleb Euroopa Liidu kodanike ja nende pereliikmete õigust liikuda ja elada vabalt liikmesriikide territooriumil) [12] reguleeritud liidu kodanike ja nende pereliikmete õigust liikuda ja elada vabalt liikmesriikide territooriumil, pakkudes sealhulgas kaitset väljasaatmise eest, siis käesoleva direktiiviga kehtestatakse konkreetsed kaitsemeetmed kõikide inimkaubanduse ohvrite jaoks.
Consequently, this Directive does not deal with the conditions of the residence of the victims of trafficking in human beings in the territory of the Member States.
Seega ei käsitleta käesolevas direktiivis inimkaubanduse ohvritele elamisloa saamise tingimusi liikmesriikide territooriumil.
It is necessary for victims of trafficking in human beings to be able to exercise their rights effectively.
On vajalik, et inimkaubanduse ohvritel oleks võimalus oma õigusi tõhusalt kasutada.
Therefore assistance and support should be available to them before, during and for an appropriate time after criminal proceedings.
Seepärast tuleks ohvritele pakkuda abi ja toetust enne kriminaalmenetlust, selle ajal ning asjakohase aja jooksul pärast seda.
Member States should provide for resources to support victim assistance, support and protection.
Liikmesriigid peaksid eraldama vahendeid, et toetada ohvrite abistamist, toetamist ja kaitset.
The assistance and support provided should include at least a minimum set of measures that are necessary to enable the victim to recover and escape from their traffickers.
Pakutav abi ja toetus peaksid hõlmama vähemalt minimaalsel hulgal meetmeid, mis on vajalikud, et anda ohvrile võimalus taastuda ja inimkauplejate käest pääseda.
The practical implementation of such measures should, on the basis of an individual assessment carried out in accordance with national procedures, take into account the circumstances, cultural context and needs of the person concerned.
Selliste meetmete praktilisel kohaldamisel tuleks lähtuvalt riiklike menetluste kohaselt korraldatud erihindamisest arvesse võtta asjaomase isiku olukorda, kultuurilist konteksti ja vajadusi.
A person should be provided with assistance and support as soon as there is a reasonable-grounds indication for believing that he or she might have been trafficked and irrespective of his or her willingness to act as a witness.
Isikutele tuleks abi ja toetust pakkuda kohe, kui on mõistlikku alust arvata, et ta võib olla inimkaubanduse ohver, ja hoolimata sellest, kas ta soovib esineda tunnistajana.
In cases where the victim does not reside lawfully in the Member State concerned, assistance and support should be provided unconditionally at least during the reflection period.
Juhtudel, kui ohver ei ela seaduslikult asjaomases liikmesriigis, tuleks tingimusteta abi ja toetust osutada vähemalt järelemõtlemisaja jooksul.
If, after completion of the identification process or expiry of the reflection period, the victim is not considered eligible for a residence permit or does not otherwise have lawful residence in that Member State, or if the victim has left the territory of that Member State, the Member State concerned is not obliged to continue providing assistance and support to that person on the basis of this Directive.
Kui pärast tuvastamismenetluse lõpuleviimist või järelemõtlemisaja möödumist ei tunnistata ohvrit liikmesriigi elamisloa saamise tingimustele vastavaks või tal ei ole muude tingimuste kohaselt riigis seaduslikku elukohta või kui ohver on selle liikmesriigi territooriumilt lahkunud, ei ole asjaomane liikmesriik kohustatud jätkama abi ja toetuse pakkumist sellele isikule käesoleva direktiivi alusel.
Where necessary, assistance and support should continue for an appropriate period after the criminal proceedings have ended, for example if medical treatment is ongoing due to the severe physical or psychological consequences of the crime, or if the victim’s safety is at risk due to the victim’ s statements in those criminal proceedings.
Vajaduse korral tuleks abi ja toetuse pakkumist jätkata asjakohase aja jooksul pärast kriminaalmenetluse lõppu, näiteks juhul, kui kuriteo raskete füüsiliste või psüühiliste tagajärgede tõttu on käimas ravi või kui ohvri turvalisus on kriminaalmenetluse käigus ohvri antud ütluste tõttu ohus.
Council Framework Decision 2001/220/JHA of 15 March 2001 on the standing of victims in criminal proceedings [13] establishes a set of victims’ rights in criminal proceedings, including the right to protection and compensation.
Nõukogu 15. märtsi 2001. aasta raamotsusega 2001/220/JSK (ohvrite seisundi kohta kriminaalmenetluses) [13] on sätestatud ohvrite õigused kriminaalmenetluses, sealhulgas õigus kaitsele ja hüvitisele.
In addition, victims of trafficking in human beings should be given access without delay to legal counselling and, in accordance with the role of victims in the relevant justice systems, to legal representation, including for the purpose of claiming compensation.
Lisaks tuleks inimkaubanduse ohvritele viivitamata pakkuda õigusnõustamist ja vastavalt ohvrite rollile asjaomases õigussüsteemis juriidilist esindamist, sealhulgas hüvitise taotlemise korral.
Such legal counselling and representation could also be provided by the competent authorities for the purpose of claiming compensation from the State.
Sellist õigusnõustamist ja esindamist võiksid pädevad asutused pakkuda ka hüvitise taotlemiseks riigilt.