natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The migration limits for arsenic in the Directive are based on the tolerable daily intake established by the Joint Food and Agriculture Organisation/World Health Organisation Expert Committee on Food Additives (JECFA) in 1989, as recommended by RIVM.
Direktiivis sätestatud arseeni migratsiooni piirnormid põhinevad vastavalt RIVM-i soovitusele lubataval päevadoosil, mille ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni ning Maailma Terviseorganisatsiooni ühine toidu lisaainete eksperdikomisjon (JECFA) kehtestas 1989. aastal.
The position of the German Federal Government
Saksamaa liiduvalitsuse seisukoht
To support their request, the German authorities refer to the 2009 EFSA study [5] assessing the arsenic effects on health.
Oma taotluse kinnituseks viitavad Saksamaa ametivõimud EFSA 2009. aasta uuringule, [5] milles hinnati arseeni mõju tervisele.
In EFSA’s opinion, the tolerable daily intake established by JECFA in 1989 is no longer appropriate.
EFSA arvamuse kohaselt ei ole JECFA poolt 1989. aastal kindlaks määratud lubatav päevadoos enam asjakohane.
In addition, EFSA concluded that no tolerable daily intake can be established due to scientific uncertainties.
Peale selle jõudis EFSA järeldusele, et teaduslike andmete ebakindluse tõttu ei ole lubatavat päevadoosi üldse võimalik kindlaks määrata.
The German authorities pointed out that EFSA recommends reducing as far as possible exposure to arsenic, while the limit values for arsenic in scraped-off materials in the Directive increased compared to the limits contained in standard EN 71-3.
Saksamaa ametivõimud märkisid, et EFSA soovitab viia kokkupuute arseeniga võimalikult väikeseks, samas kui direktiivis hoopiski suurendati mahakraabitud materjalis lubatud arseeni piirnormi, võrreldes standardi EN 71–3 piirnormidega.
Also, Germany underlines that toys are the most significant contribution after food to the overall exposure of children to arsenic.
Samuti toonitab Saksamaa, et mänguasjad on laste arseeniga kokkupuutumise allikana toiduainete järel tähtsuselt teisel kohal.
In conclusion, Germany requests maintaining national limits for arsenic.
Kokkuvõttes taotleb Saksamaa luba säilitada arseeni puhul siseriiklikud piirnormid.
Evaluation of the position of the German Federal Government
Hinnang Saksamaa liiduvalitsuse seisukohale
The Commission was made aware of the 2009 EFSA study on arsenic, and considered it as new scientific evidence which may trigger the revision of the arsenic limit values.
Komisjoni informeeriti EFSA 2009. aasta uuringust arseeni kohta ja ta leidis, et tegemist on uue teadusliku tõendusmaterjaliga, mis võib tingida arseeni piirnormide läbivaatamise.
The study was sent to the SCHER committee.
Uuring saadeti tervise ja keskkonnariskide teaduskomiteele (SCHER).
In its opinion [6], SCHER notes that EFSA has not derived a tolerable daily intake, but used a risk-based value.
Oma arvamuses [6] märgib SCHER, et EFSA ei ole tuletanud lubatavat päevadoosi, vaid on kasutanud riskipõhist väärtust.
SCHER concluded in previous opinions [7] that ‘arsenic shows a non-linear dose response regarding cancer’.
Varasemates arvamustes [7] jõudis SCHER järeldusele, et arseeni puhul ei ole doosi ja mõju vahel vähktõve osas lineaarset seost.
Using the present legal limit for drinking water (10 μg/L) and the food exposure defined by EFSA for the average consumer, SCHER concludes that the daily human exposure to arsenic is approximately 1 μg/kg body weight/day and does not increase tumour incidence.
Lähtudes praegusest joogivee puhul seadusega lubatud piirnormist (10 μg/l) ja EFSA poolt keskmise tarbija puhul kindlaks määratud toiduga saadavatest kogustest, järeldab SCHER, et päevas saab inimene oma kehakaalu iga kilogrammi kohta ligikaudu 1 μg arseeni, mis ei suurenda vähiriski.
This value can be used as a pragmatic tolerable daily intake, and exposure of children via toys should not exceed 10 %.
Seda väärtust võib kasutada pragmaatilise lubatava päevadoosina ja laste kokkupuude mänguasjade kaudu ei tohiks ületada 10 %.
The value on which SCHER concluded corresponds to the tolerable daily intake recommended by RIVM and used to calculate migration of arsenic from toys in the Directive.
Väärtus, mille SCHER on esitanud oma järelduses, vastab lubatavale päevadoosile, mida soovitas ka RIVM ja mille põhjal arvutati direktiivis arseeni migratsiooni piirnorm mänguasjade puhul.
Therefore, the Commission concluded that the limit values for arsenic should not be amended, as no new tolerable intake, which may question the level of protection granted by the Directive, was established.
Seetõttu on komisjon jõudnud järeldusele, et arseeni piirnorme ei tuleks muuta, sest uut lubatavat päevanormi, mis võiks seada kahtluse alla direktiiviga tagatud kaitse taseme, ei kehtestatud.
The limits notified are derived from estimated food intakes established in 1985, not from the doses recommended by EFSA in 2009.
Teatatud piirnormid on tuletatud 1985. aastal kindlaks määratud hinnangulistest toidust saadavatest kogustest, mitte aga EFSA poolt 2009. aastal soovitatud doosidest.
The German authorities further stated that the limits for arsenic in scraped-off materials (47 mg/kg of material) increased compared to the limits established in standard EN 71-3.
Lisaks väitsid Saksamaa ametivõimud, et võrreldes standardis EN 71–3 kehtestatud piirnormidega on arseeni piirnorm mahakraabitud materjalides (47 mg ühe kg materjali kohta) suurem.
The Commission considers that different scientific considerations were taken into account when establishing the limits under the Directive and under standard EN 71-3.
Komisjon on seisukohal, et direktiivis ja standardis EN 71–3 võeti piirnormide kehtestamisel arvesse erinevaid teaduslikke kaalutlusi.
The migration limits for arsenic in scraped-off toy material are based on the tolerable daily intake recommended by RIVM in 2007, and on the assumption that contribution from toys should not exceed 5 %.
Arseeni migratsiooni piirnormid mahakraabitud mänguasjamaterjali puhul põhinevad RIVM-i poolt 2007. aastal soovitatud lubataval päevadoosil ja eeldusel, et mänguasjad ei tohi anda üle 5 % sellest kogusest.
This percentage was multiplied by the estimated weight of a child (7,5 kg), and divided by the estimated quantity of toy material ingested (8 mg/kg for scraped off materials).
See protsendimäär korrutati lapse arvestusliku kaaluga (7,5 kg) ja jagati organismi sattunud mänguasjamaterjali arvestusliku kogusega (mahakraabitud materjalide puhul 8 mg/kg).
Thus, the Commission considers the limit values established in the Directive as more appropriate.
Seetõttu on komisjon seisukohal, et direktiivis kehtestatud piirnormid on sobivamad.
Germany further underlines that toys are the most significant contribution after food to the overall exposure of children to arsenic.
Lisaks sellele toonitab Saksamaa, et mänguasjad on laste arseeniga kokkupuutumise allikana toiduainete järel tähtsuselt teisel kohal.
The Commission notes that, based on scientific data available [8], soils and treated wood are the most significant contribution after food to the overall exposure of children to arsenic.
Komisjon märgib, et kättesaadavate teaduslike andmete [8] põhjal on laste arseeniga kokkupuutumise allikana toiduainete järel tähtsuselt teisel kohal muld ja töödeldud puit.
However, regardless of the actual contributions from different compartments to the overall exposure, the Legislator considered that contribution from toys should not exceed 5 % of the overall exposure, in order to assure safety.
Ent ükskõik kui palju erinevad allikad ka ei panustaks saadavasse üldkogusesse, oli seadusandja seisukohal, et ohutuse tagamiseks ei tohiks mänguasjad sellest kogusest anda rohkem kui 5 %.
In the light of the above considerations, the Commission is of the opinion that the measures notified by Germany with regard to arsenic can not be considered as justified on grounds of major need of protection of human health.
Eespool toodud kaalutlusi arvestades on komisjon arvamusel, et Saksamaa teatatud meetmeid ei saa arseeni puhul pidada inimeste tervise kaitse oluliste vajaduste seisukohalt õigustatuks.
Antimony — general information
Antimon: üldinformatsioon
Antimony is a semi-metallic chemical element which can exist in two forms, namely metallic and non-metallic form.
Antimon on poolmetall, mis võib eksisteerida kahel kujul: metallina ja mittemetallina.
Antimony occurs naturally in the environment, but also enters the environment through several industrial applications.
Antimoni esineb keskkonnas looduslikult, aga ühtlasi satub seda keskkonda mitmesuguse tööstusliku kasutuse tulemusena.
Antimony is used to make certain types of semi-conductor devices, such as diodes and infrared detectors.
Antimoni kasutatakse teatavat tüüpi pooljuhtseadmete, nagu dioodide ja infrapunadetektorite valmistamiseks.
Antimony alloys are also used in batteries, low-friction metals, type metal and cable sheathing, among other products.
Antimonisulameid kasutatakse muu hulgas ka patareides ja akudes, laagrimetallides, trükimetallis ja kaablimantlites.
Antimony compounds are used to make flame-proofing materials and paints.
Antimoniühendeid kasutatakse tulekindlate materjalide ja värvide valmistamisel.
Inhalation of antimony can cause irritation of the eyes, skin and lungs.
Antimoni sissehingamine võib põhjustada silmade, naha ja kopsude ärritust.
Prolonged exposure can cause lung diseases, heart problems, diarrhoea, severe vomiting and ulcers.
Pikaajalisem kokkupuude võib põhjustada kopsuhaigusi, südameprobleeme, kõhulahtisust, ägedat oksendamist ja haavandeid.
In toys, antimony can be used as a flame retardant.
Mänguasjades võidakse antimoni kasutada leegiaeglustina.
The German authorities noted an increase in the limit values for antinomy in scrapped-off toy materials, as established in the Directive, when compared to the limits contained in standard EN 71-3.
Saksamaa ametivõimud täheldasid, et direktiivis kehtestatud antimoni piirnormid mahakraabitud mänguasjamaterjalides olid suuremad kui standardis EN 71–3 sisalduvad piirnormid.
Although Germany agrees that no adverse effects on human health are expected from the limits set out in the Directive, this increase is considered as unnecessary.
Ehkki Saksamaa nõustub, et direktiivis sätestatud piirnormide puhul ei ole oodata kahjulikke mõjusid inimeste tervisele, peetakse sellist piirnormi suurendamist tarbetuks.
Therefore Germany requests maintaining national limits.
Seepärast taotleb Saksamaa luba säilitada siseriiklikud piirnormid.
As previously stated, the Commission holds the opinion that the limit values established under the Directive are more appropriate, since they are based on a consistent and transparent scientific-toxicological approach to assure safety.
Nagu eespool öeldud, on komisjon seisukohal, et direktiiviga kehtestatud piirnormid on sobivamad, sest need põhinevad järjekindlal ja läbipaistval teaduslik-toksikoloogilisel meetodil, millega tagatakse ohutus.
The migration limits for antimony in scraped-off toy material are based on the tolerable daily intake derived by the WHO [9] in 2003 and recommended by RIVM in 2007, and on the assumption that contribution from toys should not exceed 10 %.
Antimoni migratsiooni piirnormid mahakraabitud mänguasjamaterjali puhul põhinevad lubataval päevadoosil, mille WHO tuletas [9] aastal 2003 ja mida RIVM soovitas aastal 2007, ning eeldusel, et mänguasjad ei tohi anda sellest üle 10 %.
This percentage was multiplied by the estimated weight of a child (7,5 kg), and divided by the estimated quantity of toy material ingested (8 mg/kg for scraped-off materials).
See protsendimäär korrutati lapse arvestusliku kaaluga (7,5 kg) ja jagati organismi sattunud mänguasjamaterjali arvestusliku kogusega (mahakraabitud materjalide puhul 8 mg/kg).
Thus, the Commission considers the limit values established in the Directive to be more appropriate.
Seetõttu on komisjon seisukohal, et direktiivis kehtestatud piirnormid on sobivamad.
In addition, the Commission acknowledges that Germany, in the justification brought forward, admits that no adverse effect on human health is expected from the limit values for antimony as established in the Directive.
Lisaks sellele tõdeb komisjon, et esitatud põhjenduses tunnistab Saksamaa, et direktiivis sätestatud antimoni piirnormide puhul ei ole oodata kahjulikke mõjusid inimeste tervisele.
The Commission notes furthermore that Germany did not provide any evidence demonstrating that the Directive does not offer an appropriate level of protection to children, nor that the German measures would assure a higher level of protection.
Ühtlasi märgib komisjon, et Saksamaa ei esitanud mingit tõendusmaterjali, millest ilmneks, et direktiiv ei paku lastele asjakohasel tasemel kaitset või et Saksamaa meetmed tagaksid kindlama kaitse.
In the light of the above considerations, the Commission is of the opinion that the measures notified by Germany with regard to antimony can not be considered as justified on grounds of major need of protection of human health.
Eespool toodud kaalutlusi arvestades on komisjon arvamusel, et Saksamaa teatatud meetmeid ei saa antimoni puhul pidada inimeste tervise kaitse oluliste vajaduste seisukohalt õigustatuks.
Barium — general information
Baarium: üldinformatsioon
Other barium salt such as barium chloride and barium nitrate, however, readily dissolves in water.
Muud baariumisoolad, nagu näiteks baariumkloriid või baariumnitraat, lahustuvad vees siiski kergesti.
Barium is present surface water and drinking water (natural occurrence).
Baariumi esineb pinnavees ja joogivees (looduslikult).
The barium content in drinking water depends on regional geochemical conditions.
Joogivee baariumisisaldus sõltub piirkonna geokeemilistest tingimustest.
Food also contains barium.
Baariumi leidub ka toidus.
Ingestion of barium can cause increased blood pressure, stomach irritation, and muscle weakness, damage to the liver, kidney, heart, and spleen.
Baariumi sattumine organismi võib põhjustada kõrgenenud vererõhku, maoärritust ja lihasnõrkust, kahjustada maksa, neerusid, südant ja põrna.
Barium has few industrial applications.
Tööstuslikke kasutusotstarbeid on baariumil vähe.
As barium naturally occurs in the environment, traces of barium can be found in toys when manufactured with natural raw materials.
Kuna baariumi esineb keskkonnas ka looduslikult, võib baariumi mikrokoguseid leiduda mänguasjades, kui need on valmistatud looduslikust toorainest.
The German authorities consider that there are uncertainties with regard to the tolerable daily intake used for calculating migration limits for barium in the Directive.
Saksamaa ametiasutused leiavad, et direktiivis baariumi migratsiooni piirnormide arvutamisel kasutatud lubatava päevadoosi puhul esineb teatavat ebakindlust.
RIVM used a tolerable daily intake of 600 μg/kg body weight/day, based on animal experiments data (Engelen et al. 2008).
RIVM kasutas lubatava päevadoosina 600 μg ühe kilogrammi kehakaalu kohta päevas, võttes aluseks loomkatsete andmed (Engelen et al., 2008).
According to Germany, the use of this tolerable daily intake resulted in higher migration limits for barium in scraped-off materials, compared to those set out in standard EN 71-3.
Saksamaa väitel andis selle lubatava päevadoosi kasutamine mahakraabitud materjalide puhul tulemuseks kõrgemad baariumi migratsiooni piirnormid kui standardis EN 71–3 sätestatud.
Germany considers the choice of RIVM to be questionable, since WHO [10] determined considerably lower tolerable daily intakes.
Saksamaa arvab, et RIVM-i valik on küsitav, sest WHO [10] on kindlaks määranud tunduvalt madalamad lubatavad päevadoosid.
Thus Germany requests maintaining national limits with regard to barium.
Seetõttu taotleb Saksamaa luba säilitada baariumi puhul siseriiklikud piirnormid.
The Commission notes that there are uncertainties with regard to the tolerable daily intake for barium.
Komisjon tunnistab, et baariumi lubatava päevadoosi osas esineb ebakindlust.
Although human data are considered as a more appropriate basis for deriving a tolerable daily intake, RIVM considered that the studies providing these data contained important flaws.
Ehkki lubatava päevadoosi tuletamiseks peetakse sobivamaks inimandmeid, oli RIVM seisukohal, et uuringud, millest neid andmeid võinuks saada, sisaldasid olulisi puudusi.
Therefore animal experiments data, more reliable for deriving a tolerable daily intake, were used.
Seepärast kasutati loomkatsete andmeid, mis olid lubatava päevadoosi tuletamiseks usaldatavamad.
The WHO assessment, based on human data, recommends a lower tolerable daily intake.
WHO hinnangus, mis põhineb inimandmetel, soovitatakse madalamat lubatavat päevadoosi.
The Commission recognises that this assessment, likely to offer a higher level of protection to children, may not have been appropriately considered by RIVM.
Komisjon tõdeb, et RIVM ilmselt ei võtnud seda hinnangut asjakohaselt arvesse, ehkki see pakkunuks tõenäoliselt lastele paremat kaitset.
Thus, the Commission sent a request for an opinion to the SCHER committee, asking for an additional evaluation of the migration limits for barium, and recommendations with regard to the tolerable daily intake to be used, in the light of the WHO assessment document.
Seetõttu saatis komisjon SCHER-ile arvamusetaotluse, paludes esitada täiendav hinnang baariumi migratsiooni piirnormide kohta ning soovitused lubatava päevadoosi kohta, mida kasutada, arvestades WHO hindamisdokumenti.
The opinion is expected to be delivered in March 2012.
Eeldatavasti esitatakse arvamus märtsis 2012.
Based on the outcome of the SCHER opinion, the Commission may proceed, if deemed necessary, to the revision of the migration limits for barium as established in the Directive.
Lähtudes SCHERi arvamuse tulemustest võib komisjon, kui seda peetakse vajalikuks, direktiivis kehtestatud baariumi migratsiooni piirnormid läbi vaadata.
In the light on the above considerations, the Commission is of the opinion that the measures notified by Germany with regard to barium are considered as justified on grounds of major need of protection of human health.
Eespool toodud kaalutlusi arvestades on komisjon arvamusel, et Saksamaa teatatud meetmeid peetakse baariumi puhul inimeste tervise kaitse oluliste vajaduste seisukohalt õigustatuks.
Lead — general information
Plii: üldinformatsioon
Lead is a particularly toxic metal which takes both organic and inorganic form.
Plii on eriti toksiline metall, mida esineb nii orgaanilises kui ka anorgaanilises vormis.
Given that lead is considered as a non-threshold toxic substance for neurotoxic effects and given the specific vulnerability of children, their exposure to lead should be reduced to the maximum extent possible.
Arvestades, et pliid peetakse tema neurotoksiliste mõjude tõttu niisuguseks toksiliseks aineks, millele ohutuskünnist ei saa määrata, ning pidades silmas laste erilist haavatavust, tuleks laste kokkupuude pliiga viia võimalikult minimaalseks.
The exposure to lead can cause damage to a child’s central nervous system, thus adversely impacting his/her development.
Kokkupuude pliiga võib kahjustada lapse kesknärvisüsteemi ja niiviisi takistada tema normaalset arengut.
Lead exposure mainly arises from food products (cereals, vegetables and tap water being the major contributors to lead exposure).
Kokkupuude pliiga tuleneb peamiselt toiduainetest (suurim roll kokkupuutes pliiga on teraviljadel, köögiviljadel ja kraaniveel).
Another important exposure source is the environment, in particular house dust.
Teine olulisem kokkupuute allikas on keskkond, eelkõige kodune tolm.
An additional exposure source is the contact with consumer products, including toys.
Veel üks kokkupuute allikas on kontakt tarbekaupadega, sh mänguasjadega.
Given the high exposure from food and environment, limit values for lead in toys were set out in such way that exposure from toys does not exceed a certain amount of all exposure sources.
Arvestades toidust ja keskkonnast tulenevat niigi suurt kokkupuudet, kehtestati plii piirnormid selliselt, et mänguasjadest tulenev kokkupuude ei ületaks teatavat kogust, mis on pärit kõikidest kokkupuuteallikatest.
Lead may be found in toys paints and softened plastic.
Mänguasjades leidub pliid värvides ja pehmendatud plastmassis.
Children are exposed to lead through ingestion, in particular through hand-to-mouth or mouthing behaviour.
Lapsed puutuvad pliiga kokku suu kaudu, eriti sõrmi või mänguasju suhu toppides.
As paint deteriorates, it peels, pulverises and then can be ingested or remains on the hands and fingers from where it can be ingested or inhaled.
Kuludes värv koorub maha, eraldub väikeste tükikestena ja võib siis sattuda suhu või jääda käte külge, kust see võib sattuda suhu või hingamisteedesse.
Considering lead toxicological characteristic, the dermal exposure does not seem to represent any health risk [11].
Arvestades plii toksikoloogilisi omadusi, ei põhjusta pliiga naha kaudu kokkupuutumine ilmselt mingeid terviseriske [11].
The German authorities refer to the 2010 EFSA study carrying out a comprehensive assessment on lead.
Saksamaa ametivõimud osutavad EFSA 2010. aasta uuringule, milles viidi läbi plii igakülgne hindamine.
In EFSA’s opinion, there is no scientifically justified threshold dose for the adverse effects of lead on human health.
EFSA arvamuse kohaselt ei ole plii puhul olemas teaduslikult põhjendatud künnisdoosi, millest alates ta avaldab inimeste tervisele kahjulikku mõju.
Therefore Germany considers that the migration limits for lead, as established in the Directive, are no longer scientifically based and request maintaining national measures.
Seepärast on Saksamaa seisukohal, et direktiivis sätestatud plii migratsiooni piirnormidel ei ole enam teaduslikku alust, ja taotleb luba säilitada siseriiklikud meetmed.
The Commission acknowledges that the migration limits for lead as established in the Directive no longer offer an appropriate level of protection for children.
Komisjon tunnistab, et direktiivis kehtestatud plii migratsiooni piirnormid ei paku enam lastele asjakohasel tasemel kaitset.
The tolerable daily intake used for calculating the limits was questioned by EFSA and JECFA in 2010, after the revision of the toy safety legislation.
Piirnormide arvutamisel kasutatud lubatava päevadoosi seadsid 2010. aastal, pärast mänguasjade ohutust käsitlevate õigusnormide läbivaatamist, kahtluse alla ka EFSA ja JECFA.
Taking this into account, the Commission already undertook the revision of the abovementioned limits.
Seda arvesse võttes on komisjon juba algatanud eespool nimetatud piirnormide läbivaatamise.
In the light of the above considerations, the Commission is of the opinion that the measures notified by Germany with regard to lead are considered as justified on grounds of major need of protection of human health.
Eespool toodud kaalutlusi arvestades on komisjon arvamusel, et Saksamaa teatatud meetmeid peetakse plii puhul inimeste tervise kaitse oluliste vajaduste seisukohalt õigustatuks.
Mercury — general information
Elavhõbe: üldinformatsioon
Mercury is a naturally occurring element in the Earth’s crust.
Elavhõbe on maakoores looduslikult leiduv element.
The main source of exposure to mercury occurs from dental amalgam.
Peamine allikas, mille kaudu elavhõbedaga kokku puututakse, on hambaamalgaam.
Other sources are drinking water and consumption of fish and other marine organisms.
Teisteks allikateks on joogivesi ning kala ja muude mereorganismide söömine.
Mercury is also used in fluorescent tubes, batteries and thermometers.
Samuti kasutatakse elavhõbedat luminofoorlampides, patareides ja akudes ning termomeetrites.
Exposure to mercury at critical levels can cause tremors, emotional changes, insomnia, neuromuscular changes, headaches, disturbances in sensations, changes in nerve responses.
Kokkupuude elavhõbedaga kriitilises koguses võib põhjustada värinaid, tujukust, unetust, neuromuskulaarseid muutusi, peavalusid, tajuhäireid, närvitalitluse muutusi.
At higher exposures there may be kidney effects, respiratory failure and death.
Suuremate koguste puhul võib elavhõbe mõjutada neerusid, põhjustada hingamise seiskumist ja surma.