natgillin/translations-raw huggingface dataset:
If, however, the euro is introduced as the currency of any such Member State before 31 October 2015, the PSP located in that Member State shall comply with Article 3 within 1 year of the date on which the Member State concerned joined the euro area.
Kui sellises liikmesriigis võetakse euro rahaühikuna kasutusele enne 31. oktoobrit 2015, asub kõnealuses liikmesriigis asuv makseteenuse pakkuja artikli 3 sätteid täitma ühe aasta jooksul alates kuupäevast, mil asjaomane liikmesriik liitus euroalaga.
PSPs located in, and PSUs making use of a payment service in a Member State which does not have the euro as its currency shall comply with the requirements of Articles 4 and 5 by 31 October 2016.
Makseteenuse pakkujad, kes asuvad liikmesriigis, mille rahaühik ei ole euro, ja makseteenuse kasutajad, kes kasutavad makseteenust liikmesriigis, mille rahaühik ei ole euro, täidavad artiklite 4 ja 5 nõuded hiljemalt 31. oktoobriks 2016.
Operators of retail payment systems for a Member State which does not have the euro as its currency shall comply with the requirements of Article 4(2) by 31 October 2016.
Sellise liikmesriigi jaemaksesüsteemide käitajad, mille rahaühik ei ole euro, täidavad artikli 4 lõike 2 nõuded hiljemalt 31. oktoobriks 2016.
PSPs and PSUs should have sufficient time to adapt to the technical requirements.
Makseteenuse pakkujatel ja makseteenuse kasutajatel peaks olema piisavalt aega tehniliste nõuetega kohanemiseks.
However, the adaptation period should not unnecessarily delay the benefits to consumers or penalise the efforts of proactive operators that have already moved towards SEPA.
Kohanemisperiood ei tohiks siiski põhjendamatult edasi lükata tarbijate saadavat kasu ega karistada aktiivseid ettevõtjaid, kes on juba üle läinud SEPA-le.
The power to adopt delegated acts referred to in Article 13 shall be conferred on the Commission for a period of 5 years from 31 March 2012.
Artiklis 13 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile viieks aastaks alates 31. märtsist 2012.
The Commission shall draw up a report in respect of the delegation of power not later than 9 months before the end of the five-year period.
Komisjon esitab delegeeritud volituste kohta aruande hiljemalt üheksa kuud enne viieaastase tähtaja möödumist.
“funds” means banknotes and coins, scriptural money and electronic money as defined in Article 2(2) of Directive 2009/110/EC of the European Parliament and of the Council of 16 September 2009 on the taking up, pursuit and prudential supervision of the business of electronic money institutions. (2) in Article 3, paragraph 1 is replaced by the following:
pangatähed ja mündid, elektroonsel kujul edastatav raha ja e-raha, mis on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. septembri 2009. aasta direktiivi 2009/110/EÜ (mis käsitleb e-raha asutuste asutamist ja tegevust ning usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalvet) artikli 2 punktis 2;2) Artikli 3 lõige 1 asendatakse järgmisega:
Pursuant to Article 5(1) of Regulation (EC) No 924/2009, Member States are to remove settlement-based national reporting obligations on PSPs for balance of payments statistics relating to payment transactions of their customers of up to EUR 50000.
Vastavalt määruse (EÜ) nr 924/2009 artikli 5 lõikele 1 tuleb liikmesriikidel vabastada makseteenuse pakkujad riigisisesest arvelduspõhisest aruandluskohustusest esitada oma klientide kuni 50000 euro suuruste maksetehingute kohta maksebilansistatistikat.
The collection of balance-of-payments statistics based on settlements emerged after the end of foreign exchange controls and until now, constitutes a major data source alongside others such as direct surveys, contributing to good quality statistics.
Arvelduspõhise maksebilansistatistika kogumist alustati pärast valuutakontrolli süsteemi lõppu ja see on olnud otseuuringute kõrval üks peamisi andmeallikaid, mis on aidanud tagada hea kvaliteediga statistikat.
Before the first direct debit transaction, a payer shall communicate its payment account identifier specified in point (1)(a) of the Annex. The BIC of a payer’s PSP shall be communicated until 1 February 2014 for national payment transactions and until 1 February 2016 for cross-border payment transactions by the payer but only where necessary.
Enne esimest otsekorraldust edastab maksja oma maksekonto tunnuse, mis on täpsustatud lisa punkti 1 alapunktis a. Ainult juhul, kui see on vajalik, edastab maksja kuni 1. veebruarini 2014 sooritatavate riigisiseste maksetehingute puhul ja kuni 1. veebruarini 2016 sooritatavate piiriüleste maksetehingute puhul oma makseteenuse pakkuja BICi.
Regulation (EU) No 261/2012 of the European Parliament and of the Council
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 261/2012,
amending Council Regulation (EC) No 1234/2007 as regards contractual relations in the milk and milk products sector
millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1234/2007 seoses lepinguliste suhetega piima- ja piimatootesektoris
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular the first paragraph of Article 42 and Article 43(2) thereof,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti artikli 42 esimest lõiku ja artikli 43 lõiget 2,
Successive reforms of the common market organisation covering milk and milk products, now contained in Council Regulation (EC) No 1234/2007 of 22 October 2007 establishing a common organisation of agricultural markets and on specific provisions for certain agricultural products (Single CMO Regulation) [4], have been aimed at market orientation, that is, letting price signals guide the decisions of farmers in terms of what and how much to produce, so as to strengthen the competitive situation of the dairy sector and its sustainability in the context of globalised trade.
Ühise turukorralduse järjestikused reformid piima ja piimatoodete valdkonnas, mis on nüüd esitatud nõukogu 22. oktoobri 2007. aasta määruses (EÜ) nr 1234/2007, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ühise turukorralduse ühtne määrus), [4] keskendusid turule suunatusele, st lastes põllumajandustootjatel otsustada hinnasignaalide alusel, mida ja kui palju toota, et tugevdada piimasektori konkurentsiolukorda ja selle jätkusuutlikkust ülemaailmse kaubanduse kontekstis.
It was therefore decided to increase quotas gradually, by adopting Council Regulation (EC) No 72/2009 of 19 January 2009 on modifications to the Common Agricultural Policy by amending Regulations (EC) No 247/2006, (EC) No 320/2006, (EC) No 1405/2006, (EC) No 1234/2007, (EC) No 3/2008 and (EC) No 479/2008 and repealing Regulations (EEC) No 1883/78, (EEC) No 1254/89, (EEC) No 2247/89, (EEC) No 2055/93, (EC) No 1868/94, (EC) No 2596/97, (EC) No 1182/2005 and (EC) No 315/2007 [5] (the ‘Health Check’ reform of 2008-2009), in order to ensure a smooth phasing out of the milk quota system by 2015.
Seetõttu otsustati kvoote järk-järgult suurendada, võttes vastu nõukogu 19. jaanuari 2009. aasta määruse (EÜ) nr 72/2009, milles käsitletakse ühise põllumajanduspoliitika muudatusi, muutes määrusi (EÜ) nr 247/2006, (EÜ) nr 320/2006, (EÜ) nr 1405/2006, (EÜ) nr 1234/2007, (EÜ) nr 3/2008 ja (EÜ) nr 479/2008 ning tunnistatakse kehtetuks määrused (EMÜ) nr 1883/78, (EMÜ) nr 1254/89, (EMÜ) nr 2247/89, (EMÜ) nr 2055/93, (EÜ) nr 1868/94, (EÜ) nr 2596/97, (EÜ) nr 1182/2005 ja (EÜ) nr 315/2007, [5] (ühise põllumajanduspoliitika läbivaatamise reform 2008–2009), et tagada piimakvootide süsteemi sujuv kaotamine 2015. aastaks.
Although world supplies started to recover and prices started to return to more normal levels, the subsequent financial and economic crisis negatively affected Union dairy producers, aggravating price volatility.
Kuigi maailma tarned hakkasid taastuma ja hinnad normaalsete tasemeteni jõudma, mõjus järgnenud finants- ja majanduskriis liidu piimatootjatele negatiivselt, süvendades hinna volatiilsust.
Higher commodity prices resulted in a significant increase in feed and other input costs including energy.
Kõrgemad toorainehinnad tõid kaasa sööda ja muude sisendite, sealhulgas energia, märkimisväärse kallinemise.
Subsequently, a drop in worldwide, as well as Union, demand, including demand for milk and milk products, during a period when Union production remained stable, led Union prices to fall to the lower safety net level.
Seejärel tõi nii kogu maailma kui ka liidu nõudluse, sealhulgas nõudluse piima ja piimatoodete järele, vähenemine perioodil, mil liidu tootmine püsis stabiilsena, kaasa liidu hindade langemise madalamale tasemele kui stabiilsuse tagamiseks vajalik.
This sharp decline in dairy commodity prices failed to fully translate into lower dairy prices at consumer levels, generating, for downstream sectors, a widening in the gross margin for most milk and milk sector products and countries, and preventing demand for them from adjusting to low commodity prices, slowing down price recovery and exacerbating the impact of low prices on milk producers, the viability of many of whom was put at serious risk.
Piima toorainehindade järsk langus ei kajastunud täielikult madalamates piimahindades tarbijate jaoks, vaid suurendas enamikes riikides enamike piimatoodete puhul brutomarginaali tootmisahela järgmistes sektorites ning takistas nõudluse kohandumist madalate toorainehindadega, aeglustades nii hindade taastumist ja süvendades madalate hindade mõju piimatootjatele, kelle tegevuse jätkumine sattus tõsisesse ohtu.
In response to this difficult market situation for milk, a High Level Expert Group on Milk (HLG) was set up in October 2009 with the purpose of discussing mid- and long-term arrangements for the milk and milk products sector which, in the context of the end of dairy quotas in 2015, would contribute to stabilising the market and milk producers’ incomes and to enhancing transparency in the sector.
Vastuseks piima jaoks raskele turuolukorrale loodi 2009. aasta oktoobris piimandusküsimustega tegelev kõrgetasemeline eksperdirühm (edaspidi „kõrgetasemeline eksperdirühm”), eesmärgiga leida piima- ja piimatootesektorile keskpikki ja pikaajalisi lahendusi, mis seoses piimakvootide kaotamisega 2015. aastal aitaks stabiliseerida turgu ja piimatootjate sissetulekuid ning parandaks läbipaistvust sektoris.
The HLG obtained oral and written input from major European stakeholder groups in the dairy supply chain representing farmers, dairy processors, dairy traders, retailers and consumers.
Euroopa piimatoodete tarneahela suuremad sidusrühmad, mis esindavad põllumajandustootjaid, piimatöötlejaid, hulgimüüjaid, jaemüüjaid ja tarbijaid, esitasid kõrgetasemelisele eksperdirühmale suuliselt ja kirjalikult oma seisukohad.
Furthermore, the HLG received contributions from invited academic experts, third-country representatives, national competition authorities and from the Commission’s services.
Lisaks sellele tegid kõrgetasemelisele eksperdirühmale ettepanekuid kutsutud akadeemilised eksperdid, kolmandate riikide esindajad, riikide konkurentsiametid ja komisjoni talitused.
A dairy stakeholder conference was also held on 26 March 2010 allowing a wider range of actors in the supply chain to express their views.
Piimasektori sidusrühmade konverents toimus 26. märtsil 2010 ning seal esitas oma seisukohad tarneahelas tegutsejate laiem ring.
As a first step, this Regulation addresses the first four of these issues.
Esimese sammuna käsitletakse käesolevas määruses neist teemadest nelja esimest.
The HLG noted that the dairy producing and processing sectors are highly differentiated between Member States.
Kõrgetasemeline eksperdirühm märkis, et piima tootmis- ja töötlemissektorid on liikmesriigiti väga erinevad.
There is also a highly variable situation between operators and types of operators within individual Member States.
Selgelt eristatavad erinevused on ka ettevõtjate ja ettevõtjate liikide vahel ühe liikmesriigi piires.
However, in many cases the concentration of supply is low, which results in an imbalance in bargaining power in the supply chain between farmers and dairies.
Paljudel juhtudel on pakkumise koondumine siiski väike, mille tõttu ei ole põllumajandustootjate ja meiereide vahelised läbirääkimispositsioonid tarneahelas tasakaalus.
This imbalance can lead to unfair commercial practices; in particular, farmers may not know at the moment of delivery what price they will receive for their milk because frequently the price is fixed much later by dairies on the basis of the added value obtained, which is often beyond the farmer’s control.
See võib kaasa tuua ebaõiglased kaubandustavad; sageli ei pruugi just põllumajandustootjad tarnimise hetkel teada, millist hinda nad piima eest saavad, sest meiereid määravad sageli hinna saadud lisandväärtuse alusel palju hiljem ja põllumajandustootjatel ei ole selle üle mingit kontrolli.
There is thus a problem of price transmission along the chain, in particular as regards farm-gate prices, the level of which generally does not evolve in line with rising production costs.
Probleeme on seega hindade ülekandumisega tarneahelas, eelkõige põllumajandustootja hindu silmas pidades, mille tase üldiselt ei kerki kooskõlas kasvavate tootmiskuludega.
Conversely, during 2009, the supply of milk did not adjust promptly to lower demand.
Vastupidi, 2009. aastal ei kohandunud piima pakkumine kohe väiksema nõudlusega.
Indeed, in some large producer Member States, farmers reacted to lower prices by producing more than in the previous year.
Mõnes suuremas tootjaliikmesriigis reageerisid põllumajandustootjad madalamatele hindadele, tootes rohkem piima kui aasta varem.
Value added in the dairy chain has become increasingly concentrated in the downstream sectors, especially dairies and retailers, with a final consumer price that is not reflected in the price paid to milk producers.
Lisandväärtus koondub üha enam piimaahela järgnevatesse sektoritesse, eelkõige meiereide ja jaemüüjate tasandile, mille tõttu lõplik tarbijahind ei kajastu piimatootjatele makstavas hinnas.
All actors in the dairy chain, including the distribution sector, should be encouraged to collaborate to address this imbalance.
Piimatoodete tarneahela kõiki osalisi, sealhulgas turustussektorit, tuleks julgustada tegema koostööd selle tasakaalustamatuse lahendamiseks.
For dairies, the volume of milk which is delivered to them during the season is not always well planned.
Hooaja jooksul meiereidele tarnitavad piimakogused ei ole nende seisukohalt alati hästi planeeritavad.
Even in the case of dairy cooperatives (which are owned by farmers, possess processing facilities and process 58 % of the Union’s raw milk), there is a potential failure to adapt supply to demand: farmers are obliged to deliver all their milk to their cooperative and the cooperative is obliged to accept all that milk.
Isegi piimaühistute puhul (58 % liidu toorpiimast töödeldakse piimaühistutes, mille omanikeks on põllumajandustootjad ja millele kuuluvad töötlusrajatised) on võimalik, et pakkumine ei kohandu nõudlusega, sest põllumajandustootjad on kohustatud tarnima kogu piima ühistutele ja ühistud on kohustatud selle piima vastu võtma.
The use of formalised written contracts concluded in advance of delivery containing basic elements is not widespread.
Enne tarnimist sõlmitud kirjalike tüüplepingute kasutamine, kus on sätestatud peamised tingimused, ei ole levinud.
However, such contracts may help to reinforce the responsibility of operators in the dairy chain and increase awareness of the need to better take into account the signals of the market, to improve price transmission and to adapt supply to demand, as well as to help to avoid certain unfair commercial practices.
Sellised lepingud võivad siiski aidata tõsta piimaahelas osalejate vastutust ning tõsta teadlikkust, mis väljendub suuremas arvestamises turusignaalidega, hindade ülekandumise parandamises ja pakkumise kohandamises nõudlusega, ning võivad aidata ära hoida teatavaid ebaõiglasi kaubandustavasid.
In the absence of Union legislation concerning such contracts, Member States may, within their own contract law systems, decide to make the use of such contracts compulsory provided that in doing so Union law is respected and in particular that the proper functioning of the internal market and the common market organisation is respected.
Nimetatud lepinguid käsitlevate liidu õigusaktide puudumisel võivad liikmesriigid otsustada teha oma lepinguõiguse raames selliste lepingute kasutamise kohustuslikuks tingimusel, et ei rikuta liidu õigust ning tagatakse siseturu ja ühise turukorralduse nõuetekohane toimimine.
In view of the diversity of the situations that exist across the Union in relation to contract law, in the interests of subsidiarity, such a decision should remain with Member States.
Arvestades lepinguõiguse valdkonnas valitseva olukorra ebaühtlust liidus, peaks selliste otsuste tegemine jääma subsidiaarsuse huvides liikmesriikide pädevusse.
Equal conditions should apply to all deliveries of raw milk on a given territory.
Ühe territooriumi piires peaksid kõigi toorpiima tarnete suhtes kehtima võrdsed tingimused.
Therefore, if a Member State decides that every delivery of raw milk in its territory to a processor by a farmer must be covered by a written contract between the parties, this obligation should also apply to deliveries of raw milk coming from other Member States, but it is not necessary for it to apply to deliveries to other Member States.
Kui mõni liikmesriik otsustab, et tema territooriumil peab iga toorpiima tarne põllumajandustootjalt töötlejale põhinema pooltevahelisel kirjalikul lepingul, siis tuleks seda nõuet kohaldada ka teistest liikmesriikidest saabuvate toorpiima tarnete suhtes, kuid selle kohaldamine ei ole vajalik tarnete suhtes teistesse liikmesriikidesse.
In accordance with the principle of subsidiarity it should be left to Member States to decide whether to require a first purchaser to make a written offer to a farmer for such a contract.
Subsidiaarsuse põhimõtte kohaselt tuleks jätta liikmesriikide otsustada kas nõuda, et esmaostja teeb põllumajandustootjale kirjaliku pakkumise niisuguse lepingu sõlmimiseks.
In order to ensure appropriate minimum standards for such contracts and to ensure that the internal market and the common market organisation function well, some basic conditions for the use of such contracts should be laid down at Union level.
Lepingute asjakohaste miinimumnõuete ning siseturu ja ühise turukorralduse nõuetekohase toimimise tagamiseks tuleb liidu tasandil siiski kehtestada lepingute kasutamise põhitingimused.
All such basic conditions should, however, be freely negotiated.
Kõik need põhitingimused peaksid siiski olema osapoolte vahel vabalt kokkulepitavad.
Nevertheless, in order to strengthen the stability of the dairy market and the outlet for milk producers in certain Member States where the use of extremely short contracts is quite widespread, Member States should be allowed to set a minimum contract duration to be included in such contracts and/or offers.
Et kindlustada piimaturu stabiilsust ja piimatootjate turustusvõimalusi teatud liikmesriikides, kus äärmiselt lühiajalised lepingud on väga levinud, peaks liikmesriikidel siiski olema lubatud kehtestada lepingu miinimumtähtaeg, mis tuleb niisugustele lepingutele ja/või pakkumistele lisada.
Such minimum duration should however be imposed only on contracts between first purchasers and milk producers or in the offers made by first purchasers to milk producers.
Seda miinimumtähtaega tuleks aga kohaldada ainult esmaostja ja piimatootja vahelistele lepingutele või esmaostja poolt piimatootjale tehtud pakkumistele.
Moreover, it should not impair the proper functioning of the internal market and milk producers should be free to opt out or refuse such a minimum duration.
Lisaks ei tohiks see kahjustada siseturu nõuetekohast toimimist ja piimatootjatele peab jääma võimalus soovi korral loobuda niisuguse miinimumkestuse kohaldamisest.
Among the basic conditions, it is important that the price payable for the delivery can be set in the contract, at the choice of the contracting parties, as a static price or a price varying depending on defined factors, such as the volume and the quality or composition of the raw milk delivered, without excluding the possibility of a combination of a static price for a certain volume and a formula price for an additional volume of raw milk delivered in a single contract.
Mis puudutab põhitingimusi, on oluline, et tarne eest makstav hind võib olla osapoolte valikul lepingus sätestatud kas püsiva hinnana või hinnana, mis sõltub kindlaksmääratud teguritest nagu tarnitava toorpiima kogused, kvaliteet või koostis; välistada ei tuleks ka võimalust kasutada samas lepingus nende kahe variandi kombinatsiooni – püsiv hind teatud koguste eest ja valemi järgi arvutatav hind tarnitava toorpiima täiendavate koguste eest.
Dairy cooperatives which have in their statutes or in the rules and decisions based thereon provisions with effects similar to those of the basic conditions for contracts laid down in this Regulation should, in the interests of simplicity, be exempted from a requirement that there be a written contract.
Piimaühistu, mille põhikirjas või sellel põhinevates eeskirjades ja otsustes on käesolevas määruses sätestatud lepingute põhitingimustega samaväärse mõjuga sätted, peaks olema lihtsuse huvides kirjaliku lepingu sõlmimise nõudest vabastatud.
In order to strengthen the effectiveness of the contract-based system set out above, where intermediate parties collect milk from farmers to deliver to processors, Member States should be given the possibility of applying that system also to those intermediaries.
Nimetatud lepingutepõhise süsteemi tulemuslikkuse tugevdamiseks juhtudel, kus vahendajad koguvad põllumajandustootjatelt piima ja viivad selle töötlejale, peaks liikmesriikidele olema antud võimalus kohaldada seda süsteemi ka nende vahendajate suhtes.
Article 42 of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) provides that Union rules on competition are to apply to production of and trade in agricultural products only to the extent determined by the European Parliament and the Council within the framework of Article 43(2) TFEU, which itself provides for the establishment of the common organisation of agricultural markets.
Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artiklis 42 on sätestatud, et liidu konkurentsieeskirju kohaldatakse põllumajandussaaduste tootmise ja nendega kauplemise suhtes ainult ulatuses, mille määravad Euroopa Parlament ja nõukogu vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 43 lõikele 2, milles nähakse ette ühise põllumajanduse turukorralduse kehtestamine.
In order to ensure the viable development of production and thus to ensure a fair standard of living for dairy farmers, their bargaining power vis-à-vis dairy processors should be strengthened, thereby resulting in a fairer distribution of value added along the supply chain.
Tootmise elujõulise arengu ja piimatootjatele rahuldava elatustaseme tagamiseks tuleks parandada nende läbirääkimispositsiooni meiereidega, mille tulemusel jaguneks lisandväärtus tarneahelas ühtlasemalt.
Therefore, in order to realise these objectives of the common agricultural policy, a provision should be adopted pursuant to Article 42 and Article 43(2) TFEU to allow producer organisations constituted solely of dairy farmers or their associations to jointly negotiate contract terms, including price, for some or all of its members’ production, with a dairy.
Seega tuleks ühise põllumajanduspoliitika eesmärkide saavutamiseks võtta ELi toimimise lepingu artikli 42 ja artikli 43 lõike 2 alusel vastu säte, mis võimaldaks ainult piimatootjatest või nende ühendustest koosnevatel tootjaorganisatsioonidel pidada meiereidega oma liikmete toodangu või selle osa suhtes ühiselt läbirääkimisi lepingutingimuste, sealhulgas hinna üle.
However, only producer organisations which seek and obtain recognition under Article 122 of Regulation (EC) No 1234/2007 should be eligible to benefit from that provision.
Nimetatud sätet tuleks siiski kohaldada vaid tootjaorganisatsioonide suhtes, kes taotlevad tunnustamist või on tunnustatud määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 122 alusel.