natgillin/translations-raw huggingface dataset:
section 2.6.4.5 is replaced by the following:
Punkt 2.6.4.5 asendatakse järgmisega:
Liquids with a flash point of more than 35 °C and not more than 60 °C need not be classified in Category 3 if negative results have been obtained in the sustained combustibility test L.2, Part III, section 32 of the UN RTDG, Manual of Tests and Criteria.’;
Vedelikke, mille leekpunkt on üle 35 °C, kuid alla 60 °C, ei ole vaja klassifitseerida 3. kategooriasse, kui ÜRO ohtlike kaupade veo soovituste katsete ja kriteeriumide käsiraamatu III osa punktis 32 kirjeldatud põlemisvõime ülalhoidmise katse L.2 tulemused on negatiivsed.”
the following new section 2.6.4.6 is inserted:
Lisatakse järgmine punkt 2.6.4.6:
Possible test methods for determining the initial boiling point of flammable liquids are listed in Table 2.6.4.
Tuleohtlike vedelike algkeemispunkti määramise võimalikud katsemeetodid on loetletud tabelis 2.6.4.
Table 2.6.4
Tabel 2.6.4
Methods for determining the initial boiling point of flammable liquids
Tuleohtlike vedelike algkeemispunkti määramise meetodid
European standards:
Euroopa standardid:
EN ISO 3405 as amended
EN ISO 3405, muudetud:
Petroleum products — Determination of distillation characteristics at atmospheric pressure
Naftasaadused – destilleerimisnäitajate määramine atmosfäärirõhul
EN ISO 3924 as amended
EN ISO 3924, muudetud:
Petroleum products — Determination of boiling range distribution — Gas chromatography method
Naftasaadused – keemistemperatuuri vahemiku määramine – gaaskromatograafiline meetod
EN ISO 4626 as amended
EN ISO 4626, muudetud:
Volatile organic liquids — Determination of boiling range of organic solvents used as raw materials
Lenduvad orgaanilised vedelikud – toorainena kasutatavate orgaaniliste lahustite keemistemperatuuri vahemiku määramine
Regulation (EC) No 440/2008 [3]
Määrus (EÜ) nr 440/2008 [3]
Method A.2 as described in Part A of the Annex to Regulation (EC) No 440/2008
Määruse (EÜ) nr 440/2008 lisa A osas kirjeldatud meetod A.2
in section 2.7.2.3, the Note under Table 2.7.1 is replaced by the following:
Punkti 2.7.2.3 tabeli 2.7.1 alune märkus asendatakse järgmisega:
The test shall be performed on the substance or mixture in its physical form as presented.
Katse korraldatakse aine või seguga sellisel füüsikalisel kujul, nagu see esitatakse.
If, for example, for the purposes of supply or transport, the same chemical is to be presented in a physical form different from that which was tested and which is considered likely to materially alter its performance in a classification test, the substance shall also be tested in the new form.
Kui näiteks sama kemikaal esitatakse tarnimise või transpordi eesmärgil füüsikalisel kujul, mis on erinev füüsikalisest kujust, mida katsetati ning mis võib tõenäoliselt oluliselt muuta aine käitumist klassifitseerimiskatses, tuleb ainet katsetada ka uuel kujul.
Aerosols shall not be classified as flammable solids; see section 2.3.’;
Aerosoole ei klassifitseerita tuleohtlikeks tahketeks aineteks; vt punkt 2.3.”
in section 2.8.4.2, Figure 2.8.1, points 7.4, 8.4 and 9.4, the word ‘No’ is replaced by ‘None’;
Punkti 2.8.4.2 joonisel 2.8.1 asendatakse punktides 7.4, 8.4 ja 9.4 sõna „ei” sõnaga „puudub”.
section 2.11.1.2 is replaced by the following:
Punkt 2.11.1.2 asendatakse järgmisega:
Self-heating of a substance or a mixture is a process where the gradual reaction of that substance or mixture with oxygen (in the air) generates heat.
Aine või segu isekuumenemine on protsess, kus selle aine või segu järkjärguline reageerimine hapnikuga (õhus) tekitab soojust.
If the rate of heat production exceeds the rate of heat loss, then the temperature of the substance or mixture will rise which, after an induction time, may lead to self-ignition and combustion.’;
Kui soojuse tekkimise kiirus ületab soojuskao kiiruse, siis aine või segu temperatuur tõuseb, mis võib pärast induktsiooniaega põhjustada isesüttimise ja põlemise.”
in section 2.15.4.2, Figure 2.15.1, points 7.4, 8.4 and 9.4, the word ‘No’ is replaced by ‘None’.
Punkti 2.15.4.2 joonisel 2.15.1 asendatakse punktides 7.4, 8.4 ja 9.4 sõna „ei” sõnaga „puudub”.
Part 3 of Annex I to Regulation (EC) No 1272/2008 is amended as follows:
Määruse (EÜ) nr 1272/2008 I lisa 3. osa muudetakse järgmiselt.
section 3.1.2.1 is replaced by the following:
Punkt 3.1.2.1 asendatakse järgmisega:
Substances can be allocated to one of four toxicity categories based on acute toxicity by the oral, dermal or inhalation route according to the numeric criteria shown in Table 3.1.1.
Aine klassifitseerimisel ühte neljast mürgisuse kategooriast on aluseks tema äge mürgisus suu- ja nahakaudsel manustamisel ning sissehingamisel vastavalt tabelis 3.1.1 esitatud arvulistele kriteeriumidele.
Acute toxicity values are expressed as (approximate) LD50 (oral, dermal) or LC50 (inhalation) values or as acute toxicity estimates (ATE).
Ägeda mürgisuse väärtusi väljendatakse (ligikaudse) LD50 (suu-, nahakaudne) või LC50 (sissehingamisel) väärtuse või ägeda mürgisuse hinnangu (ATE) kaudu.
Explanatory notes are shown following Table 3.1.1.
Selgitavad märkused on esitatud pärast tabelit 3.1.1.
Table 3.1.1
Tabel 3.1.1
Acute toxicity hazard categories and acute toxicity estimates (ATE) defining the respective categories
Ägeda mürgisuse ohukategooriad ning nende määramiseks kasutatavad ägeda mürgisuse hinnangud (ATE)
Exposure route
Kokkupuuteviis
Category 1
naha sensibilisaator
Oral (mg/kg bodyweight)
Suukaudne (mg/kg kehamassi kohta)
Note (a)
märkus a
Note (b)
märkus b
Dermal (mg/kg bodyweight)
Nahakaudne (mg/kg kehamassi kohta)
Gases (ppmV [4])
Gaasid (ppmV) [4]
Note (c)
märkus c
Vapours (mg/l)
Aurud (mg/l)
Note (d)
märkus d
Dusts and mists (mg/l)
Tolmud ja udud (mg/l)
Notes to Table 3.1.1:
Märkused tabeli 3.1.1 kohta:
The acute toxicity estimate (ATE) for the classification of a substance is derived using the LD50/LC50 where available.
aine klassifitseerimisel kasutatava ägeda mürgisuse hinnangu (ATE) saamiseks kasutatakse LD50/LC50 väärtusi, kui need on olemas;
The acute toxicity estimate (ATE) for the classification of a substance in a mixture is derived using:
segu koostisaine klassifitseerimisel kasutatava ägeda mürgisuse hinnangu (ATE) saamiseks kasutatakse:
the LD50/LC50 where available,
LD50/LC50 väärtusi, kui need on olemas;
the appropriate conversion value from Table 3.1.2 that relates to the results of a range test, or
tabeli 3.1.2 asjakohast konverteerimisväärtust ägeda mürgisuse vahemiku määramise katse tulemuste põhjal või
the appropriate conversion value from Table 3.1.2 that relates to a classification category.
tabeli 3.1.2 asjakohast konverteerimisväärtust, mis vastab teatavale klassifitseerimiskategooriale;
Generic concentration limits for inhalation toxicity in the table are based on 4-hour testing exposures.
sissehingamisel mõjuva mürgisuse puhul põhinevad tabelis esitatud üldised sisalduse piirväärtused katsetes kasutatud neljatunnisel kokkupuuteajal.
Conversion of existing inhalation toxicity data which have been generated using a 1-hour exposure can be carried out by dividing by a factor of 2 for gases and vapours and 4 for dusts and mists.
Olemasolevaid ühetunnise kokkupuuteajaga tehtud sissehingamisel mõjuva mürgisuse katsetest saadud andmeid saab konverteerida, jagades väärtusi teguriga 2 gaaside ja aurude puhul ning teguriga 4 tolmu ja udu puhul;
For some substances the test atmosphere will not just be a vapour but will consist of a mixture of liquid and vapour phases.
mõne aine katseatmosfääriks ei ole aur, vaid see koosneb vedeliku- ja aurufaaside segust.
For other substances the test atmosphere may consist of a vapour which is near the gaseous phase.
Teiste ainete katseatmosfäär võib koosneda aurust, mis on lähedal gaasilisele faasile.
In these latter cases, classification shall be based on ppmV as follows: Category 1 (100 ppmV), Category 2 (500 ppmV), Category 3 (2500 ppmV), Category 4 (20000 ppmV).
Viimasel juhul toimub klassifitseerimine ppmV alusel järgmiselt: 1. kategooria (100 ppmV), 2. kategooria (500 ppmV), 3. kategooria (2500 ppmV), 4. kategooria (20000 ppmV).
The terms “dust”, “mist” and “vapour” are defined as follows:
Mõisteid „tolm”, „udu” ja „aur” määratletakse järgmiselt:
dust: solid particles of a substance or mixture suspended in a gas (usually air),
„tolm” – aine või segu tahked osakesed, mis hõljuvad gaasis (tavaliselt õhus);
mist: liquid droplets of a substance or mixture suspended in a gas (usually air),
„udu” – aine või segu vedelad piisakesed, mis hõljuvad gaasis (tavaliselt õhus);
vapour: the gaseous form of a substance or mixture released from its liquid or solid state.
„aur” – vedelast või tahkest olekust vabanenud aine või segu gaasiline vorm.
Dust is generally formed by mechanical processes.
Tolm tekib tavaliselt mehhaaniliste protsesside käigus.
Mist is generally formed by condensation of supersaturated vapours or by physical shearing of liquids.
Udu tekib tavaliselt üleküllastunud aurude kondenseerumisel või vedelike füüsikalisel peenendamisel.
Dusts and mists generally have sizes ranging from less than 1 to about 100 µm.’;
Tolmu- ja uduosakeste suurus jääb vahemikku 1 (ja alla selle) kuni (umbes)100 µm.”
section 3.1.3.2 is replaced by the following:
Punkt 3.1.3.2 asendatakse järgmisega:
For acute toxicity each route of exposure shall be considered for the classification of mixtures, but only one route of exposure is needed as long as this route is followed (estimated or tested) for all components and there is no relevant evidence to suggest acute toxicity by multiple routes.
Ägeda mürgisusega segude klassifitseerimisel tuleb arvesse võtta kõiki kokkupuuteviise, kuid ühest kokkupuuteviisist piisab, juhul kui seda jälgitakse (hinnatakse või katsetatakse) kõikide koostisainete puhul ning kui ei ole asjakohaseid tõendeid, mille põhjal võiks eeldada ägedat mürgisust mitme kokkupuuteviisi kaudu.
When there is relevant evidence of toxicity by multiple routes of exposure, classification is to be conducted for all appropriate routes of exposure.
Kui on olemas asjakohased tõendid mürgisuse kohta mitme kokkupuuteviisi kaudu, siis tuleb klassifitseerimine teostada kõigi asjaomaste kokkupuuteviiside kohta.
All available information shall be considered.
Arvesse tuleb võtta kogu kättesaadavat teavet.
The pictogram and signal word used shall reflect the most severe hazard category and all relevant hazard statements shall be used.’;
Piktogrammid ja tunnussõnad peavad kajastama kõige rangemaid ohukategooriaid ning kasutatakse kõiki asjakohaseid ohulauseid.”
in section 3.1.3.3, points (c) and (d) are added:
Punkti 3.1.3.3 lisatakse alapunktid c ja d:
If the converted acute toxicity point estimates for all components of a mixture are within the same category, then the mixture should be classified in that category.
Kui konverteeritud ägeda mürgisuse punkthinnang segu kõigi koostisosade puhul kuulub samasse kategooriasse, siis tuleks segu klassifitseerida sellesse kategooriasse.
When only range data (or acute toxicity hazard category information) are available for components in a mixture, they may be converted to point estimates in accordance with Table 3.1.2 when calculating the classification of the new mixture using the formulas in sections 3.1.3.6.1 and 3.1.3.6.2.3.’;
Kui segu koostisosade puhul on kättesaadavad üksnes mürgisuse vahemiku andmed (või teave ägeda mürgisuse ohukategooria kohta), võib neid uue segu klassifitseerimise jaoks vajalike arvutuste tegemiseks konverteerida punkthinnanguteks vastavalt tabelile 3.1.2, kasutades punktides 3.1.3.6.1 ja 3.1.3.6.2.3 esitatud valemeid.”
section 3.1.3.5.2 is replaced by the following:
Punkt 3.1.3.5.2 asendatakse järgmisega:
If a tested mixture is diluted with a diluent that has an equivalent or lower toxicity classification than the least toxic original components, and which is not expected to affect the toxicity of other components, then the new diluted mixture may be classified as equivalent to the original tested mixture.
Kui katsetatud segu on lahjendatud lahjendiga, mille mürgisuse klassifikatsioon on võrdne kõige vähem ohtliku esialgse koostisosa mürgisusega või sellest madalam, ja mis ei mõjuta muude koostisosade mürgisust, võib uut, lahjendatud segu klassifitseerida esialgse seguga samaväärseks.
Alternatively, the formula explained in section 3.1.3.6.1 can be applied.’;
Teise võimalusena võib kohaldada punktis 3.1.3.6.1 selgitatud valemit.”
section 3.1.3.6.1, is amended as follows:
Punkti 3.1.3.6.1 muudetakse järgmiselt:
ignore components if the data available are from a limit dose test (at the upper threshold for Category 4 for the appropriate route of exposure as provided in Table 3.1.1) and do not show acute toxicity.’;
jäetakse välja koostisosad, kui kättesaadavad andmed põhinevad piirannuse katsel (4. kategooria kõrgem piirmäär asjaomaste kokkupuuteviiside puhul vastavalt tabelile 3.1.1) ega näita ägedat mürgisust.”;
the first sentence beneath point (c) is replaced by the following:
esimene lause pärast punkti c asendatakse järgmisega:
‘Components that fall within the scope of this section are considered to be components with a known acute toxicity estimate (ATE).
„Koostisosi, mis kuuluvad käesoleva punkti reguleerimisalasse, käsitatakse teadaoleva ägeda mürgisuse hinnanguga (ATE) koostisosadena.
See note (b) to Table 3.1.1 and section 3.1.3.3 for appropriate application of available data to the equation below, and section 3.1.3.6.2.3.’;
Vt tabeli 3.1.1 märkust b ning punkti 3.1.3.3 kättesaadavate andmete nõuetekohaseks kohaldamiseks allpool esitatud valemis, ning punkti 3.1.3.6.2.3.”
in section 3.1.3.6.2.1, point (a), the footnote is replaced by the following:
Punkti 3.1.3.6.2.1 alapunkti a joonealune märkus 1 asendatakse järgmisega:
When mixtures contain components that do not have acute toxicity data for each route of exposure, acute toxicity estimates may be extrapolated from the available data and applied to the appropriate routes (see section 3.1.3.2).
Kui segu sisaldab koostisosi, mille puhul ei ole iga kokkupuuteviisi kohta olemas ägeda mürgisuse andmeid, võib ägeda mürgisuse hinnanguid ekstrapoleerida kättesaadavate andmete põhjal ja kohaldada neid asjakohaste kokkupuuteviiside suhtes (vt punkt 3.1.3.2).
However, specific legislation may require testing for a specific route.
Asjaomaste õigusaktidega võidakse siiski nõuda katsetamist konkreetse kokkupuuteviisi puhul.
In those cases, classification shall be performed for that route based upon the legal requirements.’;
Sellistel juhtudel lähtutakse klassifitseerimisel selle kokkupuuteviisi puhul õigusnormidest.”
section 3.1.3.6.2.2 is replaced by the following:
Punkt 3.1.3.6.2.2 asendatakse järgmisega:
In the event that a component without any useable information for classification is used in a mixture at a concentration of 1 % or greater, it is concluded that the mixture cannot be attributed a definitive acute toxicity estimate.
”Kui segu ühe koostisosa kohta puudub klassifitseerimiseks igasugune kasutamiskõlblik teave ning selle aine kontsentratsioon segus on 1 % või suurem, ei saa segu ägeda mürgisuse lõplikku hinnangut anda.
In this situation the mixture shall be classified based on the known components only, with the additional statement on the label and in the SDS that: “× percent of the mixture consists of component(s) of unknown toxicity”.’;
Sel juhul klassifitseeritakse segu üksnes teadaolevate koostisosade põhjal ning märgisele ja ohutuskaardile lisatakse täiendav lause: „koostisosa(d), mille mürgisus ei ole teada, moodustab (moodustavad) segust × protsenti.”
in section 3.1.3.6.2.3, the title of Table 3.1.2 is replaced by the following:
Punkti 3.1.3.6.2.3 tabeli 3.1.2 pealkiri asendatakse järgmisega:
‘Conversion from experimentally obtained acute toxicity range values (or acute toxicity hazard categories) to acute toxicity point estimates for use in the formulas for the classification of mixtures’;
„Katseliselt saadud ägeda mürgisuse väärtuste (või ägeda mürgisuse ohukategooriate) konverteerimine ägeda mürgisuse punkthinnanguteks, et kasutada neid segude klassifitseerimise valemites”.
the following sentence is added to section 3.1.4.1:
Punkti 3.1.4.1 lisatakse järgmine lause:
‘Without prejudice to Article 27, combined hazard statements may be used in accordance with Annex III.’;
„Ilma et see piiraks artikli 27 kohaldamist, võib kombineeritud ohulauseid kasutada III lisa kohaselt.”
in Tables 3.1.3, 3.2.5, 3.3.5, 3.4.4 and 3.8.4, the pictogram with the exclamation mark is replaced by the following pictogram:
Tabelites 3.1.3, 3.2.5, 3.3.5, 3.4.4 ja 3.8.4 asendatakse hüüumärgiga piktogramm järgmise piktogrammiga:
in section 3.4.1.5 the words ‘at section 3.4.4.’ are replaced by ‘in Annex II, section 2.8.’;
Punktis 3.4.1.5 asendatakse sõnad „punktis 3.4.4” sõnadega „II lisa punktis 2.8”.
in section 3.4.1.6 the word ‘and’ is inserted after ‘Respiratory Sensitisation’;
Punkti 3.4.1.6 lisatakse sõnade „hingamiselundite sensibiliseerimine” järele sõna „ja”.
sections from 3.4.2 to 3.4.2.2.4.1 are replaced by the following:
Punktid 3.4.2–3.4.2.2.4.1 asendatakse järgmisega:
Classification criteria for substances
Ainete klassifitseerimise kriteeriumid
Respiratory sensitisers
Hingamiselundite sensibilisaatorid
Hazard categories
Ohukategooriad
Respiratory sensitisers shall be classified in Category 1 where data are not sufficient for sub-categorisation.
Hingamiselundite sensibilisaatorid klassifitseeritakse 1. kategooriasse, kui ei ole piisavaid andmeid alamkategooriatesse klassifitseerimiseks.
Where data are sufficient a refined evaluation according to 3.4.2.1.1.3 shall allow the allocation of respiratory sensitisers into sub-category 1A, strong sensitisers, or sub-category 1B for other respiratory sensitisers.
Kui andmed on piisavad, võimaldab täpsem hindamine vastavalt punktile 3.4.2.1.1.3 jagada hingamiselundite sensibilisaatorid 1A-alamkategooriasse (tugevad sensibilisaatorid) või 1B-alamkategooriasse (muud hingamiselundite sensibilisaatorid).
Effects seen in either humans or animals will normally justify classification in a weight of evidence approach for respiratory sensitisers.
Inimestel või loomadel täheldatud toime õigustab tavaliselt hingamiselundite sensibilisaatorite klassifitseerimist asjakohase tõendusmaterjali kaalukuse põhjal.
Substances may be allocated to one of the two sub-categories 1A or 1B using a weight of evidence approach in accordance with the criteria given in Table 3.4.1 and on the basis of reliable and good quality evidence from human cases or epidemiological studies and/or observations from appropriate studies in experimental animals.
Ained võib jagada asjakohaste tõendite kaalukuse põhjal kas 1A või 1B-alamkategooriasse vastavalt tabelis 3.4.1 esitatud kriteeriumidele ning tuginedes inimeste kokkupuudetest või epidemioloogilistest uuringutest pärinevatele usaldusväärsetele ja kvaliteetsetele tõenditele ja/või katseloomadega tehtud asjakohaste uuringute tulemustele.
Substances shall be classified as respiratory sensitisers in accordance with the criteria in Table 3.4.1:
Ained klassifitseeritakse hingamiselundite sensibilisaatoriteks tabelis 3.4.1 esitatud kriteeriumide põhjal:
Table 3.4.1
Tabel 3.4.1
Hazard category and sub-categories for respiratory sensitisers
Hingamiselundite sensibilisaatorite ohukategooria ja alamkategooriad
Substances shall be classified as respiratory sensitisers (Category 1) where data are not sufficient for sub-categorisation in accordance with the following criteria:
Kui ei ole veel piisavaid andmeid alamkategooriatesse liigitamiseks, klassifitseeritakse ained hingamiselundite sensibilisaatoriteks (1. kategooria) järgmiste kriteeriumide alusel:
if there is evidence in humans that the substance can lead to specific respiratory hypersensitivity; and/or
kui on inimestelt pärinevaid tõendeid selle kohta, et aine võib tekitada spetsiifilist hingamiselundite ülitundlikkust ja/või
if there are positive results from an appropriate animal test.
asjakohasel loomkatsel on saadud positiivsed tulemused.
Sub-category 1A:
1A-alamkategooria
Substances showing a high frequency of occurrence in humans; or a probability of occurrence of a high sensitisation rate in humans based on animal or other tests [5].
Ained, mille puhul on täheldatud sagedast esinemist inimestel või suure tundlikkuse esinemise tõenäosust inimestel loom- või muude katsete põhjal [5].
Severity of reaction may also be considered.
Arvestada võib ka reaktsiooni tõsidust.
Sub-category 1B:
1B-alamkategooria
Substances showing a low to moderate frequency of occurrence in humans; or a probability of occurrence of a low to moderate sensitisation rate in humans based on animal or other tests [5].
Ained, mille puhul on täheldatud vähest kuni mõõdukat esinemist inimestel või väikese kuni mõõduka tundlikkuse esinemise tõenäosust inimestel loom- või muude katsete põhjal [5].
Human evidence
Tõendid inimestele avalduva mõju kohta
Evidence that a substance can lead to specific respiratory hypersensitivity will normally be based on human experience.
Tõendid selle kohta, et aine võib tekitada spetsiifilist hingamiselundite ülitundlikkust, põhinevad tavaliselt inimestega seotud kogemustel.
In this context, hypersensitivity is normally seen as asthma, but other hypersensitivity reactions such as rhinitis/conjunctivitis and alveolitis are also considered.
Selles kontekstis ilmneb ülitundlikkus tavaliselt astmana, kuid hinnatakse ka muid ülitundlikkuse reaktsioone, näiteks riniit/konjuktiviit ja alveoliit.
The condition will have the clinical character of an allergic reaction.
Seisund on oma kliiniliselt olemuselt allergiline reaktsioon.
However, immunological mechanisms do not have to be demonstrated.
Immunoloogilisi mehhanisme ei ole siiski vaja selgitada.
When considering the human evidence, it is necessary for a decision on classification to take into account, in addition to the evidence from the cases:
Hinnates tõendeid inimestele avalduva mõju kohta, tuleb klassifitseerimisotsuse langetamisel lisaks konkreetsete juhtumitega seotud tõenditele võtta arvesse ka järgmist:
the size of the population exposed;
kokkupuutunud inimeste arv;
the extent of exposure.
kokkupuute ulatus.
The use of human data is discussed in sections 1.1.1.3, 1.1.1.4 and 1.1.1.5.
Inimesele avalduva mõju andmete kasutamist käsitletakse punktides 1.1.1.3, 1.1.1.4 ja 1.1.1.5.
The evidence referred to above could be:
Eespool osutatud tõend võib olla näiteks:
clinical history and data from appropriate lung function tests related to exposure to the substance, confirmed by other supportive evidence which may include:
haiguslugu ja ainega kokkupuutumisega seotud kopsufunktsioonide uuringute andmed, mida kinnitavad muud tõendid, mille hulka võib kuuluda:
in vivo immunological test (e.g. skin prick test);
in vivo immunoloogiline proov (näiteks nahatorkeproov);
in vitro immunological test (e.g. serological analysis);
in vitro immunoloogiline proov (näiteks seroloogiline analüüs);
studies that indicate other specific hypersensitivity reactions where immunological mechanisms of action have not been proven, e.g. repeated low-level irritation, pharmacologically mediated effects;
kui immunoloogiline toimemehhanism on tõestamata, siis uuringud, mis näitavad muid spetsiifilisi ülitundlikkusreaktsioone, näiteks korduv kerge ärritus, farmakoloogiliselt esilekutsutud toime;
a chemical structure related to substances known to cause respiratory hypersensitivity;
keemilise struktuuri sarnasus ainetega, mis teadaolevalt põhjustavad hingamiselundite ülitundlikkust;
data from one or more positive bronchial challenge tests with the substance conducted according to accepted guidelines for the determination of a specific hypersensitivity reaction.
andmed, mis on saadud ühel või enamal positiivsel bronhoprovokatsioonikatsel vastava ainega, kui katsete tegemisel on lähtutud konkreetse ülitundlikkuse reaktsiooni määramiseks kehtestatud suunistest.
Clinical history shall include both medical and occupational history to determine a relationship between exposure to a specific substance and development of respiratory hypersensitivity.
Haiguslugu sisaldab nii meditsiinilist kui ka kutsealast teavet, aidates kindlaks teha seose konkreetse ainega kokkupuutumise ja hingamiselundite ülitundlikkuse väljakujunemise vahel.