natgillin/translations-raw huggingface dataset:
When the PostVwG 1953 was repealed by the PostVerfG 1989, the same provision was taken over in § 40 PostVerfG 1989.
Kuna 1953. aasta postihaldusseadus tühistati 1989. aasta postikorralduse seadusega, võeti kõnealune tingimus üle 1989. aasta postikorralduse seaduse §-i 40.
After the creation of the three sub-sections in 1989, POSTDIENST itself did not issue the debt obligations autonomously but POSTBANK administered those transactions for all entities of Deutsche Bundespost.
Pärast erifondi jagamist kolmeks osaks 1989. aastal ei emiteerinud Postdienst võlaväärtpabereid ise, vaid Postbank tegi asjaomaseid tehinguid iseseisvalt kõigi kolme Deutsche Bundesposti ettevõtte eest.
The debt obligations were then allocated to POSTDIENST, TELEKOM and POSTBANK according to their financial requirements.
Seejärel jagati võlaväärtpaberid Postdiensti, Telekomi ja Postbanki vahel vastavalt nende rahalistele vajadustele.
After 1995, pursuant to Article 2(4) PostUmwG 1994, Germany remained liable for all debt obligations entered into prior to 1995 by Deutsche Bundespost and subsequently allocated to POSTDIENST, TELEKOM and POSTBANK.
Pärast 1995. aastat vastutas Saksamaa 1994. aasta posti ümberkorraldamise seaduse § 2 lõike 4 kohaselt endiselt kõigi selliste kohustuste täitmise eest, mille Deutsche Bundespost oli võtnud enne 1995. aastat ja mis hiljem jagati Postdiensti, Telekomi ja Postbanki vahel.
However, Germany did not bear any liability for debt obligations issued by DPAG thereafter.
Saksamaa ei vastutanud siiski võlaväärtpaberite eest, mida DPAG oli hiljem emiteerinud.
Revenues from regulated prices as additional compensation for pension costs and universal services' net costs
Reguleeritud teenustelt saadud tulu kui lisahüvitis pensionikulude ja universaalteenuse netokulude eest
The PostG 1997 also established the Bundesnetzagentur (hereafter referred to as Postal regulator) for the supervision of the reserved and liberalised letter markets.
Peale selle pandi 1997. aasta postiseadusega Bundesnetzagentur’ile (edaspidi „reguleeriv asutus”) kohustus teostada järelevalvet reserveeritud ja liberaliseeritud kirjaturu üle.
Pursuant to Article 19 PostG 1997, the Postal regulator is competent to regulate Deutsche Post's pricing in the letter markets in which Deutsche Post enjoys a dominant position.
aasta postiseaduse § 19 kohaselt reguleerib reguleeriv asutus Deutsche Posti küsitavat tasu kirjaturul, kus Deutsche Postil on turgu valitsev seisund.
Deutsche Post has had a dominant position not only with the reserved services — pursuant to Article 51 PostG 1997 — but also with almost all other letter services which have had been opened up to competition.
Deutsche Postil oli turgu valitsev seisund nii reserveeritud teenuste valdkonnas (vastavalt 1997. aasta postiseaduse §-le 51) kui ka praktiliselt kõigis muudes kirjateenusega seotud valdkondades, mis olid juba konkurentsile avatud.
Price regulation can take the form either of an ex ante price cap or of an ex post price control.
Hindu sai reguleerida kas varasema võrdlushindade kehtestamise kaudu või hilisema hinnakontrolli käigus.
According to the market studies by the Postal regulator, Deutsche Post has held average market share of 90 % to 97 % on the price-regulated letter markets.
Reguleeriva asutuse turu-uuringutest selgub, et Deutsche Posti osa reguleeritud kirjateenuste turul oli keskmiselt 90–97 %.
In his latest report, the Postal regulator deplores that the gradual market opening since 1997 has not achieved a functioning competition on the German letter market [35].
Reguleeriv asutus väidab oma viimases aruandes, et 1997. aastal alanud turgude järkjärgulise avamisega ei ole õnnestunud saavutada toimivat konkurentsi Saksamaa kirjaturul [35].
The price-regulated letter services account for the majority of Deutsche Post's total revenues (e.g. about 62 % of Deutsche Post's total revenue for the period 1990-2007 (see Figure 3); in the period 2008-2010, the price-regulated services accounted for about 56 % of Deutsche Post's total revenue).
Deutsche Post sai enamiku oma kogutulust reguleeritud kirjateenustelt (nt ligikaudu 62 % 1990.–2007. aastal saadud kogutulust (vt joonis 3) ja ligikaudu 56 % 2008.–2010. aastal saadud kogutulust).
All other universal and commercial services, which do not fall under price regulation pursuant to Articles 19 to 27 PostG 1997 [36] will be hereafter termed as non-price regulated services.
Kõiki muid universaalteenuseid ja kommertsteenuseid, mille eest küsitavat tasu 1997. aasta postiseaduse §-de 19–27 kohaselt ei reguleerita [36], nimetatakse edaspidi reguleerimata hindadega teenusteks.
For the price regulated letter services, Article 20(1) and (2) PostG 1997 provide that the prices shall reflect the costs of the efficient service provision.
Reguleeritud kirjateenuse kohta on 1997. aasta postiseaduse § 20 lõigetes 1 ja 2 sätestatud, et tasu peab põhinema tõhusalt osutatud teenuse kuludel.
However, if factually justified, the Postal regulator should, inter alia, appropriately account for:
Kui see on objektiivselt põhjendatud, peab reguleeriv asutus võtma nõuetekohaselt arvesse muu hulgas järgmist:
Costs arising from the universal provision of postal services, and
postiteenuste üleüldise kättesaadavuse tagamise kulud ja
Costs arising from the financing of pension and health care benefits for employees who were taken over from POSTDIENST.
Postdienstilt ülevõetud töötajate pensioni- ja ravikindlustuse kulud.
Article 57 PostG 1997 and a ministerial decree of 27 March 2000 maintained the regulated prices at the level of 1997 until 31 December 2002.
aasta postiseaduse §-ga 57 ning Saksamaa Liitvabariigi majandus- ja tehnoloogiaministri 27. märtsi 2000. aasta suunistega külmutati reguleeritud hinnad 2002. aasta 31. detsembrini 1997. aasta tasemele.
2002 Price cap decision
aasta võrdlushinna kehtestamise otsus
It was only in 2002 that the Postal regulator took its first decision concerning the price cap for the period starting on 1 January 2003 until 31 December 2007 (hereafter 2002 price cap decision).
Reguleeriv asutus võttis esimese otsuse reguleeritud kirjateenuse tasu ülemmäära kehtestamise kohta ajavahemikuks 1. jaanuarist 2003 kuni 31. detsembrini 2007 (edaspidi „2002. aasta võrdlushinna kehtestamise otsus”) vastu 2002. aastal.
Price cap regulation means a system of regulating the prices of a bundle of services under which the individual price for each service is not controlled but there is a ceiling on the weighted average of all the prices in the bundle.
Nn hinnalae reguleerimine on teatavate teenuste pakme hinna reguleerimise menetlus, mille käigus kehtestatakse ülemmäärana kõigi asjaomasesse pakmesse kuuluvate teenuste hindade kaalutud keskmine, mitte ei kontrollita iga üksiku teenuse hinda.
Pursuant to Article 19 PostG 1997 ex ante price cap regulation covered all postal services for which Deutsche Post held a dominant position.
aasta postiseaduse § 19 kohaselt kohaldati varasemat võrdlushinna kehtestamist kõigi postiteenuste suhtes, mille puhul oli Deutsche Postil turgu valitsev seisund.
Deutsche Post claimed in 2002 so-called ‘burdens’ for the provision of universal service as well as for the employment of civil servants and private employees who had been taken over from POSTDIENST.
Deutsche Post võttis 2002. aastal n-ö kohustuse osutada universaalteenust ning rakendada tööle Postdienstilt ülevõetud ametnikud ja lepingulised töötajad.
Those burdens show the alleged costs that Deutsche Post would not have assumed without the universal service obligation and without the take-over of the POSTDIENST personnel and infrastructure (see Table 1 for a detailed list).
Kõnealused kohustused hõlmavad kulusid, mida Deutsche Posti väitel ei oleks tal ilma universaalteenuse osutamise kohustuseta ning Postdienstilt töötajaid ja taristut üle võtmata tekkinud (vt üksikasjalik loetelu tabelis 1).
Burdens as approved by 2002 Price cap decision (million EUR, nominal values)
aasta võrdlushinna kehtestamise otsuse alusel heaks kiidetud kohustused nimiväärtuses (miljonites eurodes)
Burdens from 2002 Price cap decision
aasta võrdlushinna kehtestamise otsuse kohased kohustused
Average burden (1998-2006) million EUR
Keskmine kohustus (1998–2006) miljonites eurodes
Excess wage costs
Konkurentsikeskkonnas tavatud palgakulud
Excess social costs
konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud
Infrastructural burden post shops
Postkontorite taristukulud
Supplementary pension insurance for employees (VAP)
Töötajate täiendav pensionikindlustus
Infrastructural burden freight
Postiveoteenusega seotud taristu kulud
Social and health cost (BAnstPT)
Sotsiaal- ja tervishoiukulud
Deficit coverage for civil servants' health insurance
Ametnike ravikindlustuse puudujäägi katmine
Total average burden
Keskmine kogukulu
The Postal regulator eventually accepted Deutsche Post's reasoning that it would not have incurred those burdens, had it not been subject to the universal service obligation (for burdens #3 and 5 on universal service costs) respectively to the obligation to take over the civil servants and private employees from POSTDIENST (burdens #1, 2, 4, 6, 7, and 8).
Reguleeriv asutus nõustus lõpuks Deutsche Posti väitega, et Deutsche Postil ei oleks ilma universaalteenuse osutamise kohustuseta (kohustused nr 3 ja 5, universaalteenuse osutamisega seotud kulud) ning Postdienstilt ametnikke ja lepingulisi töötajaid üle võtmata (kohustused nr 1, 2, 4, 6, 7 ja 8) selliseid kulusid tekkinud.
The Postal regulator approved increased regulated letter prices to finance the claimed average annual burdens of EUR […] million for the period 2002-2006 out of the revenues of the regulated letter services.
Peale selle kiitis reguleeriv asutus heaks suuremad reguleeritud kirjasaatmistasud, mille tulemusel kinnitati 2002.–2006. aastaks keskmiste iga-aastaste […] miljardi euro suuruste kohustuste rahastamine reguleeritud kirjateenuselt saadavast tulust.
Under the 2002 price cap decision, 100 % of the burdens are imputed to the prices which are subject to the ex ante price cap.
aasta võrdlushinna kehtestamise otsuse kohaselt kehtestatakse kõnealuste kohustuste täielikuks katmiseks hinnad, mille jaoks määratakse eelnevalt kindlaks võrdlushind.
Excess wages (burden #1)
Konkurentsikeskkonnas tavatud põhipalgad (kohustus nr 1)
Burden #1 shows the claimed excess of the wage costs for postal workers over the industry average.
Kohustus nr 1 on postitöötajate põhipalkade osa, mis ületab majandusharu keskmist põhipalka.
Deutsche Post used as a ‘competitive’ wage benchmark the wages that had been stipulated in a collective labour agreement (‘Entgelttarifvertrag’) with the trade unions for newly hired personnel after 2002 (hereafter ETV wages).
Deutsche Post kehtestas konkurentsikeskkonnas tavapärase palga võrdlusaluseks palgad, mis lepiti ametiühingutega kokku kollektiivlepingus kõigi pärast 2002. aastat värvatud töötajate kohta.
For the calculation of burden #1, that benchmark is, however, applied for all personnel.
Kohustuse nr 1 suuruse arvutamisel kohaldatakse seda võrdlusalust siiski kõigi töötajate suhtes.
It is also retroactively applied in the submitted accounts back to 1998.
Lisaks kohaldatakse seda esitatud tulu- ja kuluarvestuste suhtes tagasiulatuvalt kuni 1998. aastani.
Excess social contributions (burden #2)
Konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud (kohustus nr 2)
The Postal regulator also approved Deutsche Post's claim that it had to bear higher social contributions for its private employees and civil servants than private competitors would normally have to assume for their private employees.
Reguleeriv asutus nõustus ka Deutsche Posti väitega, et ta pidi oma lepinguliste töötajate ja ametnike eest tasuma suuremaid sotsiaalkindlustusmakseid kui tema erasektoris tegutsevad konkurendid üldiselt oma lepinguliste töötajate eest.
Deutsche Post starts its calculations from a social contribution rate that it deems as ‘competitive’ (hereafter ‘regulatory contribution rate’) for both civil servants and private employees.
Deutsche Post lähtub oma arvutustes sotsiaalkindlustusmakse määrast, mida ta pidas nii ametnike kui ka lepinguliste töötajate puhul konkurentsikeskkonnas tavapäraseks (edaspidi „tulu- ja kuluarvestuse kohane maksemäär”).
That regulatory rate is defined as the sum of
Tulu- ja kuluarvestuse kohane maksemäär määratletakse järgmiste maksete summana:
Employer’s share of social contributions for a private employee (about 19 % to 21 % which equals roughly half of the total social contribution rate as shown in Figure 2),
lepingulise töötaja pealt tasutavate sotsiaalkindlustusmaksete tööandja osa (ligikaudu 19–21 %, s.o – nagu on näidatud joonisel – ligikaudu pool sotsiaalkindlustusmakse kogumäärast;
Contribution to the accident insurance (in the range of [0 to 5 %]; Deutsche Post has added that contribution to the regulatory contribution rate since 2001),
õnnetusjuhtumikindlustusmakse ([0–5 %]; Deutsche Posti puhul hõlmab tulu- ja kuluarvestuse kohane maksemäär kõnealust makset alates 2001. aastast, ja
Contribution to supplementary pension (in the range of [0 to 5 %]; Deutsche Post has added that contribution to the regulatory contribution rate since 1997 because a contribution to the supplementary pension insurance of that magnitude is considered as ‘competitive’. The rate is based on the supplementary pension insurance that Deutsche Post has offered since 1997 to newly hired private employees).
täiendava pensionikindlustuse makse ([0–5 %]; Deutsche Posti puhul hõlmab tulu- ja kuluarvestuse kohane maksemäär kõnealust makset alates 1997. aastast, kuna nii suurt täiendava pensionikindlustuse makset peetakse konkurentsikeskkonnas tavapäraseks. See määr põhineb täiendaval pensionikindlustusel, mida Deutsche Post pakkus 1997. aastast alates oma uutele lepingulistele töötajatele).
The regulated revenues finance all social contributions that are in excess of the regulatory contribution rate (hereafter ‘excess social contributions’).
Kõiki tulu- ja kuluarvestuse kohast maksemäära ületavaid sotsiaalkindlustusmakseid (edaspidi „konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkindlustusmaksed”) rahastatakse reguleeritud tuludest.
Taking e.g. the calculations of the excess social contributions in 2001 for civil servants, Table 2 shows that the incurred social contributions for civil servants are almost double those of the allegedly ‘competitive’ social contributions based on the regulatory contribution rate.
Tabelis 2 näitab näiteks ametnike konkurentsikeskkonnas tavatute sotsiaalkindlustusmaksete arvutus 2001. aasta kohta, et ametnike tegelikud sotsiaalkindlustusmaksed olid peaaegu kaks korda suuremad kui tulu- ja kuluarvestuse kohasel maksemääral põhinevad ja konkurentsikeskkonnas tavapärasena liigitatavad sotsiaalkindlustusmaksed.
Calculation of excess social costs for civil servants in 2001 according to 2002 regulatory accounts (million EUR)
Ametnikega seotud konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud 2001. aastal 2002. aasta tulu- ja kuluarvestuse põhjal (miljonites eurodes)
% of incurred wages
% arvestuslikest palkadest
Contribution rate for pension fund
Pensionifondidesse tehtavate sissemaksete määr
Civil servants' wage sum
Ametnike palgad kokku
Contribution to pension fund
Pensionifondidesse tehtavad sissemaksed
Health care expenses
Tervishoiukulud
Incurred social contributions
Sotsiaalkulud kokku
Employer's share of social contributions
Tööandja osa sotsiaalkindlustusmaksest
Accident insurance
Unfallversicherung
Supplementary pension insurance
Zusatzrentenversicherung
Regulatory contribution rate
Tulu- ja kuluarvestuse kohane maksemäär
Regulatory benchmark social cost
Tulu ja kuluarvestuse kohased sotsiaalkulud (võrdlusmäär)
Excess social contributions
Konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud
The incurred social contributions include Deutsche Post's payment of 33 % of the incurred civil servant wages to the pension fund (respectively an annual lump-sum payment of EUR 2045 million in the period 1995-1999) as well as the contributions to the civil servants' health care expenses.
Sotsiaalkindlustusmaksete kogusumma sisaldab Deutsche Posti poolt pensionifondidesse tehtud sissemakset, mis on 33 % töötavate ametnike arvestuslikust palgast (või ühekordseid 2,045 miljardi euro suuruseid iga-aastaseid makseid ajavahemikul 1995–1999), ja ametnike tervishoiukulude katmiseks tehtud makseid.
In total, the incurred social contributions amount to [40 to 45 %] of the incurred civil servants' wages in 2001.
aastal moodustasid sotsiaalkindlustusmaksed kokku [40–45 %] ametnike arvestuslikust palgast.
Although the social contribution rate is defined in percentage of the private employee's gross wage (net wage + employee's share of social contribution), Deutsche Post multiplies the regulatory contribution rate of [20 to 25 %] by the incurred civil servant wage to calculate the regulatory benchmark.
Kuigi sotsiaalkindlustusmakse määr on määratletud teatava protsendina lepinguliste töötajate brutopalgast (netopalk + töötaja osa sotsiaalkindlustusmaksest), korrutab Deutsche Post tulu- ja kuluarvestuse kohaste sotsiaalkulude (võrdlusmäära) arvutamiseks tulu- ja kuluarvestuse kohase [20–25 %] suuruse maksemäära ametnike arvestusliku palgaga.
Supplementary pension insurance for private employees (burden #4)
Lepinguliste töötajate täiendav pensionikindlustus (kohustus nr 4)
Burden #4 is to compensate for the build-up of the provision for the pre-1997 liabilities from the supplementary pension insurance scheme VAP for Deutsche Post's private employee.
Kohustus nr 4 hõlmab hüvitist, mille arvelt tuleb luua reserv enne 1997. aastat Deutsche Posti lepinguliste töötajate täiendavast pensionikindlustusest tulenenud kohustuste katmiseks.
As explained in Section II.1.4, Deutsche Post's private employees — who had been hired before 1997 — were offered supplementary pension insurance to guarantee them a pension similar to civil servants.
Nagu punktis II.1.4 selgitatud, pakuti enne 1997. aastat värvatud Deutsche Posti lepingulistele töötajatele täiendavat pensionikindlustust, et tagada neile ametnike pensioniga võrdväärne pension.
However, POSTDIENST did not build up a corresponding provision for the future pension payments.
Postdienst oli jätnud siiski tulevaste pensionimaksete jaoks reservi loomata.
It was only after the incorporation of DPAG that provisions of EUR 8153 million were made in the balance sheet.
Alles pärast DPAG asutamist loodi bilansis 8,153 miljardi euro suurune reserv.
Miscellaneous excess social costs (burdens #6, 7, 8)
Muud konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud (kohustused nr 6, 7 ja 8)
Burden #6 contains the contribution of Deutsche Post to the Bundesanstalt für Post und Telekommunikation (BAnstPT) that provides certain social benefits (e.g. social housing) to civil servants and private employees who were taken over from POSTDIENST.
Kohustus nr 6 hõlmab Deutsche Posti makset Saksamaa Liitvabariigi posti- ja telekommunikatsiooniametile (Bundesanstalt für Post und Telekommunikation – BanstPT), kes annab Postdienstilt ülevõetud ametnikele ja lepingulistele töötajatele teatavaid sotsiaaltoetusi (nt sotsiaaleluruumid).
Burden #7 includes the contributions by Deutsche Post to the deficit of the civil servant's health insurance.
Kohustus nr 7 hõlmab Deutsche Posti makseid ametnike ravikindlustuse puudujäägi katmiseks.
Burden #8 on personnel restructuring concerns both civil servants and private employees.
Kohustus nr 8 (personali ümberkorraldamine) on seotud nii ametnike kui ka lepinguliste töötajatega.
Universal service burdens (#3 and 5)
Universaalteenusega seotud kohustused (kohustused nr 3 ja 5)
Those burdens shall show the cost savings that Deutsche Post could have achieved if it had been able to design its shop and parcel network only based on commercial considerations.
Need kohustused kajastavad kulusid, mida Deutsche Post oleks saanud kokku hoida, kui ta oleks kasutanud oma postkontori- ja pakiveovõrku ärilistel eesmärkidel.
The cost savings are calculated based on e.g. the counterfactual number of post shops that Deutsche Post would run without the universal service obligation.
Kulude kokkuhoiu arvutamisel võetakse arvesse näiteks seda, mitu postkontorit oleks Deutsche Postil ilma universaalteenuse osutamise kohustuseta.
2007 and 2011 Price cap decisions
aasta võrdlushinna kehtestamise otsus ja 2011. aasta võrdlushinna kehtestamise otsus
On 7 November 2007, the Postal regulator approved the price cap for the period from 1 January 2008 until 31 December 2011 (hereinafter referred to as 2007 Price cap decision).
Reguleeriv asutus kinnitas 7. novembril 2007 võrdlushinnad ajavahemikuks 1. jaanuarist 200831. detsembrini 2011 (edaspidi „2007. aasta võrdlushinna kehtestamise otsus”).
On 14 November 2011, the Postal regulator approved the price cap for the period from 1 January 2012 until 31 December 2013 (hereinafter referred to as 2011 Price cap decision).
14. novembril 2011 kinnitas ta ajavahemikul 1. jaanuarist 2012 kuni 31. detsembrini 2013 kehtivad võrdlushinnad (edaspidi „2011. aasta võrdlushinna kehtestamise otsus”).
Since the 2007 Price cap decision, the prices for the posting of more than 50 letters are no longer controlled ex ante but are subject to an ex post price control pursuant to Article 25 PostG 1997 [37].
Alates 2007. aasta võrdlushinna kehtestamise otsuse vastuvõtmisest ei kontrollita enam eelnevalt rohkem kui 50 kirjast koosnevate saadetiste hindu; selle asemel kohaldatakse hindade järelkontrolli vastavalt 1997. aasta postiseaduse §le 25 [37].
The prices for all other postal services for which Deutsche Post holds a dominant position continue to be approved ex ante in line with Article 19 PostG 1997.
Kõigi muude selliste postiteenuste hinnad, mille puhul on Deutsche Postil turgu valitsev seisund, kinnitatakse ka edaspidi varem vastavalt 1997. aasta postiseaduse §-le 19.
Deutsche Post continued to claim the burdens for excess wages and social costs from the takeover of personnel from POSTDIENST (e.g. average burden #2 on excess social costs of EUR […] million from 2008 onwards) as well burdens from the universal service obligation.
Deutsche Post võttis arvesse ka kohustusi, mis tal tekkisid pärast Postdiensti töötajate ülevõtmist konkurentsikeskkonnas tavatute palga- ja sotsiaalkulude tõttu (nt keskmiselt […] miljonit eurot alates 2008. aastast seoses kohustusega nr 2 – konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud), kui ka universaalteenuse osutamise kohustusega seotud kulusid.
As with the 2002 Price cap decision, the Postal regulator approved the financing of those burdens out of the price-regulated revenues and set the price cap at an accordingly higher level.
Nii nagu 2002. aasta võrdlushinna kehtestamise otsuses kinnitas reguleeriv asutus taas, et sellised kulud kantakse reguleeritud tuludest, ja kehtestas seetõttu vastavalt kõrgemad võrdlushinnad.
The Postal regulator's recognition of those burdens in the 2002, 2007, and 2009 Price cap decisions has therefore remained unchanged with regard to the non-price regulated services.
Reguleeriva asutuse suhtumine sellistesse kohustustesse jäi seega 2002. aasta, 2007. aasta ja 2009. aasta võrdlushinna kehtestamise otsuses seoses reguleerimata hindadega teenustega muutumatuks.
Financial results of DPAG
DPAG finantstulemused
For the years 2007 until 2010, DPAG has realised the following net profits: EUR 1,8 billion (2007); – EUR 2,0 billion (2008); EUR 0,7 billion (2009); EUR 2,6 billion (2010).
aastani oli DPAG puhaskasum järgmine: 1,8 miljardit eurot (2007), -2,0 miljardit eurot (2008), 0,7 miljardit eurot (2009) ja 2,6 miljardit eurot (2010).
The published accounts of DPAG do not allow for an allocation of the profits to the different services.
DPAG avaldatud bilansid ei võimalda kasumit seostada eri teenustega.
Therefore, it is not possible on the basis of the published accounts to see whether the price-regulated universal services were loss- or profit-making overall.
Seepärast ei saa avaldatud bilansside põhjal kindlaks teha, kas reguleeritud hindadega universaalteenuselt saadi kokkuvõttes kahjumit või kasumit.
GROUNDS FOR INITIATION OF PROCEDURE
MENETLUSE ALGATAMISE PÕHJUSED