natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As the General Court confirmed in its ruling in Case T-421/07 [38], all measures under investigation have been part of the proceedings since the 1999 Opening decision, which has been continued by the 2007 Extension decision.
Nagu Üldkohus kohtuasjas T-421/07 tehtud otsuses [38] kinnitas, käsitletakse 2007. aasta menetluse pikendamise otsusega jätkatud menetluses kõiki meetmed, mida on alates 1999. aasta menetluse algatamise otsuse vastuvõtmisest uuritud.
Pension subsidy
Pensionitoetus
The 2011 Extension decision considered that the pension subsidy constituted a new aid measure because Deutsche Post had, before the 1995 pension reform, been fully liable to finance the pensions costs out of own resources.
aasta menetluse pikendamise otsuses märgiti, et pensionitoetus on uus abi, kuna Deutsche Post pidi enne 1995. aasta pensionireformi pensionikulusid täies ulatuses omavahenditest rahastama.
Furthermore, the 2011 Extension decision rejected Germany's claim based on the Combus judgment [39] that the pension subsidy did not constitute aid.
Peale selle lükati 2011. aasta menetluse pikendamise otsuses ümber Combuse kohtuotsusele [39] tuginev Saksamaa väide, et pensionitoetus ei ole abi.
For the compatibility assessment of the pension subsidy as compensation for ‘legacy’ pension costs (e.g. following the Commission decision on French La Poste (hereafter La Poste decision) [40], the 2011 Extension decision took into account that the claimed excess social costs have not only been compensated by the pension subsidy but also from the price-regulated revenues (e.g. burden #2 on excess social contributions).
Hinnates pensionitoetuse kui varasemate pensionikohustuste katmiseks ettenähtud hüvitise kokkusobivust siseturuga (nt kooskõlas komisjoni otsusega, mis käsitles Prantsuse äriühingut La Poste [40]; edaspidi „La Poste’i otsus”), võeti 2011. aasta menetluse pikendamise otsuses arvesse, et asjaomased konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud kaeti nii pensionitoetusest kui ka reguleeritud tuludest (nt kohustus nr 2 – konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkindlustusmaksed).
When taking into account both sources of compensation, the 2011 Extension decision's calculations showed that Deutsche Post has effectively benefited from social contribution rates that have been 10 to 14 percentage points below the total compulsory social contribution rates (including employer's and employee's share) that private competitors have had to carry.
aasta menetluse pikendamise otsuses esitatud arvutused, milles võeti arvesse hüvitise mõlemat elementi, näitasid, et Deutsche Post võis tõepoolest kohaldada sotsiaalkindlustusmakse määrasid, mis olid eraõiguslike konkurentide kohustuslike sotsiaalkindlustusmaksete kogusummast (tööandja osa + töötaja osa) 10–14 % väiksemad.
The 2011 Extension decision therefore expressed doubts about the compatibility of the pension subsidy as compensation for ‘legacy’ pension costs pursuant to Article 107(3)(c) TFEU.
Seepärast kaheldi 2011. aasta menetluse pikendamise otsuses, kas pensionitoetus on varasemate pensionikohustuste katmiseks ettenähtud hüvitisena ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c alusel siseturuga kokkusobiv.
Universal service compensation
Hüvitis universaalteenuste osutamise eest
Germany has evoked Article 106(2) TFEU as a justification for the compatibility of the public transfers and the public guarantee as compensation for the universal service obligation.
Saksamaa tugines ELi toimimise lepingu artikli 106 lõikele 2, et põhjendada riiklike hüvitiste ja riigigarantii kui universaalteenuse osutamise kohustuse täitmise eest ettenähtud hüvitise kokkusobivust siseturuga.
Based on the Altmark judgment [41], the Commission considered in the 2007 Extension decision that the public transfers and guarantee constitute aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Komisjon leidis Altmarki kohtuotsusele [41] tuginedes 2007. aasta menetluse algatamise otsuses, et riiklikud hüvitised ja riigigarantii on riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
The Commission expressed doubts in the 2007 Extension decision whether the public transfers and guarantee were necessary for the fulfilment of the universal service obligations, and proportional to that end.
Komisjon kahtles 2007. aasta menetluse pikendamise otsuses, kas riiklikud hüvitised ja riigigarantiid olid universaalteenuse osutamise kohustuse täitmiseks vajalikud ja taotletud eesmärgiga proportsionaalsed.
WIK STUDY
WIKI HINNANG
The WIK study was commissioned to assist the Commission in the review of Deutsche Post's accounts for the period 1990-2007 with a view to establish whether Deutsche Post had been overcompensated for its universal service obligations.
WIKi hinnangu eesmärk oli aidata komisjonil kontrollida Deutsche Posti 1990.–2007. aasta raamatupidamist ja teha kindlaks, kas Deutsche Post sai universaalteenuse osutamise kohustuse täitmise eest ülemäärast hüvitist.
More specifically, WIK was assigned the following tasks:
WIK Consult GmbH pidi eelkõige:
Benchmarking of reasonable profit;
määrama kindlaks mõistliku kasumi võrdlusmäära;
Review of internal cost allocation and transfer pricing arrangements; and
analüüsima sisemist kulude jaotust ja siirdehinna kokkuleppeid ning
Calculation of overcompensation for the net costs of the universal service obligation.
arvutama universaalteenuse osutamise kohustuse netokulude katmiseks makstud ülemäärase hüvitise suuruse.
Description of the 2009 regulatory accounts
aasta regulatiivse tulu- ja kuluarvestuse kirjeldus
As sought by the Commission in the information injunction of 30 October 2008, Germany eventually submitted in 2009 a complete set of regulatory accounts for the period 1990-2007 (hereafter 2009 regulatory accounts).
Pärast seda, kui komisjoni andis 30. oktoobri 2008 teabe esitamise korralduse, esitas Saksamaa 2009. aastal lõpuks täieliku regulatiivse tulu- ja kuluarvestuse 1990.–2007. aasta kohta (edaspidi „2009. aasta tulu- ja kuluarvestus”).
The revenues
Tulud
Deutsche Post's revenues can be classified in three broad categories:
Deutsche Posti tulud saab liigitada kolme järgmisse suurde rühma.
Price-regulated universal letter services (62 % of total revenue in the period 1990-2007)
reguleeritud universaalne kirjateenus (62 % kogutulust ajavahemikul 1990–2007)
The price-regulated letter services include all universal services that are provided on markets on which Deutsche Post has enjoyed a dominant market position, including those services that benefited from the grant of the exclusive right.
Reguleeritud hindadega kirjateenus hõlmab kõiki universaalteenuseid, mida osutati turgudel, kus Deutsche Postil oli turgu valitsev seisund, sealhulgas teenuseid, mille osutamiseks oli tal ainulitsents.
Those services earned 62 % of Deutsche Post's total revenues in the period 1990-2007 [42].
aastal teenis Deutsche Post sellistelt teenustelt 62 % kogutulust [42].
Non-price regulated universal services (26 % of total revenue in the period 1990-2007)
Reguleerimata universaalteenus (26 % kogutulust ajavahemikul 1990–2007)
The universal parcel services have always been provided on markets open to competition, in which Deutsche Post has only held an average market share of 30 %.
Universaalset pakiteenust on alati osutatud konkurentsile avatud turgudel, kus Deutsche Posti keskmine turuosa oli üksnes 30 %.
In the period 1990-2007, the universal parcel services raised 15 % of Deutsche Post's total revenue.
aastal sai Deutsche Post universaalselt pakiteenuselt 15 % kogutulust.
The non-price regulated universal letter services (e.g. catalogues, cross-border mail) achieved about 11 % of Deutsche Post's total revenue.
Reguleerimata hindadega universaalselt kirjateenuselt (nt kataloogid, rahvusvaheline post) sai Deutsche Post ligikaudu 11 % kogutulust.
Non-price regulated commercial services (12 % of total revenue in the period 1990-2007)
Reguleerimata kommertsteenused (12 % kogutulust 1990.–2007. aastal)
Deutsche Post has used its post shop network not only for the distribution of postal services but also to sell products and services for Postbank AG and — to a lesser degree — for Deutsche Telekom.
Deutsche Post kasutas oma postkontorite võrku nii postiteenuste osutamiseks kui ka Postbank AG ja – väiksemal määral – Deutsche Telekomi toodete ning teenuste müügiks.
Those commercial sales services achieved about 6 % of Deutsche Post's total revenues.
Deutsche Post sai kõnealustelt kommertsteenustelt ligikaudu 6 % kogutulust.
The commercial parcel and letter services (e.g. addressed publications) account for about 4 % of Deutsche Post's total revenues.
Kommertspakiteenustelt ja -kirjateenustelt (nt posti teel saadetav reklaam) teenis Deutsche Post ligikaudu 4 % kogutulust.
Finally, Deutsche Post provided a number of miscellaneous services, e.g. in its function as holding for international subsidiaries active in other businesses (e.g. DANZAS, DHL).
Peale selle osutas Deutsche Post muid teenuseid, nt pakkus oma muudes ärivaldkondades tegutsevatele rahvusvahelistele tütarettevõtjatele (nt DANZAS, DHL) valdusettevõtja teenuseid.
Those other commercial services achieved about 2 % of Deutsche Post's total revenues.
Sellistelt kommertsjaotusteenustelt teenis Deutsche Post ligikaudu 2 % kogutulust.
Average revenue shares in the period 1990-2007 (based on nominal values)
Tulude jaotus 1990.–2007. aastal (nimiväärtuste põhjal)
Deutsche Post Revenues 1990 - 2007(total 256 billion)
Deutsche Posti tulud 1990.–2007. aastal (kokku 256 mld eurot)
Commercial sales services 6 %
kommertsjaotusteenus 6 %
Other commercial services 2 %
muud kommertsteenused 2 %
Universal regulated letter services 62 %
reguleeritud universaalne kirjateenus 62 %
Commercial parcel services 1 %
kommertspakiteenus 1 %
Commercial letter services 3 %
kommertskirjateenus 3 %
Universal parcel services 15 %
universaalne pakiteenus 15 %
Universal non-regulated letter services 11 %
reguleerimata universaalne kirjateenus 11 %
The WIK study only covers commercial services that were provided together with universal services by the legal entity DPAG and its predecessor POSTDIENST.
WIKi hinnangus käsitletakse üksnes selliseid kommertsteenuseid, mida juriidiline isik DPAG ja tema õiguseellane Postdienst osutasid seoses universaalteenusega.
Commercial services (e.g. the worldwide express operations of DHL) — which were provided by different legal entities within Deutsche Post World Net (hereafter referred to as DPWN) — were not investigated.
Neid kommertsteenuseid (nt DHLi üleilmne kullerteenus), mida teised juriidilised isikud osutasid Deutsche Post World Net’i (edaspidi „DPWN”) kaudu, hinnangus ei käsitletud.
The calculation of burdens in the 2009 regulatory accounts
Kohustuste arvutamine 2009. aasta tulu- ja kuluarvestuses
Unlike the regulatory accounts that Deutsche Post submitted to the regulator for the 2002, 2007 and 2011 Price cap decisions, the 2009 regulatory accounts — which have never been submitted to the Postal regulator — contain a significantly higher amount of burdens that Deutsche Post allocates to the price-regulated services.
Erinevalt tulu- ja kuluarvestusest, mille Deutsche Post esitas reguleerivale asutusele 2002. aasta, 2007. aasta ja 2011. aasta võrdlushinna kehtestamise otsuse jaoks, sisaldas 2009. aasta tulu- ja kuluarvestus, mida reguleerivale asutusele kunagi ei esitatud, oluliselt suuremat kohustuste summat, mille Deutsche Post jaotas reguleeritud teenuste vahel.
Deutsche Post claims, based on the 2009 regulatory accounts, an average burden of EUR […] million for the period 1990-2006 compared to EUR […] million based on the 2002 regulatory accounts.
aasta tulu- ja kuluarvestuse põhjal oli ajavahemikul 1990–2006 Deutsche Posti kohustuse keskmine suurus […] miljardit eurot; 2002. aasta tulu- ja kuluarvestuse kohaselt oli see […] miljardit eurot.
Claimed universal service burdens with 2009 regulatory accounts compared to approved burdens with 2002 Price cap decision (annual average, million EUR nominal value)
aasta tulu- ja kuluarvestuse kohaste universaalteenusega seotud kohustuste ja 2002. aasta võrdlushinna kehtestamise otsusega heakskiidetud kohustuste võrdlus (aasta keskmine summa nimiväärtuses, miljonites eurodes)
While burden #2 on excess social costs and burden #4 on supplementary pension insurance do not differ significantly between the 2002 and 2009 regulatory accounts, burden #1 on excess wages has almost […].
Kui kohustus nr 2 (konkurentsikeskkonnas tavatud sotsiaalkulud) ja kohustus nr 4 (täiendav pensionikindlustus) olid 2002. aasta tulu- ja kuluarvestuses ja 2009. aasta tulu- ja kuluarvestuses suhteliselt sarnased, siis kohustus nr 1 (konkurentsikeskkonnas tavatud põhipalgad) oli peaaegu […].
However, it has to be noted that that regulation was finally declared illegal by the Federal Administrative Court and never became legally effective.
Bundesverwaltungsgericht (föderaalne halduskohus) kuulutas kõnealuse määruse siiski õigusvastaseks ja see ei jõustunud seetõttu kunagi.
Furthermore, Deutsche Post claims with the 2009 regulatory accounts a new ‘infrastructure mail’ burden that shows the incremental costs of the sixth delivery day (e.g. on average EUR […] million per year).
Peale selle nimetas Deutsche Post 2009. aasta tulu- ja kuluarvestuses kirjade edastamise taristut uue kohustusena, mis hõlmas kuuenda kättetoimetamispäevaga seotud lisakulusid (keskmiselt […] miljonit eurot aastas).
The calculation is based on the counterfactual scenario that, without the universal service obligation, Deutsche Post would since 1990 have delivered mail on only five instead of six days.
Arvutus tugines eeldusele, et Deutsche Post oleks universaalteenuse osutamise kohustuseta toimetanud saadetisi kätte viiel, mitte kuuel päeval.
It is calculated based on the remuneration that Deutsche Post paid to third-party agents for sales services in 2007.
Kohustuse nr 3 suuruse arvutamisel võetakse arvesse tasusid, mida Deutsche Post maksis 2007. aastal kolmandatele isikutele jaotusteenuse osutamise eest.
The profit margins in the 2009 regulatory accounts
aasta tulu- ja kuluarvestuses esitatud kasumimarginaalid
The allocation of the burdens to the price-regulated universal letter services provides a significant relief for the non-price regulated services from costs that were incurred for them (e.g. wage and social costs).
Kohustuste jaotamine reguleeritud hindadega universaalsele kirjateenusele vähendas oluliselt reguleerimata teenustega seotud kulusid, nt palga- ja sotsiaalkulusid.
That reallocation leads to significantly positive profit margins of [15 to 25 %] on sales for the commercial services and losses of almost [0 to 10 %] on sales for the price-regulated letter services.
Sellise ümberjaotamise tulemusel saavutati kommertsteenuste valdkonnas suured positiivsed ligikaudu [15–25 %] suurused kasumimarginaalid ja reguleeritud hindadega kirjateenuselt saadi ligikaudu [0–10 %] suurune kahjum.
While Deutsche Post shows in its annual accounts very high profits for its letter division (see also Section V.3), those profits are more than eaten up by the burdens that have been shifted from the non-price regulated to the price regulated services.
Deutsche Post viitab oma aastaaruandes kirjade edastamise valdkonnas saadud ülisuurele kasumile (vt ka punkt V.3), mis siiski reguleerimata hindadega teenustelt reguleeritud hindadega teenustele ülekantud kohustuste tõttu täielikult ära kasutati.
Average returns on sales based on 2009 regulatory accounts
Keskmine müügitulu 2009. aasta tulu- ja kuluarvestuse põhjal
Profit benchmarking
Mõistliku kasumi kindlakstegemiseks võrdlusmäära arvutamine
Deutsche Post's value chain: low-tech operations and low level of business risk
Deutsche Posti väärtusahel: madaltehnoloogiline äritegevus ja väike äririsk
An analysis of the value chain and the assumed business risks is indispensable to prepare the profit benchmarking and the evaluation of the cost allocation.
Mõistliku kasumi kindlakstegemiseks võrdlusmäära arvutamise ja kulude jaotuse hindamise ettevalmistamise tarvis tuleb analüüsida väärtusahelat ja äririske.
Only if the function and risk characteristics are known is it possible to search for a set of ‘comparable’ companies and to calculate a benchmark for the reasonable profit which Deutsche Post shall earn.
Võrreldavate ettevõtjate rühma saab kindlaks teha ja Deutsche Posti mõistliku kasumi võrdlusmäära välja arvutada üksnes juhul, kui on teada tegevuse üksikasjad ja riskitunnused.
The value chain of a low-tech business
Madaltehnoloogiat kasutava ärivaldkonna väärtusahel
Deutsche Post's value chain can be divided into two main functions:
Deutsche Posti väärtusahela saab jagada kaheks põhiosaks:
Nationwide delivery network for the distribution of letters and parcels,
kogu riigi territooriumi kattev jaotusvõrk kirisaadetiste ja postipakkide edastamiseks;
Nationwide network of post shops.
kogu riigi territooriumi kattev postkontorite võrk.
The logistics of a parcel and letter network is a low-tech business that does not involve large research or development efforts.
Kirjade ja pakkide edastamise võrgu logistika on madaltehnoloogiat kasutav ärivaldkond, mis ei nõua ulatuslikku teadus- ja arendustegevust.
Thus all other operators in the industry work in a similar and standardised way.
Seepärast tegutsevad kõik teised asjaomase majandusharu ettevõtjad võrreldaval standarditud viisil.
Such activities are therefore often labelled as ‘routine’ functions.
Kõnealuseid tegevusalasid nimetatakse sageli tavaliseks.
The high degree of outsourcing that Deutsche Post undertakes to third parties also proves their routine nature.
Nende tegevusalade tavalisust näitab ka see, et Deutsche Post on neist suurema osa andnud üle allhankijatele.
The same goes for the sales services that are performed through the nationwide shop network and have also increasingly been outsourced.
See kehtib ka kogu riigi territooriumi katva postkontorite võrgu kaudu osutatavate jaotusteenuste kohta, mille puhul kasutatakse samuti üha rohkem allhankijaid.
Apart from those routine functions, the main intangibles of Deutsche Post are the customer base, the brand name and the strong market position, especially in the letter markets.
Peale kõnealuste tavaliste tegevusalade on Deutsche Posti tähtsaimaks immateriaalseks varaks tema kliendibaas, kaubamärk ja tugev turupositsioon, eriti kirjaturul.
Instead, it could rely on its legally guaranteed market position until 2007.
Deutsche Post ei pidanud turundusse ulatuslikke investeeringuid tegema, vaid võis 2007. aastani tugineda oma õiguslikult tagatud turupositsioonile.
Therefore, Deutsche Post should not be allowed any remuneration for those intangibles.
Seepärast ei tohiks Deutsche Post saada kõnealuse immateriaalse vara eest hüvitist.
Low risk due to public measures
Väike risk tänu riiklikele meetmetele
Deutsche Post was exposed to fewer risks both for regulated as well as non-regulated services than competitors for several reasons.
Deutsche Postil oli nii reguleeritud kui ka reguleerimata teenuste valdkonnas mitmel põhjusel oma konkurentidest väiksem risk.
Firstly, Deutsche Post was protected by a legal monopoly until 2007 for its letter services.
Esiteks oli Deutsche Post kuni 2007. aastani kaitstud tänu sellele, et talle kuulus kirjade edastamise õiguslik monopol.
Furthermore, within the scope of regulated letter services, Deutsche Post benefited from a market share of 90 % and a non-existing or low level of competition.
Peale selle oli Deutsche Postil kõigi reguleeritud kirjateenuste puhul 90 % suurune turuosa ning konkurents selles valdkonnas puudus või oli väike.
The regulated services accounted for almost two-thirds of Deutsche Post's revenues.
Deutsche Post teenis reguleeritud hindadega teenustelt peaaegu kaks kolmandikku oma tuludest.
Secondly, the Postal regulator approved a price cap for regulated letter services.
Teiseks kinnitas reguleeriv asutus reguleeritud kirjateenusele hinnalae.
That cap was set above the cost of an efficient undertaking, to allow, inter alia, for the compensation of allegedly excessive costs linked of non-price regulated services.
Hinnalagi ületas tõhusalt toimiva ettevõtte kulusid, eesmärgiga muu hulgas katta väidetavalt konkurentsikeskkonnas tavatuid kulud reguleerimata hindadega teenuste valdkonnas.
None of the competitors of DPAG enjoyed an exclusive right or a dominant position, which would have allowed him to cross-finance social costs.
Ühelgi DPAG konkurendil ei olnud sotsiaalkulude ristfinantseerimist võimaldavat ainulitsentsi või turgu valitsevat seisundit.
Therefore, the exclusive right respectively the dominant position not only led to a significant reduction of the business risks for the regulated services, but also for the non-price regulated universal and commercial services.
Seepärast vähendasid ainulitsents ja turgu valitsev seisund olulisel määral äririski nii reguleeritud teenuste kui ka reguleerimata hindadega universaalteenuste ning kommertsteenuste valdkonnas.
Thirdly, other public measures also significantly reduced the risk for both universal and commercial services: e.g. the public transfers hedged the losses of the early 1990s and the public guarantee allowed Deutsche Post to borrow at the rate of the Sovereign until 1995 despite its difficult financial situation in the early 1990s.
Kolmandaks vähendasid riski olulisel määral ka muud nii universaalteenuste kui ka kommertsteenuste valdkonnas rakendatud riiklikud meetmed: nii võimaldasid riiklikud hüvitised katta 1990. aastate esimese poole kahjumeid ja riigigarantii võimaldas Deutsche Postil kaasata kapitali samasuguse intressiga nagu riik kuni aastani 1995, hoolimata tema raskest majanduslikust olukorrast 1990. aastate esimesel poolel.
Taken together, Deutsche Post faced significantly lower market and cost risks than competitors because it did not have to build up its own customer base and could pass on cost increases through higher regulated prices.
Kokkuvõttes oli Deutsche Postil palju väiksemad turu ja kuludega seotud riskid kui tema konkurentidel, sest ta ei pidanud ise oma kliendibaasi välja arendama ja võis suuremate reguleeritud tasude arvelt katta kulude suurenemise.
Based on that reasoning, the WIK study concludes that the preferred comparable competitors would be postal companies who only exercise routine functions (e.g. do not invest heavily in marketing and brand name) and are not exposed to a high degree of risk (e.g. can rely on long-term contracts).
Sellest lähtuvalt leiti WIKi hinnangus, et võrreldavad konkurendid on eelkõige postiettevõtjad, kes tegelevad üksnes tavaliste tegevusaladega (nt kes ei investeeri olulisel määral turundusse ja kaubamärki) ja kelle äririsk ei ole suur (nt kellel on pikaajalised lepingud).
Quantification of profit benchmarks
Mõistliku kasumi võrdlusmäära kindlaksmääramine
Based on the results of the function and risk analysis, the WIK study performs a financial-database analysis (e.g. using ORBIS database covering about 10 million companies worldwide) to search for comparable postal companies.
Tegevusalade ja riskide analüüsi tulemuste põhjal otsiti WIKi hinnangu raames finantsandmebaasidest (nt Orbise andmebaas, mis hõlmab ligikaudu 10 miljonit ettevõtjat kogu maailmas) võrreldavaid postiettevõtjaid.
A mixture of controlled quantitative and qualitative selection steps identifies the set of comparable companies that provide postal services on competitive markets.
Kontrollitud kvantitatiivsete ja kvalitatiivsete valikumeetodite abil tehti kindlaks konkurentsiturul postiteenuseid osutavad võrreldavad ettevõtjad.
The WIK study chooses a comparator group of 26 postal companies that mainly provide parcel services and perform the typical routine activities of postal operators.
WIKi hinnangu koostamiseks valiti välja 26 võrreldavat ettevõtjat, kes tegutsevad valdavalt pakkide edastamise valdkonnas ja on postiteenuste vallas hõivatud tavaliste tegevusaladega.
All comparable competitors come from the industry sector of ‘Post and courier activities’ based on the NACE [43] code 641.
Kõik võrreldavad konkurendid tegutsevad „posti- ja kullerteenuste” valdkonnas (NACE kood [43] 641).