natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The mere fact that the aid strengthens the firm’s position compared with that of other firms which are competitors in intra-European trade is enough to allow the conclusion to be drawn that intra-European trade is affected.
Jõudmaks järeldusele, et meede kahjustab ELi-sisest kaubandust, piisab sellest, kui abi tugevdab ettevõtja seisundit võrreldes muude temaga ELi-siseses kaubanduses konkureerivate ettevõtjate seisundiga.
Neither the fact that aid is relatively small in amount, nor the fact that the recipient is moderate in size or its share of the European market very small, nor indeed the fact that the recipient does not carry out exports or exports virtually all its production outside the European market do anything to alter this conclusion [65].
Abisumma võib olla suhteliselt väike, abisaaja võib olla tagasihoidliku suurusega ja tema turuosa Euroopa turul võib olla väga väike ning võib olla, et abisaaja ei ekspordi või ekspordib praktiliselt kogu oma toodangu väljapoole Euroopa turgu: seda järeldust ei muuda neist asjaoludest ükski [65].
Greece argued that the situation of the casinos and the distances between them mean that each serves a local market and therefore that the measure cannot distort competition or affect trade between Member States.
Kreeka on väitnud, et kasiinode asukoht ja nendevaheline kaugus tähendavad, et iga kasiino teenindab kohalikku turgu, ja meede ei saa seega moonutada konkurentsi ega kahjustada liikmesriikidevahelist kaubandust.
However, pursuant to case-law [66], there is no threshold in order to determine the actual or potential effect on competition and on trade between Member States, and therefore, this condition for applying Article 107(1) of the TFEU may be completed independently of the local or regional provision of the services concerned or the importance of the field of activity concerned.
Euroopa Kohtu praktika kohaselt puudub siiski künnis, mille alusel saaks kindlaks määrata konkurentsile ja liikmesriikidevahelisele kaubandusele avalduva tegeliku või võimaliku mõju, ning see artikli 107 lõike 1 kohaldatavuse kriteerium ei sõltu seega osutatud teenuste kohalikust või piirkondlikust olemusest ega asjaomase tegevusala ulatusest [66].
Greece also argued that the gambling market is not harmonised between Member States, who are therefore free to regulate it at national level.
Kreeka on ka väitnud, et hasartmängude turg ei ole liikmesriikide vahel ühtlustatud ja liikmesriikidel on seega õigus seda riigisisesel tasandil vabalt reguleerida.
Greece invoked the jurisprudence of the Court which allows restrictions to the single market for gambling services in the name of protection of consumers from fraud and criminality [67].
Kreeka viitab Euroopa Kohtu praktikale, mis võimaldab piirata hasartmänguteenuste ühtset turgu, et kaitsta tarbijaid pettuse ja kuritegude eest [67].
The Commission fully respects the right of Member States to set the objectives of their policy in the area of gambling provided that any restrictions on the freedom to provide services are suitable for achieving the objectives pursued, do not go beyond what is necessary in order to achieve those objectives and are applied in a non-discriminatory manner.
Komisjon austab täielikult liikmesriikide õigust määrata kindlaks oma hasartmängupoliitika eesmärgid, tingimusel et kõik teenuste osutamise vabaduse piirangud on taotletavate eesmärkide saavutamiseks sobivad, ei lähe kõnealuste eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale ja neid kohaldatakse mittediskrimineerivalt.
However the Commission cannot accept that these arguments deprive the measure at issue of any effect of distortion of competition or on trade between Member States.
Komisjon ei nõustu siiski järeldusega, et kõnealune meede ei saa moonutada konkurentsi ega mõjuta liikmesriikidevahelist kaubandust.
The operators in the sector are often international hotel groups [68] that compete which each other, whose decision whether to invest or divest in casinos or other hotel facilities are affected by the measure, since it impacts the comparative profitability of these groups and their investments.
Asjaomase majandusharu ettevõtjad on sageli üksteisega konkureerivad rahvusvahelised hotellikontsernid, [68] kelle otsuseid investeerida kasiinodesse või muudesse hotellirajatistesse võib meede mõjutada, sest see mõjutab kontsernide ja nende investeeringute võrreldavat tulusust.
Casinos are often sited in tourist destinations, which would indicate that the presence of a casino may act as an attraction to tourists to visit Greece.
Kasiinod asuvad sageli turismisihtkohtades, mis viitab sellele, et turistid võivad Kreekasse tulla just kasiinode pärast.
Indeed casinos fell under the responsibility of the Ministry of Tourism in Greece.
Kasiinod kuuluvad Kreekas turismiministeeriumi vastutusalasse.
In addition, the Commission notes that there is a certain cross-border mobility of customers; moreover, casino services are themselves operated in a cross-border environment – for instance, casinos operate such services on cruise ships linking Greece to Italy and other destinations.
Komisjon märgib ka, et klientidele on iseloomulik teatav piiriülene liikuvus. Kasiinoteenuseid osutatakse piiriüleses keskkonnas – kasiinod osutavad selliseid teenuseid näiteks ristluslaevadel, mis sõidavad Kreeka ja Itaalia ning muude sihtkohtade vahel.
More widely, some persons wishing to gamble may be able to choose between gambling in a casino and doing so on line.
Üldisemalt öeldes võivad hasartmänge mängida soovivad isikud teha seda kas kasiinos või Interneti teel.
On line gambling is an international business and gamblers in Greece may be able to access such services provided by operators in other Member States.
Interneti-põhised hasartmängud on rahvusvaheline äri ja Kreekas asuvatel hasartmängijatel on juurdepääs muude liikmesriikide ettevõtjate pakutavate seda laadi teenustele.
The case referred to by Greece (see paragraph 108) in fact concerned Internet gambling.
Kreeka viidatud kohtuotsuses käsitleti tõepoolest Interneti-põhiseid hasartmänge (vt punkt 108).
The Greek authorities disputed the possibility of competition with other forms of gambling cited in the Opening Decision, noting that Internet gambling is currently illegal in Greece.
Kreeka ametiasutused on vaidlustanud konkurentsivõimaluse muude hasartmänguliikidega, mida väidetakse menetluse algatamise otsuses, ja juhtinud tähelepanu sellele, et Interneti-põhiste hasartmängude harrastamine on Kreekas praegu ebaseaduslik.
However, and despite the current legal situation in Greece, the Greek authorities have recognised themselves that Internet gambling has in fact grown ‘to uncontrollable proportions’ [69].
Hoolimata Kreeka praegusest õiguslikust olukorrast on Kreeka ametiasutused ise siiski tunnistanud, et Interneti-põhised hasartmängud on kasvanud „kontrollimatus ulatuses” [69].
In this context reference should also be made to the judgement of the Court of Justice in Case C-65/05 Commission v Greece [70] in which the Court held that Law 3037/2002 which aimed at banning Internet gambling in Greece amounted to an unjustified barrier to the freedom of establishment and the freedom to provide services.
Viidata tuleks ka Euroopa Kohtu otsusele kohtuasjas C-65/05, komisjon vs. Kreeka, milles Euroopa Kohus leidis, et seadus nr 3037/2002, millega püütakse keelata Interneti-põhiste hasartmängude harrastamist Kreekas, kujutab endast põhjendamatut takistust asutamisvabadusele ja teenuste osutamise vabadusele [70].
Furthermore, the overall economic crisis affects consumer habits and disposable income for entertainment purposes such as using casino services.
Lisaks sellele mõjutab üleilmne majanduskriis tarbijate harjumusi ja sissetulekuid, mida nad saavad kasutada meelelahutuseks, näiteks kasiinoteenuste kasutamiseks.
In this particular context a differentiation in prices of admission tickets has an even more significant distortive impact on the choices made by consumers and thus is liable even more so to distort competition on the casino market.
Käesoleval juhul on sissepääsutasude diferentseerimisel tarbijate valikutele veelgi suurem moonutav mõju ja seega on veelgi tõenäolisem, et see võib moonutada konkurentsi kasiinode turul.
Furthermore, the Commission notes that although the Law 2687/1953 could have been invoked by other casinos, if they had brought in capital from abroad and had submitted the application in good time, its application is subject to certain specific arbitrary rules that make it a selective measure.
Lisaks sellele märgib komisjon, et kuigi muud kasiinod oleksid võinud tugineda seadusandlikule dekreedile nr 2687/1953, kui nad oleksid saanud kapitali välisriigist ja esitanud õigel ajal taotluse, sõltub meetme kohaldamine suvalistest erieekirjadest ja seega on tegemist valikulise meetmega.
In fact, the only one other example of potential application of this Law that has been brought to the attention of the Commission – namely concerning the casino on Syros, who submitted an application under this law – was refused because the application was submitted after the importing of the foreign capital (and not ahead of this).
Komisjonile on teatatud ainult ühest kõnealuse seaduse võimaliku kohaldamise juhtumist, mis on seotud Sýrosel asuva kasiinoga, kes esitas taotluse, mis jäeti rahuldamata, sest see esitati pärast, mitte enne väliskapitali sissetoomist.
The Commission notes, further, that when the casino of Mont Parnès was privatised, the possibility of a licence for a second casino with the same region was specifically provided for in the sale.
Mont Parnèsi kasiino erastamisel nähti müügilepinguga konkreetselt ette võimalus saada litsents samas piirkonnas asuva teise kasiino jaoks.
Clearly the likelihood of investment in such an operation would depend on the conditions of competition with the existing operator.
Sellisesse tegevusse investeerimise tõenäosus sõltub selgelt olemasoleva ettevõtjaga konkureerimise tingimustest.
Since it can not be ruled out that casinos are competing with similar companies in another Member State, this requirement pursuant to Article 107(1) of the TFEU must be regarded as fulfilled.
Kuna ei saa välistada, et kasiinod võivad konkureerida sarnaste äriühingutega muudes liikmesriikides, tuleb seda ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohast nõuet pidada täidetuks.
Therefore the Commission concludes that the contested measure is liable to distort competition and affect trade between Member States by potentially improving the operating conditions of the beneficiaries being directly engaged in economic activities, which are liable to pay this tax on admissions in casinos in Greece.
Komisjon järeldab, et vaidlustatud meede võib moonutada konkurentsi ja kahjustada liikmesriikidevahelist kaubandust, sest see võib parandada selliste abisaajate tegutsemistingimusi, kes teostavad otseselt majandustegevust ja peavad maksma Kreekas asjaomast sissepääsumaksu.
Given all the above considerations, the Commission concludes that the criteria for the existence of aid within the meaning of Article 107 of the TFEU are met and that the measure constitutes State aid in favour of the casinos with a lower price of admission tickets.
Komisjon leiab, et abi olemasolu kriteerium ELi toimimise lepingu artikli 107 tähenduses on täidetud ja meede kujutab endast väiksema sissepääsutasuga kasiinodele antud riigiabi.
These casinos are Mont Parnès, Corfu, Thessaloniki and Rhodes.
Kõnealused kasiinod on Mont Parnès, Kérkyra, Thessaloníki ja Rhodos.
As stated in the Opening Decision, the Commission considers that the measure in question does not qualify for any of the derogations laid down in Article 106 or 107 of the TFEU.
Nagu menetluse algatamise otsuses on märgitud, on komisjon seisukohal, et meede ei kuulu ühegi ELi toimimise lepingu artiklis 106 või artiklis 107 sätestatud erandi alla.
Greece has so far argued that there is no State aid involved and has not offered any arguments as to why any aid would be compatible.
Kreeka on senini väitnud, et tegemist ei olnud riigiabiga, ega ole esitanud ühtegi väidet, mis tõendaks seda, miks abi võiks olla siseturuga kokkusobiv.
In any event, as noted above, the argument that the measure has the objective of discouraging gambling cannot be reconciled with the fact that the casinos which apply the price of EUR 6 include those closest to the major centres of population in Greece.
Nagu eespool märgitud, ei ole väide, et meetme eesmärk on takistada hasartmängude mängimist, siiski mingil juhul kooskõlas asjaoluga, et 6 euro suurust sissepääsutasu küsivad kasiinod on muu hulgas need, mis asuvad kõige lähemal Kreeka suurlinnadele.
The derogations in Article 107(2) of the TFEU, concerning aid of a social character granted to individual consumers, aid to make good the damage caused by natural disasters or exceptional occurrences and aid granted to certain areas of the Federal Republic of Germany, do not apply in this case.
Käesoleval juhul ei ole ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 2 seoses üksiktarbijatele antava sotsiaalabiga, loodusõnnetuste ja erakorraliste sündmuste tekitatud kahju korvamiseks antava abiga ja Saksamaa Liitvabariigi teatud piirkondadele antava abiga sätestatud erandid kohaldatavad.
Nor does the derogation provided for in Article 107(3)(a) apply, which authorises aid to promote the economic development of areas where the standard of living is abnormally low or where there is serious underemployment because the measure is not conditional on realising any type of activity in specific regions [71].
Samuti ei ole kohaldatav artikli 107 lõike 3 punktis a sätestatud erand, mille kohaselt võib abi anda majandusarengu edendamiseks niisugustes piirkondades, kus elatustase on erakordselt madal või kus valitseb tõsine tööpuudus, sest hinnatav meede ei sõltu sellest, kas abisaaja teostab mingisugust tegevust eriolukorras olevates piirkondades [71].
In the same way, the contested measure cannot be regarded as promoting the execution of a project of common European interest or remedying a serious disturbance in the economy of Greece, as provided for in Article 107(3)(b).
Vaidlustatud meedet ei saa ka käsitada ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktis b sätestatud abina üleeuroopalist huvi pakkuva tähtsa projekti elluviimiseks või Kreeka majanduses tõsise häire kõrvaldamiseks.
Nor does it have as its object the promotion of culture and heritage conservation as provided for in Article 107(3)(d).
Samuti ei ole selle meetme eesmärk edendada kultuuri ja säilitada kultuuripärandit, nagu on sätestatud artikli 107 lõike 3 punktis d.
Finally, the contested measure shall be examined in the light of Article 107(3)(c), which provides for the authorisation of aid to facilitate the development of certain economic activities or of certain economic areas, where such an aid does not adversely affect trading conditions to an extent that is contrary to the common interest.
Viimaks tuleb vaidlustatud meedet hinnata artikli 107 lõike 3 punkti c seisukohast, mille kohaselt on abi lubatud anda teatud majandustegevuse või teatud majanduspiirkondade arengu soodustamiseks, kui niisugune abi ei mõjuta ebasoovitavalt kaubandustingimusi määral, mis oleks vastuolus ühiste huvidega.
In this respect, however, it is noted that the contested measure does not fall under any of the applications of this subparagraph which the Commission has promulgated, or under any of the frameworks or guidelines, which define the conditions to consider certain types of aid compatible with the internal market.
Siiski tuleb juhtida tähelepanu sellele, et vaidlustatud meede ei kuulu ühegi juhtumi alla, mille puhul komisjon on möönnud, et see punkt on kohaldatav, ega ühegi suunise või raamistiku reguleerimisalasse, milles on määratletud tingimused, mille puhul võib teatavat liiki abi käsitada siseturuga kokkusobivana.
The contested measure constitutes operating aid that artificially reinforces the competitive position of certain undertakings over other similar undertakings and is not conditional upon the realisation by the beneficiaries of any specific action aiming at the achievement of policy objectives of common interest.
Vaidlustatud meede on tegevusabi, millega parandatakse kunstlikult teatavate ettevõtjate konkurentsipositsiooni võrreldes teiste samalaadsete ettevõtjatega ja mis ei sõltu sellest, kas abisaajad võtavad konkreetseid meetmeid eesmärgiga saavutada ühist huvi pakkuvaid poliitilisi eesmärke.
In particular, the Commission notes that the advantage granted under the contested measure is not related to investment, job creation or specific projects.
Eelkõige ei ole vaidlustatud meetmega antud eelis seotud investeeringu, töökohtade loomise ega konkreetsete projektidega.
It simply relieves the undertakings concerned of charges normally borne by similar undertakings and must therefore be considered as operating aid.
Sellega vähendatakse lihtsalt asjaomaste ettevõtjate makse, mida samalaadsed ettevõtjad tavaliselt maksavad, ja seepärast tuleks seda käsitada tegevusabina.
As a general rule, operating aid does not fall within the scope of Article 107(3)(c) since it distorts competition in the sectors in which it is granted and is at the same time incapable, by its very nature, of achieving any of the objectives laid down in that provision [72].
Tegevusabi ei vasta üldjuhul artikli 107 lõike 3 punkti c tingimustele, sest see moonutab konkurentsi sektorites, kus seda antakse, ega ole oma olemuse tõttu võimeline saavutama ühtegi kõnealuses sättes seatud eesmärki [72].
Although exceptionally such aid may be granted in regions eligible under the derogation in Article 107(3)(a) of the TFEU and although certain regions of Greece are so eligible, the Commission has severe doubts whether the conditions for compatibility of such operating aid are met in the current case.
Kuigi sellist abi võib erandkorras anda nendes piirkondades, mis on ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktis c sätestatud erandi alusel abikõlblikud ja kuigi teatavad Kreeka piirkonnad on selle erandi alusel abikõlblikud, kahtleb komisjon tõsiselt, kas käesoleval juhul on täidetud need tingimused, mille alusel võib sellist tegevusabi pidada siseturuga kokkusobivaks.
In line with the standard practice of the Commission, such aid cannot not be considered compatible with the internal market, as it does neither facilitate the development of any activities or economic areas nor it is limited in time, digressive or proportionate to what is necessary to remedy to a specific economic handicap of the areas concerned.
Komisjoni tavapärase otsustuspraktika kohaselt ei saa sellist abi pidada siseturuga kokkusobivaks, sest see ei soodusta teatud majandustegevuse või teatud majanduspiirkondade arengut ega ole ajaliselt piiratud, selle järk-järgulist vähendamist ei ole kavandatud ja see ei ole proportsionaalne määral, mis oleks vajalik konkreetse majandusliku mahajäämuse kõrvaldamiseks asjaomastes piirkondades.
In light of the above, it must be concluded that the measure under review is incompatible with the internal market.
Seega tuleb järeldada, et hinnatav meede ei ole siseturuga kokkusobiv.
As stated in the Opening Decision, in view of the fact that the first acts producing the fiscal discrimination between casinos date from 1994 and 1995, the Commission has considered whether the measure in its entirety represents existing aid in the sense of Article 108(1) of the TFEU.
Nagu menetluse algatamise otsuses on märgitud, võeti esimesed kasiinodevahelist maksualast diskrimineerimist sätestavad õigusaktid vastu 1994. ja 1995. aastal, ning komisjon on sellest tulenevalt kaalunud, kas meede tervikuna kujutab endast olemasolevat abi ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 1 tähenduses.
As concerns the casino of Thessaloniki, it is noted that it benefits from the fiscal discrimination by assimilation with the casinos of Mont Parnès and Corfu as confirmed in the Presidential decree 290/1995, based on the Law of 1953, as described herein above.
Thessaloníki kasiino saab diskrimineerimisest kasu, sest talle võimaldati samasugune kohtlemine nagu Mont Parnèsi ja Kérkyra kasiinole, mida kinnitati 1953. aasta seaduse alusel vastu võetud presidenti dekreediga nr 290/1995, nagu eespool selgitatud.
The regime applicable to Thessaloniki is intimately linked to the regime applicable to Mont Parnès and Corfu.
Thessaloníki kasiino suhtes kohaldatav kord on tihedalt seotud Mont Parnèsi ja Kérkyra kasiino suhtes kohaldatava korraga.
As described by the Greek authorities [73], when the issue of the price of admission tickets was raised after 1995, the management of the Thessaloniki casino asked that it be set at the same level as that of the Casino Mont Parnès, i.e. at EUR 6, and this request was accepted, following an opinion from the Legal Council of State (Opinion 631/1997/EC).
Kreeka ametiasutused on teatanud, et pärast 1995. aastat tõstatati sissepääsutasu küsimus ja Thessaloníki kasiino haldaja esitas taotluse, et Thessaloníki kasiino sissepääsutasu kehtestataks samal tasemel nagu Mont Parnèsi sissepääsutasu, nimelt 6 eurot; pärast Riikliku Õigusnõukogu arvamuse (arvamus 631/1997) saamist see taotlus rahuldati [73].
Therefore it can be assumed that, had the treatment of Mont Parnès and Corfu changed in 2003 and had the two casinos passed to EUR 15 at that time, then the treatment of casino Thessaloniki would also have changed.
Seega võib oletada, et kui 2003. aastal oleks Mont Parnèsi ja Kérkyra kasiino kohtlemist muudetud, nii et nad oleksid pidanud küsima 15 euro suurust sissepääsutasu, siis oleks muutunud ka Thessaloníki kasiino kohtlemine.
However, this was not the case, and the fiscal discrimination was maintained by virtue of national provisions.
Seda aga ei tehtud ja maksualane diskrimineerimine jäi siseriiklike õigusnormide alusel kehtima.
None of the measures described above, benefiting the beneficiary casinos, were ever notified to nor approved by the Commission, certainly not under the EU State aid rules.
Komisjonile ei teatatud ühestki teatavaid kasiinosid toetavast eespool kirjeldatud meetmest ja komisjon ei kiitnud ühtegi neist heaks, kindlasti mitte ELi riigiabieeskirjade alusel.
The Commission recalls that pursuant to Article 15 of the Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules of application of Article 93 of the EC Treaty [74], the powers of the Commission to recover aid shall be subject to a limitation period of 10 years.
Menetlusmääruse [74] artiklis 15 on sätestatud, et komisjonil on õigus abi tagasi nõuda kümneaastase aegumistähtaja jooksul.
Each interruption shall start time running afresh.
Katkenud aegumistähtaja kulg algab iga kord uuesti.
The limitation period shall be suspended for as long as the decision of the Commission is the subject of proceedings pending before the Court of Justice.
Tähtaja kulg peatub ajaks, mil komisjoni otsus on arutusel Euroopa Kohtus.
Any aid with regard to which the limitation period has expired, shall be deemed to be existing aid.
Abi, mille suhtes aegumistähtaeg on möödunud, käsitatakse olemasoleva abina.
However, pursuant to Article 1(c) of the same regulation, alterations to existing aid constitute new aid.
Sama määruse artikli 1 punkti c kohaselt kujutavad kõik olemasoleva abi muudatused endast siiski uut abi.
The Commission observes that according to the case-law of the EU Courts ‘the limitation period provided for in Article 15 of the Regulation on State aid procedure, which does not in any way express a general principle whereby new aid is transformed into existing aid but merely precludes recovery of aid established more then 10 years before the Commission first intervened’ [75].
Komisjon märgib, et ELi kohtute praktika kohaselt „[välistab] kümneaastane tähtaeg, mis on ette nähtud riigiabimenetluse määruse artiklis 15, kordamata uue abi olemasoleva abina käsitamise üldist põhimõtet, […] antud abi tagasinõudmise ainult siis, kui komisjoni esmakordsest sekkumisest on möödunud kümme aastat” [75].