natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Point 5.4.3 provides that the amount of subsidies is defined on the basis of an analysis of the costs of a typical undertaking, well run and adequately provided with means of transport to be able to meet the imposed public service obligations.
Jaotise 5.4 punktis 3 määratletakse samaaegselt antava toetuse suurus, võttes aluseks keskmise suurusega hästi korraldatud juhtimisega ettevõtja kulude analüüsi, kusjuures ettevõtja peab olema asjakohaselt transpordivahenditega varustatud, et täita kehtestatud avaliku teenindamise kohustusi.
Point 5.4.4 provides that, on the basis of this analysis, VRR will develop parameters for calculating the compensation payments for each of the four categories described below on a yearly basis; a method for the updating (or indexation) of these parameters is laid down in Annex 9 to the Financing Guidelines.
Jaotise 5.4 punktis 4 selgitatakse, et selle analüüsi alusel määratleb VRR igal aastal hüvitiste arvutamise parameetrid kõigis alljärgnevalt kirjeldatud neljas kategoorias; nende parameetrite ajakohastamise (vajaduse korral indekseerimise) meetod on sätestatud rahastamise suunise 9. lisas.
Point 5.4.5 provides that the subsidies for each undertaking are limited to the actual costs incurred by the undertaking in the discharge of its public service obligations taking into account the relevant receipts and that the parameters for the calculation of the compensation payments have to be examined and verified by an auditor at regular intervals.
Jaotise 5.4 punkti 5 kohaselt piiratakse igale ettevõtjale makstavaid hüvitisi sellele ettevõtjale avaliku teenindamise kohustuste täitmisel tõendatavalt tekkivate kuludega ning hüvitiste arvutamise parameetreid tuleb rotatsiooni korras asjatundlikult hinnata.
The new financing system is described in detail in the Financing Guidelines and the annexes thereto.
Rahastamise suunises ja selle lisades esitatakse uue rahastamissüsteemi üksikasjalik kirjeldus.
According to point 2.1 of the Financing Guidelines, VRR finances the discharge of public service obligations within its territory.
Rahastamise suunise jaotise 2 punkti 1 kohaselt on VRR oma piirkonna avaliku teenindamise kohustuste täitmise rahastaja.
Points 2.2.1 to 2.2.4 define the four different categories of costs which can be the subject of financing by VRR.
Jaotise 2 punktides 1–4 määratletakse neli kulukategooriat, mida võib VRRi kaudu rahastada.
These categories are then described in more detail in Annex 1 to the Financing Guidelines.
Nende kategooriate kohta antakse selgitusi rahastamise suunise 1. lisas.
The four categories are as follows (the abbreviations used correspond to the numbering of the cost categories in the Financing Guidelines):
Nimetatud neli kategooriat on järgmised (kasutatud lühendid vastavad rahastamise suunise kulukategooriate numbrilisele järjestusele):
Infrastructure provision (hereinafter referred to as ‘cost category 1’): This category contains the costs resulting from the construction and maintenance of fixed installations, as well as the safety and navigation systems associated with those fixed installations.
infrastruktuuri korrashoid (edaspidi „1. kulukategooria”): see kategooria hõlmab kulutusi paiksete rajatiste ehitusele ja korrashoiule ning sellega seotud ohutus- ja juhtimissüsteemidele.
‘Infrastructure’ includes tram tracks, bus lanes, park and ride stations, bus stops, stations, garages and maintenance stations, and navigation and safety systems.
„Infrastruktuuri” all mõistetakse trammiteid, eraldi sõiduradasid bussidele, parklaid, bussipeatusi, jaamahooneid, garaaže, töökodasid ning ohutus- ja juhtimissüsteeme.
This category also includes the costs of the personnel required for carrying out these tasks.
Sellesse kategooriasse kuulub ka nende ülesannete täitmiseks vajaliku personalikulu;
Management and marketing tasks imposed by VRR or the competent local authority (hereinafter referred to as ‘cost category 2’): This category contains all the additional costs resulting for transport undertakings from their participation in VRR.
transpordiühenduse antud või halduskohustuste täitmisega seotud korraldus- ja turustuskohustused (edaspidi „2. kulukategooria”): see kategooria hõlmab kõiki veoettevõtjatele VRRi liikmesusest tulenevaid lisakulusid.
The additional costs result from centralised planning and coordination, marketing and financial management, product sales and control of operations.
Need lisakulud tekivad seoses tsentraliseeritud planeerimise ja koordineerimise, turunduse ja finantsjuhtimisega, samuti seoses osutatavate teenuste turustamise ja kontrolliga;
Vehicle quality standards imposed by VRR or the competent local authority (hereinafter referred to as ‘cost category 3’): This category contains all the additional costs due to vehicle and rolling stock requirements.
transpordiühenduse nõutud või halduskohustuste täitmiseks mõeldud sõidukite kvaliteedistandardid (edaspidi „3. kulukategooria”): see kategooria hõlmab kõiki sõidukite kvaliteedistandardite täitmisest tulenevaid lisakulusid.
The transport undertakings can apply for reimbursement of additional expenditure resulting from the purchase of vehicles with air conditioning, video surveillance, a low floor, a gas engine, a lift for handicapped persons or a more environmentally friendly engine.
Veoettevõtjad võivad taotleda kulude hüvitamist seoses kliimaseadmetega varustatud sõidukite, videovalve, madalapõhjalise tehnika, gaasiajamite, puuetega inimeste lifti või keskkonnahoidlike mootorite hankimisega;
Additional transport services or other services in connection with the operation imposed by VRR or the competent local authority.
transpordiühenduse nõutud või halduskohustuste täitmisega seotud liiklusalased lisa- või muudetud hindadega teenused oma tööpiirkonnas.
This category has three subcategories:
See kategooria jaotatakse kolmeks alamkategooriaks:
I. additional costs of unprofitable services in off-peak periods imposed directly by the competent local authority or by VRR (hereinafter referred to as ‘cost category 4a’);
I. lisakulud seoses vahetult ülesande täitmise eest vastutaja või VRRi seatud kohustusega osutada mittetulusaid teenuseid vähese liiklusega ajal (edaspidi „4a. kulukategooria”),
social obligations in connection with the activities imposed by the shareholder [14] (hereinafter referred to as ‘cost category 4b’); and
sotsiaalpoliitilised kohustused seoses omaniku juhistega selles tööpiirkonnas [14] (edaspidi „4b. kulukategooria”) ning
requirements in connection with the operation or requirements inherent in the system imposed by the competent local authority or VRR which are justified individually and lead to an economic disadvantage (hereinafter referred to as ‘cost category 4c’).
tööpiirkonnas kehtivad või süsteemipõhised juhised – haldaja või transpordiühenduse üksikdokumendi alusel antud majanduslikku kahju põhjustavad juhised (edaspidi „4c. kulukategooria”).
According to the Financing Guidelines public transport operators may apply for compensation for discharging public transport services.
Avalike sõitjateveo teenuste osutajad võivad rahastamise suunise kohasel taotleda hüvitist avalike veoteenuste osutamise eest.
The application needs to contain the mandatory elements as described in Sections 5, 7 and 8 of the Financing Guidelines such as the underlying calculations for discharging the public service obligation and possible payments from third parties.
Taotlus peab sisaldama rahastamise suunise jaotistes 5, 7 ja 8 sätestatud dokumente, nt avaliku teenindamise kohustuste täitmise kuluarvutus ja avaldust võimalike muudelt ametiasutustelt saadavate rahaliste vahendite kohta.
Transport undertakings need to submit their application for compensation at the latest on 31 October of the year that precedes the year for which they request compensation.
Veoettevõtjad peavad esitama taotluse hüvitiste saamiseks hiljemalt avaliku teenindamise kohustuste täitmise algusele eelneva aasta 31. oktoobriks.
On the basis of the information submitted by the transport undertakings pursuant to point 5.4.2 of, and Annex 2 to, the Financing Guidelines, VRR calculates the compensation, which must reflect the costs which an average, well-run undertaking would have incurred in discharging the same obligations.
Veoettevõtjad edastavad rahastamise suunise jaotise 5.4 lõike 2 ja 2. lisa kohaselt teabe, mille alusel VRR arvutab hüvitiste suuruse, mis peab vastama keskmise, hästi korraldatud juhtimisega ettevõtja kuludele, mis oleksid sel ettevõtjal tekkinud nimetatud kohustuste täitmisel.
VRR then issues a financing notice (Finanzierungsbescheid).
Seejärel väljastab VRR rahastamisteatise.
This legally binding act confirms the entrustment and establishes the compensation payments for each of the four categories of financing.
Selle korraldusega kinnitatakse ülesanded ja määratletakse hüvitised eraldi kõigis neljas kulukategoorias.
At the end of each year the public service operator has to prove in writing its income and costs for discharging the public service obligations.
Iga aasta lõpul peab avalike reisijateveo teenuste osutaja esitama kirjaliku tõendi oma tulude ja kulude kohta avaliku teenindamise kohustuste täitmisel.
THE FINANCING OF RBG AND BSM THROUGH CROSS-SUBSIDISATION
RBG JA BSM RAHASTAMINE RISTSUBSIDEERIMISEGA
The ZV VRR ordinance provides for the possibility that cities and districts which own a transport undertaking compensate directly their transport undertaking and deduct the corresponding amount from their levy due to ZV VRR.
Sihtasutuse ZV VRR põhikirjas nähakse ette võimalust, et veoettevõtja omanikuks olevad linnad ja ringkonnad maksavad hüvitist vahetult ettevõtjale ning arvavad vastava summa maha sihtasutusele ZV VRR tehtavast sissemaksest.
Paragraph 19 of the ZV VRR ordinance envisages five different forms of such direct payments, namely:
ZV VRRi põhikirja §-s 19 sätestatakse selliste otsemaksete 5 erinevat liiki:
voluntary direct and indirect contributions by the city or district, including dividend payments on shares which the city or district places with the transport undertaking;
linna või maakonna otsesed ja kaudsed tasud vabatahtliku algatuse korras, kaasa arvatud tulud väärtpaberitelt, mis linn või maakond veoettevõtjasse panustas;
voluntary contributions by third parties;
kolmandate isikute vabatahtlikud maksed;
cross-subsidies in the form of a control and profit/loss transfer agreement, in situations where the transport undertaking forms part of a holding company and its losses are covered by the profits of other undertakings, for instance electricity and gas companies;
ristsubsideerimine tulude jaotamise lepingute kujul, kui veoettevõtja on valdusühingu üks osa ja tema kahjud kaetakse teiste ettevõtjate (nt avalike teenuste osutamisest tuleneva) kasumi arvelt;
dividend payments from undertakings in which the transport undertaking holds participations or shares;
kasumijaotus nende ettevõtjate osas, milles veoettevõtjal on osalused või aktsiad;
the difference between the levy and the total losses of the transport undertaking.
veoettevõtja maksuosa ja kogupuudujäägi vahe.
The sums paid under the provisions of paragraph 19 of the ZV VRR ordinance are taken into account in the calculation of the compensation that VRR pays to the transport undertakings.
ZV VRRi põhikirja § 19 kohaselt makstud summad võetakse arvesse selle hüvitise arvutamisel, mis VRR veoettevõtjale maksab.
Point 8 of the Financing Guidelines provides that an application by a transport undertaking for financing by VRR must be rejected where the (municipal) shareholder has made use of one or more of the options provided for by paragraph 19 of the ZV VRR ordinance.
Rahastamise suunise jaotise 8 kohaselt tuleb tagasi lükata ettevõtja taotlus VRRilt finantseeringu saamiseks, kui see (kohaliku omavalitsuse) aktsionär on kasutanud üht või mitut ZV VRRi põhikirja §-s 19 nimetatud optsioonidest.
This sum will be deducted from the payments to which the transport undertaking is entitled under the Financing Guidelines.
See summa arvestatakse maha neist maksetest, millele veoettevõtjal on õigus rahastamise suunise järgi.
Both the city of Düsseldorf and the city of Monheim have made use of the possibilities offered by paragraph 19 of the ZV VRR ordinance, concluding agreements with RBG and BSM respectively.
Nii Düsseldorfi kui ka Monheimi linn on kasutanud ZV VRRi põhikirja §-s 19 esitatud võimalusi ning sõlminud lepinguid vastavalt RBGga või BSMiga.
These are described in the following recitals.
Neid kirjeldatakse alljärgnevalt.
The alleged cross-subsidisation of RBG by Düsseldorfer Stadtwerke Gesellschaft für Beteiligungen mbH: According to the information provided by the initial complainant, it appeared that on the basis of profit and loss transfer agreements Düsseldorfer Stadtwerke Gesellschaft für Beteiligungen mbH transfers the profits made by its profitable holdings – Stadtwerke Düsseldorf AG and Umschlagsgesellschaft für Kraftwerkbrennstoffe mbH – to its loss-making subsidiaries RBG and Bädergesellschaft Düsseldorf.
RBG väidetav ristsubsideerimine ettevõtja Düsseldorfer Stadtwerke Gesellschaft für Beteiligungen mbH poolt: esialgses kaebuses edastatud teabe kohaselt teeb ettevõtja Düsseldorfer Stadtwerke Gesellschaft für Beteiligungen mbH ilmselt juhtimise ja kasumi ülekandmise leppe alusel järgmise ülekande: kasumlike valdusühingute (kelleks on ettevõtjad Stadtwerke Düsseldorf AG ja Umschlagsgesellschaft für Kraftwerkbrennstoffe mbH) kasumid kantakse üle kahjumlikele tütarettevõtjatele RBG ja Bädergesellschaft Düsseldorf.
The alleged cross-subsidisation of RBG by the City of Düsseldorf: In addition, according to the information provided by the initial complainant, the Commission also made reference to directly granted subsidies from the city of Düsseldorf to RBG.
RBG väidetav ristsubsideerimine Düsseldorfi linna poolt: esialgses kaebuses osutatud andmetele tuginedes viitas komisjon lisaks sellele otsetoetustele, mida RBG on saanud Düsseldorfi linnalt.
It appeared that these subsidies were granted from the dividends which Düsseldorf received from its 1,1 % shareholdings in RWE AG.
Need toetused saadi nähtavasti dividendidest, mida Düsseldorfi linn saab aktsiaseltsilt RWE AG oma 1,1 % aktsiate eest selles aktsiaseltsis.
The cross-subsidisation of BSM: According to the information provided by the initial complainant, on the basis of a contract between Monheimer Versorgungs- und Verkehrs-GmbH and Elektrizitätswerke der Stadt Monheim GmbH the profits of the latter are used to finance BSM’s annual losses.
BSMi ristsubsideerimine: esialgses kaebuses edastati teave, et ettevõtjate Monheimer Versorgungs- und Verkehrs-GmbH ja Elektrizitätswerken der Stadt Monheim GmbH vahel sõlmitud lepingu alusel tasandatakse RBG kasumiga BSMi iga-aastasi kahjusid.
BSM is a wholly-owned subsidiary of Monheimer Versorgungs- und Verkehrs-GmbH [15].
BSM on ettevõtja Monheimer Versorgungs- und Verkehrs-GmbH sajaprotsendiline tütarettevõtja [15].
DOUBTS EXPRESSED BY THE COMMISSION AS REGARDS COMPENSATION PAYMENTS TO RBG AND BSM BASED ON THE NEW FINANCING SYSTEM
KOMISJONI KAHTLUSED SEOSES „UUE RAHASTAMISSÜSTEEMI” ALUSEL RBG-LE JA BSM-LE MAKSTUD HÜVITISTEGA
With regard to the existence of State aid, the Commission concluded in opening the formal investigation procedure that both of the measures in question involved state resources and were imputable to the State.
Riigiabi olemasolu küsimuses jõudis komisjon ametliku uurimismenetluse algatamisel otsusele, et mõlema kõnealuse meetme puhul on tegemist riiklike vahenditega ja neid võib riigiga seostada.
In the decision opening the investigation, the Commission explained that Germany was of the opinion that the financing measures in question did not confer a selective economic advantage as they met all four Altmark criteria and as they were not likely to distort competition and affect trade between Member States.
Ametliku uurimismenetluse algatamise otsuses selgitas komisjon, et Saksamaa arvates ei taga asjaomased rahastamismeetmed mingisugust valikulist majanduslikku eelist, kuna kõik neli Altmarki kriteeriumi on täidetud ning rahastamismeetmed ei moonuta konkurentsi ega mõjuta liikmesriikidevahelist kaubandust.
However, on the basis of the information provided by Germany in the course of the preliminary examination, the Commission expressed the following doubts in this regard:
Siiski tekkisid komisjonil esialgse uurimise käigus Saksamaalt saadud teabe põhjal seoses sellega allpool esitatud kahtlused.
With regard to the first Altmark criterion, the Commission came to the preliminary conclusion that undertakings operating in VRR did have a public service obligation imposed by the means of licences for operating bus and tram routes, which were granted to them by the relevant regional authority.
Seoses esimese Altmarki kriteeriumiga jõudis komisjon esialgsele otsusele, et VRRi kuuluvatele ettevõtjatele on pandud avaliku teenindamise kohustus bussi- ja trammiliinide teenindamise litsentsi alusel, mille neile väljastasid pädevad piirkondlikud ametiasutused.
In relation to the second Altmark criterion, the Commission expressed doubts as to whether all four cost categories themselves indeed constituted a public service obligation, and whether the public service obligations had been clearly defined.
Seoses teise Altmarki kriteeriumiga väljendas komisjon kahtlust, kas kõigi nelja kulukategooria puhul on tegemist avaliku teenindamise kohustusega ning kas avaliku teenindamise kohustus on täpselt määratletud.
It was also unclear as to whether at least a part of the costs of the measures in question should be paid by the undertakings in their own commercial interest, and therefore should be covered solely by ticket revenue.
Ebaselge oli ka, kas ettevõtjad kannavad vähemalt osa kõnealuste meetmete kulutusteks peetavatest kulutustest oma äritegevuse huvides ja kas seda pidi seetõttu katma ainult piletimüügist saadavatest laekumistest.
The Commission also noted that Germany had not transmitted detailed information on the parameters and method of calculating the compensation.
Komisjon märkis ka, et Saksamaa ei ole esitanud üksikasjalikke andmeid hüvitiste arvutamise parameetrite ja meetodi kohta.
In the opening decision the Commission was not in a position to exclude the possibility that the compensation might exceed what was necessary to cover all or part of the costs incurred in discharging public service obligations (third Altmark criterion).
Algatamisotsuses ei saanud komisjon ka välistada, et hüvitise suurus ületab avaliku teenindamise kohustuse täitmise käigus tehtud kulutuste täielikuks või osaliseks katmiseks vajalikku summat (kolmas Altmarki kriteerium).
As the licences for transport undertakings in VRR were awarded directly without a public tendering procedure, the Commission expressed doubts as to whether the fourth Altmark criterion had been complied with.
Kuna VVRi veoettevõtjate litsentsid väljastati vahetult, ilma et avalikku hankemenetlust oleks välja kuulutatud, siis oli komisjonil kahtlusi, kas neljas Altmarki kriteerium on täidetud.
It did not have sufficient information to be able to evaluate whether the calculation of the compensation established on the basis of average costs of all undertakings subject to financing by VRR corresponded to the level of costs of a typical well-run undertaking providing means of transport.
Komisjonil ei olnud piisavat teavet, et otsustada, kas kõigi VRRi rahastatud ettevõtjate keskmiste kulude alusel arvutatud hüvitis vastab nendele kuludele, mis tekivad hästi korraldatud juhtimisega asjakohaste transpordivahenditega varustatud ettevõtjal.
In the opening decision the Commission considered that the financing of the measures in question might affect inter-State trade and distort or threaten to distort competition within the internal market.
Algatamisotsuses väljendas komisjon arvamust, et kõnealuste meetmete rahastamine võib mõjutada riikidevahelist kaubandust ning moonutada siseturul toimivat konkurentsi või seda ähvardada.
COMPATIBILITY OF THE AID WITH THE INTERNAL MARKET
ABI KOKKUSOBIVUS SISETURUGA
Having concluded that it could not exclude the existence of State aid, the Commission examined its possible compatibility with the internal market on the basis of Article 93 TFEU.
Kuna komisjon ei saanud välistada võimalust, et tegemist on riigiabiga, siis kontrolliti selle võimalikku kokkusobivust siseturuga Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 93 alusel.
According to the Altmark judgment, Article 93 TFEU could not be applied directly but only through the three Council Regulations adopted on the basis thereof [16].
Altmarki otsuse kohaselt ei saaks Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklit 93 kohaldada vahetult, vaid üksnes nõukogu kolme määruse abil, mis selle artikli alusel vastu võeti [16].
Accordingly, Council Regulation (EEC) No 1191/69 of 26 June 1969 on action by Member States concerning the obligation inherent in the concept of a public service in transport by rail, road and inland waterway [17] and Council Regulation (EEC) No 1107/70 of 4 June 1970 on the granting of aids for transport by rail, road and inland waterway [18] were considered to form the legal framework applicable for the assessment of the compatibility of the public service obligations.
Seetõttu eeldati, et nõukogu 26. juuni 1969. aasta määrus (EMÜ) nr 1191/69 raudtee-, maantee- ja siseveetranspordis osutatavate avalike teenuste kontseptsioonist tulenevaid kohustusi puudutavate liikmesriikidepoolsete meetmete kohta [17] ja nõukogu 4. juuni 1970. aasta määrus (EMÜ) nr 1107/70 toetuste andmise kohta raudtee-, maantee- ja siseveetranspordile [18] moodustavad õigusliku raamistiku, mille alusel hinnatakse, kas avaliku teenindamise kohustus sobib siseturu põhimõtetega kokku.
The Commission considered in the decision opening the procedure that Germany had excluded the relevant transport services from the scope of application of Regulation (EEC) No 1191/69, and that therefore only Regulation (EEC) No 1107/70 was the applicable legal framework.
Komisjon lähtus algatamisotsuses sellest, et Saksamaa jättis kõnealused transporditeenused välja määruse (EMÜ) nr 1191/69 haldusalast ning seega on kohaldatavaks õiguslikuks raamistikuks ainult määrus (EMÜ) nr 1107/70.
In relation to the compatibility of the aid on the basis of Article 3(2) of Regulation (EEC) No 1107/70, the Commission expressed doubts as to whether the obligations for which BSM and RBG received compensation constituted public service obligations and whether the amounts paid corresponded to the costs incurred in discharging those obligations.
Abi vastavuse suhtes määruse (EMÜ) nr 1107/70 artikli 3 lõikega 2 on komisjonil kahtlusi, kas kohustused, mille eest BSM ja RBG hüvitist saavad, on avaliku teenindamise kohustused ning kas makstud summad vastavad kohustustest tulenevatele kulutustele.
COMMENTS FROM GERMANY [19]
SAKSAMAA MÄRKUSED [19]
Germany began its observations by providing background information on the implementation of the new financing system.
Esmalt edastas Saksamaa teabe uue rahastamissüsteemi rakendamise põhjuste kohta.
It indicated in particular that the old financing system had remained in force until the end of 2005 (31 December 2005).
Selles selgitati eelkõige, et vana rahastamissüsteem kehtis 2005. aasta lõpuni (31. detsembrini 2005).
The new financing system, which had been decided on 28 June 2005, had been put into effect as from 1 January 2006.
28. juunil 2005. aastal vastu võetud uus rahastamissüsteem jõustus 1. jaanuaril 2006.
It argued that, in the absence of a complaint specifically pertaining to the new financing system applying from 2006 onwards, the Commission had not carried out a sufficiently detailed preliminary assessment and that, consequently, Germany had not had the opportunity to clarify the questions that were still open.
Saksamaa selgitab, et kuna aastast 2006 kehtiva uue rahastamissüsteemi kohta erikaebusi ei olnud, siis ei olnud komisjoni esialgne hinnang piisavalt üksikasjalik ning Saksamaal ei olnud seega võimalust veel lahtisi küsimusi selgitada.
THE NEW FINANCING SYSTEM APPLYING FROM 2006 ONWARDS
AASTAST 2006 KEHTIV UUS RAHASTAMISSÜSTEEM
Germany explained that the new financing system was designed to ensure that the four Altmark criteria were respected.
Saksamaa kinnitusel tagatakse uue rahastamissüsteemiga nelja Altmarki kriteeriumi täitmine.