natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As the comments received from the representative of the beneficiary casino of Mont Parnès are essentially identical with the comments received from the Greek authorities, their summary has been presented together under this Section.
Abisaaja Mont Parnèsi kasiino esindaja märkused ja Kreeka ametiasutuste märkused on põhimõtteliselt ühesugused ning need esitatakse kokkuvõtlikult käesolevas osas.
On the presence of aid
Abi olemasolu
Both the Greek authorities and Mont Parnès contest the existence of State aid.
Nii Kreeka ametiasutused kui ka Mont Parnès eitavad riigiabi olemasolu.
They both argue on the grounds that the State does not forgo any revenue (or that if it does, then the casinos do not gain any advantage).
Nad väidavad, et riigil ei jää tulu saamata või kui jääb, siis kasiinod ei saa mingit eelist.
The Greek authorities argue that the price differentiation is only a price regulation issue, since the tax raised is a uniform proportion of the respective value of the price of admission tickets issued.
Kreeka ametiasutused väidavad, et hinnaerinevus on üksnes hindade reguleerimise küsimus, sest kehtestatud maksu võetakse väljastatud pääsmete hinnalt ühtse määra alusel.
According to the Greek authorities, the objective of the setting of a price of admission tickets and the payment to the State is not to raise revenue for the State but to discourage persons of low income from gambling.
Kreeka ametiasutuste sõnul on sissepääsutasu kehtestamise ja riigile maksu maksmise nõude eesmärk takistada väikese sissetulekuga isikuid mängimast hasartmänge, mitte koguda riigile tulu.
The fact that the practice of admission tickets also results in public revenues does not alter its nature as a control measure.
Asjaolu, et sissepääsutasu võtmisega kogutakse riigile ka tulu, ei muuda selle kui kontrollimeetme olemust.
Thus, the imposition of a price of admission tickets on casino customers entering the gaming area of casinos is regarded by the Greek authorities as constituting an onerous administrative control measure, which however lacks the character of a tax and cannot be regarded as a tax burden according to Judgement No 4027/1998 of the Council of State (the supreme administrative court of Greece) [42].
Sellest tulenevalt leiavad Kreeka ametiasutused, et nõue, mille kohaselt tuleb pääse väljastada kasiino hasartmängualale sisenevale kliendile kindlaksmääratud hinna eest, on halduskontrollimeede, millega kehtestatakse tasu, mis ei ole maks ja mida ei saa käsitada maksukoormusena, nagu on sedastatud Riiginõukogu (Kreeka kõrgeim halduskohus) otsuses nr 4027/1998 [42].
As for the differences between the prices of different casinos, Greece argues that the economic and social circumstances of the various casinos are different and not comparable.
Eri kasiinode hindade erinevuse kohta väidab Kreeka, et eri kasiinode majanduslik ja sotsiaalne olukord on erinev ning see ei ole võrreldav.
The Greek authorities contend that the distinction between charges is justified on public policy grounds, including that ‘the conditions applying to each casino, justify and are fully in line with the practice of setting a different ticket price for casinos located near large urban centres … and for casinos in the countryside … which is mainly inhabited by rural populations who – in their majority – have lower incomes and educational levels and are more in need of being discouraged from playing games of chance than the inhabitants of urban areas’.
Kreeka ametiasutused väidavad, et tasude erinevust õigustab üldine huvi: nad väidavad eelkõige, et eri kasiinode olukord õigustab eri pääsmehindade kehtestamist kasiinodele, mis asuvad suurlinnade lähedal, ja kasiinodele, mis asuvad sellises maapiirkonnas, kus elab peamiselt maaelanikkond, kelle sissetulekud on (enamasti) väiksemad ja haridustase madalam ja keda tuleb rohkem takistada hasartmänge mängimast kui linnaelanikke, ning on sellise tavaga täielikult kooskõlas.
On the observation of the complainant (Loutraki) that the price of admission tickets for the casino of Corfu changed from EUR 6 to EUR 15 when it was privatised in 2010, which rather contradicts the public policy arguments, the Greek authorities respond that the remote geographical location of the island of Corfu makes it uncompetitive compared to all other Greek casinos (therefore it does not distort competition).
Kaebuse esitaja Loutraki on märkinud, et kui Kérkyra kasiino 2010. aastal erastati, tõusis selle sissepääsutasu 6 eurolt 15 eurole, mis on Loutraki sõnul üsnagi vastuolus üldise huvi argumendiga; Kreeka ametiasutused vastavad, et Kérkyra saare kõrvaline geograafiline asukoht tähendab seda, et kõnealune kasiino ei konkureeri muude Kreeka kasiinodega, nii et see ei saa konkurentsi moonutada.
The authorities further argue that it is imperative to make the price of admission tickets dissuasive for the sake of protecting the inhabitants of Corfu, because the change in the operating conditions of the casino following privatisation will inevitably lead to a dramatic increase in its operating hours, its activities in general and its attractiveness.
Kreeka ametiasutused väidavad lisaks, et Kérkyra elanike kaitsmise eesmärgil on oluline muuta sissepääsutasu hoiatavaks, sest kasiino tegutsemistingimuste erastamisjärgne muutmine pikendab vältimatult märkimisväärselt selle lahtiolekuaegu ning tõstab tegevuse üldist taset ja suurendab kasiino atraktiivsust.
The Greek authorities and Mont Parnès contend that should there be an advantage to lower priced casinos (because they attract more customers) then by the same token there is no loss of State resources.
Kui väikese sissepääsutasuga kasiinodele antigi eelis, sest need meelitavad ligi rohkem kliente, siis Kreeka ametiasutused ja Mont Parnès vaidlustavad seisukoha, et sellega kaasnes tingimata riigitulude vähenemine.
Furthermore, it is not certain that with a higher ticket price these alleged beneficiaries would generate more revenue for the State, and the alleged loss of revenues is therefore hypothetical.
Samuti ei ole kindel, et kui sissepääsutasu oleks suurem, tooksid väidetavad abisaajad riigile suuremat tulu, nii et väidetav tuludest ilmajäämine on oletuslik.
The Greek authorities and Mont Parnès also point out that the benefit of the lower price of admission tickets is received by the customer, and that the proportion of the price kept by the casino is a higher amount in the casinos with a EUR 15 admission, which is therefore a benefit to them.
Kreeka ametiasutused ja Mont Parnès väidavad, et väiksemast sissepääsutasust saavad kasu kliendid ja et kasiinole jääv hinnaosa on suurem kasiinodes, mille sissepääsutasu on 15 eurot, mis on kasulik suurema sissepääsutasuga kasiinodele.
The Greek authorities and Mont Parnès also maintain that there is no effect on competition/trade on the basis that each casino serves a local market.
Kreeka ametiasutused ja Mont Parnès väidavad, et mõju konkurentsile ja kaubandusele puudub, sest iga kasiino teenindab kohalikku turgu.
They dispute the possibility of competition with other forms of gambling cited in the Opening Decision, noting that Internet gambling is currently illegal in Greece.
Nad vaidlustavad menetluse algatamise otsuses väidetud konkurentsivõimaluse muude hasartmänguliikidega ja juhivad tähelepanu sellele, et Interneti-põhiste hasartmängude harrastamine on Kreekas praegu ebaseaduslik.
The authorities and Mont Parnès also contend that even if the view were taken that the reduced price of admission tickets of EUR 6 might have influenced or may influence the decision of a foreign company to invest in a casino business in Greece, the foreign company could always avail itself of Law 2687/1953, as did the company Hyatt Regency Hotels and Tourism (Thessaloniki) S.A. in the case of the Thessaloniki casino.
Kreeka ametiasutused ja Mont Parnès väidavad, et isegi kui nõustuda sellega, et 6 euro suurune vähendatud sissepääsutasu võis või võib veel mõjutada välisriigi äriühingu otsust investeerida Kreekas asuvasse kasiinosse, saaks välisriigi äriühing alati tugineda seadusandlikule dekreedile nr 2687/1953, nagu Hyatt Regency Xenodocheiaki kai Touristiki (Thessaloníki) AE tegi Thessaloníki kasiino puhul.
As regards the allegations of complainant that the beneficiaries are able to grant admission gratuitously, while the 80 % contribution still has to be paid and which therefore illustrates most clearly the aid character of the measure, the Greek authorities claim that the practice is ‘exceptional’, as casinos allegedly make use of this exception to offer free admission (as a courtesy) mainly to VIPs or famous customers and as this practice is contrary to tax law (Law 2238/1994), since the expenditure from paying 80 % of the ticket price to the State from own resources is not recognised as productive expenditure and cannot be deducted from the company’s revenues (which would expose the company applying this practice to substantial tax burdens).
Kaebuse esitaja väidab, et abisaajad saavad võimaldada tasuta sissepääsu, samal ajal kui tuleb ikkagi tasuda 80 % suurune maks, mis kaebuse esitaja sõnul näitab väga selgelt, et kõnealune meede on riigiabi; Kreeka ametiasutuste sõnul on selline tava erandlik, sest kasiinod kasutavad seda võimalust selleks, et võimaldada tasuta sissepääs peamiselt VIPidele või kuulsatest isikutest klientidele, ja selline tava on vastuolus maksuseadusega (seadus nr 2238/1994), sest pääsmehinnast 80 % maksmist riigile ettevõtte enda vahenditest ei peeta tootlikuks kulutuseks ning seda ei saa äriühingu tuludest maha arvata, nii et selliselt tegutseval äriühingul on suur maksukoormus.
The authorities and Mont Parnès further draw the attention of the Commission to other differences between casinos in terms of various fiscal/regulatory measures.
Ametiasutused ja Mont Parnès juhivad komisjoni tähelepanu ka muudele kasiinodevahelistele erinevustele, mis tulenevad mitmesugustest maksu- ja reguleerivatest meetmetest.
Thus, these differences which allegedly favour Loutraki (the complainant) would counter-balance the advantages that the beneficiaries enjoy due to the lower price of admission tickets.
Nende sõnul annavad kõnealused erinevused eelise kaebuse esitajale Loutrakile ja tasakaalustavad eelised, mida abisaajad saavad tänu väiksemale sissepääsutasule.
The main measure invoked is that each casino pays a proportion of annual gross profits to the State but under the law the proportion is lower for Loutraki than for others.
Iga kasiino maksab osa aastasest brutokasumist riigile; siin viidatud peamine meede on selline, mille kohaselt nõuab seadus Loutrakilt väiksemat osa kui teistelt.
On this point however, the Commission firstly observes that these other measures invoked by the Greek authorities and Mont Parnès, in case of existence, might constitute a separate aid measure in favour of Loutraki, if all conditions provided by the applicable EU State aid law are met.
Komisjon juhib kõigepealt tähelepanu sellele, et kui Kreeka ametiasutuste ja Mont Parnèsi viidatud muud meetmed on tõepoolest olemas, võivad need kujutada endast eraldi abimeedet Loutraki kasuks, kui kõik ELis kohaldatava riigiabiõiguse tingimused on täidetud.
In any event these measures are distinct from the measure under assessment and therefore they are not covered by the present Decision.
Need on igal juhul siiski hinnatavast meetmest erinevad ega kuulu käesoleva otsuse reguleerimisalasse.
Finally, Greece has indicated that it is examining a potential change of the pricing policy of casinos, in order to eliminate discriminations between casinos.
Lisaks on Kreeka märkinud, et ta kaalub võimalust muuta kasiinode suhtes kohaldatavat hinnapoliitikat, eesmärgiga kaotada nendevaheline diskrimineerimine.
However, it has not yet informed the Commission of the implementation of any such change.
Ta ei ole komisjoni sellise muudatuse elluviimisest siiski veel teavitanud.
The Greek authorities and Mont Parnès did not submit any observations concerning the compatibility and the legality of the aid.
Kreeka ametiasutused ja Mont Parnèsi kasiino ei ole esitanud märkusi abi kokkusobivuse ega õiguspärasuse kohta.
On the quantification and recovery of the aid
Abi suuruse väljaselgitamine ja abi tagasinõudmine
The Greek Authorities and Mont Parnès contend by way of subsidiary argument that even if it were found that the measure under assessment is unlawful and incompatible State aid, any recovery of that aid would run counter to:
Kreeka ametiasutused ja Mont Parnès väidavad teise võimalusena, et isegi kui leitakse, et hinnatav meede kujutas endast ebaseaduslikku ja siseturuga kokkusobimatut riigiabi, oleks kõnealuse abi tagasinõudmine vastuolus kahe põhimõttega. See oleks vastuolus kodanike põhjendatud ootuste põhimõttega.
The principle of reasonable confidence of the subject of administration: the issue of the price of admission tickets to the casinos, and particularly the extent to which this price of admission tickets is a financial burden on the casinos, was brought before the Council of State approximately 15 years ago [43].
Kasiinode sissepääsutasu suuruse küsimus ja eriti see, millises ulatuses peaks sissepääsutasu olema kasiinodele finantskoormus, esitati Riiginõukogule ligikaudu 15 aastat tagasi [43].
The Council of State ruled, under national law, that the price of admission tickets did not have a fiscal nature, which indirectly shows that it was not a financial burden on the casinos.
Riiginõukogu otsustas siseriiklike õigusaktide alusel, et sissepääsutasu ei ole oma olemuselt maks, mis viitas kaudselt sellele, et see ei ole kasiinodele majanduslik koormus.
Therefore, the beneficiary casinos could reasonably base their conduct on the assumption that there could be no question of State aid arising from differentiation in these prices, which are not considered a financial burden under national law.
Abi saanud kasiinod võisid seega mõistlikult tegutseda eeldusel, et selliste hindade erinevuse puhul, mida ei peeta siseriiklike õigusaktide alusel majanduslikuks koormuseks, ei saa olla tegemist riigiabiga. See oleks vastuolus põhimõttega, et õigust ei tohiks kuritarvitada.
The principle that a right should not be exercised abusively: the Greek authorities and Mont Parnès contend that because Loutraki only lodged a complaint with the Commission 15 years after the adoption of the measure in dispute (in 1995), it is an abusive exercise of its right to have recourse to the Commission to seek the defence of its interests (and rights) arising from the provisions on State aid in the TFEU.
Kreeka ametiasutused ja Mont Parnès väidavad, et kuna Loutraki esitas komisjonile kaebuse alles 15 aastat pärast vaidlusaluse meetme vastuvõtmist (1995. aastal), kuritarvitas ta oma õigust pöörduda oma huvide ja õiguste kaitseks ELi toimimise lepingu riigiabieeskirjade alusel komisjoni poole.
On the calculation of the amount to be recovered, the Greek authorities and Mont Parnès contest the calculation proposed by Loutraki (difference in tax levied per customer between the higher priced and lower priced casinos, multiplied by the number of customers entering the beneficiary casinos).
Seoses tagasi nõutava summa arvutamisega vaidlustavad Kreeka ametiasutused ja Mont Parnès Loutraki väljapakutud arvutusmeetodi, mille kohaselt tuleks suurema sissepääsutasuga kasiinode ja väiksema sissepääsutasuga kasiinode poolt ühe kliendi kohta makstud maksu vahe korrutada abi saanud kasiinodesse sisenenud klientide arvuga.
Such calculation would be flawed and arbitrary as it is not certain that with a higher ticket price the alleged beneficiary casinos of Mont Parnès, Thessaloniki and Corfu [44] would have the same amount of clientele.
Nende sõnul on selline arvutusmeetod puudulik ja meelevaldne, sest ei ole kindel, et väidetavalt abi saanud kasiinode (Mont Parnès, Thessaloníki ja Kérkyra) [44] klientide arv oleks suurema pääsmehinna korral sama.
Comments from Loutraki
Loutraki märkused
Loutraki argues that the measures provided by national legal provisions constitute a fiscal discrimination in favour of certain casinos insofar as the requirement to remit to the State the uniform 80 % levy on admission in casinos applies to a different tax basis – the two different admission prices set by the State.
Loutraki väidab, et siseriiklikes õigusaktides sätestatud meetmed kujutavad endast maksualast diskrimineerimist teatavate kasiinode kasuks, niivõrd kui ühtset 80 % suurust maksu, mis tuleb tasuda riigile kasiinode sissepääsutasu pealt, kohaldatakse eri maksubaaside suhtes, nimelt riigi kehtestatud kahe eri sissepääsutasu suhtes.
As the admission price for the beneficiary casinos is significantly inferior to that of the other casinos (EUR 6 instead of EUR 15), this constitutes a loss of revenues for the State and thus amounts to State aid, in light of the distortion of competition it creates.
Abi saanud kasiinode sissepääsutasu on oluliselt väiksem kui muude kasiinode sissepääsutasu (15 euro asemel 6 eurot), mistõttu jääb riigil tulu saamata, ja sellest tulenevat konkurentsimoonutust arvesse võttes kujutab see endast riigiabi.
Loutraki further argues that the measure is not objectively justified, as the imposition of a lower price of admission tickets in the beneficiary casinos is actually contrary to the social objective and the justification and characteristics of the setting of a price of admission tickets to casinos as described by the Judgement No 4027/1998 of the Greek Council of State.
Peale selle väidab Loutraki, et meede ei ole objektiivselt põhjendatud, sest väiksema sissepääsutasu kehtestamine abi saanud kasiinodele on tegelikult vastuolus sotsiaalse eesmärgiga ning Riiginõukogu otsuses nr 4027/1998 käsitletud kasiinode sissepääsutasu kehtestamise põhjenduste ja tunnustega.
Loutraki contends that it cannot be reasonably argued that administrative control and social protection could be achieved by different prices of admission tickets – in casino Mont Parnès, only ca. 20 km from Athens city centre, by a ticket of EUR 6 while in casino Loutraki, ca. 85 km from Athens city centre, by a ticket of EUR 15, or respectively, in casino Thessaloniki, only ca. 8 km from Thessaloniki city centre (also at EUR 6), as opposed to casino Chalcidice, ca. 120 km from Thessaloniki city centre (at EUR 15).
Loutraki sõnul ei ole alust väita, et halduskontrolli ja sotsiaalkaitset saab tagada eri hinnaga pääsmete kaudu – Mont Parnèsi kasiinos, mis asub üksnes ligikaudu 20 km kaugusel Ateena kesklinnast, maksab sissepääs 6 eurot, samal ajal kui Loutraki kasiinos, mis asub ligikaudu 85 km kaugusel Ateena kesklinnast, maksab sissepääs 15 eurot ning Thessaloníki kasiinos, mis asub ligikaudu 8 km kaugusel Thessaloníki kesklinnast, maksab sissepääs 6 eurot, samal ajal kui Chalkidike kasiinos, mis asub ligikaudu 120 km kaugusel Thessaloníki kesklinnast, maksab sissepääs 15 eurot.
Loutraki observes that, although Greece had previously argued that the reduced price of admission tickets of EUR 6 is justified in consideration of special circumstances applicable to each beneficiary casino, mainly related to the geographical situation of each casino (which determines certain economic, social, demographic and other specificities), nevertheless, in August 2010, the Corfu Casino passed to EUR 15 upon its privatisation, without any explanation as to why the abovementioned special circumstances no longer applied.
Loutraki sõnul on Kreeka varem väitnud, et alandatud, 6 euro suurune sissepääsutasu oli põhjendatud iga abi saanud kasiino konkreetse olukorraga, mis oli peamiselt seotud selle geograafilise asukohaga (mis määrab teatavad majanduslikud, sotsiaalsed, demograafilised ja muud iseärasused), kuid kui Kérkyra kasiino 2010. aasta augustis erastati, hakkas ta võtma sissepääsu eest 15 eurot ega selgitanud, miks see eriolukord enam ei kehtinud.
On the quantification of the amount to be recovered, Loutraki maintains that this amount is the difference in tax levied per customer multiplied by the number of customers entering the beneficiary casinos.
Tagasi nõutava summa suuruse väljaselgitamise kohta väidab Loutraki, et see summa on iga kliendi kohta sisse nõutud maksu vahe, mis tuleb korrutada abi saanud kasiinodesse sisenenud klientide arvuga.
As concerns the separate measures invoked by Greece and Mont Parnès, which would allegedly favour Loutraki (mainly that Loutraki would pay a lower proportion of annual gross profits to the State as compared to other casinos), Loutraki sustains that in practice it has paid the same amount as its competitors under a separate agreement with the authorities.
Loutraki väidab Kreeka ja Mont Parnèsi kasiino viidatud eraldi meetmete kohta, mis annavad nende arvates Loutrakile eelise, kusjuures peamine eelis seisneb selles, et Loutraki maksab riigile väidetavalt väiksema osa aastasest brutokasumist kui teised kasiinod, et ta on ametiasutustega sõlmitud eraldi kokkuleppe alusel tasunud tegelikult sama suure summa kui tema konkurendid.
V. ASSESSMENT OF THE MEASURE
V. HINNANG
The measure under assessment is the fiscal discrimination that the Greek authorities have put into place in favour of certain casinos through the implementation of simultaneous legal provisions [45] concerning both the fixing of a uniform 80 % levy on the price of admission tickets in casinos, and the setting of two unequal regulated prices of admission tickets at EUR 6 and EUR 15 respectively for publicly and privately owned casinos, thereby placing the latter at a competitive disadvantage [46].
Hinnatav meede hõlmab teatavaid kasiinosid soodustavat maksualast diskrimineerimist, mida Kreeka ametiasutused on rakendanud, kohaldades samaaegselt mitut sätet, [45] millega kehtestati ühtne 80 % suurune maks kasiinode sissepääsutasu pealt ning nähti avalik-õiguslikele ja eraõiguslikele kasiinodele ette erinevad reguleeritud pääsmehinnad, nimelt 6 eurot avalik-õiguslikele kasiinodele ja 15 eurot eraõiguslikele kasiinodele, pannes seega eraõiguslikud kasiinod ebasoodsasse konkurentsiolukorda [46].
Presence of State aid within the meaning of Article 107(1) of the TFEU
Riigiabi olemasolu ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses
In order to ascertain whether a measure constitutes a State aid caught by the provisions of the TFEU, the Commission has to assess whether it fulfils the conditions of its Article 107(1).
Selleks et teha kindlaks, kas meede kujutab endast riigiabi Euroopa Liidu toimimise lepingu tähenduses, peab komisjon hindama, kas see vastab kõnealuse lepingu artikli 107 lõikes 1 sätestatud tingimustele.
This Article states that ‘Save as otherwise provided in the Treaties, any aid granted by Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the internal market’.
Artikli 107 lõikes 1 on sätestatud: „Kui aluslepingutes ei ole sätestatud teisiti, on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust.”
The Commission will assess hereunder whether the contested measure fulfils the four cumulative conditions to constitute a State aid within the meaning of Article 107(1) of the TFEU.
Sellest tulenevalt analüüsib komisjon seda, kas vaidlustatud meede vastab kõigile neljale tingimusele, et olla riigiabi artikli 107 lõike 1 tähenduses.
Presence of advantage
Antud eelis
In order to constitute State aid, a measure must confer on beneficiaries an advantage which relieves them of charges that are normally borne from their budgets.
Selleks et meede oleks riigiabi, peab see andma abisaajatele eelise, vabastades nad kulutustest, mida nad peaksid tavaliselt katma oma eelarvest.