natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This Decision does not prejudice the submission of a further application for ethoxyquin pursuant to Article 6(2) of Directive 91/414/EEC and Chapter II of Regulation (EC) No 33/2008.
Käesolev otsus ei piira õigust esitada etoksükini kohta uut taotlust vastavalt direktiivi 91/414/EMÜ artikli 6 lõikele 2 ja määruse (EÜ) nr 33/2008 II peatükile.
In the interest of clarity, the entry for ethoxyquin in the Annex to Decision 2008/941/EC should be deleted.
Selguse huvides tuleks etoksükini käsitlev kanne otsuse 2008/941/EÜ lisast välja jätta.
It is therefore appropriate to amend Decision 2008/941/EC accordingly.
Seega on asjakohane otsust 2008/941/EÜ vastavalt muuta.
Ethoxyquin shall not be included as active substance in Annex I to Directive 91/414/EEC.
Etoksükini ei kanta toimeainena direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse.
authorisations for plant protection products containing ethoxyquin are withdrawn by 3 September 2011;
etoksükini sisaldavate taimekaitsevahendite load tühistatakse alates 3. septembrist 2011;
no authorisations for plant protection products containing ethoxyquin are granted or renewed from the date of publication of this Decision.
alates käesoleva otsuse avaldamise kuupäevast ei anta ega uuendata etoksükini sisaldavate taimekaitsevahendite lubasid.
Any period of grace granted by Member States in accordance with the provisions of Article 4(6) of Directive 91/414/EEC, shall be as short as possible and shall expire on 3 September 2012 at the latest.
Ajapikendus, mille liikmesriigid annavad vastavalt direktiivi 91/414/EMÜ artikli 4 lõikele 6, peab olema võimalikult lühike ja lõppema hiljemalt 3. septembril 2012.
In the Annex to Decision 2008/941/EC, the entry for ‘ethoxyquin’ is deleted.
Otsuse 2008/941/EÜ lisast jäetakse välja kanne etoksükin.
European Food Safety Authority; Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance ethoxyquin.
Euroopa Toiduohutusamet: Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance ethoxyquin.
EFSA Journal 2010;8(9):1710.
The EFSA Journal 2010; 8(9):1710.
[38 pp.]. doi:10.2903/j.efsa.2010.1710.
[lk 38]. doi:10.2903/j.efsa.2010.1710.
Available online: www.efsa.europa.eu/efsajournal.htm
Kättesaadav aadressil www.efsa.europa.eu/efsajournal.htm
on the conclusion of the Interim Partnership Agreement between the European Community, of the one part, and the Pacific States, of the other part
ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja teiselt poolt Vaikse ookeani piirkonna riikide vahelise majanduspartnerluslepingu sõlmimise kohta
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 207, in conjunction with Article 218(6)(a)(iii) and 218(6)(a)(v) thereof,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 207 koostoimes artikli 218 lõike 6 punkti a alapunktiga iii ning artikli 218 lõike 6 punkti a alapunktiga v,
On 12 June 2002, the Council authorised the Commission to open negotiations to conclude Economic Partnership Agreements with ACP countries.
Nõukogu volitas 12. juunil 2002 komisjoni alustama läbirääkimisi AKV riikidega majanduspartnerluslepingute sõlmimiseks.
Negotiations for an Interim Partnership Agreement (hereinafter referred to as the ‘interim EPA’) were concluded on 23 November 2007 with Papua New Guinea and the Republic of the Fiji Islands.
Paapua Uus-Guineaga ja Fidži Saarte Vabariigiga peetud läbirääkimised majanduspartnerluse vahelepingu üle (edaspidi „majanduspartnerluse vaheleping”) lõpetati 23. novembril 2007. aastal.
The interim EPA has not yet been concluded.
Majanduspartnerluse vahelepingut ei ole sõlmitud.
Following the entry into force of the Treaty of Lisbon, the procedure to be followed to that end is laid down in Article 218 of the Treaty on the Functioning of the European Union.
Lissaboni lepingu jõustumisega reguleeritakse kokkuleppe sõlmimiseks vajalikke Euroopa Liidu menetlusi Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 218.
The interim EPA should be concluded on behalf of the European Union,
Majanduspartnerluse vaheleping tuleks sõlmida Euroopa Liidu nimel,
The Interim Partnership Agreement between the European Community, of the one part, and the Pacific States, of the other part, is hereby approved on behalf of the European Union.
Euroopa Ühenduse ja Vaikse ookeani piirkonna riikide vaheline majanduspartnerluse vaheleping kiidetakse Euroopa Liidu nimel heaks.
The President of the Council shall give the notification referred to in Article 76(2) of the interim EPA on behalf of the Union.
Nõukogu eesistuja edastab liidu nimel majanduspartnerluse vahelepingu artikli 76 lõikega 2 ettenähtud teatise.
The date of entry into force of the Agreement shall be published in the Official Journal of the European Union.
Lepingu jõustumise kuupäev avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.
Council Decision 2011/146/CFSP
Nõukogu otsus 2011/146/ÜVJP,
of 7 March 2011
7. märts 2011,
amending Decision 2010/145/CFSP renewing measures in support of the effective implementation of the mandate of the International Criminal Tribunal for the former Yugoslavia (ICTY)
millega muudetakse otsust 2010/145/ÜVJP, millega pikendatakse endise Jugoslaavia asjade rahvusvahelise kriminaalkohtu (EJRK) volituste tõhusat rakendamist toetavate meetmete kehtivusaega
On 8 March 2010, the Council adopted Decision 2010/145/CFSP [1].
Nõukogu võttis 8. märtsil 2010 vastu otsuse 2010/145/ÜVJP [1].
The measures provided for in Decision 2010/145/CFSP should be renewed for a further period of 12 months,
Otsuses 2010/145/ÜVJP sätestatud meetmete kehtivusaega tuleks pikendada veel 12 kuu võrra,
Article 4(1) of Decision 2010/145/CFSP is hereby replaced by the following:
Otsuse 2010/145/ÜVJP artikli 4 lõige 1 asendatakse järgmisega:
It shall expire on 16 March 2012.’.
Käesolev otsus kaotab kehtivuse 16. märtsil 2012.”
Done at Brussels, 7 March 2011.
Brüssel, 7. märts 2011
OJ L 58, 9.3.2010, p. 8.
ELT L 58, 9.3.2010, lk 8.
concerning the aid scheme C 4/09 (ex N 679/97) implemented by France to promote radio broadcasting
abikava C 4/09 (ex N 679/97) kohta, mida Prantsusmaa rakendas raadioringhäälingutegevuse suhtes
(Only the French text is authentic)
(Ainult prantsusekeelne tekst on autentne)
Having regard to the Agreement on the European Economic Area, and in particular Article 62(1)(a) thereof [2],
võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, eriti selle artikli 62 lõike 1 punkti a [2],
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above [3],
olles kutsunud huvitatud isikuid üles esitama oma märkusi vastavalt eespool nimetatud artiklitele [3]
By letter of 2 October 1997 the French Republic notified the Commission of aid scheme N 679/97, a draft decree envisaging a change in the existing aid scheme in favour of radio broadcasting services [4].
2. oktoobri 1997. aasta kirjas teavitas Prantsuse Vabariik komisjoni abikavast N 679/97 (dekreedieelnõu, millega muudetakse juba kehtivat raadioringhäälingu abikava) [4].
By Decision of 10 November 1997 [5] the Commission approved the renewal of this radio broadcasting aid scheme for a period of 10 years.
10. novembri 1997. aasta otsusega [5] kiitis komisjon heaks nimetatud raadioringhäälingu abikava pikendamise 10 aastaks.
A change in that aid scheme was approved by the Commission Decision of 28 July 2003 [6].
Kõnealuse abikava muutmine kiideti heaks komisjoni 28. juuli 2003. aasta otsusega [6].
The modification proposed by the French authorities referred, among other things, to a change in the methods of financing the aid scheme [7].
Prantsusmaa ametiasutuste tehtud muudatusettepanek hõlmas muu hulgas abikava rahastamiskorra muutmist [7].
In that Decision the Commission concluded that the amended aid scheme was compatible with the internal market within the meaning of Article 107(3)(c) of the Treaty on the Functioning of the European Union (hereinafter ‘TFEU’).
Kõnealuses otsuses järeldas komisjon, et selliselt muudetud abikava on kooskõlas siseturuga Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c tähenduses.
The modification entered into force on 1 January 2003 for a period of 10 years.
Muudatus jõustus 1. jaanuaril 2003 kehtivusajaga kümme aastat.
By letter of 11 February 2009, the Commission informed the French Republic of its decision to initiate the procedure laid down in Article 108(2) TFEU in respect of the aid.
Komisjon teavitas 11. veebruari 2009. aasta kirjas Prantsuse Vabariiki otsusest algatada kõnealuse abi suhtes Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõike 2 kohane menetlus.
The Commission’s decision to initiate that procedure was published in the Official Journal of the European Union [8].
Komisjoni otsus algatada kõnealune menetlus avaldati Euroopa Liidu Teatajas [8].
The Commission called on interested parties to submit their comments on the aid in question.
Komisjon kutsus huvitatud isikuid üles esitama kõnealuse abi kohta märkusi.
By letter of 23 April 2009 the French Republic submitted its comments on the measure.
23. aprilli 2009. aasta kirjas edastas Prantsuse Vabariik meetme kohta oma märkused.
The Commission has not received other comments from interested third parties on this subject.
Komisjon ei saanud huvitatud kolmandatelt isikutelt kõnealuse teema kohta muid märkusi.
The measure in question is an aid scheme in support of small French local radio stations that play a local social communication role and have commercial revenue from advertising and sponsorship that is not greater than 20 % of their turnover.
Kõnealune meede kujutab endast abikava Prantsusmaa väikeste kohalike raadiojaamade toetamiseks, mille ülesanne on naabruskonna sotsiaalne suhtlemine ning mille müügitulu reklaami- või sponsorlussaadetest ei ületa 20 % käibest.
The aid scheme was financed by receipts from a parafiscal charge levied on resources obtained from radio and television advertising broadcasts.
Abi rahastati maksulaadse lõivu abil, mis kehtestati raadio ja televisiooni kaudu edastatava reklaami müügist saadava tulu suhtes.
The competent authority, namely the Support Fund for Radio Broadcasting (SFRB), can grant three types of aid:
Pädev asutus, st raadioringhäälingu toetusfond (Fonds de soutien à l'expression radiophonique – FSER) võib eraldada kolme liiki abi:
an installation grant for community radio stations recently licensed by the High Audiovisual Council, which cannot exceed a ceiling specified in a scale;
sisseseadmistoetus kohaliku kuulajaskonnaga väiksematele uutele raadiojaamadele, nn radios associatives, mille kõrgem audiovisuaalnõukogu on heaks kiitnud; toetus ei või ületada teatavat piirmäära tariifitabelis;
an operating grant representing an amount specified in a scale which starts progressively and then becomes degressive, established by the committee responsible for granting the subsidies. The committee can increase the amount within predefined limits by taking into account the beneficiary’s achievements relating to internal management and educational, community and cultural projects or local social communication;
kindlasummaline tegevustoetus, mis on kindlaks määratud järkjärgulises tariifitabelis, mis algselt suureneb ja seejärel kahaneb vastavalt toetuste eraldamise eest vastutava komisjoni otsusele ning mida võib suurendada kindlaksmääratud piirides, võttes arvesse kõnealuse abisaaja püüdlusi sisehalduses ning tegevust hariduse, seltsielu, kultuuri või naabruskonna sotsiaalse suhtlemise valdkonnas;
an equipment grant paying for up to 50 % of the cost of renewing the equipment of eligible radio stations. This can be awarded only once every five years and cannot exceed the ceiling specified in a scale.
ümberkorraldustoetus, mis võib ulatuda kuni 50 protsendini abikõlblike raadiojaamade vahendite uuendamisest; seda võib anda üksnes iga viie aasta järel ning toetus ei või ületada tariifitabelis fikseeritud piirmäära.
The scheme has been in place since 1989 and has been subject to several changes, all notified to and approved by the Commission in 1990, 1992, 1997 and 2003, respectively.
aastal kasutusele võetud kava muudeti mitu korda, kusjuures kõigist muudatustest teavitati komisjoni ning komisjon kiitis need heaks 1990., 1992., 1997. ja 2003. aastal.
Beneficiaries of the aid scheme
Abisaajad
The draft decree notified by the French authorities concerns the implementation of the aid scheme set out in Article 80 of Law No 86-1067 of 30 September 1986 on freedom of communication, as amended by Article 25 of Law No 89-25 of 17 January 1989 and Article 27 of Law No 90-1170 of 29 December 1990, which provides as follows:
Prantsuse ametiasutuste teatatud eelnõuga rakendatakse abikava, mis on ette nähtud 30. septembri 1986. aasta seadusega nr 86-1067 sidevabaduse kohta, mida on muudetud 17. jaanuari 1989. aasta seaduse nr 89–25 artikliga 25 ja 29. detsembri 1990. aasta seaduse nr 90-1170 artikliga 27 ning mille artiklis 80 on sätestatud järgmine:
‘Radio broadcasting services whose commercial revenue from broadcasting brand or sponsorship advertising represents less than 20 % of their total turnover shall benefit from aid in accordance with the rules laid down by decree of the Council of State.
„Raadioteenuste osutajale, kelle müügitulu reklaami- või sponsorlussaadetest on alla 20 % kogukäibest, antakse abi riiginõukogu dekreedis ette nähtud korras.
The aid scheme shall be financed by a charge levied on resources obtained from radio and television advertising broadcasts.
Abi rahastamise eesmärgil maksustatakse raadio ja televisiooni kaudu edastatava reklaami müügist saadav tulu.
The remuneration received by the radio broadcasting services for messages aimed at supporting community or general interest projects shall not be taken into account when determining the ceiling referred to in the first paragraph of this section.’
Käesoleva artikli lõikes 1 ette nähtud piirmäära kindlaksmääramisel ei võeta arvesse raadioteenuste osutaja tulu avalike huvide või mittetulunduslike eesmärkide toetuseks edastatud saadetest.”
Method of financing the aid scheme
Abikava rahastamine
As regards the financing component of the aid scheme, Article 1 of the draft decree notified by the French authorities on 2 October 1997 which became Decree No 97-1263 of 29 December 1997, introducing a parafiscal charge to be paid into a support fund for radio broadcasting [9], states:
Abikava rahastamise kohta on Prantsusmaa ametiasutuste 2. oktoobri 1997. aasta eelnõu (millest sai 29. septembri 1997. aasta dekreet nr 97–1263, „Raadioringhäälingu toetusfondi heaks ette nähtud maksulaadse lõivu kehtestamise kohta”) [9] artiklis 1 sätestatud järgmine:
‘With effect from 1 January 1998, a parafiscal charge on advertisements broadcast on sound radio and television (“the charge on advertising companies”) shall be introduced for a period of five years to fund an aid scheme for the benefit of those holding a licence to provide sound radio broadcasting services in respect of which the commercial revenue deriving from broadcasts of brand or sponsorship advertising is less than 20 % of the total turnover.
„Selleks et rahastada abifondi, millest toetatakse ringhäälinguluba omavaid raadioteenuste osutajaid, kelle müügitulu reklaami- ja sponsorlussaadetest on alla 20 % kogukäibest, maksustatakse raadio- ja telereklaam alates 1. jaanuarist 1998 viieks aastaks maksulaadse lõivuga (edaspidi „ringhäälingureklaami maks”).
The objective of this charge is to promote radio broadcasting.’
Nimetatud maksu kehtestamise eesmärk on raadioringhäälingutegevuse edendamine.”
Article 2 of the same decree states:
Sama dekreedi artiklis 2 on sätestatud järgmine:
The rate of tax shall be determined in a joint order by the Ministers responsible for Budget and Communications and shall be paid in stages on the basis of the quarterly revenue of the companies liable for the charge and the following upper limits shall apply:
Maksumäära kehtestavad eelarve ja side valdkonna ministrid ühise määrusega sõltuvalt maksukohustuslase müügikäibest kvartalis, kusjuures maksu piirmäärad on järgmised:
Article 4 of the same decree provides that the charge referred to in Article 2 is to be levied, collected and recovered by the Directorate-General for Taxation for the radio broadcasting support fund, in accordance with the same rules, guarantees and penalties as those referring to the VAT.
Sama dekreedi artiklis 4 on täpsustatud, et artikliga 2 ette nähtud maksu arvutab, määrab ja nõuab FSERi kasuks sisse maksuhaldur samade eeskirjade järgi ning samade tagatiste ja sanktsioonidega, mis on kohaldatavad käibemaksu puhul.
These provisions have been amended following the change in the aid scheme notified to the Commission and approved by the decision of 28 July 2003 [10].
Neid sätteid muudeti abikava muutmise käigus, millest teavitati komisjoni ja mis kiideti heaks 28. juulil 2003 [10].
Under the new rules, the parafiscal charge applies only to companies established on French territory.
Uute eeskirjade kohaselt on kohustatud maksulaadset lõivu tasuma üksnes Prantsuse territooriumil asutatud raadiojaamad.
In 1997, by Decision N 679/97, the Commission approved a change in the aid scheme consisting in a financing mechanism based on a parafiscal charge levied on radio and television advertising broadcasts.
Komisjon kiitis 1997. aastal otsusega N 679/97 heaks abikava muudatuse, mis seisnes rahastamismehhanismi loomises raadio või televisiooni kaudu edastatavale reklaamile maksulaadse lõivu kehtestamisega.
That decision did not include any assessment of the method of financing.
Kõnealuses otsuses ei ole rahastamismeetodit üldse analüüsitud.
The 1997 decision was in force until 2003, when it was replaced by a new positive decision, Decision NN 42/03 [11].
aasta otsust kohaldati kuni 2003. aastani ehk ajani, mil see asendati uue vastuvõetud otsusega NN 42/03 [11].
On 3 August 2004, Régie Network, the advertising arm of a major French radio station, NRJ, challenged the charge paid in 2001 (EUR 152524) before the Lyon courts.
Régie Network, suure Prantsusmaa ringhäälinguettevõtja NJR reklaamiga tegelev tütarettevõtja, vaidlustas 3. augustil 2004 Lyoni kohtus 2001. aastal makstud maksu (152524 eurot).
The case was referred to the Court of Justice for a preliminary ruling on the validity of the Commission Decision of 10 November 1997 approving the aid.
Euroopa Kohtule esitati kõnealuses asjas eelotsusetaotlus, et hinnata komisjoni 10. novembri 1997. aasta abi lubava otsuse kehtivust.
The judgment [12] of the Court of Justice, delivered on 22 December 2008, declared that the 1997 decision was invalid on the grounds that the Commission had omitted to assess the method of financing the measure under investigation.
Euroopa Kohtu 22. detsembri 2008. aasta otsusega [12] kuulutati 1997. aasta otsus kehtetuks seetõttu, et komisjon ei olnud hinnanud uurimise all oleva meetme rahastamismeetodit.
Under paragraph 89 of its judgment, the Court pointed out that consideration of an aid measure by the Commission must necessarily also take into account the method of financing the aid in cases where that method forms an integral part of the measure.
Euroopa Kohus tuletab meelde, et vastavalt Euroopa Kohtu otsuse punktile 101 peab komisjon riigiabi kontrollimisel alati arvesse võtma riigiabi rahastamist maksu kaudu, kui maks on abikava lahutamatu osa.
Under paragraph 99 of its judgment, the Court stated that for a tax to be regarded as forming an integral part of an aid measure, it must be hypothecated to the aid under the relevant national rules, in the sense that the revenue from the charge is necessarily allocated for the financing of the aid and has a direct impact on the amount of the aid and, consequently, on the assessment of the compatibility of that aid with the internal market.
Euroopa Kohus täpsustab oma otsuse punktis 99, et maks on abimeetme lahutamatu osa, kui asjaomase siseriikliku õiguse alusel on maksu ja antava abi vahel selline püsiv seos, kus maksutulud on tingimata ette nähtud antava abi rahastamiseks ja mõjutavad otseselt antava abi suurust ning järelikult ka hinnangut selle abi kokkusobivuse kohta siseturuga.
After having verified that all the requirements have been met in that case, the Court concluded, under paragraph 112 of its judgment, that the charge on advertising companies forms an integral part of the radio broadcasting aid scheme which that charge is intended to finance.
Olles kontrollinud, kas kõik tingimused on täidetud, sedastas Euroopa Kohus punktis 112, et ringhäälingureklaami maks on sellest rahastatava raadioringhäälingutegevuse abikava lahutamatu osa.
Accordingly, the Commission should have taken that charge into account when it examined the aid scheme in question, which it omitted to do in Decision NN 42/03.
Seega oli komisjon ilmtingimata kohustatud seda maksu kõnealuse abikava uurimisel arvesse võtma, mida ta aga ei teinud otsuse NN 42/03 puhul.
Following the judgment declaring that the Commission Decision of 10 November 1997 was invalid, the Commission took all the necessary measures to rectify the illegality identified and has re-examined the information provided by the French authorities.
Pärast kohtuotsust, millega kuulutati kehtetuks komisjoni 10. novembri 1997. aasta otsus, võttis komisjon kõik vajalikud meetmed, et kõrvaldada õigusvastasus ning vaadata uuesti läbi Prantsusmaa ametiasutuste edastatud teave.
Consequently, on 11 February 2009 the Commission initiated the formal investigation procedure in accordance with Article 108(2) TFEU, under procedure number C4/2009 [13].
Seetõttu algatas komisjon 11. veebruaril 2009 menetlusnumbri C4/2009 all Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 lõike 2 kohase ametliku uurimismenetluse [13].
By letter of 23 April 2009 the French authorities submitted the following comments to the Commission:
Prantsusmaa ametiasutused edastasid 23. aprilli 2009. aasta kirjas komisjonile järgmised märkused.
An annual average of EUR 20 million was collected and paid during the period in question, and distributed to over 500 recipients.
Asjaomasel ajavahemikul koguti ja eraldati aastas keskmiselt 20 miljonit eurot, mis jaotati rohkem kui 500 abisaaja vahel.
It is not disputed that the parafiscal charge has also been paid by foreign operators providing radio broadcasting services in France delivered by radio stations or companies established in other Member States, but it would be impossible to identify them.
Ei vaidlustatud, et Prantsusmaal raadioteenuseid osutavad välisettevõtjad, kelle jaamad või stuudiod asuvad teistes liikmesriikides, maksid samuti kõnealust maksulaadset lõivu, kuid kõnealuseid ettevõtjaid ei olnud võimalik kindlaks määrata.
The aid cannot give rise to any recovery primarily for two reasons: first, the aid scheme was duly notified to and approved by the Commission on several occasions, which gave its recipients legitimate expectations; secondly, given the current financial situation of the recipients it would be impossible for the French authorities to recover the amounts paid.
Abi ei või tagasi nõuda kahel põhjusel: esiteks oli abikavast komisjoni nõuetekohaselt teavitatud ning komisjon oli selle korduvalt heaks kiitnud, mis tekitas abisaajates õiguspärase ootuse. Teiseks ei võimaldanud abisaajate praegune rahaline olukord Prantsusmaa ametiasutustel eraldatud summat tagasi nõuda.
Legal basis for the assessment
Abi hindamise õiguslik alus
The assessment of the aid scheme in question is based on Article 107(3) TFEU.
Kõnealuse abikava hindamisel tuginetakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõikele 3.
Existence of aid within the meaning of Article 107(1) TFEU
Abi olemasolu Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses
Article 107(1) TFEU provides as follows:
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 on sätestatud: