natgillin/translations-raw huggingface dataset:
They provide for the measure by which France Télécom pays the Public Treasury compensation for the payment and servicing of the pensions granted to the civil servants of France Télécom made by the State.
Nendega on ette nähtud meede, mille kohaselt kannab France Télécom riigieelarvesse hüvitise France Télécomi ametnikele määratud pensionide maksmise ja teenindamise eest.
Since, pursuant to the 1996 Law, the compensation paid by France Télécom to the Public Treasury is less than in the original wording of the 1990 Law, the aid is granted to France Télécom with the resources of the French State.
Kuna vastavalt 1996. aasta seadusele on summa, mida France Télécom hüvitiseks riigieelarvesse kandis, väiksem esialgu 1990. aasta seadusega ette nähtud summast, on France Télécomile antud abi Prantsusmaa ressurssidest.
Favouring certain undertakings
Teatavate ettevõtjate soodustamine
The provisions of the 1990 Law defined the arrangements applicable to France Télécom, a public operator with legal personality.
aasta seaduse sätete kohaselt kohaldati korda juriidilise isiku staatusega avalik-õigusliku operaatori France Télécom suhtes.
The 1996 Law on the national company France Télécom amends these arrangements with provisions applicable to France Télécom in accordance with the conditions it defines only for this company.
Riigi osalusega ettevõtjat France Télécom käsitleva 1996. aasta seadusega muudeti kõnealust korda sätetega, mida kohaldatakse France Télécomi suhtes vastavalt selles seaduses konkreetselt kõnealuse ettevõtja jaoks kindlaks määratud korrale.
The object of the arrangements introduced by the 1990 Law is to determine a specific compensation for the principles and amounts of the employer’s contribution for the pensions paid by France Télécom to the French State.
aasta seadusega kehtestatud korra eesmärk oli määrata seoses tööandja sissemakse põhimõtete ja summadega kindlaks konkreetne hüvitis, mida France Télécom maksab Prantsusmaale pensionide eest.
Therefore the compensation payable by France Télécom in accordance with the 1990 Law in its original wording, which was applied between 1991 and 1996, in the same way as the different compensation introduced by the 1996 Law, which has been applied since 1997, is a specific measure which concerns only France Télécom, thereby fulfilling the condition of selectivity, contrary France Télécom’s argument.
France Télécomi makstav hüvitis, mis oli sätestatud 1990. aasta seaduse esialgses redaktsioonis ning mida kohaldati ajavahemikus 1991–1996, nagu ka 1996. aasta seadusega kehtestatud hüvitis, mida kohaldati alates 1997. aastast, on erimeetmed, mis hõlmavad üksnes France Télécomi; seega on vastupidiselt France Télécomi seisukohale täidetud valikulisuse tingimus.
Economic advantage distorting or threatening to distort competition
Majanduslik eelis, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi
It should be determined whether the measures establishing the amount of compensation in question favour France Télécom.
Tuleks kindlaks määrata, kas meetmed, millega määratakse kindlaks kõnealuse hüvitise summa, soodustavad France Télécomi.
The question of whether the amendments introduced in Article 30 of the 1990 Law by the 1996 Law constitute aid because they confer an economic advantage on France Télécom must be seen in the light of the nature and the overall structure of the pensions arrangements in question and the effects this has had on France Télécom, and not the causes or objectives of the amendments.
Küsimust, kas 1996. aasta seadusega 1990. aasta seaduse artiklis 30 tehtud muudatused kujutavad endast abi, kuna annavad France Télécomile eelise, tuleb hinnata kõnealuse pensionisüsteemi laadi ja tulususe ning France Télécomile kaasnevate mõjude, mitte aga muudatuste põhjuste ega eesmärkide põhjal.
The objective pursued by amending the 1990 Law is not therefore relevant, in principle, for assessing its effects, contrary to the French Republic’s argument.
Vastupidiselt Prantsusmaa seisukohale ei ole 1990. aasta seaduse muutmisega taotletud eesmärk seega mõjude hindamisel põhimõtteliselt asjakohane.
The logic of the pension arrangements applicable
Kohaldatava pensionisüsteemi loogika
The funding by the State of the payment and servicing of the pensions granted to the civil servants of France Télécom results from the application of the Civilian and Military Retirement Pensions Code, which alone applies to the former civil servants in question.
Asjaolu, et riik tegeleb France Télécomi ametnikele määratud pensionide maksmise ja teenindamisega, tuleneb sellest, et kohaldatakse tsiviil- ja sõjaväepensionide koodeksit, mis kehtib üksnes kõnealuste endiste ametnike suhtes.
Neither the 1990 Law nor the 1996 Law changed the status of these civil servants or the principle of the State funding the payment of their pension.
Nende ametnike staatust ega põhimõtet, mille kohaselt tasub riik nende pensionimaksed, ei muudetud ei 1990. aasta seaduse ega ka 1996. aasta seadusega.
This funding seems to arise from the principle whereby employees with civil servant status serve the common good independently and in the public interest.
Selline vastutuse võtmine näib tulenevat põhimõttest, mille kohaselt teenivad ametnikud vastavalt personalieeskirjadele avalikke hüvesid üldhuvidest täiesti sõltumata.
This is not the case where these civil servants work for an undertaking providing a paid-for service, with the aim of serving the interests and benefit of this undertaking, in competition with other undertakings which provide the same services.
Paraku ei ole see nii, sest ametnikud töötavad ettevõtja heaks, kes osutab teenuseid tasu eest eesmärgiga teenida selle ettevõtja huvi ja kasu, konkureerides teiste samu teenuseid osutavate ettevõtjatega.
In this perspective, the payment of compensation to the State, provided for by the 1990 Law, both in its original wording and after the amendments introduced by the 1996 Law, constitutes an exception to the principle of funding by the French State.
Sellest seisukohast kujutab riigile hüvitise maksmine, mis oli ette nähtud 1990. aasta seaduse esialgses redaktsioonis ning ka 1996. aasta seadusega kehtestatud muudatustega, erandit Prantsusmaa vastutuse võtmise põhimõttest.
This exception is justified by the nature and overall structure of the arrangements applicable to the pensions of the civil servants employed by France Télécom.
Seda erandit õigustab France Télécomi ametnike pensionide suhtes kohaldatava süsteemi olemus ja ülesehitus.
In fact, the French State is obliged to effect the payment and servicing of the pensions granted, under the Civilian and Military Retirement Pensions Code, to the civil servants of France Télécom, who are covered by the general status of civil servants of the French State and not by the ordinary law on social security benefits.
Prantsusmaa peab kohaldama tsiviil- ja sõjaväepensionide koodeksit France Télécomi sellistele ametnikele määratud pensionide maksmisel ja teenindamisel, kes kuuluvad üldise riigiteenistuja staatuse alla, mitte aga sotsiaalkindlustushüvitiste üldise süsteemi alla.
Even in the absence of the payment of compensation by France Télécom, the French State would still be bound to honour its pension commitments to the civil servant staff concerned, unless it amended these commitments unilaterally.
Prantsusmaal on isegi juhul, kui France Télécom hüvitist ei maksa, kohustus tagada asjaomase ametniku staatuses oleva personali eluaegsed kohustused, välja arvatud juhul, kui ta neid kohustusi ühepoolselt muudab.
On the contrary, making available State-trained civil servants to France Télécom with no compensation for pensions paid or to be paid would confer a clear advantage on the latter.
Prantsusmaal riiklikult koolitatud ametnike kättesaadavaks tegemine France Télécomile ilma makstud ja makstavate pensionide eest mingisugust hüvitist tasumata annab aga nimetatud ettevõtjale selge eelise.
Since France Télécom’s competitors do not employ staff with civil servant status for whom the French State would be under a similar financial obligation, the logic of the arrangements for funding pensions and the payment of compensation for France Télécom introduced by the law is not transferable to them.
Kuna France Télécomi konkurentidest ettevõtjad ei värba ametniku staatuses töötajaid, kelle suhtes oleks Prantsusmaal samalaadne finantskohustus, siis ei saa neile üle kanda France Télécomi pensionide rahastamise ja hüvitise maksmise süsteemi loogikat, mis on seadusega kehtestatud.
This is shown by the fact that, since the status of the staff employed by the competitors differs with regard to the risks of non-payment of wages covered by the ordinary law on social security benefits, the French authorities appear to consider that the payment of social security contributions to cover the risk is justified in their case.
Olles tunnistajaks asjaolule, et konkurentide töötajad olid teistsuguses olukorras seoses palkade maksmata jätmise riskiga sotsiaalkindlustushüvitiste üldise süsteemi alusel, näivad Prantsusmaa ametiasutused arvavat, et nende puhul on sotsiaalkindlustusmaksete maksmine kõnealuse riski katmiseks õigustatud.
However, it is precisely this status that the French Republic is using to consider that the inclusion of the risks not common to the civil servants and the ordinary employees in the calculation of the compensation paid by France Télécom to the State pursuant to the 1996 Law is not justified.
Prantsusmaa tugineb just sellele olukorrale, väites, et ühistest riskidest erinevate riskide hõlmamine ametnike ja eraõiguslike töötajate puhul ei ole France Télécomi poolt riigile makstava hüvitise arvutamisel 1996. aasta seaduse kohaselt õigustatud.
Therefore, as regards the costs paid on account of the employment of their ordinary staff, these undertakings are not in a comparable situation in fact or in law to that of France Télécom as regards its civil servant staff, contrary to the arguments of the French Republic and France Télécom presented in their comments.
Sellest järeldub seega, et eraõiguslike töötajate värbamisest tulenevate maksude tõttu ei ole need ettevõtjad ei õiguslikult ega faktiliselt olukorras, mis oleks võrreldav France Télécomi ametnikest töötajate omaga; see on vastupidine, mida Prantsusmaa ja France Télécom väidavad oma märkustes.
Likewise, the compensation arrangements applied to France Télécom cannot be compared with the arrangements defined for other public bodies with employees with civil servant status, such as the Paris Mint or the National Forestry Office, which can be categorised as undertakings for some of their activities within the meaning of Article 107(1) of the TFEU, or other public industrial and commercial undertakings, such as EDF or GDF in the past.
Samuti ei ole asjakohane võrrelda France Télécomi suhtes kohaldatavat hüvitise skeemi teiste selliste avalik-õiguslike üksuste skeemiga, kus töötavad ametniku staatuses töötajad, nagu nt Pariisi rahapaja (Monnaie de Paris) või Prantsusmaa riiklik metsaamet (Office National des Forêts), ning mida võiks teatud tegevuste poolest liigitada ettevõtjateks ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, või teiste selliste avalik-õiguslike tööstus- ja kaubandusasutuste skeemiga nagu EDF või GDF minevikus.
EDF or GDF had specific retirement pension schemes, which were not aligned with the civil service scheme.
EDFil ja GDFil olid eripensioniskeemid ning nad ei olnud liitunud avaliku teenistuse skeemidega.
Moreover, EDF and GDF have since been affiliated to the general scheme, even though it should be emphasised that the Commission concluded that no State aid existed solely on condition that affiliation is financially neutral for the State [55], which is not so regarding the 1996 reform in the present case.
EDFi ja GDFi skeemid tuginesid muu hulgas üldskeemile, isegi kui rõhutada, et komisjon järeldas abi puudumist üksnes selle põhjal, et hüvitis oleks riigi jaoks finantstagajärgedeta, [55] mis aga ei olnud nii vaatlusaluse 1996. aasta reformi puhul.
On the other hand, the compensation scheme in favour of the State for the payment of the pensions of civil servants working at La Poste, before the amendments described and approved under certain conditions by the Commission in its La Poste decision, was also that of a national company comparable to a public industrial and commercial undertaking and remained, pursuant to the 1990 Law in its original wording, similar to that of France Télécom, in that it provided for the annual repayment to the State of the pensions granted to the retired civil servants and the payment of the costs provided for in Article L-134 of the Social Security Code.
Riigile La Poste’iga seotud ametnike pensionide maksmise hüvitamise kord enne otsuses La Poste kirjeldatud ja komisjoni poolt tingimuslikult heaks kiidetud muudatusi oli samuti avalik-õigusliku tööstus- ja kaubandusasutuse laadiga riigi osalusega ettevõtja kord ning jäi selleks 1990. aasta seaduse kohaselt selle esialgses redaktsioonis. See oli sarnane France Télécomi korraga selles mõttes, et sellega oli ette nähtud iga-aastase hüvitise tasumine riigile ametnike pensionide maksmise ning maksude teenindamise eest vastavalt sotsiaalkindlustuskoodeksi artiklile L-134.
Even if it seems that La Poste is not in competition with France Télécom, which the advantages granted to the latter could distort or threaten to distort, the fact remains that the logic and provisions of the retirement scheme for the civil servants of France Télécom before the 1996 reform were the same as those of the comparable scheme applied to La Poste at the same time.
Isegi kui La Poste ei ole France Télécomi konkurent, nii et viimasele antud eelised oleksid võinud või ähvardanud teda kahjustada, olid France Télécomi ametnike pensioniskeemi loogika ja sätted enne 1996. aasta reformi ikkagi samad kui La Poste’i suhtes tol ajal kehtinud võrreldava skeemi omad.
Moreover, the Commission considered in its La Poste decision that the reform of the scheme applicable to La Poste constituted State aid, contrary to the arguments put forward by the French Republic in respect of France Télécom.
Lisaks on komisjon hinnanud oma otsuses La Poste, et La Poste’i suhtes kohaldatav pensioniskeemi reform kujutas endast riigiabi, vastupidiselt sellele, mida väidab Prantsusmaa seoses France Télécomiga.
More generally, to assess the situation of France Télécom, the reference situation is that of a public or private undertaking employing civil servant staff who have retained their status.
Üldisemalt tuleb France Télécomi olukorra hindamisel võrrelda seda sellise avalik-õigusliku või eraettevõtja omaga, kelle töötajad on oma ametniku staatuse säilitanud.
Such undertakings would be in the same reference situation as France Télécom.
Sellised ettevõtjad oleksid võrreldavas olukorras France Télécomiga.
It is therefore in terms of this reference scheme that the existence of State aid in favour of France Télécom can be assessed.
France Télécomile antud riigiabi olemasolu saab seega hinnata just sellise võrdlussüsteemi alusel.
The financial advantages
Rahalised eelised
Likewise, it cannot be argued that a measure does not confer an advantage on an undertaking, France Télécom in the present case, through the mere fact that it is in compensation for a certain disadvantage that this undertaking allegedly suffered in the past, contrary to the assertions of the French Republic and France Télécom.
Vastupidiselt sellele, mida väidavad Prantsuse Vabariik ja France Télécom, ei saa kinnitada, et meede ei anna ettevõtjale, vaatlusalusel juhul France Télécomile, eelist üksnes seetõttu, et see hüvitab kõnealuse ettevõtja jaoks teatava ebasoodsa olukorra minevikus.
The Commission also recently dismissed the argument of a historic telecommunications operator, a competitor of France Télécom, according to which specific social benefits in the form of pensions comparable to those of the civil service inherited from the past and different from those under ordinary law for part of the staff justify measures for the reduction of the social security costs associated with the pensions for this category of staff incurred by the operator [56].
Komisjon lükkas alles hiljuti tagasi endise telekommunikatsioonioperaatori, France Télécomi konkurendi väite, mille kohaselt õigustavad eripensioniõigused, mis on võrreldavad minevikus avalikust teenistusest päritud õigustega ning erinevad üldise süsteemi omadest, selliste sotsiaalkindlustusmaksete vähendamise meetmeid, mis on seotud kõnealuse kategooria töötajatega seotud pensionidega, mida ettevõtja tasub [56].
In this respect, as the French authorities emphasised during the discussions on the draft, the 1996 Law imposed a new, substantial burden on the French State for the payment and servicing of the pensions granted to the civil servants of France Télécom.
Nagu rõhutasid Prantsusmaa ametiasutused 1996. aasta seaduseelnõu arutelude ajal, pandi 1996. aasta seadusega Prantsusmaale uus raske kohustus seoses France Télécomi ametnike pensionide maksmise ja teenindamisega.
At the same time, the 1996 Law therefore had the effect of reducing the compensation that France Télécom had always paid.
Samal ajal oli 1996. aasta seaduse eesmärk vähendada hüvitist, mida France Télécom oli alati maksnud.
On account of the detailed rules for calculating the rate of the employer’s contribution provided for by the Law, since 31 December 1996, France Télécom pays the State less compensation than it would have paid if the Law had not been passed.
Kõnealuse seadusega ette nähtud tööandja sissemakse määra arvutamise korrast tulenevalt maksis France Télécom alates 31. detsembrist 1996 riigile väiksemat hüvitist, kui ta oleks maksnud ilma kõnealuse seaduseta.
In addition, on account of the fact that the employer’s contribution introduced by this Law is in full discharge of liabilities, France Télécom immediately wrote back at 31 December 1996 the provision earmarked in these accounts for the payment of its future liabilities.
Sama seadusega kehtestatud hilisemast maksekohustusest vabastava tööandja sissemakse tõttu lasi France Télécom 31. detsembril 1996 viivitamatult käiku reservvahendid, mis olid tema kontol eraldatud kohustuste täitmiseks tulevikus.
Hence the burden from which France Télécom was released was neither new, since the 1990 Law adopted the previous budgetary practice, nor unforeseeable, since the undertaking set aside provisions for this purpose, nor did it derogate from ordinary social security arrangements since these do not apply to the compensation paid by France Télécom.
Maks, millest France Télécom vabastati, ei olnud uus, sest 1990. aasta seadusega võeti üle varasem eelarvemenetlus; see ei olnud ettenägematu, sest ettevõtjal olid selle jaoks olemas reservvahendid; see ei kaldunud ka kõrvale üldise sotsiaalkindlustuse eeskirjadest, sest seda ei kohaldata France Télécomi makstava hüvitise suhtes.
From its entry into force, the 1996 Law transferred to the French State liability for the annual contribution ultimately covering in full the cost of funding the pensions of the staff concerned.
aasta seadusega kanti alates selle jõustumisest Prantsusmaale üle kohustus tasuda iga-aastaselt sissemakset, mis katab lõppkokkuvõttes täielikult asjaomaste töötajate pensionide rahastamise.
The amount of aid granted in this way by the 1996 Law can be calculated, since its entry into force, by the annual difference between the compensation consisting of the contribution in full discharge of liabilities paid by France Télécom to the French State and the costs that it would have paid pursuant to the 1990 Law, indicated in Table 1, if this Law had not been amended, minus the amount of the flat-rate contribution paid in 1997.
aasta seadusega selliselt antud abi summat võib alates seaduse jõustumisest arvutada hilisemast maksekohustusest vabastava iga-aastase sissemakse, mida France Télécom maksab Prantsusmaale, ning sellise maksu vahe põhjal, mida ta oleks maksnud vastavalt 1990. aasta seadusele (esitatud tabelis 1), kui kõnealust seadust ei oleks muudetud, arvates maha 1997. aastal makstud kindlasummalise sissemakse.
Moreover, it should be noted that the amounts estimated at the time of the 1996 reform represent an approximation of the actual amount [57].
Tuleks märkida, et 1996. aastal reformi ajal tehtud hinnangulised summad on ligilähedased tegelikele summadele [57].
The amounts of compensation provided for which are payable by France Télécom in the form of annual contributions, like the balance compensation of EUR 5,7 billion paid in 1997, had neither the object or the effect of seeking budgetary neutrality for the French State.
Ei hüvitise, mida France Télécom pidi maksma iga-aastaste sissemaksetena, ega 1997. aastal makstud 5,7 miljardi euro suuruse rahalise hüvitise eesmärk ega ka tagajärg ei olnud taotleda Prantsusmaa eelarve neutraalsust.
If that had been the case, subject to the appropriate nature of the actuarial calculation assumptions, the costs and receipts would have been equal for the period as a whole and, consequently, there would have been no economic advantage for France Télécom.
Juhul kui see nii oleks olnud, siis eeldades, et aktuaarse hindamise hüpoteesid olid asjakohased, oleksid kulud ja tulud kogu ajavahemiku puhul olnud tasakaalus, mistõttu ei oleks France Télécomil olnud majanduslikku eelist.
The French authorities were aware that the ‘transfer of the pension costs for the civil servants of France Télécom to the general State budget’ was ‘a new and heavy burden for the State’ that the exceptional flat-rate contribution or the proceeds of the sale of part of the shares in the undertaking held by the State would only cover in part.
Prantsusmaa ametiasutused olid teadlikud, et „France Télécomi ametnike pensionimaksete ülekandmine riigile” oli „riigi jaoks uus ja raske kohustus” ning et erakorraline kindlasummaline sissemakse või riigi omandis oleva ettevõtja teatava osa aktsiate võõrandamisest saadud tulu kattis seda vaid osaliselt.
The debates mentioned in recital 31 show that the French State did not seek in 1996 to offset in full the new burden it was assuming for the future but, on the contrary, sought to assume a new burden and for ‘the interests of the undertaking to be taken into account first in this matter’.
Põhjenduses 31 viidatud aruteludest nähtub, et Prantsusmaa ei püüdnud 1996. aastal hüvitada täies ulatuses uut kohustust, mille ta edaspidi enda kanda võttis, vaid püüdis hoopiski võtta enda kanda uue kohustuse „ettevõtja huvides, mida selles tehingus eelkõige arvesse võetakse”.
It is obvious that, even with different actuarial assumptions from those used by the French State to estimate the new burden it was assuming and notwithstanding the exceptional flat-rate contribution paid in 1997, the reform granted a substantial economic advantage in the form of lower employer pension contributions.
Isegi kui võtta selle uue kohustuse hindamisel, mida Prantsusmaa enda kanda võttis, arvesse Prantsusmaa teistsugust aktuaarset hindamist ning hoolimata 1997. aastal makstud erakorralisest kindlasummalisest sissemaksest, on ilmselge, et reform andis tööandja väiksemate sissemaksete tõttu ettevõtjale märkimisväärse eelise.
Since the flat-rate contribution or balance compensation did not allow the charges transferred to the French State to be covered in full but, at the very most, to be reduced, and in view of the proportions in question, the actuarial calculation used at the time and the accuracy of the estimates resulting from it for the period up to 2043 as a whole cannot be confirmed as appropriate.
Kuna kindlasummaline sissemakse või rahaline hüvitis ei võimaldanud üksnes täielikult katta Prantsusmaale üle kantud makseid, vaid neid ka vähendada, ning võttes arvesse maksete suurusjärku, ei saa pidada asjakohaseks tol ajal tehtud aktuaarset hindamist ja hinnangute täpsust kuni 2043. aastani kestva ajavahemiku kohta.
Moreover, the financial advantages resulting from the lower contributions by France Télécom cannot be compared with the alleged disadvantages arising from the employment of civil service staff, as France Télécom argues, supported by the French Republic.
Lisaks ei tuleks France Télécomi väikematest maksetest tulenevaid finantseeliseid võrrelda ametnike värbamisest tuleneva väidetava ebasoodsa olukorraga, nagu seda näeb France Télécom ja kinnitab Prantsuse Vabariik.