natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The SOLAS Convention was adopted by the International Maritime Organisation (IMO) at London, on 1 November 1974 (implemented in Poland Journal of Laws, No 61, item 318 and 319) together with the Protocol to the same Convention, done at London on 17 February 1978 (implemented in Poland, Journal of Laws 1984, No 61, items 320 and 321, and 1986, No 35, item 177).
Rahvusvaheline Mereorganisatsioon võttis SOLASi konventsiooni vastu 1. novembril 1974. aastal Londonis (rakendatud Poolas, seaduste kogu nr 61, punktid 318 ja 319) koos sama konventsiooni protokolliga, London, 17. veebruar 1978 (rakendatud Poolas, seaduste kogu, 1984, nr 61, punktid 320 ja 321, ning 1986, nr 35, punkt 177).
Article 3.1 of the Tonnage Tax Act.
Tonnaažimaksuseaduse artikkel 3.1.
Contained in Article 3(1) second and fourth indent of the Tonnage Tax Act.
Hõlmatud tonnaažimaksuseaduse artikli 3 lõike 1 teise ja neljanda taandega.
Journal of Laws No 173, item 1807, as amended.
Seaduste kogu nr 173, punkt 1807, muudetud.
See Section 2.3.2. above.
Vt eespool jagu 2.3.2.
The Document of Compliance is issued in accordance with the SOLAS Convention to an operator who meets the requirements of the International Management Code for the Safe Operation of Ships and for Pollution Prevention (hereinafter ‘the ISM Code’).
Nõuetele vastavuse tunnistus antakse SOLASi konventsiooni kohaselt välja ettevõtjale, kes vastab rahvusvahelise laevade ohutu ekspluateerimise ja reostuse vältimise korraldamise koodeksi (edaspidi „ISM koodeks”) nõuetele.
The ISM Code was adopted by IMO by resolution A.741(18) (implemented in Poland, Official Journal of Minister of Infrastructure 2005, No 4, item 28).
ISM koodeks on vastu võetud IMO assamblee resolutsiooniga A.741(18) (rakendatud Poolas, Rahvusvaheliste Õigusaktide Teataja, 2005, nr 4, punkt 28).
See footnote 25.
Vt joonealune märkus 25.
OJ C 132, 11.6.2009, p. 6.
ELT C 132, 11.6.2009, lk 6.
In particular, Poland is a State Party to the SOLAS, MARPOL and STCW Conventions with all amendments thereto.
Eelkõige on Poola SOLASi, MARPOLi ning meremeeste väljaõppe, diplomeerimise ja vahiteenistuse aluste rahvusvahelise (STCW) konventsiooni (ja kõikide selle muudatuste) osaline.
In particular, Safety at Sea Act 2000 (with amendments), Prevention of Pollution from Ships Act 1995 (with amendments), Maritime Equipment Act 2004, Employment on the Merchant Ships Act 1991 (with amendments), Maritime Code Act 2001 (with amendments).
Eelkõige 2000. aasta seadus, mis käsitleb mereohutust (muudatustega), 1995. aasta seadus, mis käsitleb laevade põhjustatud merereostuse vältimist (muudatustega), 2004. aasta merevarustuse seadus, 1991. aasta seadus, mis käsitleb kaubalaevadel töötamist (muudatustega), 2001. aasta merekoodeks (muudatustega).
Registered under reference TREN(2009) A/38744.
Registreeritud viitenumbri TREN(2009) A/38744 all.
Integrated into EU law by Council Directive 2009/13/EC of 16 February 2009 implementing the Agreement concluded by the European Community Shipowners’ Associations (ECSA) and the European Transport Workers’ Federation (ETF) on the Maritime Labour Convention, 2006, and amending Directive 1999/63/EC (OJ L 124, 20.5.2009, p. 30).
Vt käesoleva otsuse põhjendused 31–34.
This condition will be inserted in an internal regulation implementing the Tonnage Tax Act.
Tonnaažimaksuseaduse rakendamiseks lisatakse kõnealune tingimus sisemäärusesse.
Within the meaning of the provisions of the Polish Act of 2 July 2004 on freedom of economic activity, Dz. U. No 173, item 1807, as amended.
juuli 2004. aasta Poola majandustegevuse vabadust käsitleva seaduse tähenduses, seaduste kogu nr 173, osa 1807, muudetud.
See Sections 2.7.4 – 2.7.9 of the opening decision.
Vt algatamisotsuse jaod 2.7.4–2.7.9.
See Section 2, third subparagraph of the Guidelines, as well as Council Regulation (EEC) No 4055/86 of 22 December 1986 applying the principle of freedom to provide services to maritime transport between Member States and between Member States and third countries (OJ L 378, 31.12.1986, p. 1); and Council Regulation (EEC) No 3577/92 of 7 December 1992 applying the principle of freedom to provide services to maritime transport within Member States (maritime cabotage) (OJ L 364, 12.12.1992, p. 7).
Vt suuniste 2. jao kolmas lõik ning nõukogu 22. detsembri 1986. aasta määrus (EMÜ) nr 4055/86 teenuste osutamise vabaduse põhimõtte kohaldamise kohta liikmesriikide ning liikmesriikide ja kolmandate riikide vahelises mereveos (EÜT L 378, 31.12.1986, lk 1); samuti nõukogu 7. detsembri 1992. aasta määrus (EMÜ) nr 3577/92 teenuste osutamise vabaduse põhimõtte kohaldamise kohta merevedudel liikmesriikides (merekabotaaž) (EÜT L 364, 12.12.1992, lk 7).
See, in particular, State aid N 330/05 — Lithuania — Aid to shipping companies — Tonnage Tax Scheme, adopted on 19.7.2006 (OJ C 90, 25.4.2007, p. 11); State aid N 114/04 — Italy — Tonnage Tax Scheme for the maritime transport, adopted on 20.10.2004 (OJ C 136, 3.6.2005. p. 42).
Vt eelkõige riigiabi N 330/05 – Leedu – Abi laevandusettevõtjatele – Tonnaažimaksukava, vastu võetud 19.7.2006 (ELT C 90, 25.4.2007, lk 11); riigiabi N 114/04 – Itaalia – Meretranspordi suhtes kohaldatav tonnaažimaksukava, vastu võetud 20.10.2004 (ELT C 136, 3.6.2005, lk 42).
See recital 20 of the present decision.
Vt käesoleva otsuse põhjendus 20.
The text is presented in the form it will appear after the planned by the Polish authorities amendment.
Eelkõige suuniste jao 3.1 neljateistkümnes lõik, milles on sätestatud: „pukseerimistegevus, mida teostatakse muu hulgas sadamates või mis seisneb iseliikuva aluse abistamises sadamasse jõudmisel, ei ole „meretransport” käesolevate suuniste tähenduses ”.
In particular with Section 3.1., fourteenth subparagraph of the Guidelines, which states that: ‘towage activities which are carried out, inter alia, in ports, or which consist in assisting a self-propelled vessel to reach port do not constitute “maritime transport” ’.
C-251/04, 11. jaanuar 2007.
C-251/04 from 11 January 2007.
Vt kohtuotsuse lõige 31.
Cf. paragraph 31 of the judgement.
ELi õigusaktidesse integreeritud nõukogu 16. veebruari 2009. aasta direktiiviga 2009/13/EÜ, millega rakendatakse Euroopa Ühenduse Reederite Ühingu (ECSA) ja Euroopa Liidu Transporditööliste Ametiühingute Liidu (ETF) sõlmitud kokkulepet 2006. aasta meretöönormide konventsiooni kohta ja muudetakse direktiivi 1999/63/EÜ (ELT L 124, 20.5.2009, lk 30).
The Polish tonnage tax scheme is established by the Tonnage Tax Act, adopted on 24 August 2006 [14].
Poola tonnaažimaksukava on kehtestatud tonnaažimaksuseadusega, mis võeti vastu 24. augustil 2006. aastal [14].
The Act is planned to enter into force as from 1 January 2011 once the Commission has approved the scheme.
Tonnaažimaksuseadus peaks jõustuma 1. jaanuaril 2011, kui komisjon on kava heaks kiitnud.
In Commission vs. Greece [44] the Court further clarified that ‘Although towage is a service normally provided for remuneration, it does not in principle entail a straightforward carriage of goods or passengers by sea. Rather, it involves assisting the movement of a vessel, rig, platform or buoy.
Puksiirlaev, mis abistab teist laeva […], aitab reisijaid või kaupu vedavat laeva, ent ei ole ise transpordilaev” [44].
A towing vessel which assists another vessel […] is assisting the vessel by which the passengers or goods are transported but is not itself the transporting vessel’ [45].
Seetõttu ei saa pukseerimistegevust käsitada meretranspordina.
In this respect, the Commission acknowledges that the Polish authorities committed that they will require from each seafarers employer, be it the ship owner or the ship management company, to comply with the particular provisions of the Maritime Labour Convention, 2006 [46].
Sellega seoses tunnistab komisjon, et Poola ametiasutused võtsid endale kohustuse nõuda igalt meremehe tööandjalt, olgu selleks siis laevaomanik või laevahaldusettevõtja, et nad täidaksid meretöönormide konventsiooni (2006) [45] konkreetseid sätteid.
Therefore, the Polish tonnage tax scheme will fulfil the obligations imposed on crew managers contained in Section 6 of the Ship Management Guidelines.
Seepärast järgitakse Poola tonnaažimaksukavaga laevahaldussuuniste jaos 6 sisalduvaid meeskonnahalduritele kehtestatud kohustusi.
Therefore, towage activities cannot be considered as constituting maritime transport. Consequently, only those services provided by the tug-boats, which directly involve the transport of passengers or goods at sea, could be eligible for tonnage tax.
Järelikult võiksid tonnaažimaksukõlblikud olla üksnes sellised puksiirlaeva osutatud teenused, mis otseselt hõlmavad reisijate või kaupade vedu merel.
Indeed, this provision explicitly excludes towage to reach or get out from a port or within a port, which is in line with the Guidelines [43]. However, it cannot be excluded that other towage services such as towage in inland waters or towage at sea without reaching a port may be eligible for tonnage tax.
Kohtuasjas Euroopa Komisjon vs. Kreeka [43] selgitas kohus täiendavalt, et „kuigi pukseerimine on enamasti tasu eest osutatav teenus, ei ole see üldiselt siiski otsene reisijate või kaupade vedu meritsi.
See recitals 31-34 of the present decision. [48] See in particular recitals 102-104 thereof.
Vt eelkõige algatamisotsuse põhjendused 102–104.
of 12 April 2010
aprill 2010,
on the duty-free importation of goods intended to be distributed or made available free of charge to victims of the earthquake which occurred in April 2009 in the Italian Republic
Itaalia Vabariigis 2009. aasta aprillis toimunud maavärina ohvritele tasuta jagamiseks või kättesaadavaks tegemiseks ettenähtud kaupade tollimaksuvaba impordi kohta
(notified under document C(2010) 2227)
(teatavaks tehtud numbri K(2010) 2227 all)
Having regard to Council Regulation (EC) No 1186/2009 of 16 November 2009 setting up a Community system of reliefs from customs duty [1], and in particular Article 76 thereof,
võttes arvesse nõukogu 16. novembri 2009. aasta määrust (EÜ) nr 1186/2009, millega kehtestatakse ühenduse tollimaksuvabastuse süsteem, [1] eriti selle artiklit 76,
Having regard to the request made by the Government of the Italian Republic dated 17 April 2009 and 4 January 2010 seeking duty-free importation of goods to be distributed or made available free of charge to victims of the earthquake which occurred in April 2009 in the Italian Republic,
võttes arvesse 17. aprilli 2009. aasta ja 4. jaanuari 2010. aasta palvet, millega Itaalia valitsus taotleb Itaalia Vabariigis 2009. aasta aprillis toimunud maavärina ohvritele tasuta jagamiseks või tasuta kasutada andmiseks ettenähtud kaupade tollimaksuvaba importi,
An earthquake is a disaster within the meaning of Chapter XVII C of Regulation (EC) No 1186/2009; there is therefore reason to authorise the duty-free importation of goods which satisfy the requirements of Articles 74 to 80 of that Regulation.
Maavärin on katastroof määruse (EÜ) nr 1186/2009 XVII peatüki punkti C tähenduses, seepärast on kõnealuse määruse artiklite 74–80 nõuetele vastavate kaupade tollivaba import põhjendatud.
So that the Commission may be suitably informed of the use made of the goods admitted duty-free, the Government of the Italian Republic must communicate the measures taken to prevent those goods from being employed otherwise than for the use laid down.
Selleks et komisjonil oleks asjakohane teave tollivabalt imporditud kaupade kasutamise kohta, peab Itaalia valitsus teatama, millised meetmed on võetud, et vältida kõnealuste kaupade kasutamist muul kui ettenähtud viisil.
The Commission should also be informed of the extent and the nature of importation.
Komisjonile tuleks teatada ka impordi maht ja laad.
Other Member States have been consulted in accordance with Article 76 of Regulation (EC) No 1186/2009,
Teiste liikmesriikidega on konsulteeritud vastavalt määruse (EÜ) nr 1186/2009 artiklile 76,
Goods imported for free circulation by State bodies or by organisations approved by the competent Italian authorities to be distributed by them free of charge to the victims of the earthquake which occurred in April 2009 in the Italian Republic, or made available to them free of charge while remaining the property of the organisations in question, shall be admitted free of import duties within the meaning of Article 2(1)(a) of Regulation (EC) No 1186/2009.
Kaupa, mille on vabasse ringlusesse lubamiseks importinud riigiasutused või Itaalia pädevate asutuste tunnustatud organisatsioonid, et jagada seda Itaalia Vabariigis 2009. aasta aprillis toimunud maavärina ohvritele tasuta või anda tasuta kasutamiseks nii, et see jääb asjaomase asutuse või ühingu omandusse, võib importida tollimaksuvabalt määruse (EÜ) nr 1186/2009 artikli 2 punkti 1 alapunkti a tähenduses.
Goods imported for free circulation by relief agencies to meet their needs during the period of their activity shall also be admitted duty-free.
Maksuvabastust kohaldatakse ka kauba suhtes, mida abiüksused impordivad vabasse ringlusse lubamiseks oma vajaduste rahuldamiseks abistamistegevuse ajal.
The Government of the Italian Republic shall communicate to the Commission at the latest on 30 June 2010 the list of approved organisations referred to in Article 1(1).
Itaalia Vabariigi valitsus edastab komisjonile artikli 1 lõikes 1 osutatud tunnustatud organisatsioonide nimekirja hiljemalt 30. juunil 2010.
The Government of the Italian Republic shall fully inform the Commission, at the latest on 30 June 2010, of the nature and quantities of the various goods admitted free of duty pursuant to Article 1, by broad category of products.
Itaalia Vabariigi valitsus teatab hiljemalt 30. juunil 2010 komisjonile ka üldiste tooteliikide kaupa, mis laadi kaupa ja millises ulatuses imporditi artikli 1 raames tollimaksuvabalt.
The Government of the Italian Republic shall inform the Commission at the latest on 30 June 2010 of the measures which it is taking to ensure that Articles 78, 79 and 80 of Regulation (EC) No 1186/2009 are complied with.
Itaalia Vabariigi valitsus teatab komisjonile hiljemalt 30. juunil 2010, millised meetmed ta võtab, et tagada määruse (EÜ) nr 1186/2009 artiklites 78, 79 ja 80 sätestatud tingimuste täitmine.
Article 1 of this Decision shall apply to importations made on or after 6 April 2009 and not later than 31 May 2010.
Käesoleva otsuse artiklit 1 kohaldatakse kaupade suhtes, mida imporditakse alates 6. aprillist 2009 kuni 31. maini 2010.
Done at Brussels, 12 April 2010.
Brüssel, 12. aprill 2010
OJ L 324, 10.12.2009, p. 23.
ELT L 324, 10.12.2009, lk 23.
on a measure taken by Italy to rescue Sandretto Industrie srl (C 19/08 (ex NN 13/08))
ettevõtja Sandretto Industrie srl toetamiseks võetud Itaalia riigiabimeetme (C 19/08 (ex NN 13/08)) kohta
(notified under document C(2009) 7184)
(teatavaks tehtud numbri K(2009) 7184 all)
Having regard to the Agreement on the European Economic Area, and in particular Article 62(1) thereof,
võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut ja eriti selle artikli 62 lõiget 1,
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above and having regard to their comments,
olles kutsunud huvitatud isikuid esitama märkusi eespool nimetatud sätete kohaselt ja võttes nende märkusi arvesse,
On 29 January 2007 the Commission approved rescue aid of EUR 5 million to Sandretto Industrie srl (Sandretto) [1].
jaanuaril 2007 kiitis komisjon heaks 5 miljoni euro suuruse päästmisabi andmise ettevõtjale Sandretto Industrie srl (edaspidi „Sandretto”) [1].
The aid consisted of a guarantee on two credit lines provided by private banks, the conditions of which were to be defined after the approval of the Commission.
Abimeede seisnes garantiis kahele erapankadest saadud arvelduslaenule, mille tingimused määrati kindlaks pärast komisjoni heakskiidu saamist.
When notifying the rescue aid, Italy undertook to terminate the guarantee no later than six months after its disbursement, and to provide the Commission with a restructuring plan for Sandretto within six months of the date of authorisation of the aid.
Päästmisabist teatades kohustus Itaalia lõpetama garantii mitte hiljem kui kuus kuud pärast selle andmist ning esitama komisjonile Sandretto ümberkorralduskava kuue kuu jooksul pärast abimeetme lubamist.
On 14 December 2007, having received no information on progress, the Commission wrote to Italy asking for an update on the case (letter ref. D/54995).
Saamata Itaalialt teavet asjade käigu kohta, küsis komisjon 14. detsembri 2007. aasta kirjas Itaalialt juhtumi kohta teavet (kirja viitenumber D/54995).
Italy answered by letter dated 21 January 2008 (ref. A/1233) informing the Commission that the aid had been granted in two parts, one on 24 July 2007 and the other on 13 August 2007.
Itaalia saatis 21. jaanuaril 2008 kirja (viitenumber A/1233), milles teavitas komisjoni, et abi anti kahes osas, esimene 24. juulil 2007 ja teine 13. augustil 2007.
By letter dated 23 January 2008 (ref. D/50314) the Commission requested Italy to confirm that the guarantee expired on 24 January 2008, or to provide a restructuring plan, and informed Italy that failing a prompt reply the Commission departments would propose the opening of the formal investigation procedure.
Komisjon palus 23. jaanuari 2008. aasta kirjas (viitenumber D/50314) Itaalial kinnitada, et garantii kehtivus lõppes 24. jaanuaril 2008, või esitada ümberkorralduskava ning teavitas Itaaliat, et juhul kui Itaalialt ei saada kiiret vastust, teevad komisjoni talitused ettepaneku algatada ametlik uurimismenetlus.
Italy replied on 8 February 2008 (ref. A/2526) informing the Commission that the first instalment of the guarantee had expired on 24 January 2008, and that following the failure of several attempts to sell the company’s assets the court with jurisdiction in the matter had been given timely notice that the proceedings might have to be converted into an application for bankruptcy.
Itaalia vastas 8. veebruaril 2008 (viitenumber A/2526), teavitades komisjoni, et garantii esimese osa kehtivus lõppes 24. jaanuaril 2008 ning kui ettevõtja vara müük oli mitmel korral nurjunud, oli pädev kohus hoiatanud, et menetlus võidakse muuta pankrotiavalduseks.
A decision to initiate the procedure laid down in Article 88(2) of the Treaty (hereinafter ‘the opening decision’) was published in the Official Journal of the European Union, with an invitation to interested parties to submit their comments [2].
Otsus algatada EÜ asutamislepingu artikli 88 lõike 2 kohane menetlus (edaspidi „algatusotsus”) avaldati Euroopa Liidu Teatajas koos üleskutsega huvitatud isikutele esitada märkusi [2].
Italy sent comments by letter dated 19 May 2008 (ref. A/9253).
Itaalia saatis märkused 19. mai 2008. aasta kirjaga (viitenumber A/9253).
There were no comments from other interested parties.
Muud huvitatud isikud märkusi ei saatnud.
Subsequently, the Commission requested additional information by letter dated 20 August 2008 (ref. D/53263), to which the Italian authorities replied on 18 September (ref. A/19134), and by letter of 20 October 2008 (ref. D/54063), to which the Italian authorities replied on 4 November (ref. A/23219).
Seejärel nõudis komisjon lisateavet 20. augusti 2008. aasta kirjas (viitenumber D/53263), millele Itaalia ametiasutused vastasid 18. septembril (viitenumber A/19134), ja 20. oktoobri 2008. aasta kirjas (viitenumber D/54063), millele Itaalia ametiasutused vastasid 4. novembril (viitenumber A/23219).
Sandretto manufactures and sells injection moulding machines for thermoplastics.
Sandretto toodab ja müüb termoplastide survevaluseadmeid.
It began as Fratelli Sandretto in 1947, and since then has undergone several changes in its name and corporate form.
Ettevõtja loodi 1947. aastal Fratelli Sandretto nime all, hiljem on selle nime ja ettevõtte vormi mitu korda muudetud.
At the time the aid was granted, in 2007, Sandretto had a turnover of EUR 30 million, and employed 340 people; it was a major source of activity for the local economy, with two production plants located in the municipalities of Grugliasco and Pont Canavese in the province of Turin, both being areas qualifying for aid under Article 87(3)(c) of the Treaty.
Abi andmise ajal aastal 2007 oli Sandretto aastakäive 30 miljonit eurot ja selles töötas 340 inimest. Äriühing oli kohaliku majanduse oluline tuluallikas ja tal oli kaks tehast: Torino provintsi Grugliasco ja Pont Canavese omavalitsusüksuses, mis on mõlemad asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punkti c kohaselt abikõlblikud piirkonnad.
The company was declared insolvent in March 2006, and was then authorised to enter into the procedure known as ‘extraordinary administration’, which might have allowed it to continue in business [3].
Äriühing kuulutati 2006. aasta märtsis maksujõuetuks ja lubati seejärel algatada „erakorralise halduse” menetlus, mis oleks lubanud tal tegevust jätkata [3].
But it was ultimately decided that it should cease trading, and in accordance with the procedure laid down in Legislative Order No 270/99 [4] the special administrator launched its liquidation, and thus the sale of its assets, under an authorisation issued by the responsible Ministry on 27 February 2007.
Kuid lõpuks otsustati, et äriühing peaks äritegevuse lõpetama, ning erakorraline haldur käivitas vastavalt korralduses nr 270/99 [4] sätestatud menetlusele äriühingu likvideerimise ja seega selle vara müügi vastutava ministeeriumi loal, mis anti 27. veebruaril 2007.
Several public offers were made for the sale of the bulk of the company’s assets [5], without success, until 24 May 2008, when preliminary agreement was reached with the Brazilian company Indústrias Romi SA, leading to the signature on 12 June 2008 of a final contract between Sandretto and the buyer’s Italian subsidiary, Romi Italia.
Äriühingu vara põhiosa [5] müügiks tehti edutult mitu avalikku pakkumiskutset, kuni 24. mail 2008 saavutati eelkokkulepe Brasiilia äriühinguga Indústrias Romi SA, mille järel sõlmiti 12. juunil 2008 lõplik leping Sandretto ja ostja Itaalias asuva tütarettevõtte Romi Italia vahel.
On 29 July 2008 the District Court (Tribunale) of Turin certified that sale, with the effect that from that date Sandretto ceased trading entirely, and will disappear as a legal person as soon as its assets have been divided among its creditors.
juulil 2008 kinnitas Torino ringkonnakohus (Tribunale) müügi, mille tagajärjel Sandretto lõpetas äritegevuse täielikult ja oli määratud likvideerimisele juriidilise isikuna niipea, kui tema vara saab võlausaldajate vahel jagatud.
The aid took the form of a guarantee on two credit lines of EUR 2,5 million each, provided by Banca Popolare di Novara e Banca Intesa Sanpaolo.
Abi anti garantiina kahele 2,5 miljoni euro suurusele arvelduslaenule, mille andsid Banca Popolare di Novara ja Banca Intesa Sanpaolo.
After the formal investigation procedure had been initiated, Italy informed the Commission that the public guarantees on both loans had been called [6].
Pärast ametliku uurimismenetluse algatamist teavitas Itaalia komisjoni ametlikult, et riigi garantiid mõlemale laenule on sisse nõutud [6].
In the opening decision the Commission took the view that there was nothing to show that Sandretto had ceased to benefit from the rescue aid on the expiry of the six-month period from the disbursement of the first instalment, i.e. by 24 January 2008.
Komisjon võttis algatusotsuses seisukoha, et puudusid tõendid selle kohta, et Sandretto oleks lõpetanud päästmisabi kasutamise kuue kuu möödumisel esimese laenuosa andmisest ehk 24. jaanuariks 2008.
Furthermore, the Commission expressed doubts as to whether the rescue aid, once unlawfully extended, could be deemed to be restructuring aid that might be compatible under points 34 to 51 of the Community guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty (hereinafter ‘the Guidelines’) [7], especially in the absence of a restructuring plan.
Peale selle kahtles komisjon, kas päästmisabi, mida oli seadusevastaselt pikendatud, saab käsitada ümberkorraldusabina, mis on kokkusobiv ühenduse suuniste raskustes olevate äriühingute päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antava riigiabi kohta (edaspidi „suunised”) [7] punktidega 34–51, eriti ümberkorralduskava puudumisel.
OBSERVATIONS FROM ITALY
ITAALIA MÄRKUSED