natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Toys firmly attached to a food product at the moment of consumption, in such a way that the food product needs to be consumed in order to get direct access to the toy, shall be prohibited. Parts of toys otherwise directly attached to a food product shall fulfil the requirements set out in points (c) and (d).
Keelatud on mänguasjad, mis on toiduaine tarbimise hetkel toiduaine külge kinnitatud viisil, et otsese juurdepääsu saamiseks mänguasjale tuleb toit ära süüa; Muul moel otseselt toiduaine külge kinnitatud mänguasjade osad peavad vastama punktides c ja d esitatud nõuetele.
Directive 2009/49/EC of the European Parliament and of the Council
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/49/EÜ,
amending Council Directives 78/660/EEC and 83/349/EEC as regards certain disclosure requirements for medium-sized companies and the obligation to draw up consolidated accounts
millega muudetakse nõukogu direktiive 78/660/EMÜ ja 83/349/EMÜ seoses teatavate avalikustamisnõuetega, mida kohaldatakse keskmise suurusega äriühingute suhtes, ja kohustusega koostada konsolideeritud aastaaruanded
In its Presidency conclusions, the European Council of 8 and 9 March 2007 underlined that reducing administrative burdens is important for boosting the European economy, especially in view of the benefits that this could bring for small and medium-sized companies.
Euroopa Ülemkogu rõhutas 8.–9. märtsil 2007 eesistuja järeldustes halduskoormuse vähendamise tähtsust, et elavdada Euroopa majandust, eriti arvestades kasu, mida see võiks tuua väikestele ja keskmise suurusega äriühingutele.
It stressed that a strong joint effort on the part of both the European Union and the Member States is necessary in order to reduce administrative burdens.
Ülemkogul rõhutati, et halduskoormuse vähendamiseks peavad nii Euroopa Liit kui ka liikmesriigid ühiselt tegema tõsiseid jõupingutusi.
Accounting and auditing have been identified as areas in which the administrative burdens on companies within the Community can be reduced.
Raamatupidamist ja auditeerimist on peetud valdkondadeks, milles saab vähendada ühenduse äriühingute halduskoormust.
The Commission’s communication of 10 July 2007 on a simplified business environment for companies in the areas of company law, accounting and auditing identifies amendments that need to be made to Fourth Council Directive 78/660/EEC of 25 July 1978 on the annual accounts of certain types of companies [3] and Seventh Council Directive 83/349/EEC of 13 June 1983 on consolidated accounts [4].
Komisjoni 10. juuli 2007. aasta teatises äriühingute lihtsustatud majanduskeskkonna kohta äriühinguõiguse, raamatupidamise ning auditeerimise valdkonnas on loetletud muudatused, mis on vaja teha neljandas nõukogu 25. juuli 1978. aasta direktiivis 78/660/EMÜ (mis käsitleb teatavat liiki äriühingute raamatupidamise aastaaruandeid), [3] ja seitsmendas nõukogu 13. juuni 1983. aasta direktiivis 83/349/EMÜ (mis käsitleb konsolideeritud aastaaruandeid) [4].
Special attention has been given to further relieving the reporting burden imposed on small and medium-sized companies.
Erilist tähelepanu pöörati aruandluskoormuse täiendavale kergendamisele väikeste ja keskmise suurusega äriühingute jaoks.
In the past, a number of changes have been made in order to enable companies falling within the scope of Directives 78/660/EEC and 83/349/EEC to use accounting methods in accordance with international financial reporting standards (IFRS).
Varem on tehtud mitmeid muudatusi, et võimaldada direktiivide 78/660/EMÜ ja 83/349/EMÜ kohaldamisalasse jäävatel äriühingutel kasutada rahvusvahelistele finantsaruandlusstandarditele (IFRS) vastavaid raamatupidamismeetodeid.
Pursuant to Regulation (EC) No 1606/2002 of the European Parliament and of the Council of 19 July 2002 on the application of international accounting standards [5], companies the securities of which are admitted to trading on a regulated market of any Member State have to prepare their consolidated accounts in accordance with IFRS, and are consequently relieved from most of the requirements set out in Directives 78/660/EEC and 83/349/EEC.
Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. juuli 2002. aasta määrusele (EÜ) nr 1606/2002 (rahvusvaheliste raamatupidamisstandardite kohaldamise kohta) [5] peavad äriühingud, kelle väärtpaberitega on lubatud kaubelda mõne liikmesriigi reguleeritud turul, koostama oma raamatupidamise konsolideeritud aastaaruanded IFRSi kohaselt ja on seepärast vabastatud enamiku direktiivides 78/660/EMÜ ja 83/349/EMÜ esitatud nõuete täitmisest.
Those Directives, however, still form the basis for small and medium-sized companies’ accounting in the Community.
Kõnealused direktiivid on aga jätkuvalt aluseks väikeste ja keskmise suurusega äriühingute raamatupidamisarvestusele ühenduses.
Small and medium-sized companies are often subject to the same rules as larger companies, but their specific accounting needs have rarely been assessed.
Väikeste ja keskmise suurusega äriühingute suhtes kohaldatakse sageli samu eeskirju kui suurte äriühingute suhtes, kuid nende raamatupidamise erivajadusi on harva hinnatud.
In particular, the increasing number of disclosure requirements raises concerns for such companies.
Eelkõige teevad sellistele äriühingutele muret üha arvukamad avalikustamisnõuded.
Extensive reporting rules create a financial burden and can hinder efficient use of capital for productive purposes.
Laiaulatuslikud aruandlusnõuded koormavad neid rahaliselt ja võivad takistada kapitali tõhusat kasutamist tootmise eesmärgil.
The application of Regulation (EC) No 1606/2002 has also highlighted the need to clarify the relationship between the accounting standards required by Directive 83/349/EEC and IFRS.
Määruse (EÜ) nr 1606/2002 kohaldamine on osutanud vajadusele selgitada direktiiviga 83/349/EMÜ ja IFRSiga nõutavate raamatupidamisstandardite vahelist suhet.
Where formation expenses can be treated as an asset in the balance sheet, Article 34(2) of Directive 78/660/EEC requires that those expenses be explained in the notes to the accounts.
Juhtudel, mil asutamisväljaminekuid võib bilansis kajastada varana, tuleb direktiivi 78/660/EMÜ artikli 34 lõike 2 kohaselt kõnealuseid kulusid selgitada raamatupidamisaruande lisades.
Small companies can be exempted from that disclosure requirement in accordance with Article 44(2) of that Directive.
Väikesed äriühingud võib nimetatud avalikustamisnõudest vabastada kõnealuse direktiivi artikli 44 lõike 2 alusel.
In order to reduce unnecessary administrative burdens, it should also be possible to exempt medium-sized companies from that disclosure requirement.
Ülemäärase halduskoormuse vähendamiseks peaks olema võimalik vabastada sellisest avalikustamisnõudest ka keskmise suurusega äriühingud.
Directive 83/349/EEC requires a parent undertaking to prepare consolidated accounts even if the only subsidiary or all of the subsidiaries as a whole are not material for the purposes of Article 16(3) of that Directive.
Direktiiv 83/349/EMÜ nõuab, et emaettevõtja koostaks konsolideeritud aastaaruande ka juhul, kui ainsa tütarettevõtja või kõigi tütarettevõtjate mõju tervikuna ei ole sama direktiivi artikli 16 lõike 3 tähenduses oluline.
As a consequence, those undertakings fall under Regulation (EC) No 1606/2002 and therefore have to prepare consolidated financial statements in accordance with IFRS.
Selle tõttu kuuluvad sellised ettevõtjad määruse (EÜ) nr 1606/2002 kohaldamisalasse ja peavad seetõttu koostama konsolideeritud raamatupidamisaruanded vastavalt IFRSile.
That requirement is considered to be burdensome where a parent undertaking has only immaterial subsidiaries.
Kõnealust nõuet peetakse koormavaks juhul, kui emaettevõtjal on üksnes ebaolulised tütarettevõtjad.
Therefore a parent undertaking should be exempted from the obligation to draw up consolidated accounts and a consolidated annual report if it has only subsidiary undertakings considered as not being material, both individually and as a whole.
Seetõttu tuleks vabastada emaettevõtja kohustusest koostada konsolideeritud raamatupidamisaruanded ja konsolideeritud majandusaasta aruanne, kui tal on ainult sellised tütarettevõtjad, keda ei peeta eraldi ega koos oluliseks.
Although that statutory obligation should be lifted, a parent undertaking should remain able to draw up consolidated accounts and a consolidated annual report on its own initiative.
Kuigi nimetatud seadusjärgne kohustus tuleks kaotada, võiks emaettevõtja endiselt koostada konsolideeritud raamatupidamisaruanded ja konsolideeritud majandusaasta aruande omal algatusel.
Since the objective of this Directive, namely to reduce administrative burdens relating to certain disclosure requirements imposed on medium-sized companies and the obligation to draw up consolidated accounts for certain companies within the Community, cannot be sufficiently achieved by the Member States and can therefore, by reason of the scale and effects of the action, be better achieved at Community level, the Community may adopt measures in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 of the Treaty.
Kuna käesoleva direktiivi eesmärki, nimelt vähendada halduskoormust, mis seondub teatavate avalikustamisnõuetega, mida kohaldatakse keskmise suurusega äriühingute suhtes, ja ühenduses tegutsevate teatavate äriühingute kohustusega koostada konsolideeritud aastaaruanded, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning meetme ulatuse ja mõju tõttu on seda parem saavutada ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega.
Directives 78/660/EEC and 83/349/EEC should therefore be amended accordingly.
Direktiive 78/660/EMÜ ja 83/349/EMÜ tuleks seetõttu vastavalt muuta.
In accordance with point 34 of the Interinstitutional Agreement on better law-making [6], Member States are encouraged to draw up, for themselves and in the interests of the Community, their own tables illustrating, as far as possible, the correlation between this Directive and the transposition measures, and to make them public,
Kooskõlas paremat õigusloomet käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe [6] punktiga 34 julgustatakse liikmesriike koostama nende endi jaoks ja ühenduse huvides vastavustabeleid, kus on võimalikult suures ulatuses välja toodud vastavus käesoleva direktiivi ja ülevõtmismeetmete vahel, ning tegema need üldsusele kättesaadavaks,
Amendment to Directive 78/660/EEC
Direktiivi 78/660/EMÜ muutmine
In Article 45(2) of Directive 78/660/EEC, the first sentence of the second subparagraph is replaced by the following:
Direktiivi 78/660/EMÜ artikli 45 lõike 2 teise lõigu esimene lause asendatakse järgmisega:
‘The Member States may permit the companies referred to in Article 27 to omit disclosure of the information specified in Articles 34(2) and 43(1)(8).’
„Liikmesriigid võivad lubada, et artiklis 27 osutatud äriühingud jätavad esitamata teabe, mis on ette nähtud artikli 34 lõikes 2 ja artikli 43 lõike 1 punktis 8.”
Amendment to Directive 83/349/EEC
Direktiivi 83/349/EMÜ muutmine
In Article 13 of Directive 83/349/EEC the following paragraph is inserted:
Direktiivi 83/349/EMÜ artiklile 13 lisatakse järgmine lõige:
Without prejudice to Article 4(2) and Articles 5 and 6, any parent undertaking governed by the national law of a Member State which only has subsidiary undertakings which are not material for the purposes of Article 16(3), both individually and as a whole, shall be exempted from the obligation imposed in Article 1(1).’
Ilma et see piiraks artikli 4 lõike 2 ning artiklite 5 ja 6 ja kohaldamist, vabastatakse riigisisese õigusega reguleeritavad emaettevõtjad, kellel on ainult sellised tütarettevõtjad, kes ei ole eraldi ega koos artikli 16 lõike 3 tähenduses olulised, artikli 1 lõikes 1 kehtestatud kohustuse täitmisest.”
OJ C 77, 31.3.2009, p. 37.
ELT C 77, 31.3.2009, lk 37.
Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive before 1 January 2011.
Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid 1. jaanuariks 2011.
Council Directive 2009/50/EC
Nõukogu direktiiv 2009/50/EÜ,
on the conditions of entry and residence of third-country nationals for the purposes of highly qualified employment
kolmandate riikide kodanike kõrget kvalifikatsiooni nõudva töö eesmärgil riiki sisenemise ja seal elamise tingimuste kohta
After consulting the European Economic and Social Committee [2],
pärast konsulteerimist Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega [2],
After consulting the Committee of the Regions [3],
pärast konsulteerimist Regioonide Komiteega [3]
For the gradual establishment of an area of freedom, security and justice, the Treaty provides for measures to be adopted in the fields of asylum, immigration and protection of the rights of third-country nationals.
Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala järkjärguliseks loomiseks on asutamislepingus sätestatud meetmed, mis tuleb võtta varjupaiga, sisserände ja kolmandate riikide kodanike õiguste kaitse valdkonnas.
The Treaty provides that the Council is to adopt measures on immigration policy relating to conditions of entry and residence, standards on procedures for the issue by Member States of long-term visas and residence permits, and measures defining the rights and conditions under which nationals of third-countries who are legally resident in a Member State may reside in other Member States.
Asutamislepinguga nähakse ette, et nõukogu võtab meetmeid sisserändepoliitika kohta seoses riiki sisenemise ja seal elamise ning selle korra normidega, mille kohaselt liikmesriigid väljastavad pikaajalisi viisasid ja elamislube, ning meetmeid, millega määratakse kindlaks õigused ja tingimused, mille korral kolmandate riikide kodanikud, kes elavad seaduslikult ühes liikmesriigis, võivad elada teistes liikmesriikides.
The Lisbon European Council in March 2000 set the Community the objective of becoming the most competitive and dynamic knowledge-based economy in the world, capable of sustainable economic growth with more and better jobs and greater social cohesion by 2010.
aasta märtsis toimunud Lissaboni kohtumisel seadis Euroopa Ülemkogu ühendusele eesmärgiks saada aastaks 2010 maailma kõige konkurentsivõimelisemaks ja dünaamilisemaks teadmistepõhiseks majanduseks, mida iseloomustaks jätkusuutlik majanduskasv, paremate ja suurema arvu töökohtade loomine ning suurem sotsiaalne ühtekuuluvus.
Measures to attract and retain highly qualified third-country workers as part of an approach based on the needs of Member States should be seen in the broader context established by the Lisbon Strategy and by the Commission Communication of 11 December 2007 on the integrated guidelines for growth and jobs.
Liikmesriikide tööjõuvajadusel põhineva lähenemisviisi raames võetavaid meetmeid, mis tõmbavad ligi kolmandate riikide kõrgelt kvalifitseeritud töötajaid ja hoiavad neid siin, tuleks vaadelda Lissaboni strateegiaga ja komisjoni 11. detsembri 2007. aasta teatises majanduskasvu ja töökohtade loomise komplekssete suuniste kohta kehtestatud laiemas kontekstis.
The Hague Programme, adopted by the European Council on 4 and 5 November 2004, recognised that legal migration will play an important role in enhancing the knowledge-based economy in Europe, advancing economic development, and thus contributing to the implementation of the Lisbon Strategy.
Haagi programmis, mille võttis vastu 4. ja 5. novembril 2004 kohtunud Euroopa Ülemkogu, tõdeti, et seaduslikul rändel on tähtis roll Euroopa teadmistepõhise majanduse ja majandusarengu edendamisel ning seega Lissaboni strateegia rakendamise toetamisel.
The European Council invited the Commission to present a policy plan on legal migration, including admission procedures, capable of responding promptly to fluctuating demands for migrant labour in the labour market.
Euroopa Ülemkogu kutsus komisjoni üles esitama seadusliku rände poliitika kava, sealhulgas riiki lubamise menetlused, mis võimaldavad viivitamata reageerida võõrtöötajate muutuvale tööturu nõudlusele.
The European Council of 14 and 15 December 2006 agreed on a series of steps for 2007, among which to develop well-managed legal immigration policies, fully respecting national competences, to assist Member States in meeting existing and future labour needs.
ja 15. detsembril 2006 kokku tulnud Euroopa Ülemkogu leppis kokku mitu 2007. aastal võetavat meedet, mille hulka kuulusid hästi korraldatud seadusliku sisserände poliitika väljatöötamine, siseriikliku pädevuse täielik austamine ning liikmesriikide aitamine olemasoleva ja tulevase tööjõuvajaduse täitmisel.
This Directive is intended to contribute to achieving these goals and addressing labour shortages by fostering the admission and mobility — for the purposes of highly qualified employment — of third-country nationals for stays of more than three months, in order to make the Community more attractive to such workers from around the world and sustain its competitiveness and economic growth.
Käesoleva direktiiviga püütakse kaasa aidata nimetatud eesmärkide saavutamisele ja pööratakse tähelepanu tööjõupuudusele, soodustades kolmandate riikide kodanike riiki lubamist ja seal liikumist rohkem kui kolmekuulise viibimise ajal kõrget kvalifikatsiooni nõudva töö eesmärgil selleks, et muuta ühendus sellistele töötajatele üle kogu maailma ligitõmbavamaks ning toetada ühenduse konkurentsivõimet ja majanduskasvu.
To reach these goals, it is necessary to facilitate the admission of highly qualified workers and their families by establishing a fast-track admission procedure and by granting them equal social and economic rights as nationals of the host Member State in a number of areas.
Selliste eesmärkide saavutamiseks on vaja hõlbustada kõrgelt kvalifitseeritud töötajate ja nende pereliikmete riiki lubamist kiirmenetluse kehtestamise kaudu ning anda neile teatavates valdkondades vastuvõtva liikmesriigi kodanikega võrdsed sotsiaalsed ja majanduslikud õigused.
It is also necessary to take into account the priorities, labour market needs and reception capacities of the Member States.
Samuti on vaja võtta arvesse prioriteete, tööturu vajadusi ning liikmesriikide vastuvõtusuutlikkust.
This Directive should be without prejudice to the competence of the Member States to maintain or to introduce new national residence permits for any purpose of employment.
Käesolev direktiiv ei piira liikmesriikide pädevust säilitada või kehtestada uued siseriiklikud elamisload mis tahes töötamise eesmärgil.
The third-country nationals concerned should have the possibility to apply for an EU Blue Card or for a national residence permit.
Asjaomastel kolmandate riikide kodanikel peaks olema võimalik taotleda ELi sinist kaarti või siseriiklikku elamisluba.
Moreover, this Directive should not affect the possibility for an EU Blue Card holder to enjoy additional rights and benefits which may be provided by national law, and which are compatible with this Directive.
Lisaks ei tohiks käesolev direktiiv mõjutada ELi sinise kaardi kasutaja võimalusi saada täiendavaid õigusi ja hüvesid, mida siseriiklikus õiguses võidakse ette näha ning mis ühilduvad käesoleva direktiiviga.
This Directive should be without prejudice to the right of the Member States to determine the volumes of admission of third-country nationals entering their territory for the purposes of highly qualified employment.
Käesoleva direktiiviga ei tohiks piirata liikmesriikide õigust määrata kindlaks nende riiki lubatavate kolmandate riikide kodanike arv, kes sisenevad nende territooriumile kõrget kvalifikatsiooni nõudva töö eesmärgil.
This should include also third-country nationals who seek to remain on the territory of a Member State in order to exercise a paid economic activity and who are legally resident in that Member State under other schemes, such as students having just completed their studies or researchers having been admitted pursuant to Council Directive 2004/114/EC of 13 December 2004 on the conditions of admission of third-country nationals for the purposes of studies, pupil exchange, unremunerated training or voluntary service [4] and Council Directive 2005/71/EC of 12 October 2005 on a specific procedure for admitting third-country nationals for the purposes of scientific research [5] respectively, and who do not enjoy consolidated access to the labour market of the Member State under Community or national law.
See arv peaks samuti hõlmama kolmandate riikide kodanikke, kes otsivad võimalusi jääda liikmesriigi territooriumile, et osaleda tasustatavas majandustegevuses, isikuid, kes on muude kordade alusel (oma õpingud lõpetanud isikud või teadlased, kes on riiki lubatud vastavalt nõukogu 13. detsembri 2004. aasta direktiivile 2004/114/EÜ kolmandate riikide kodanike riiki lubamise kohta õpingute, õpilasvahetuse, tasustamata praktika või vabatahtliku teenistuse eesmärgil [4] või nõukogu 12. oktoobri 2005. aasta direktiivile 2005/71/EÜ kolmandate riikide kodanike teadusuuringute eesmärgil riiki lubamise erimenetluse kohta [5] asjaomase liikmesriigi seaduslikud elanikud, ning isikuid, kellele ei ole ühenduse või siseriikliku õigusega antud juurdepääsu liikmesriigi tööturule.
Moreover, regarding volumes of admission, Member States retain the possibility not to grant residence permits for employment in general or for certain professions, economic sectors or regions.
Riiki lubatavate isikute arvu osas peaksid liikmesriigid säilitama siiski võimaluse keelduda elamisloa andmisest töötamiseks üldiselt või teatavatel kutsealadel, majandusvaldkondades või piirkondades.
For the purpose of this Directive, in order to evaluate if the third-country national concerned possesses higher education qualifications, reference may be made to ISCED (International Standard Classification of Education) 1997 levels 5a and 6.
Käesoleva direktiivi kohaldamisel võib selle hindamiseks, kas asjaomasel kolmanda riigi kodanikul on kõrgharidust tõendav dokument, lähtuda ISCED (rahvusvaheline ühtne hariduse liigitus) 1997 tasemetest 5a ja 6.
This Directive should provide for a flexible demand-driven entry system, based on objective criteria, such as a minimum salary threshold comparable with the salary levels in the Member States, and on professional qualifications.
Käesoleva direktiiviga tuleks sätestada paindlik, nõudlusel põhinev riiki sisenemise süsteem, mis tugineb objektiivsetele kriteeriumitele, nagu miinimumpalga künnis, mis on võrreldav palgatasemega liikmesriikides, ja kutsekvalifikatsioonid.
The definition of a common minimum denominator for the salary threshold is necessary to ensure a minimum level of harmonisation in the admission conditions throughout the Community.
Selleks et tagada riikidesse lubamise tingimuste minimaalne ühtlustamine kogu ühenduses, on vaja määratleda ühtne miinimumnimetaja palgakünnise arvutamiseks.
The salary threshold determines a minimum level while Member States may define a higher salary threshold.
Palgakünnis määrab kindlaks minimaalse taseme, samas võivad liikmesriigid kehtestada kõrgema palgakünnise.
Member States should fix their threshold in accordance with the situation and organisation of their respective labour markets and their general immigration policies.
Liikmesriigid peaksid kehtestama oma künnise vastavalt oma tööturu olukorrale ja korraldusele ning oma üldise sisserändepoliitika kohaselt.
Derogation from the main scheme in terms of the salary threshold may be laid down for specific professions where it is considered by the Member State concerned that there is a particular lack of available workforce and where such professions are part of the major group 1 and 2 of the ISCO (International Standard Classification of Occupation) classification.
Palgakünnisega seotud erandeid põhikorrast võib sätestada konkreetsete kutsealade suhtes, kui asjaomane liikmesriik leiab, et esineb selle tööjõu puudus ja kui need on esitatud ISCO (rahvusvaheline ameti- ja kutsealade koodide loetelu) klassifikaatori 1. ja 2. põhirühmas.