natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Certain safeguards which, for the protection of the interests of members and others, are required by Member States of companies and firms within the meaning of the second paragraph of Article 48 of the Treaty should be coordinated with a view to making such safeguards equivalent throughout the Community.
Teatavaid tagatisi, mida osanike ja kolmandate isikute huvide kaitseks nõuavad liikmesriigid EÜ asutamislepingu artikli 48 teises lõigus tähendatud äriühingutelt, tuleks kooskõlastada, et muuta sellised tagatised ühenduse kõigis osades võrdväärseteks.
In this field, First Council Directive 68/151/EEC of 9 March 1968 on coordination of safeguards which, for the protection of the interests of members and others, are required by Member States of companies within the meaning of the second paragraph of Article 58 of the Treaty, with a view to making such safeguards equivalent throughout the Community [5], Fourth Council Directive 78/660/EEC of 25 July 1978 based on Article 54(3)(g) of the Treaty on the annual accounts of certain types of companies [6] and Seventh Council Directive 83/349/EEC of 13 June 1983 based on Article 54(3)(g) of the Treaty on consolidated accounts [7], respectively concerning disclosure, the validity of commitments, nullity, annual accounts and consolidated accounts, apply to all share-capital companies.
Selles valdkonnas kohaldatakse kõigile kapitaliühingutele esitatavatele avalikustamisnõuetele, kohustuste kehtivusele, tühisusele, majandusaasta aruannetele ja konsolideeritud aastaaruannetele vastavalt esimest nõukogu 9. märtsi 1968. aasta direktiivi 68/151/EMÜ (tagatiste kooskõlastamise kohta, mida liikmesriigid äriühingu liikmete ja kolmandate isikute huvide kaitseks EMÜ asutamislepingu artikli 58 teises lõigus tähendatud äriühingutelt nõuavad, et muuta sellised tagatised ühenduse kõigis osades võrdväärseteks), [5] neljandat nõukogu 25. juuli 1978. aasta direktiivi 78/660/EMÜ (mis põhineb asutamislepingu artikli 54 lõike 3 punktil g ja käsitleb teatavat liiki äriühingute raamatupidamise aastaaruandeid) [6] ning seitsmendat nõukogu 13. juuni 1983. aasta direktiivi 83/349/EMÜ (mis põhineb asutamislepingu artikli 54 lõike 3 punktil g ja käsitleb konsolideeritud aastaaruandeid) [7].
However, Second Council Directive 77/91/EEC of 13 December 1976 on coordination of safeguards which, for the protection of the interests of members and others, are required by Member States of companies within the meaning of the second paragraph of Article 58 of the Treaty, in respect of the formation of public limited liability companies and the maintenance and alteration of their capital, with a view to making such safeguards equivalent [8], Third Council Directive 78/855/EEC of 9 October 1978 based on Article 54(3)(g) of the Treaty concerning mergers of public limited liability companies [9], and Sixth Council Directive 82/891/EEC of 17 December 1982 based on Article 54(3)(g) of the Treaty, concerning the division of public limited liability companies [10], relating respectively to formation and capital, mergers and divisions, apply only to public limited liability companies.
Seevastu teist nõukogu 13. detsembri 1976. aasta direktiivi 77/91/EMÜ (tagatiste kooskõlastamise kohta, mida liikmesriigid äriühingu liikmete ja kolmandate isikute huvide kaitseks EMÜ asutamislepingu artikli 58 teises lõigus tähendatud äriühingutelt nõuavad seoses aktsiaseltside asutamise ning nende kapitali säilitamise ja muutmisega, et muuta sellised tagatised ühenduse kõigis osades võrdväärseteks) [8] ja kolmandat nõukogu 9. oktoobri 1978. aasta direktiivi 78/855/EMÜ (mis käsitleb aktsiaseltside ühinemist lähtuvalt asutamislepingu artikli 54 lõike 3 punktist g) [9] ning kuuendat nõukogu 17. detsembri 1982. aasta direktiivi 82/891/EMÜ (mis käsitleb aktsiaseltside jagunemist lähtuvalt asutamislepingu artikli 54 lõike 3 punktist g) [10] kohaldatakse ainult vastavalt aktsiaseltside asutamise ja aktsiakapitali ning aktsiaseltside ühinemise ja jagunemise suhtes.
A legal instrument is required allowing the limitation of liability of the individual entrepreneur throughout the Community, without prejudice to the laws of the Member States, which, in exceptional circumstances, require that entrepreneur to be liable for the obligations of his undertaking.
Õiguslik vahend, mis lubaks üksikettevõtja vastutuse piiramist ühenduse kõigis osades, piiramata liikmesriikide seaduste kohaldamist, mis nõuavad erandjuhul ettevõtja vastutust oma ettevõtte kohustuste eest, on vajalik.
A private limited liability company may be a single-member company from the time of its formation, or may become one because its shares have come to be held by a single shareholder.
Osaühing võib olla ühe osanikuga äriühing alates selle asutamisest või muutuda selleks seetõttu, et kõik selle osad on üle läinud ühele osanikule.
Pending the coordination of national provisions on the laws relating to groups, Member States may lay down certain special provisions and penalties for cases where a natural person is the sole member of several companies or where a single-member company or any other legal person is the sole member of a company.
Kuni kontserne reguleerivate siseriikliku õiguse sätete kooskõlastamiseni võivad liikmesriigid kehtestada teatavad erinormid või karistused juhtudeks, kui füüsiline isik on mitme äriühingu ainuosanik või kui ühe osanikuga äriühing või muu juriidiline isik on äriühingu ainuosanik.
The sole aim of this power is to take account of the differences which exist in certain national laws.
Selle volituse ainuke eesmärk on arvesse võtta erinevusi riikide teatavate õigusnormide vahel.
For that purpose, Member States may in specific cases lay down restrictions on the use of single-member companies or remove the limits on the liabilities of sole members.
Selleks võivad liikmesriigid erijuhtudel kehtestada piiranguid ühe osanikuga äriühingute kasutamisele või sätestada ainuosaniku piiramatu vastutuse.
Member States are free to lay down rules to cover the risks that single-member companies may present as a consequence of having single members, particularly in order to ensure that the subscribed capital is paid.
Liikmesriikidel on õigus kehtestada reegleid ennetamaks ohte, mida ühe osanikuga äriühingud võivad endast kujutada seetõttu, et neil on üksainus osanik, eelkõige tagamaks, et kõik sissemaksed osakapitali oleks tehtud.
The fact that all the shares have come to be held by a single shareholder and the identity of the sole member should be disclosed by an entry in a register accessible to the public.
Avalikkusele juurdepääsetavas registris tuleks kande tegemisega avalikustada fakt, et kõik osad on üle läinud ühele osanikule, ja andmed selle osaniku kohta.
Decisions taken by the sole member exercising the powers of the general meeting should be recorded in writing.
Ainuosaniku poolt osanike koosoleku pädevuses vastu võetud otsused tuleks vormistada kirjalikult.
Contracts between a sole member and his company as represented by him should likewise be recorded in writing, in so far as such contracts do not relate to current operations concluded under normal conditions.
Tehingud ainuosaniku ja tema esindatava äriühingu vahel tuleks samuti vormistada kirjalikult, välja arvatud juhul, kui need tehingud on seotud jooksvate toimingutega tavalistes tingimustes.
This Directive should be without prejudice to the obligations of the Member States relating to the time limits for transposition into national law and application of the Directives set out in Annex II, Part B,
Käesolev direktiiv ei tohiks mõjutada liikmesriikide kohustusi, mis on seotud II lisa B osas esitatud direktiivide ülevõtmise ja kohaldamise tähtpäevadega,
The coordination measures prescribed by this Directive shall apply to the laws, regulations and administrative provisions of the Member States relating to the types of company listed in Annex I.
Käesolevas direktiivis ette nähtud kooskõlastusmeetmeid kohaldatakse liikmesriikide õigus- ja haldusnormide suhtes, mis on seotud I lisas loetletud äriühinguliikidega.
A company may have a sole member when it is formed and also when all its shares come to be held by a single person (single-member company).
Äriühingul võib olla ainuosanik selle asutamisel ja samuti juhul, kui kõik selle osad lähevad üle ühele isikule (ühe osanikuga äriühing).
Member States may, pending coordination of national laws relating to groups, lay down special provisions or penalties for cases where:
Kuni kontserne reguleerivate liikmesriikide õiguse sätete kooskõlastamiseni võivad liikmesriigid kehtestada erinormid või karistused juhtudeks, kui
a natural person is the sole member of several companies; or
füüsiline isik on mitme äriühingu ainuosanik või
a single-member company or any other legal person is the sole member of a company.
ühe osanikuga äriühing või muu juriidiline isik on äriühingu ainuosanik.
Where a company becomes a single-member company because all its shares come to be held by a single person, that fact, together with the identity of the sole member, must either be recorded in the file or entered in the register as referred to in Article 3(1) and (2) of Directive 68/151/EEC or be entered in a register kept by the company and accessible to the public.
Kui äriühingust saab ühe osanikuga äriühing seetõttu, et kõik selle osad on üle läinud ühele osanikule, tuleb see fakt ja andmed ainuosaniku kohta lisada toimikusse või kanda direktiivi 68/151/EMÜ artikli 3 lõigetes 1 ja 2 ette nähtud registrisse või kanda äriühingu peetavasse ja avalikkusele juurdepääsetavasse registrisse.
The sole member shall exercise the powers of the general meeting of the company.
Ainuosanikul on äriühingu üldkoosoleku volitused.
Decisions taken by the sole member in the field referred to in paragraph 1 shall be recorded in minutes or drawn up in writing.
Ainuosaniku poolt lõikes 1 tähendatud valdkonnas tehtud otsused tuleb kanda protokolli või koostada kirjalikult.
Contracts between the sole member and his company as represented by him shall be recorded in minutes or drawn up in writing.
Lepingud ainuosaniku ja tema esindatava äriühingu vahel tuleb kanda protokolli või vormistada kirjalikult.
Member States need not apply paragraph 1 to current operations concluded under normal conditions.
Liikmesriigid ei pruugi kohaldada lõiget 1 tavalistes tingimustes tehtud jooksvate tehingute suhtes.
Where a Member State allows single-member companies as defined by Article 2(1) in the case of public limited companies as well, this Directive shall apply.
Kui liikmesriik lubab artikli 2 lõikes 1 määratletud ühe osanikuga äriühingut ka aktsiaseltside puhul, kohaldatakse käesolevat direktiivi.
A Member State need not allow the formation of single-member companies where its legislation provides that an individual entrepreneur may set up an undertaking the liability of which is limited to a sum dedicated to a stated activity, on condition that safeguards are laid down for such undertakings which are equivalent to those imposed by this Directive or by any other Community provisions applicable to the companies referred to in Article 1.
Liikmesriigid ei tarvitse lubada ühe osanikuga äriühingu asutamist, kui nende seadused näevad ette, et üksikettevõtja võib asutada ettevõtte, mille vastutus on piiratud kindlaks tegevuseks määratud summaga, tingimusel et nende ettevõtete suhtes on ette nähtud tagatised, mis on võrdväärsed käesolevas direktiivis sätestatuga või mis tahes muude ühenduse normidega, mida kohaldatakse artiklis 1 loetletud äriühingute suhtes.
Member States shall communicate to the Commission the texts of the main provisions of national law which they adopt in the field covered by this Directive.
Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastu võetud siseriiklike õigusnormide teksti.
Directive 89/667/EEC, as amended by the acts listed in Annex II, Part A, is repealed, without prejudice to the obligations of the Member States relating to the time limits for transposition into national law and application of the Directives set out in Annex II, Part B.
Direktiiv 89/667/EMÜ, mida on muudetud II lisa A osas loetletud õigusaktidega, tunnistatakse kehtetuks. See ei mõjuta liikmesriikide kohustusi, mis on seotud II lisa B osas esitatud direktiivide ülevõtmise ja kohaldamise tähtpäevadega.
OJ C 77, 31.3.2009, p. 42.
ELT C 77, 31.3.2009, lk 42.
Opinion of the European Parliament of 18 November 2008 (not yet published in the Official Journal) and Council Decision of 13 July 2009.
Euroopa Parlamendi 18. novembri 2008. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta otsus.
OJ L 378, 31.12.1982, p. 47.
EÜT L 378, 31.12.1982, lk 47.
Types of companies referred to in Article 1
Artiklis 1 ette nähtud äriühinguliigid
‘société privée à responsabilité limitée/besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid’,
Société privée a responsabilité limitée/besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid;
‘дружество с ограничена отговорност, акционерно дружество’,
дружество с ограничена отговорност, акционерно дружество;
‘společnost s ručením omezeným’,
společnost s ručením omezeným, akciová společnost;
‘anpartsselskaber’,
Aanpartsselskaber;
‘Gesellschaft mit beschränkter Haftung’,
Gesellschaft mit beschränkter Haftung;
‘aktsiaselts, osaühing’,
aktsiaselts, osaühing;
‘private company limited by shares or by guarantee’,
private company limited by shares or by guarantee;
‘εταιρεία περιορισμένης ευθύνης’,
εταιρεία περιορισμένης ευθύνης;
‘sociedad de responsabilidad limitada’,
sociedad de responsabilidad limitada;
‘société à responsabilité limitée’,
société à responsabilité limitée;
‘società a responsabilità limitata’,
società a responsabilità limitata;
‘ιδιωτική εταιρεία περιορισμένης ευθύνης με μετοχές ή με εγγύηση’,
Ιδιωτική εταιρεία περιορισμένης ευθύνης με μετοχές ή με εγγύηση;
‘sabiedrība ar ierobežotu atbildību’,
sabiedrība ar ierobežotu atbildību;
‘uždaroji akcinė bendrovė’,
uždaroji akcinė bendrovė;
‘korlátolt felelősségű társaság, részvénytársaság’,
korlátolt felelősségű társaság, részvénytársaság;
‘kumpannija privata/Private limited liability company’,
kumpannija privata/private limited liability company;
The Netherlands:
Madalmaades:
‘besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid’,
besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid;
‘Aktiengesellschaft, Gesellschaft mit beschränkter Haftung’,
Aktiengesellschaft, Gesellschaft mit beschränkter Haftung;
‘spółka z ograniczoną odpowiedzialnością’,
spółka z ograniczoną odpowiedzialnością;
‘sociedade por quotas’,
sociedade por quotas;
‘societate cu răspundere limitată’,
societate cu răspundere limitată;
‘družba z omejeno odgovornostjo’,
družba z omejeno odgovornostjo;
‘spoločnosť s ručením obmedzeným’,
spoločnosť s ručením obmedzeným;
‘osakeyhtiö/aktiebolag’,
osakeyhtiö/aktiebolag;
‘aktiebolag’,
aktiebolag;
‘private company limited by shares or by guarantee’.
private company limited by shares or by guarantee.
Council Directive 89/667/EEC
Nõukogu direktiiv 89/667/EMÜ
(OJ L 395, 30.12.1989, p. 40)
(EÜT L 395, 30.12.1989, lk 40)
Annex I, point XI.A of the 1994 Act of Accession
aasta ühinemisakt, I lisa IX punkti alapunkt A
Annex II, point 4.A of the 2003 Act of Accession
aasta ühinemisakt, II lisa punkti 4 alapunkt A
Only point A.4 of the Annex
Ainult lisa punkti A alapunkt 4
89/667/EEC
89/667/EMÜ
31 December 1991
detsember 1991
1 January 1993 in the case of companies already in existence on 1 January 1992
Äriühingute suhtes, mis eksisteerisid enne 1. jaanuari 1992, ei kohaldata käesolevat direktiivi enne 1. jaanuari 1993.
Directive 89/667/EEC
Direktiiv 89/667/EMÜ
Article 1, first to 27th indent
Artikli 1 esimene kuni kahekümne seitsmes taane
Articles 2 to 7
Artiklid 2–7
Directive 2009/103/EC of the European Parliament and of the Council
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/103/EÜ,
relating to insurance against civil liability in respect of the use of motor vehicles, and the enforcement of the obligation to insure against such liability
mootorsõidukite kasutamise tsiviilvastutuskindlustuse ja sellise vastutuse kindlustamise kohustuse täitmise kohta
Council Directive 72/166/EEC of 24 April 1972 on the approximation of the laws of Member States relating to insurance against civil liability in respect of the use of motor vehicles, and to the enforcement of the obligation to insure against such liability [3], Second Council Directive 84/5/EEC of 30 December 1983 on the approximation of the laws of the Member States relating to insurance against civil liability in respect of the use of motor vehicles [4], Third Council Directive 90/232/EEC of 14 May 1990 on the approximation of the laws of the Member States relating to insurance against civil liability in respect of the use of motor vehicles [5] and Directive 2000/26/EC of the European Parliament and of the Council of 16 May 2000 on the approximation of the laws of the Member States relating to insurance against civil liability in respect of the use of motor vehicles (Fourth motor insurance Directive) [6] have been substantially amended several times [7].
Nõukogu 24. aprilli 1972. aasta direktiivi 72/166/EMÜ (mootorsõidukite kasutamise tsiviilvastutuskindlustust ja sellise vastutuse kindlustamise kohustuse täitmist käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta), [3] nõukogu 30. detsembri 1983. aasta teist direktiivi 84/5/EMÜ (mootorsõidukite kasutamise tsiviilvastutuskindlustust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta), [4] nõukogu 14. mai 1990. aasta kolmandat direktiivi 90/232/EMÜ (mootorsõidukite kasutamise tsiviilvastutuskindlustust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) [5] ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. mai 2000. aasta direktiivi 2000/26/EÜ (mootorsõidukite kasutamise tsiviilvastutuskindlustust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (neljas liikluskindlustuse direktiiv)) [6] on korduvalt oluliselt muudetud [7].
In the interests of clarity and rationality those four Directives should be codified, as well as Directive 2005/14/EC of the European Parliament and of the Council of 11 May 2005 amending Council Directives 72/166/EEC, 84/5/EEC, 88/357/EEC and 90/232/EEC and Directive 2000/26/EC of the European Parliament and of the Council relating to insurance against civil liability in respect of the use of motor vehicles [8].
Selguse ja otstarbekuse huvides tuleks kõnealused neli direktiivi ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2005. aasta direktiiv 2005/14/EÜ (millega muudetakse nõukogu direktiive 72/166/EMÜ, 84/5/EMÜ, 88/357/EMÜ ja 90/232/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2000/26/EÜ mootorsõidukite kasutamise tsiviilvastutuskindlustuse kohta) [8] kodifitseerida.
It should therefore be a key objective of Community action in the field of financial services to reinforce and consolidate the internal market in motor insurance.
Seega peaks liikluskindlustuse siseturu tugevdamine ja konsolideerimine olema ühenduse tegevuse põhieesmärgiks finantsteenuste valdkonnas.
Each Member State must take all appropriate measures to ensure that civil liability in respect of the use of vehicles normally based in its territory is covered by insurance.
Iga liikmesriik peaks võtma kõik vajalikud meetmed tagamaks, et sõidukite kasutamisel, mille põhiasukoht on tema territooriumil, on tsiviilvastutus kaetud kindlustusega.
The extent of the liability covered and the terms and conditions of the insurance cover are to be determined on the basis of those measures.
Kaetud vastutuse ulatus ja kindlustuskaitse tingimused tuleb kindlaks määrata kõnealuste meetmete põhjal.
In order to exclude any possible misinterpretation of this Directive and to make it easier to obtain insurance cover for vehicles bearing temporary plates, the definition of the territory in which the vehicle is normally based should refer to the territory of the State of which the vehicle bears a registration plate, irrespective of whether such a plate is permanent or temporary.
Käesoleva direktiivi võimaliku väärtõlgendamise välistamiseks ja ajutise registreerimismärgiga sõidukitele kindlustuskaitse saamise kergendamiseks peaks sõiduki põhiasukoha territooriumi määratlus viitama selle riigi territooriumile, mille registreerimismärki sõiduk kannab, sõltumata sellest, kas selline registreerimismärk on alaline või ajutine.
While respecting the general criterion of the registration plate to determine the territory in which the vehicle is normally based, a special rule should be laid down for accidents caused by vehicles without a registration plate or bearing a registration plate which does not correspond or no longer corresponds to the vehicle.
Arvestades üldist kriteeriumi, mille kohaselt registreerimismärk määrab sõiduki põhiasukoha territooriumi, tuleks kehtestada erireegel olukorra kohta, kus registreerimismärgita või sõidukile mittevastava või enam mitte vastava registreerimismärgiga sõiduk põhjustab õnnetuse.
In this case and for the sole purpose of settling the claim, the territory in which the vehicle is normally based should be deemed to be the territory in which the accident took place.
Sel juhul ja ainuüksi vaidluse lahendamise eesmärgil peaks territooriumiks, kus on sõiduki põhiasukoht, lugema territooriumi, kus õnnetus toimus.
A prohibition of systematic checks on motor insurance should apply to vehicles normally based in the territory of another Member State as well as to vehicles normally based in the territory of a third country but entering from the territory of another Member State.
Liikluskindlustuse süstemaatiliste kontrollide keeldu peaks kohaldama sõidukitele, mille põhiasukoht on mõne teise liikmesriigi territooriumil ning sõidukitele, mille põhiasukoht on kolmanda riigi territooriumil, kuid mis sisenevad mõne teise liikmesriigi territooriumilt.
The abolition of checks on green cards for vehicles normally based in a Member State which enter the territory of another Member State can be effected by means of an agreement between the national insurers’ bureaux, whereby each national bureau would guarantee compensation in accordance with the provisions of national law in respect of any loss or injury giving entitlement to compensation caused in its territory by one of those vehicles, whether or not insured.
Tavaliselt ühes liikmesriigis asuvate sõidukite roheliste kaartide kontrollimise teise liikmesriigi territooriumile sisenemisel saab kaotada liikluskindlustuse rahvuslike büroode vahelise lepinguga, millega iga liikluskindlustuse rahvuslik büroo garanteeriks hüvitise maksmise vastavalt siseriiklike õigusaktide sätetele kõigi tema territooriumil mõne sellise kindlustatud või kindlustamata sõiduki põhjustatud kahjude korral, mille puhul on õigus saada hüvitist.
Such a guarantee agreement presupposes that all Community motor vehicles travelling in Community territory are covered by insurance.
Selline garantiileping eeldab, et kõik ühenduse territooriumil liikuvad mootorsõidukid on kindlustatud.
The national law of each Member State should, therefore, provide for the compulsory insurance of vehicles against civil liability, such insurance to be valid throughout Community territory.
Kõigi liikmesriikide siseriiklike õigusaktidega tuleks seepärast ette näha sõidukite kohustuslik tsiviilvastutuskindlustus, mis kehtiks kogu ühenduse territooriumil.
The system provided for in this Directive could be extended to vehicles normally based in the territory of any third country in respect of which the national bureaux of the Member States have concluded a similar agreement.
Käesolevas direktiivis sätestatud süsteemi võiks laiendada ka sõidukitele, mille põhiasukoht on kolmanda riigi territooriumil, mille suhtes on liikmesriikide rahvuslikud bürood sõlminud samalaadse lepingu.
Each Member State should be able to act in derogation from the general obligation to take out compulsory insurance in respect of vehicles belonging to certain natural or legal persons, public or private.
Iga liikmesriik peaks saama teha erandi üldisest kindlustuskohustusest sõidukite suhtes, mis kuuluvad teatavatele avalik-õiguslikele või eraõiguslikele juriidilistele või füüsilistele isikutele.