natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is therefore necessary to include in national law appropriate effective and systematic financial or equivalent administrative penalties — such as injunctions combined with administrative fines, reporting to supervisory authorities on a regular basis, on-the-spot checks, publications in the national official journal and in the press, suspension of the activities of the company (prohibition on the conclusion of new contracts for a certain period), designation of a special representative of the supervisory authorities responsible for verifying that the business is run in line with insurance laws, withdrawal of the authorisation for this business line, sanctions to be imposed on directors and management staff — in the event that the insurance undertaking or its representative fails to fulfil its obligation to make an offer of compensation within a reasonable period of time.
Seetõttu tuleks siseriiklikus õiguses kehtestada sobivad tõhusad ja süstemaatilised rahalised või samaväärsed halduskaristused – nagu haldustrahvidega ühendatud ettekirjutused, korrapärane aruandmine järelevalveasutustele, kohapealsed kontrollimised, avaldamine siseriiklikus teatajas ja ajakirjanduses, äriühingu tegevuse peatamine (uute lepingute sõlmimise keeld teatavas ajavahemikus), järelevalveasutuste erilise esindaja määramine, kes jälgib, et selts töötab kooskõlas kindlustusseadustega, seltsilt kindlustustehingute tegemise loa äravõtmine, direktoritele ja juhtkonnale määratavad karistused – juhul, kui kindlustusselts või tema esindaja ei täida oma kohustust esitada hüvitise pakkumine mõistliku tähtaja jooksul.
This should not prejudice the application of any other measure, especially under the law applicable to supervisory matters, which may be considered appropriate.
See ei tohiks piirata ühegi teise meetme kohaldamist – eriti järelevalveõiguse alusel –, mida võidakse vajalikuks pidada.
However, it is a condition that liability and the damage and injury sustained should not be in dispute, so that the insurance undertaking is able to make a reasoned offer within the prescribed period of time.
Tingimuse kohaselt ei tohi vastutus ning tekkinud isiku- ja varakahju olla vaidlustatud, et kindlustusselts saaks ettenähtud tähtaja jooksul teha põhjendatud pakkumise.
The reasoned offer of compensation should be in writing and should contain the grounds on the basis of which liability and damages have been assessed.
Põhjendatud hüvitise pakkumine peaks olema kirjalik ja sisaldama aluseid, mille põhjal on hinnatud vastutus ja kahju.
In addition to those sanctions, it is appropriate to provide that interest should be payable on the amount of compensation offered by the insurance undertaking or awarded by the court to the injured party when the offer has not been made within the prescribed time limit.
Lisaks neile karistustele on sobiv sätestada, et kindlustusseltsi pakutud või kohtus kannatanule mõistetud hüvitise summalt tuleb maksta intressi, kui pakkumist ei tehta ettenähtud tähtaja jooksul.
If Member States have existing national rules which cover the requirement for late-payment interest, this provision could be implemented by a reference to those rules.
Kui liikmesriikidel on olemasolevad siseriiklikud eeskirjad, mis käsitlevad intressi hilinenud maksmise eest, tuleks käesoleva sätte rakendamisel viidata neile eeskirjadele.
Injured parties suffering loss or injury as a result of motor vehicle accidents sometimes have difficulty in establishing the name of the insurance undertaking providing insurance against civil liability in respect of the use of motor vehicles involved in an accident.
Mootorsõidukiõnnetuse tagajärjel vara- või isikukahju kandnud kannatajatel on mõnikord raskusi õnnetuses osalenud mootorsõidukite kasutamise tsiviilvastutuskindlustust katva kindlustusseltsi nime tuvastamisega.
In the interests of such injured parties, Member States should set up information centres to ensure that such information concerning any accident involving a motor vehicle is made available promptly.
Selliste kannatanute huvides peaksid liikmesriigid rajama teabekeskused tagamaks, et selline teave, mis puudutab kõiki mootorsõidukitega toimunud õnnetusi, tehakse kiiresti kättesaadavaks.
Those information centres should also make available to injured parties information concerning claims representatives.
Need teabekeskused peaksid samuti kannatanule kättesaadavaks tegema teabe nõuete lahendamise eest vastutavate esindajate kohta.
It is necessary that such centres should cooperate with each other and respond rapidly to requests for information about claims representatives made by centres in other Member States.
On vajalik, et sellised keskused teeksid omavahel koostööd ja vastaksid kiiresti nõuete lahendamise eest vastutavaid esindajaid käsitleva teabe taotlustele, mida esitavad keskused teistes liikmesriikides.
It seems appropriate that such centres should collect information about the actual termination date of the insurance cover but not about the expiry of the original validity of the policy if the duration of the contract is extended owing to non-cancellation.
Tundub sobivana, et sellised keskused koguksid teavet kindlustuskaitse tegeliku lõppkuupäeva kohta, aga mitte poliisi esialgse kehtivuse lõppemise kohta, kui lepingu kestust pikendatakse lõpetamatajätmise tõttu.
Specific provision should be made with respect to vehicles (for example, government or military vehicles) which fall within the exemptions from the obligation to be insured against civil liability.
Erisätted tuleks kehtestada sõidukite suhtes (näiteks valitsuse või sõjaväe sõidukid), mis vabastatakse tsiviilvastutuse kindlustamise kohustusest.
The injured party may have a legitimate interest in being informed about the identity of the owner or usual driver or the registered keeper of the vehicle, for example if he can obtain compensation only from those persons because the vehicle is not duly insured or the damage exceeds the sum insured, in which event this information should also be provided.
Kannatanul võib olla õigustatud huvi saada teavet sõiduki omaniku või tavalise juhi või registreeritud valdaja isiku kohta näiteks juhtudel, kui ta võib saada hüvitist ainult neilt isikutelt, sest sõiduk pole nõuetekohaselt kindlustatud või kahju ületab kindlustussumma; vastavalt tuleks anda ka seda teavet.
Certain information provided, such as the name and address of the owner or usual driver of the vehicle and the number of the insurance policy or the registration number of the vehicle, constitutes personal data within the meaning of Directive 95/46/EC of the European Parliament and of the Council of 24 October 1995 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data and on the free movement of such data [13].
Teatav esitatud teave, nagu sõiduki omaniku või hariliku juhi nimi ja aadress ning kindlustuspoliisi number või sõiduki registreerimisnumber, on isikuandmed Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiivi 95/46/EÜ (üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta) [13] tähenduses.
The processing of such data which is required for the purposes of this Directive should therefore comply with the national measures taken pursuant to Directive 95/46/EC.
Selliste käesoleva direktiivi eesmärgil nõutavate andmete töötlemine peaks seetõttu täitma vastavalt direktiivile 95/46/EÜ võetud siseriiklikke meetmeid.
The name and address of the usual driver should be communicated only if national legislation provides for such communication.
Hariliku juhi nimi ja aadress tuleks edastada ainult juhul, kui siseriiklikud õigusaktid sellise edastamise ette näevad.
In order to ensure that the injured party will not remain without the compensation to which he is entitled, it is necessary to make provision for a compensation body to which the injured party may apply where the insurance undertaking has failed to appoint a representative or is manifestly dilatory in settling a claim or where the insurance undertaking cannot be identified.
Vaja on ette näha hüvitisfond, kelle poole kannatanu võib pöörduda juhul, kui kindlustusselts ei ole esindajat määranud või viivitab ilmselt vaidluse lahendamisega või kui ei ole võimalik identifitseerida kindlustusseltsi, mis tagaks, et kannatanu ei jää ilma hüvitisest, millele tal on õigus.
The intervention of the compensation body should be limited to rare individual cases where the insurance undertaking has failed to comply with its duties in spite of the deterrent effect of the potential imposition of penalties.
Hüvitisfondi sekkumine peaks olema piiratud harvade üksikjuhtudega, kui kindlustusselts on vaatamata võimaliku karistuste määramise hoiatavale mõjule jätnud oma kohustused täitmata.
The role played by the compensation body is that of settling the claim in respect of any loss or injury suffered by the injured party only in cases which are capable of objective determination and therefore the compensation body should limit its activity to verifying that an offer of compensation has been made in accordance with the time limits and procedures laid down, without any assessment of the merits.
Hüvitisfondi rolliks on vaidluse lahendamine igasuguse kannatanule tekkinud vara- või isikukahju osas ainult juhtudel, mida on võimalik objektiivselt määratleda, ja seetõttu peaks hüvitisfond piirama oma tegevuse kontrollimisega, kas hüvitise pakkumine on tehtud vastavalt ettenähtud tähtajale ja korrale, hindamata asja sisu.
Legal persons who are subrogated by law to the injured party in his claims against the person responsible for the accident or the latter’s insurance undertaking (such as, for example, other insurance undertakings or social security bodies) should not be entitled to present the corresponding claim to the compensation body.
Juriidilistel isikutel, kellele on seaduse alusel regressi korras üle läinud kannatanu nõue õnnetuse eest vastutava isiku või viimase kindlustusseltsi (nagu näiteks muud kindlustusseltsid või sotsiaalkindlustusorganid) vastu, ei tohiks olla õigust esitada vastavat nõuet hüvitisfondile.
The compensation body should have a right of subrogation in so far as it has compensated the injured party.
Hüvitisfondil peaks olema regressiõigus kannatanule makstud hüvitise ulatuses.
In order to facilitate enforcement of the compensation body’s claim against the insurance undertaking where the latter has failed to appoint a claims representative or is manifestly dilatory in settling a claim, the body providing compensation in the injured party’s State should also enjoy an automatic right of reimbursement with subrogation to the rights of the injured party on the part of the corresponding body in the State where the insurance undertaking is established.
Et hõlbustada hüvitisfondi nõude rahuldamist kindlustusseltsi poolt, kes ei ole määranud nõuete lahendamise eest vastutavat esindajat või viivitab ilmselt vaidluse lahendamisega, peaks kannatanu liikmesriigis hüvitist maksval organil olema automaatne regressiõigus tagasimaksetele kannatanu õiguste ulatuses vastavalt organilt liikmesriigis, kus asub kindlustusselts.
This body is the best placed to institute proceedings for recourse against the insurance undertaking.
See organ on parimas olukorras, et algatada hüvitise saamiseks kohtumenetlust kindlustusseltsi vastu.
Even though Member States may provide that the claim against the compensation body is to be subsidiary, the injured person should not be obliged to present his claim to the person responsible for the accident before presenting it to the compensation body.
Kuigi liikmesriigid võivad sätestada, et nõue hüvitisfondi vastu võib olla subsidiaarne, ei peaks kannatanul olema kohustust esitada oma nõue õnnetuse eest vastutavale isikule enne, kui ta esitab selle hüvitisfondile.
In such a case the injured party should be in at least the same position as in the case of a claim against the guarantee fund.
Sel juhul peaks kannatanu olema vähemalt samas olukorras kui nõude korral garantiifondi vastu.
This system can be made to function by means of an agreement between the compensation bodies established or approved by the Member States, defining their functions and obligations and the procedures for reimbursement.
Selle süsteemi võib käivitada liikmesriikide asutatud või heakskiidetud hüvitisfondide vahelise lepinguga, mis määrab kindlaks nende ülesanded ja kohustused ning tagasimaksmise korra.
This Directive should be without prejudice to the obligations of the Member States relating to the time limits for transposition into national law and application of the Directives set out in Annex I, Part B,
Käesolev direktiiv tohiks mõjutada liikmesriikide kohustusi, mis on seotud I lisa B osas esitatud direktiivide siseriiklikku õigusesse ülevõtmise ja kohaldamise tähtpäevadega,
‘vehicle’ means any motor vehicle intended for travel on land and propelled by mechanical power, but not running on rails, and any trailer, whether or not coupled;
„sõiduk” – kõik maismaal sõitmiseks mõeldud mootorsõidukid, mis liiguvad edasi mehhaanilise jõuga, kuid ei sõida rööbastel, ja ühendatud või ühendamata haagised;
‘injured party’ means any person entitled to compensation in respect of any loss or injury caused by vehicles;
„kannatanu” – isik, kellel on õigus saada hüvitist seoses sõidukite põhjustatud kaotuse või kahjuga;
‘national insurers’ bureau’ means a professional organisation which is constituted in accordance with Recommendation No 5 adopted on 25 January 1949 by the Road Transport Sub-committee of the Inland Transport Committee of the United Nations Economic Commission for Europe and which groups together insurance undertakings which, in a State, are authorised to conduct the business of motor vehicle insurance against civil liability;
„liikluskindlustuse rahvuslik büroo” – ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni sisetranspordi komitee maanteetranspordi põhitöörühma 25. jaanuari 1949. aasta soovituse nr 5 kohaselt loodud kutseorganisatsioon, mis ühendab kindlustusseltse, kellel on mingis riigis lubatud tegeleda mootorsõidukite tsiviilvastutuse kindlustamisega;
‘territory in which the vehicle is normally based’ means:
„territoorium, kus on sõiduki põhiasukoht”:
the territory of the State of which the vehicle bears a registration plate, irrespective of whether the plate is permanent or temporary; or
selle riigi territoorium, kus sõiduk on registreeritud, sõltumata sellest, kas registreerimismärk on alaline või ajutine või
in cases where no registration is required for a type of vehicle but the vehicle bears an insurance plate, or a distinguishing sign analogous to the registration plate, the territory of the State in which the insurance plate or the sign is issued; or
kui teatavat liiki sõiduki puhul ei ole registreerimine kohustuslik, kuid sellisel sõidukil on kindlustusmärk või registreerimismärgi sarnane eraldusmärk, siis kindlustusmärgi või eraldusmärgi välja andnud riigi territoorium või
in cases where neither a registration plate nor an insurance plate nor a distinguishing sign is required for certain types of vehicle, the territory of the State in which the person who has custody of the vehicle is permanently resident; or
kui teatavat liiki sõidukite puhul ei nõuta ei registreerimismärki, kindlustusmärki ega eraldusmärki, siis sõiduki valdaja elukohariigi territoorium või
in cases where the vehicle does not bear any registration plate or bears a registration plate which does not correspond or no longer corresponds to the vehicle and has been involved in an accident, the territory of the State in which the accident took place, for the purpose of settling the claim as provided for in the first indent of Article 2(a) or in Article 10;
kui sõidukil ei ole registreerimismärki või tal on sõidukile mitte vastav või enam mitte vastav registreerimismärk ning sõiduk on sattunud õnnetusse, siis selle riigi territoorium, kus õnnetus aset leidis, nõude lahendamise eesmärgil artikli 2 punktiga a või artikliga 10 ettenähtud viisil;
‘green card’ means an international certificate of insurance issued on behalf of a national bureau in accordance with Recommendation No 5 adopted on 25 January 1949 by the Road Transport Sub-committee of the Inland Transport Committee of the United Nations Economic Commission for Europe;
„roheline kaart” – rahvusvaheline kindlustussertifikaat, mille on välja andnud liikluskindlustuse rahvuslik büroo vastavalt ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni sisetranspordi komitee maanteetranspordi põhitöörühma 25. jaanuari 1949. aasta soovitusele nr 5;
‘insurance undertaking’ means an undertaking which has received its official authorisation in accordance with Article 6 or Article 23(2) of Directive 73/239/EEC;
„kindlustusselts” – ettevõtja, kes on saanud ametliku tegevusloa vastavalt direktiivi 73/239/EMÜ artiklile 6 või artikli 23 lõikele 2;
‘establishment’ means the head office, agency or branch of an insurance undertaking as defined in Article 2(c) of Second Council Directive 88/357/EEC of 22 June 1988 on the coordination of laws, regulations and administrative provisions relating to direct insurance other than life assurance and laying down provisions to facilitate the effective exercise of freedom to provide services [14].
„üksus” – teise nõukogu 22. juuni 1988. aasta direktiivi 88/357/EMÜ (otsekindlustustegevusega, välja arvatud elukindlustustegevusega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta, millega nähakse ette sätted teenuste osutamise vabaduse tegeliku kasutamise hõlbustamiseks) [14] artikli 2 punktis c määratletud kindlustusseltsi peakontor, esindus või filiaal.
The provisions of Articles 4, 6, 7 and 8 shall apply to vehicles normally based on the territory of one of the Member States:
Artiklid 4, 6, 7 ja 8 kohalduvad sõidukite suhtes, mille põhiasukoht on liikmesriigi territooriumil:
after an agreement has been concluded between the national insurers’ bureaux under the terms of which each national bureau guarantees the settlement, in accordance with the provisions of national law on compulsory insurance, of claims in respect of accidents occurring in its territory, caused by vehicles normally based in the territory of another Member State, whether or not such vehicles are insured;
pärast seda, kui liikluskindlustuse rahvuslikud bürood on sõlminud lepingu, mille tingimuste kohaselt garanteerib iga rahvuslik büroo nõuete lahendamise vastavalt siseriiklike sundkindlustust käsitlevate õigusaktide sätetele oma territooriumil toimunud õnnetusjuhtumite puhul, mille on põhjustanud tavaliselt teise liikmesriigi territooriumil asuv kindlustatud või kindlustamata sõiduk;
from the date fixed by the Commission, upon its having ascertained in close cooperation with the Member States that such an agreement has been concluded;
alates kuupäevast, mille komisjon fikseerib pärast seda, kui on tihedas koostöös liikmesriikidega kindlaks teinud, et selline leping on sõlmitud;
for the duration of that agreement.
kõnealuse lepingu kehtivuse ajaks.
Compulsory insurance of vehicles
Sõidukite kindlustamise kohustus
Each Member State shall, subject to Article 5, take all appropriate measures to ensure that civil liability in respect of the use of vehicles normally based in its territory is covered by insurance.
Iga liikmesriik võtab artiklit 5 arvestades kõik vastavad meetmed tagamaks, et nende sõidukite kasutamisel, mille põhiasukoht on tema territooriumil, on tsiviilvastutus kaetud kindlustusega.
The extent of the liability covered and the terms and conditions of the cover shall be determined on the basis of the measures referred to in the first paragraph.
Kaetud vastutuse ulatus ja kindlustuskaitse tingimused määratakse kindlaks esimeses lõigus osutatud meetmete põhjal.
Each Member State shall take all appropriate measures to ensure that the contract of insurance also covers:
Iga liikmesriik võtab vastavad meetmed tagamaks, et kindlustusleping katab ka:
according to the law in force in other Member States, any loss or injury which is caused in the territory of those States;
teistes liikmesriikides kehtivate õigusaktide kohaselt kogu kahju, mis kõnealuste riikide territooriumidel tekitatakse;
any loss or injury suffered by nationals of Member States during a direct journey between two territories in which the Treaty is in force, if there is no national insurers’ bureau responsible for the territory which is being crossed; in such a case, the loss or injury shall be covered in accordance with the national laws on compulsory insurance in force in the Member State in whose territory the vehicle is normally based.
kogu kahju, mida kannavad liikmesriikide kodanikud otsereisi ajal kahe sellise territooriumi vahel, kus kehtib asutamisleping, kui läbitava territooriumi eest ei vastuta ükski liikluskindlustuse rahvuslik büroo; sellisel juhul kaetakse kahju vastavalt selles liikmesriigis kehtivatele sundkindlustust käsitlevatele õigusaktidele, mille territooriumil on sõiduki põhiasukoht.
The insurance referred to in the first paragraph shall cover compulsorily both damage to property and personal injuries.
Esimeses lõigus osutatud kindlustus peab kohustuslikult katma nii vara- kui isikukahju.
Checks on insurance
Kindlustuse kontroll
However, they may carry out non-systematic checks on insurance provided that those checks are not discriminatory and are carried out as part of a control which is not aimed exclusively at insurance verification.
Liikmesriigid võivad siiski läbi viia mittesüstemaatilisi kindlustuse kontrolle tingimusel, et need ei ole diskrimineerivad ning neid viiakse läbi kontrolli käigus, mille eesmärgiks ei ole üksnes kindlustuse kontrollimine.
Derogation from the obligation in respect of compulsory insurance of vehicles
Erand sõidukite kindlustamise kohustusest
A Member State may derogate from Article 3 in respect of certain natural or legal persons, public or private; a list of such persons shall be drawn up by the State concerned and communicated to the other Member States and to the Commission.
Liikmesriik võib teha erandi artikli 3 sätetest seoses teatavate avalik-õiguslike või eraõiguslike juriidiliste või füüsiliste isikutega; asjaomane riik koostab selliste isikute nimekirja ja edastab selle teistele liikmesriikidele ja komisjonile.
A Member State so derogating shall take the appropriate measures to ensure that compensation is paid in respect of any loss or injury caused in its territory and in the territory of other Member States by vehicles belonging to such persons.
Liikmesriik, kes teeb sellise erandi, võtab vajalikud meetmed, et tagada tema territooriumil ja teise liikmesriigi territooriumil sellistele isikutele kuuluvate sõidukite tekitatud kahju eest hüvitise maksmine.
It shall in particular designate an authority or body in the country where the loss or injury occurs responsible for compensating injured parties in accordance with the laws of that State in cases where Article 2(a) is not applicable.
Eelkõige nimetab ta kahju tekkimise riigis ametisse asutuse või organi, kes vastutab hüvitise maksmise eest kannatanule vastavalt selle riigi õigusaktidele, kui ei kohaldata artikli 2 punkti a.
It shall communicate to the Commission the list of persons exempt from compulsory insurance and the authorities or bodies responsible for compensation.
Kõnealune riik edastab kohustuslikust kindlustusest vabastatud isikute ning hüvitise maksmise eest vastutavate asutuste või organite loetelu komisjonile.
The Commission shall publish that list.
Komisjon avaldab nimetatud loetelu.
A Member State may derogate from Article 3 in respect of certain types of vehicle or certain vehicles having a special plate; the list of such types or of such vehicles shall be drawn up by the State concerned and communicated to the other Member States and to the Commission.
Iga liikmesriik võib teha erandi artikli 3 sätetest seoses teatavat liiki sõidukitega või teatavate erimärki kandvate sõidukitega; asjaomane riik koostab selliste liikide või selliste sõidukite nimekirja ja edastab selle teistele liikmesriikidele ja komisjonile.
Any Member State so derogating shall ensure that vehicles referred to in the first subparagraph are treated in the same way as vehicles for which the insurance obligation provided for in Article 3 has not been satisfied.
Sellisel juhul tagab liikmesriik, et esimeses lõigus osutatud sõidukeid koheldakse samal viisil kui sõidukeid, mille puhul ei ole artiklis 3 sätestatud kindlustuskohustus täidetud.