natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The existence of a reference price for aluminium which is not easily influenced by conditions of production in a single Member State does not rule out the existence of keen competition between undertakings based in the EEA and selling on the worldwide aluminium market.
Alumiiniumi võrdlushinna olemasolu, mida ei mõjuta kergesti ühe liikmesriigi tootmistingimused, ei välista tiheda konkurentsi olemasolu selliste ettevõtjate vahel, kes on asutatud EMPs ja müüvad oma tooteid üleilmsel alumiiniumiturul.
It is conceivable that aid to Alcoa’s Italian smelters does not enable Alcoa to reduce the world price for aluminium and squeeze competitors out of the market, and that other European producers may remain in business as long as they can sell profitably at the world price.
On mõeldav, et Alcoa Itaalia tehastele antav abi ei võimalda Alcoal vähendada alumiiniumi maailmaturuhinda ning konkurente turult välja tõrjuda, ning et teised Euroopa tootjad võivad jätkata oma tegevust niikaua, kuni nad suudavad müüa oma toodangut tulusalt maailmaturuhinnaga.
However, the profits obtained by Alcoa in Italy thanks to the subsidised electricity tariff strengthen the company’s competitive position in a general sense.
Tulu, mida Alcoa Itaalias saab tänu subsideeritud elektritariifile, tugevdab siiski äriühingu konkurentsipositsiooni üldiselt.
For example, accumulated capital reserves can be used to take over competitors and increase market share.
Kogutud kapitalireservi võidakse kasutada näiteks konkurentide tõrjumiseks ja turuosa suurendamiseks.
Contrary to what Alcoa claims, the fact that the price paid by Alcoa in Italy is comparable to the ‘typical’ electricity price paid in Europe by aluminium smelters cannot be taken as evidence that the interests of other European producers are not threatened by the Italian tariff.
Vastupidi Alcoa väitele, mille kohaselt on tema poolt Itaalias makstud hind võrreldav teiste alumiiniumitehaste makstud „tüüpilise” elektrihinnaga Euroopas, ei saa seda pidada tõendiks selle kohta, et Itaalia tariif ei ohusta teiste Euroopa tootjate huve.
It was clearly established in Case C-372/97, Italy v Commission [87] that unilateral measures aimed at approximating conditions of competition in a Member States to those prevailing in other Member States do affect trade (and therefore cannot escape classification as aid).
Kohtuasjas C-372/97: Itaalia vs. komisjon [87] tõendati selgelt, et ühepoolsed meetmed, millega püütakse ühtlustada ühe liikmesriigi konkurentsitingimusi teiste liikmesriikide tingimustega, mõjutavad kaubandust (ning seetõttu tuleb need liigitada abiks).
Moreover, some of the power supply agreements in place in other EU Member States may involve State aid, and the Commission has opened in-depth investigations on several of the measures at issue [88].
Lisaks võivad teistes ELi liikmesriikides kehtivad elektritarnelepingud olla seotud riigiabi andmisega ning komisjon on algatanud põhjaliku uurimismenetluse mitmete kõnealuste meetmete suhtes [88].
Even though this defence has not been brought explicitly by Italy and Alcoa, the Commission considers it useful to recall the principle, well established in case-law [89], that the existence of unlawful aid in some Member States cannot justify the adoption of similar measures by another Member State.
Kuigi Itaalia ja Alcoa ei ole seda õigustust sõnaselgelt esitanud, peab komisjon vajalikuks meelde tuletada kohtupraktikas [89] juurdunud põhimõtet, et ebaseadusliku abi olemasolu teatavates liikmesriikides ei õigusta samasuguste meetmete võtmist teises liikmesriigis.
Alcoa’s recent decision to build a smelter in Iceland (which is an EEA country) seems to contradict directly Alcoa’s argument that capacity shut down in Italy would not be replaced elsewhere in the EU/EEA.
Alcoa hiljutine otsus ehitada tehas Islandile (mis on EMP riik) tundub olevat vastuolus Alcoa väitega, et Itaalias suletud tootmisvõimsust ei oleks võimalik asendada mujal ELis/EMPs.
Therefore, the conclusion must be drawn that the preferential electricity tariff granted to Alcoa is liable to improve its competitive position vis-à-vis competing undertakings in intra-Community trade.
Seetõttu tuleb järeldada, et Alcoale antud elektrienergia soodustariifi abil saab ta võrreldes konkureerivate ettevõtjatega parandada oma konkurentsipositsiooni ühendusesiseses kaubanduses.
It is settled case-law [90] that in such circumstances intra-Community trade should be considered affected and competition distorted.
Väljakujunenud kohtupraktika [90] kohaselt tuleb sellistel asjaoludel pidada ühendusesisest kaubandust mõjutatuks ja konkurentsi moonutatuks.
Conclusions on the existence of aid
Järeldus abi olemasolu kohta
In the light of the above, the Commission has come to the conclusion that the preferential tariff granted to Alcoa on the basis of Article 11(11) of Law No 80/2005 and of the 2004 Decree (insofar as the same measure may have resulted from the application of the 2004 Decree over the period January 2006-June 2007) constitutes State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty and can be authorised only if it qualifies for one of the derogations laid down in the Treaty.
Eespool esitatut arvesse võttes on komisjon jõudnud järeldusele, et Alcoale seaduse nr 80/2005 artikli 11 lõike 11 ja 2004. aasta dekreedi (sedavõrd, kuivõrd sama meede võib olla tulenenud 2004. aasta dekreedi kohaldamisest ajavahemikus 2006. aasta jaanuarist kuni 2007. aasta juunini) alusel antud soodustariif kujutab endast riigiabi EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses ning on lubatav üksnes juhul, kui see kuulub mõne asutamislepingus sätestatud erandi kohaldamisalasse.
Classification of the new measure as new or existing aid
Uue meetme liigitamine uueks või olemasolevaks abiks
Paragraph 132 of the Court’s judgment unequivocally confirms the Commission’s preliminary finding that the tariff should be considered as new aid: ‘it must be held that the measure at issue cannot be considered to be existing aid, not only because it covers a period that is different from that examined in the Alumix decision, but also because it consists no longer in ENEL applying the tariff laid down in the 1995 Decree-Law, which was equivalent to a market tariff, but in the grant of a reimbursement by the Equalisation Fund from public resources, in order to offset the difference between the tariff charged by ENEL and that laid down in the 1995 Decree-Law, as extended by the 2005 Decree-Law’.
Euroopa Kohtu asjaomase otsuse punktis 132 kinnitatakse ühemõtteliselt komisjoni esialgset järeldust, et tariifi tuleks käsitada uue abina: „Tuleb tõdeda, et kõnealust meedet ei saa käsitada olemasoleva abina mitte üksnes seetõttu, et see hõlmab ajavahemikku, mis erineb Alumixi otsuses uuritud ajavahemikust, vaid ka seetõttu, et selle puhul ei ole enam tegemist 1995. aasta dekreetseaduses sätestatud tariifiga, mida ENEL kohaldas ja mis oli võrdväärne turutariifiga, vaid tasakaalustusfondi poolt riigi ressurssidest antava hüvitisega, et korvata ENELi küsitava tariifi ja 1995. aasta dekreetseaduses (nagu seda pikendati 2005. aasta seadusega) sätestatud tariifi vahet”.
Given that an appeal has been lodged against the Judgment (Case C 194/09), the Commission is of the view that there is reason here to conduct a thorough analysis of the issue in the light of Article 1(b) of Regulation (EC) No 659/1999, which identifies all the categories of existing aid.
Võttes arvesse, et kohtuotsus (C 194/09) on edasi kaevatud, on komisjon seisukohal, et käesoleval juhul on põhjust analüüsida põhjalikult kõnealust teemat määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 1 punkti b põhjal, milles on kindlaks määratud kõik olemasoleva abi kategooriad.
It is undisputed that the challenged measure was not put into effect before Italy’s accession to the EU (paragraph (i) of said Article), is not deemed to have been authorised due to the Commission’s failure to take a decision within the prescribed procedural deadlines (paragraph (iii)) and cannot be considered existing aid because of the expiry of the limitation period (paragraph (iv)) [91].
Kahtluse alla ei seata seda, et vaidlustatud meede ei jõustunud enne Itaalia ühinemist ELiga (kõnealuse artikli punkt i); et seda ei peeta heakskiidetuks, kuna komisjon ei ole suutnud teha otsust menetluseks ettenähtud tähtaja jooksul (punkt iii), ning seda ei saa pidada olemasolevaks abiks aegumistähtaja möödumise tõttu (punkt iv) [91].
Article 1(b)(v), second sentence, of Regulation (EC) No 659/1999 states that ‘where certain measures become aid following the liberalisation of an activity by Community law, such measures shall not be considered as existing aid after the date fixed for liberalisation’.
Määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 1 punkti b alapunkti v teises lauses on sätestatud: „Kui teatavad meetmed muutuvad abiks pärast tegevuse liberaliseerimist ühenduse õiguses, ei käsitleta neid meetmeid pärast liberaliseerimise kuupäeva enam olemasoleva abina.”
In the opening decisions the Commission does not rely on this provision to conclude that the Alcoa tariff constitutes new aid.
Uurimismenetluse algatamise otsuses ei tugine komisjon oma järelduses, mille kohaselt kujutab Alcoa tariif endast uut abi, kõnealusele sättele.
The Commission shares Alcoa’s view [92].
Komisjon jagab Alcoa seisukohta [92].
The tariff did not become State aid as a result of the opening up of the electricity sector to competition, since the appropriate reference framework for the appraisal of aid to Alcoa is not the electricity market (on which Alcoa is not active) but the market for primary aluminium.
Tariif ei muutunud riigiabiks elektrienergia sektori konkurentsile avamise tõttu, kuna asjakohane võrdlusalus Alcoa abi hindamisel ei ole mitte elektriturg (millel Alcoa ei tegutse), vaid esmase alumiiniumi turg.
There is, moreover, no causal link between the liberalisation of the electricity sector and the decision to finance the tariff through a mandatory contribution.
Lisaks ei esine põhjuslikku seost elektrienergia sektori liberaliseerimise ja otsuse vahel rahastada tariifi kohustusliku sissemakse kaudu.
The Commission has therefore examined whether Article 1(b)(v), first sentence of Regulation (EC) No 659/1999 could be applicable to the case at hand.
Komisjon on seetõttu uurinud, kas määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 1 punkti b alapunkti v esimest lauset saab kohaldada käesoleva juhtumi puhul.
This provision confers existing aid status on measures which have become aid ‘due to the evolution of the common market, and without having been altered by the Member State’.
Kõnealuse sättega peetakse olemasolevaks abiks meetmeid, mis on muutunud abiks „ühisturu arengu tõttu ja ilma et liikmesriik oleks seda muutnud”.
The Commission could not identify any evolution of the common market corresponding to the definition given by the Court [93], i.e. ‘a change in the economic and legal framework of the sector concerned by the measure in question’ which might have caused the tariff to become aid.
Komisjon ei suutnud tuvastada ühisturu arengut, mis vastaks Euroopa Kohtu määratlusele, st „asjaomase meetmega hõlmatud sektori majandusliku ja õigusliku konteksti muutust”, mis oleks võinud põhjustada tariifi muutumise abiks [93].
Alcoa itself has failed to identify such change and prove the existence of a causal link with the change in nature of the tariff.
Alcoa ise ei ole suutnud sellist muutust kindlaks teha ega tõendada põhjuslikku seost tariifi olemuse muutusega.
Moreover, even assuming that an evolution of the common market had occurred — which is denied — it would not be relevant to the assessment of the measure at issue: the existing aid status conferred by a hypothetical evolution of the common market could not last beyond the introduction, by the Member State, of a subsequent substantive alteration of the measure (a financing mechanism based on State resources), in the light among other things of the second criterion of Article 1(b)(v), first sentence, of Regulation (EC) No 659/1999.
Veelgi enam, isegi eeldades, et ühisturg arenes – mida eitatakse –, ei oleks see asjakohane käesoleva meetme hindamisel: ühisturu oletusliku arengu põhjal antud olemasoleva abi staatus ei saaks eksisteerida pärast seda, kui liikmesriik on seejärel kehtestanud meetme olulise muutuse (riigi ressurssidele tuginev rahastamismehhanism), võttes muu hulgas arvesse määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 1 punkti b alapunkti v esimeses lauses sätestatud teist kriteeriumi.
Since the period under consideration in the present proceedings is subsequent to that alteration, the evolution of the common market cannot play a role in the assessment.
Kuna käesolev menetlus hõlmab sellele muutusele järgnenud ajavahemikku, ei saa ühisturu areng olla hindamisel oluline.
An evolution factor coming into play after the introduction of the new financing mechanism would be equally irrelevant, because the measure would already have constituted State aid at the time the evolution took place.
Samamoodi oleks asjakohatu arvestada uue rahastamismehhanismi sisseseadmisele järgneva arenguga, sest meede oleks kujutanud endast riigiabi juba arengu toimumise ajal.
Therefore, Alcoa’s claim can be dismissed.
Seetõttu saab Alcoa väite tagasi lükata.
Lastly, the Commission has examined whether the Alcoa tariff could be considered existing aid on the basis of Article 1(b)(ii) of Regulation (EC) No 659/1999 concerning ‘authorised aid, that is aid schemes and individual aid which have been authorised by the Commission or the Council’.
Komisjon uuris ka, kas Alcoa tariifi saaks käsitada olemasoleva abina määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 1 punkti b alapunkti ii alusel, st kas see on „heakskiidetud abi, see tähendab komisjoni või nõukogu poolt heakskiidetud abikavad või individuaalne abi”.
Alcoa and Italy’s arguments hinge on the unlimited validity of the Alumix approval decision, making the Alcoa tariff existing aid on the basis of the above provision.
Alcoa ja Itaalia väited tuginesid Alumixi heakskiitmisotsuse piiramatule kehtivusele, muutes Alcoa tariifi olemasolevaks abiks eespool nimetatud sätte põhjal.
Alcoa and Italy submit that the Alumix decision was not limited in time (see above recitals 93 and 119).
Alcoa ja Itaalia väitel ei olnud Alumixi otsus ajaliselt piiratud (vt põhjendused 93 ja 119 eespool).
In the Alumix decision the Commission is said to have found — indefinitely — that the Alcoa tariff was not an aid. measure Moreover, they say the extension of an existing aid measure would constitute new aid, but there is no new aid where the measure extended had been held not to constitute aid.
Komisjon on Alumixi otsuses väidetavalt kaudselt leidnud, et Alcoa tariif ei olnud abimeede. Lisaks väidavad nad, et olemasoleva abimeetme kohaldamisaja pikendamine kujutaks endast uut abi, kuid uut abi ei eksisteeri, kui pikendatud meedet ei peetud abiks.
Therefore, if the Commission now changes its appraisal and finds the measure to be State aid, the tariff enjoyed by Alcoa until now should at any rate be considered existing aid, or entitled to treatment as existing aid, on the basis of the Belgian Coordination Centres case-law [94] and recovery should be precluded (see recital 94 above).
Kui komisjon nüüd muudab oma hinnangut ja leiab, et meede on riigiabi, tuleks seetõttu Alcoa tariifi senini igal juhul pidada olemasolevaks abiks või oleks sellel õigus olemasoleva abiga samaväärsele kohtlemisele Belgia koordineerimiskeskuseid käsitleva kohtuotsuse [94] alusel ning abi tagasinõudmine tuleks keelata (vt põhjendus 94 eespool).
Temporal scope of the Alumix decision
Alumixi otsuse ajaline ulatus
A Commission decision finding that a certain measure does not constitute State aid is by its nature subject to temporal limitation when the finding that there is no aid is based on the market economy operator test, and involves taking a prospective view of market conditions, which can only properly be assessed over a limited period of time [95].
Komisjoni otsus selle kohta, et teatav meede ei kujuta endast riigiabi, on oma olemuselt ajaliselt piiratud, kui järeldus, et abi ei esine, tugineb turumajanduse tingimustes tegutseva turuosalise testile ning selliste turutingimuste tulevikuväljavaadetega arvestamisele, mida saab nõuetekohaselt hinnata üksnes piiratud ajavahemikul [95].
The fact that there is this temporal limitation does not mean that the Commission considers that the measure will necessarily become State aid after the expiry of the period set by the decision.
Ajalise piirangu olemasolu ei tähenda, et komisjoni arvates muutub meede kindlasti riigiabiks pärast otsuses sätestatud tähtaja möödumist.
Italy’s claim that the Alumix decision was intentionally unlimited in time in recognition of the need for a long-term measure (see recital 119) must also be dismissed.
Samuti tuleb tagasi lükata Itaalia väide, et Alumixi otsus oli taotluslikult ajaliselt piiramata, tunnistades vajadust pikaajaliseks meetmeks (vt põhjendus 119).
The paragraph in the Alumix decision relied upon by Italy (‘the restructuring and the restoration of Alumix’s operations to viability ensures that the development of those areas is not short-lived but rather a long-term one’) does not refer to the tariffs which were found not to constitute aid, but to other restructuring aid measures for Alumix.
Alumixi otsuse punktis, millele Itaalia tugines („Alumixi tegevuse ümberkorraldamine ja elujõulisuse taastamine tagab, et nende piirkondade areng ei ole lühiajaline, vaid pigem pikaajaline”), ei viidata tariifidele, mida ei peetud riigiabiks, vaid muudele Alumixi ümberkorraldamise abimeetmetele.
Moreover, the paragraph in question merely states that the continued presence of Alumix will contribute to the long-term development of the areas, and cannot be construed in the way suggested by Italy.
Kõnealuses punktis lihtsalt väidetakse, et Alumixi jätkuv kohalolek aitab kaasa piirkondade pikaajalisele arengule, ning seda ei saa tõlgendada nii, nagu pakkus välja Itaalia.
To conclude, given that the validity of the Alumix decision was limited to 31 December 2005, the tariff applied from 1 January 2006 pursuant to Article 11(11) of Law No 80/2005 constitutes new aid owing to the change in the duration of the measure, in line with the judgment in Diputación Foral de Álava [97].
Võttes arvesse, et Alumixi otsus kehtis kuni 31. detsembrini 2005, kujutab seaduse nr 80/2005 artikli 11 lõike 11 kohaselt alates 1. jaanuarist 2006 kohaldatud tariif kooskõlas kohtuasjas Diputación Foral de Álava tehtud otsusega [97] endast uut abi, kuna meetme kestust muudeti.
Change in circumstances affecting the validity of the Alumix decision
Alumixi otsuse kehtivust mõjutavate asjaolude muutumine
The Commission has examined Alcoa’s argument that there never was a ‘change in circumstances’ that might have put an end to the effectiveness of the Alumix decision, since neither the liberalisation of the market nor the role entrusted to the Equalisation Fund affected the price paid by Alcoa.
Komisjon on uurinud Alcoa väidet, mille kohaselt ei toimunud kunagi sellist „asjaolude muutust”, mille tõttu oleks võinud Alumixi otsus kehtivuse kaotada, kuna turu liberaliseerimine ega ka tasakaalustusfondile määratud roll ei mõjutanud Alcoa makstud hinda.
That price remained in line with the Alumix criteria, so that the Commission’s finding that there was no aid remains fully valid (see recital 93).
Hind oli jätkuvalt kooskõlas Alumixi otsuse kriteeriumidega, seega kehtib täies ulatuses ka komisjoni järeldus, et abi ei esinenud (vt põhjendus 93).
An examination of the facts shows, however, that the tariff arrangement which the Commission had cleared in Alumix underwent a fundamental change, which Alcoa tries to dismiss as a mere administrative detail, that is, the shift from a tariff granted by an electricity supplier on market terms to one that remains so in name only and is subsidised by the State.
Asjaolude uurimisel selgub siiski, et tariifikorras, mille komisjon Alumixi otsuses heaks kiitis, toimus põhjalik muutus, mida Alcoa püüab tagasi lükata kui lihtsalt halduslikku üksikasja. Nimelt toimus üleminek elektritarnija poolt turutingimustel antud tariifilt sellisele tariifile, mis on seda vaid nime poolest, ning seda toetatakse riigi ressurssidest.
It is difficult to view this change as being of a ‘purely formal nature’ and ‘not altering the substance of the approved tariffs’, since the new financing mechanism altered the very economic conditions on which the Alumix decision was based.
Seda muutust on raske käsitada „lihtsalt ametlikku laadi” muutusena ja „mitte heakskiidetud tariifi sisulise muutusena”, kuna uus rahastamismehhanism muutis just neid majanduslikke tingimusi, millele tugineti Alumixi otsuses.
It will suffice to recall that, in Alumix, the focus of the assessment was the behaviour of the electricity supplier, ENEL.
Piisab, kui tuletada meelde, et Alumixi otsuses keskenduti hindamisel elektritarnija ENELi käitumisele.
The preferential price did not provide an advantage to Alcoa because the Commission considered, on the basis of the market economy operator test, that it was rational for ENEL to sell electricity at the price in question.
Soodustariifiga ei antud Alcoale eelist, sest komisjon leidis turumajanduse tingimustes tegutseva turuosalise testi põhjal, et ENEL käitus kõnealuse hinnaga elektrit müües mõistlikult.
However, the market economy operator test becomes meaningless in a situation where the tariff is no longer willingly offered by ENEL (which receives the ordinary price) but is the result of a compensation payment made by the State.
Turumajanduse tingimustes tegutseva turuosalise test muutub mõttetuks olukorras, kus tariifi ei paku enam ENEL (kellele makstakse tavapärast hinda) vabatahtlikult, vaid see on riigi poolt makstava hüvitise tulemus.
In the new arrangement the conduct of the electricity supplier is no longer an issue.
Uue korra puhul ei ole elektritarnija käitumine enam oluline.
Moreover, the introduction on 1 January 2006 of an indexation mechanism with a 4 % cap in the yearly increase of the Alcoa price (see recital 49) constitutes an additional substantive alteration of the original tariff arrangement, and one that can hardly be taken as in conformity with the market, considering that as of 2005 onwards electricity prices on wholesale markets were constantly increasing.
Lisaks kujutab 1. jaanuarist 2006 sisse seatud indekseerimismehhanism koos Alcoa hinna iga-aastase 4-protsendilise suurenemise määraga (vt põhjendus 49) endast esialgse tariifikorra täiendavat sisulist muudatust ning sellist muudatust on raske pidada kokkusobivaks turuga, võttes arvesse seda, et alates 2005. aastast tõusid elektrihinnad hulgimüügiturul järjepidevalt.
Contrary to what Alcoa maintains, the fact that the price paid by Alcoa under the new arrangement until the end of 2005 is identical to the price that was held not to constitute aid in the Alumix decision cannot justify the conclusion that the measure has not been significantly amended, if the Opinion of Advocate General Fennelly in Italy and Sardegna Lines v. Commission is to be followed [98].
Alcoa väide, mille kohaselt on uue korra alusel Alcoa poolt kuni 2005. aasta lõpuni makstud hind samaväärne hinnaga, mida ei peetud Alumixi otsuses abiks, ei õigusta järeldust, et meedet ei ole oluliselt muudetud, kui võtta arvesse kohtujurist Fennelly ettepanekut kohtuasjas Itaalia ja Sardegna Lines vs. komisjon [98].
In assessing what constitutes a substantive change to an aid measure, Advocate General Fennelly stated that ‘the introduction of a wholly new method of providing effectively the same level of aid manifestly constituted a significant amendment of the original regime’.
Hinnates seda, milles seisneb kava sisuline muudatus, sedastas kohtujurist Fennelly, et „täiesti uue meetodi kehtestamine, mis andis faktiliselt sama abisumma, kujutas endast algse korra sisulist muudatust”.
The tariff at issue is, thus, completely different from the scheme assessed in the Alumix decision.
Seega on kõnealune tariif täiesti erinev Alumixi otsuses hinnatud kavast.