natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Germany notes that despite its criticism of the MoRaKG, BVK confirms that the MoRaKG does not deviate from the law as regards the distinction between trading and asset management activities.
Saksamaa märgib, et BVK väidab vaatamata kapitaliinvesteeringute üldtingimuste ajakohastamise seaduse kritiseerimisele, et kõne all oleva seaduse puhul ei ole tegemist kõrvalekaldumisega õiguslikust olukorrast varahaldus- ja majandustegevuse eristamise kontekstis.
Germany notes that BVK’s proposal to extend the measure to the entire private equity sector would cause unjustified windfall profits (ungerechtfertigte Mitnahmeeffekte).
Saksamaa juhib tähelepanu sellele, et BVK ettepanek laiendada meedet tervele erakapitali investeerimise harule toob endaga kaasa õigustamatu väärkasutamise.
In order to clearly target the measure, Germany decided in favour of the necessary differentiation.
Seetõttu otsustas Saksamaa selleks, et kujundada meedet võimalikult sihipäraselt, vajaliku eristamise kasuks.
Germany underlines that BIO’s arguments support its view that the MoRaKG provides for a coherent differentiation based on objective criteria in order to avoid an excessive exploitation of losses (Verlustausnutzung).
Saksamaa rõhutab, et BIO kinnitab Saksamaa seisukohta, et kapitaliinvesteeringute üldtingimuste ajakohastamise seaduse puhul on tegemist objektiivsetel kriteeriumidel põhineva ühtse eristamisega, mille eesmärk on takistada kahjumi ülemäärast kasutamist.
Germany considers that the comments by the interested parties support its view that the measure, being indirect and insignificant, profit oriented and aimed at TEs located anywhere in the EU, does not constitute State aid.
Saksamaa peab kolmandate isikute märkusi kinnituseks oma seisukohale, et meetme puhul ei ole selle väiksuse ja kaudsuse ning kasumile orienteerituse ja kõigi liikmesriikide sihtettevõtetele orienteerituse tõttu tegemist riigiabiga.
The formal investigation procedure has not dispelled the doubts of the Commission concerning the alleged legal ‘clarification’ in the MoRaKG of the letter of 2003 with regard to the exemption from the liability for trade tax.
Ametliku uurimismenetluse käigus ei kadunud komisjoni kahtlused kapitaliinvesteeringute üldtingimuste ajakohastamise seaduses sisalduva 2003. aasta ametliku kirja õigusliku selgituse suhtes, mis on seotud ettevõtlusmaksu kohustusega.
Germany estimates that this measure will imply a yearly loss of tax revenue of EUR 90 million.
Saksamaa lähtub sellest, et meetme tõttu jääb aastas saamata 90 miljonit eurot maksutulu.
It is indeed hard to believe that venture capital companies have such a bad knowledge of tax law that they cannot avoid such ‘faulty contractual arrangements’ and the corresponding tax liability.
See õigustus ei ole komisjoni jaoks veenev, sest on raske uskuda, et riskikapitaliettevõtted tunnevad maksuõigust nii halvasti, et ei ole võimalik vältida selliste ebaõnnestunud lepingute koostamist ja sellest tulenevaid maksukohustusi.
Furthermore, the Commission’s view is clearly confirmed by third parties, as BVK finds that the MoRaKG will further contribute to uncertainty in the sector.
Lisaks kinnitavad kolmandad isikud selgesõnaliselt komisjoni seisukohta, sest märkis ju ka BVK, et kapitaliinvesteeringute üldtingimuste ajakohastamise seadus muudab majandusharu veelgi ebakindlamaks.
In any case, the Commission notes that it is undisputed that the measure would imply a loss of State resources which would otherwise (in the previous situation) have accrued to the State.
Komisjon on igal juhul kindel selles, et meede toob endaga ühemõtteliselt kaasa riigi rahaliste vahendite vähenemise, mida riik oleks vastasel korral (eelmises olukorras) saanud.
The Commission therefore concludes that the measure is granted from State resources.
Seetõttu jõuab komisjon järeldusele, et meedet rahastatakse riigi ressurssidest.
Regardless of the question of the compatibility of the 2003 letter with the nature and logic of the German tax system, which is irrelevant to the present case, the Commission noted in its opening decision that the MoRaKG appears to deviate from the letter, given that:
Vaatamata käesoleva juhtumi puhul ebaolulisele küsimusele, kas 2003. aasta ametlik kiri sobib kokku Saksamaa maksusüsteemi olemuse ja loogikaga, tegi komisjon menetluse algatamise otsuses kindlaks, et kapitaliinvesteeringute üldtingimuste ajakohastamise seadus erineb nähtavasti ametlikust kirjast, sest:
VCCs may find investors through marketing to a wide public, while this is excluded in the letter of 2003,
riskikapitaliettevõtted tohivad investoreid otsida üldsusele suunatud pakkumiskutsete abil, mis on välistatud 2003. aasta ametlikus kirjas;
VCCs may have business premises and organise their activities in a ‘business like’ (geschäftsmässig) manner, while the letter of 2003 prevents them from having a ‘substantial own organisation’ and limits the number of employees and office use to what a ‘large private fortune’ (privates Großvermögen) would normally require,
kapitaliinvesteeringute üldtingimuste ajakohastamise seaduse kohaselt tohivad riskikapitaliettevõtetel olla ametiruumid ja nad tohivad oma tegevust ärisarnaselt (geschäftsmässig) korraldada, kuigi 2003. aasta ametlikus kirjas keelatakse omada märkimisväärset oma organisatsiooni ning piiratakse töötajate arvu ja ametiruumide kasutust „suure eravara” (privates Großvermögen) jaoks tavalise tasemega;
the MoRaKG does not explicitly exclude VCCs from having a commercial activity in portfolio companies, while the letter of 2003 does not allow ‘commercial activity in portfolio companies’ as stated in recital 13.
riskikapitaliettevõtete ettevõtlustegevus portfelli kuuluvates investeerimisfirmades ei ole kapitaliinvesteeringute üldtingimuste ajakohastamise seaduse kohaselt selgelt keelatud, samas kui 2003. aasta ametliku kirja kohaselt on ettevõtlustegevus portfelli kuuluvate investeerimisfirmade kontekstis keelatud, nagu on kirjas põhjenduses 13.
The comments received during the formal investigation have not dispelled these doubts.
Uurimismenetluse käigus saadud märkused ei ole neid kahtlusi hajutanud.
Hence the Commission must conclude that the MoRaKG enlarges the potential group of beneficiaries who are not liable to trade tax as some VCCs which, under the letter of 2003, were liable to trade tax may possibly be exempt from trade tax under the MoRaKG.
Seetõttu järeldab komisjon, et kapitaliinvesteeringute üldtingimuste ajakohastamise seadusega laiendatakse nende potentsiaalsete kasusaajate ringi, kes ei ole kohustatud tasuma ettevõtlusmaksu, sest tõenäoliselt liigitatakse mõned riskikapitaliettevõtted, mis olid ettevõtlusmaksukohustuslased 2003. aasta ametliku kirja alusel, mittemaksukohustuslaste hulka.
Therefore, the measure under examination grants a tax advantage to certain VCCs in that it allows them to carry out certain activities and still enjoy the tax liability exemption, unlike all other VCFs/PEFs, which are only subject to the letter of 2003 and would therefore become liable to tax if they carried out these activities.
Seega võimaldab kõnealune meede teatavatel riskikapitaliettevõtetel saada maksueelisest kasu seeläbi, et nad tohivad tegelda teatavate tegevustega ja olla seejuures siiski maksukohustusest vabastatud – vastupidiselt riskikapitalifondidele ja erakapitali investeerimisfondidele, mille suhtes kohaldatakse üksnes 2003. aasta ametlikku kirja ja mis on seega niisuguste tegevuste puhul maksukohustuslased.
Moreover, the measure grants a selective advantage only to certain VCCs falling under the scope of the MoRaKG as compared to VCFs/PEFs.
Lisaks annab meede riskikapitalifondide ja erakapitali investeerimisfondidega võrreldes selektiivse eelise üksnes nendele riskikapitaliettevõtetele, mis kuuluvad kapitaliinvesteeringute üldtingimuste ajakohastamise seaduse reguleerimisalasse.
Indeed, VCCs benefit from this measure only if they comply with the definition set out in the MoRaKG.
Riskikapitaliettevõte saab meetmest kasu üksnes siis, kui ta kuulub kapitaliinvesteeringute üldtingimuste ajakohastamise seaduse määratluse alla.
Hence VCFs/PEFs with less than 70 % of their total assets in equity holding in TEs may not benefit from the measure even if they carry out substantially identical activities.
Seega ei saa riskikapitalifondid ja erakapitali investeerimisfondid, mis on sihtettevõtte kapitaliosalusse investeerinud vähem kui 70 % kõigist oma varadest, meedet kasutada, isegi kui nende tegevus on põhimõtteliselt samasugune.
The same reasoning holds for VCFs/PEFs which do not have both their legal domicile and their corporate management in Germany.
Sama kehtib riskikapitalifondide ja erakapitali investeerimisfondide suhtes, mille registrijärgne asukoht ja juhatus ei asu Saksamaal.
As a result, VCFs/PEFs that only have a permanent business establishment in Germany cannot benefit from the MoRaKG, even if they carry out exactly the same activities as VCCs.
Järelikult ei saa riskikapitalifondid ja erakapitali investeerimisfondid, mille püsiv tegevuskoht asub Saksamaal, kapitaliinvesteeringute üldtingimuste ajakohastamise seaduse sätteid kasutada, kuigi nende tegevus on täpselt samasugune kui riskikapitaliettevõtetel.
Therefore, only companies which belong to this limited group are relieved, by means of State resources, of a part of their operating costs (namely liability for a certain tax) which they would normally have to bear under the current legal framework.
Seega vabastatakse üksnes nimetatud väikesesse ringi kuuluvad ettevõtted teatavast tegevuskulude osast (nimelt teatavast maksukohustusest) riigi ressursside abil, mida nad tavaolukorras peaksid praeguse õigusliku raamistiku kohaselt ise kandma.
The beneficiaries of this advantage are essentially active in the provision of private equity and venture capital and are in competition with other providers established in Germany or other Member States.
Sellest eelisest kasu saajad tegelevad peamiselt erakapitali ja riskikapitali investeerimisega ning konkureerivad teiste investeerimisühingutega Saksamaal ja teistes liikmesriikides.
Consequently, this fiscal measure, by increasing the financial means available to the beneficiaries to carry out their activity, strengthens their position in relation to their competitors in the EU.
Sellega, et nimetatud maksumeede suurendab rahalisi vahendeid, mida kasusaajad kasutavad oma tegevuse elluviimiseks, tugevdab meede nende positsiooni võrreldes teiste konkurentidega ühenduses.
The aid measure is therefore capable of affecting competition and trade between Member States.
Seetõttu võib selline toetus kahjustada liikmesriikidevahelist konkurentsi ja kaubandust.
The Commission therefore concludes that the notified trade tax measure constitutes State aid to certain VCCs within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Komisjon jõudis seetõttu järeldusele, et teavitatud ettevõtlusmaksu meetme puhul on tegemist riigiabiga EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses teatavate riskikapitaliettevõtete kasuks.
Loss deduction
Kahjumi mahaarvamine
As stated under point 4.2, Germany agrees in principle that the re-establishment of loss carry forward for VCCs investing in TEs is selective and favours TEs and VCCs.
Nagu on kirjeldatud punktis 4.2, tunnistab Saksamaa põhimõtteliselt, et sihtettevõtetesse investeerivate riskikapitaliettevõtete puhul kahjumi ülekandmise uuesti kasutuselevõtmine on selektiivne ning see on kasulik nii riskikapitaliettevõtetele kui ka sihtettevõtetele.
However, Germany argues that VCCs and TEs were differentiated in an acceptable and practical manner and that the distinction is justified by objective differences between taxable persons in compliance with paragraph 24 of the Notice on Business Taxation (which states that some differentiations in the tax system may be justified by objective differences between taxpayers), because the introduction of the general restriction on the exploitation of tax losses in 2008 hit the venture capital market particularly hard.
Saksamaa on siiski seisukohal, et riskikapitaliettevõtteid ja sihtettevõtteid on võimalik eristada asjakohasel ja rahuldaval viisil ning eristamine äriühingute maksustamist käsitleva komisjoni teatise punkti 24 alusel (kus on kirjas, et teatav diferentseerimine maksusüsteemis võib olla põhjendatud objektiivsete erinevuste tõttu maksukohustuslaste vahel) on õigustatud objektiivsete erinevuste tõttu maksukohustuslaste vahel, kuna 2008. aastal kehtestatud kahjumi kasutamise üldine piiramine seab riskikapitalituru eriti raskesse olukorda.
First, the Commission emphasises that the measure is clearly linked to a loss of State resources and is therefore granted through State resources.
Esiteks märgib komisjon, et meede toob riigi jaoks ilmselgelt kaasa selle ressursside vähenemise. Seega antakse see riigi ressurssidest.
This tax loss benefits TEs and VCCs since they are the beneficiaries of this measure.
Saamata jäänud maksutulu tuleb kasuks sihtettevõtetele ja riskikapitaliettevõtetele, sest nemad saavad meetmest kasu.
The more generous terms for tax deduction of loss carry forward which apply to TEs if they are acquired by VCCs constitute an economic advantage for these two groups of companies as it allows them to realise tax savings.
Vähem ranged sätted kahjumi ülekandmise kohta, mis kehtivad sihtettevõtete suhtes, millesse investeerivad riskikapitaliettevõtted, varjavad majanduslikku eelist mõlema ettevõtterühma puhul ja võimaldavad neil maksude pealt kokku hoida.
Indeed, TEs benefit from loss carry forward since it enables them to offset a loss and thus pays less tax, which would otherwise be excluded by the anti-abuse rules.
Sihtettevõte saab kõigepealt kasu kahjumi ülekandmisest, sest see võimaldab tal kahjum maha arvata ja seega vähem makse maksta, mis oleks aga välistatud kuritarvitamise vältimise eeskirjade põhjal.
VCCs are also almost direct beneficiaries in the sense that other purchasers cannot benefit from the additional offsetting.
Riskikapitaliettevõtted saavad seega peaaegu otseselt kasu, sest teised investorid ei saa mahaarvamist kasutada.
As the tax saving is essentially only available if VCCs invest in TEs, the measure also favours TEs indirectly.
Kuna maksude pealt on võimalik kokku hoida üksnes siis, kui riskikapitaliettevõtted investeerivad sihtettevõtetesse, saavad kaudselt kasu ka sihtettevõtted.
Indeed, it constitutes an incentive for VCCs to invest in TEs rather than other companies that may be targeted by venture capital investors on the basis of purely economic considerations.
Sest meede annab riskikapitaliettevõtetele stiimuli investeerida sihtettevõtetesse ja mitte teistesse ettevõtetesse, mis tuleks riskikapitaliinvestori puhul arvesse üksnes majanduslike kaalutluste tõttu.
TEs are thereby in a position to receive risk capital in amounts and under conditions that would not have been the case without the measure.
Seega saavad sihtettevõtted riskikapitali erinevas mahus ja teistsugustel tingimustel kui ilma selle meetmeta.
The measure is thus capable of indirectly reinforcing the capital base of TEs.
Seega võimaldab meede kaudselt tugevdada sihtettevõtete kapitalibaasi.
It also seems appropriate to reject Germany’s argument according to which, even if it cannot be excluded that the definition of TEs covers firms in difficulty, this measure does not represents an advantage for such companies.
Peale selle lükatakse tagasi Saksamaa arutluskäik, et nimetatud meetme puhul ei ole tegemist eelistega nimetatud ettevõtete jaoks, isegi kui ei saa välistada seda, et raskustes olevad ettevõtted kuuluvad mõiste määratluse järgi sihtettevõtete hulka.
Indeed, Germany argues that if a TE is in difficulty, it will not make profits that would offset its losses and could be taxed.
Saksamaa arutluskäigu kohaselt ei saa raskustes olev sihtettevõte teenida kasumit, mis tasakaalustaks kahjumi ja mis tuleks maksustada.
So it is irrelevant whether or not such a firm can exploit the losses of earlier periods.
Seetõttu ei ole varasemate perioodide kahjumi kasutamise võimalus nende ettevõtete jaoks oluline.
As a result, according to Germany, the MoRaKG does not offer any advantage to firms in difficulty as defined by Community law.
Järelikult ei ole kapitaliinvesteeringute üldtingimuste ajakohastamise seaduse puhul tegemist eelisega raskustes olevate ettevõtete jaoks ühenduse õiguse määratluse järgi.
The Commission finds that this argument is not plausible, since an acquirer of a firm in difficulty or of a ‘shell company’ may in fact be particularly interested in the loss carry forward for tax purposes.
Komisjoni arvates ei ole see arutluskäik loogiline, sest raskustes oleva ettevõtte või riiulifirma ostja võib just maksualastel põhjustel olla de facto huvitatud kahjumi ülekandmisest.
These advantages are capable of affecting trade and competition.
Nimetatud eelised võimaldavad kahjustada kaubandust ja konkurentsi.
For VCCs, the Commission examined this requirement with regard to the trade tax rule in recital 71.
Riskikapitaliettevõtete puhul kontrollis komisjon nimetatud kriteeriumi seoses punktis 71 kirjeldatud ettevõtlusmaksu korraldusega.
With regard to TEs, the Commission notes that these companies can operate in any economic sector, including those that involve or could involve intra-Community trade.
Sihtettevõtete kohta märgib komisjon, et need ettevõtted võivad tegutseda kõigis mõeldavates majandussektorites ja seega ka sektorites, kus on või võib olla tegemist ühendusesisese kaubandusega.
Therefore, the economic advantage granted to them is apt to affect competition and trade between Member States.
Seetõttu võib neile antud majanduslik eelis kahjustada liikmesriikidevahelist konkurentsi ja kaubandust.
Secondly, the Commission notes that the measure is undisputedly selective.
Teiseks märgib komisjon, et meetme selektiivsus on vaieldamatu.
Thirdly, the Commission finds that Germany has not succeeded in demonstrating that the measure is compatible with the nature and logic of the German tax system.
Kolmandaks märgib komisjon, et Saksamaal ei ole õnnestunud tõendada seda, et meede sobib kokku Saksamaa maksusüsteemi olemuse ja loogikaga.
Even if it were true that the venture capital market were particularly affected by the restriction on exploitation of tax losses and thus justified special treatment, the Commission finds that the distinction drawn up by Germany between taxpayers is not justified by this reasoning since only part of the venture capital sector is exempted from the prohibition on loss carry forward.
Isegi kui vastab tõele, et kahjumi kasutamise piirang seab riskikapitalituru raskesse olukorda ja seetõttu on õigustatud erikohtlemine, ei õigustaks see komisjoni arvates maksukohustuslaste eristamist, nagu seda tegi Saksamaa, sest kahjumi ülekandmise keelust ei tehta erandit tervele riskikapitali sektorile.
If Germany’s claims were correct, there would be no objective reason for non-VCCs not to benefit from the measure when they invest in the same TEs.
Kui Saksamaa oletused vastaksid tõele, ei oleks ühtki objektiivset põhjust, miks arvata meetmest välja ettevõtted, mis ei ole riskikapitaliettevõtted ja kes investeerivad samadesse sihtettevõtetesse.
However, non-VCCs only benefit from the measure in the rare case when they acquire a participation in a TE from a VCC.
Ettevõtted, mis ei ole riskikapitaliettevõtted, saavad meedet kasutada siiski sellisel erandjuhul, kui nad ostavad sihtettevõtte aktsiaid riskikapitaliettevõttelt.
These views are also confirmed by BVK’s comments in point 5.2.
Seda seisukohta kinnitatakse ka BVK kirjeldatud märkuste punktis 5.2.
Moreover, the measure does not seem to comply with the nature and logic of the German tax system as Germany has not demonstrated why VCCs would be particularly affected by the restriction on the exploitation of tax losses when they invest in TEs and not when they carry out the same activity of providing capital to other companies such as partnerships which might also have difficulties in accessing risk capital (notably young innovative companies).
Peale selle näib, et meede ei sobi kokku Saksamaa maksusüsteemi olemuse ja loogikaga, sest ei ole tõendatud, miks seab kahjumi kasutamise piirang riskiettevõtted raskesse olukorda, kui nad investeerivad sihtettevõtetesse, aga mitte siis, kui nad investeerivad teistesse ettevõtetesse, nagu isikuühingud, millel võib samuti olla probleeme riskikapitali hankimisega (eriti noortel innovatiivsetel ettevõtetel).
The Commission notes furthermore that when Germany tightened the anti-abuse measures on loss carry forward by means of the 2008 Company Taxation Reform Act, as stated in point 2.4.1, it set out the new general tax regulation in this area.
Lisaks on komisjon seisukohal, et Saksamaa kehtestas punktis 2.4.1 mainitud kahjumi ülekandmise kuritarvitamise vältimise meetmete karmistamisega 2008. aasta seaduse abil ettevõtte tulumaksu reformi kohta uue üldkehtiva maksusätte kõnealuses valdkonnas.
By allowing more generous terms for loss carry forward for a selected group of companies, these anti-abuse measures would be partly reversed; this does not seem to be justified by the nature and logic of the tax system in force since 2008.
See kuritarvitamise vältimise meede muudetakse kehtetuks leebemate sätete abil kahjumi ülekandmise kohta, mis kehtivad valitud ettevõtete suhtes, mis ei ole põhjendatud 2008. aastast alates kehtiva maksusüsteemi olemuse ja loogikaga.
The Commission therefore concludes that the notified measure on loss carry forward constitutes State aid to TEs and VCCs within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Komisjon järeldab seetõttu, et teavitatud kahjumi ülekandmise meetme puhul on tegemist riigiabiga EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses sihtettevõtete ja riskikapitaliettevõtete kasuks.
As stated under point 4.3, Germany claims that since the beneficiaries are natural persons, the measure cannot constitute State aid.
Nagu on kirjeldatud punktis 4.3, väidab Saksamaa, et nimetatud meetme puhul ei ole tegemist riigiabiga, sest kasu saavad füüsilised isikud.
Germany also claims that the measure has no verifiable and quantifiable advantage for TEs and hence has no impact on the price of shares.
Samas märgib Saksamaa, et sihtettevõtetele ei anta meetme alusel kontrollitavat ega kvantifitseeritavat eelist ja seega ei mõjuta see aktsiate hinda.
The tax amount saved by private investors is quite small and granted only in the event of a successful exit by the investor.
Erainvestorite kokkuhoid maksude pealt on üpris väike ja tekib üksnes investori eduka lahkumise korral.
Therefore, as Germany argues, the measure is likely to have only a limited incentive effect for individuals to invest in TEs.
Seetõttu pakub meede Saksamaa arvates erainvestoritele üksnes väikest stiimulit sihtettevõtetesse investeerimiseks.
Hence it would also have a limited distortive effect on competition between TEs and non-TEs.
Järelikult kahjustab meede sihtettevõtete ja teiste ettevõtete vahelist konkurentsi üksnes vähesel määral.
As stated under point 2.1, this measure implies a loss of State resources estimated by Germany at EUR 30 million per year.
Nagu on kirjeldatud punktis 2.1, vähenevad meetme tõttu Saksamaa riigi ressursid ligikaudu 30 miljoni euro võrra aastas.
The measure is therefore granted through State resources.
Järelikult rahastatakse meedet riigi ressurssidest.
The measure in question provides individuals with tax incentives to invest in a selected group of enterprises (i.e. TEs) rather than in other companies that may be targeted by venture capital investors on the basis of purely economic considerations.
Kõnealuse meetme eesmärk on ärgitada maksusoodustuste abil eraisikuid investeerima teatavatesse ettevõtetesse (st sihtettevõtetesse) ja mitte teistesse ettevõtetesse, mis tuleksid riskikapitaliinvestorite puhul arvesse üksnes majanduslikel kaalutlustel.
TEs are thereby in a position to receive risk capital in amounts and under conditions that would not have been the case without the measure and under normal market conditions.
Seega saavad sihtettevõtted riskikapitali erinevas mahus ja teistsugustel tingimustel kui ilma nimetatud meetmeta.