natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Boundaries for monitoring and reporting of emissions from geological storage of CO2 shall be site-specific and shall be based on the delimitation of the storage site and storage complex as specified in the permit pursuant Directive 2009/31/EC.
geoloogilisest säilitamisest tekkiva heite seire ja aruandluse rakendusala on säilitamiskohapõhine ning lähtub direktiivi 2009/31/EÜ kohases heiteloas määratud säilitamiskoha ja säilitamiskompleksi piiridest.
All emission sources from the CO2 injection facility shall be included in the greenhouse gas emissions permit.
Kõik CO2 sisseviimisseadmest pärinevad heiteallikad hõlmatakse kasvuhoonegaaside heiteloaga.
Where leakages from the storage complex are identified and lead to emissions or release of CO2 to the water column, they shall be included as emission sources for the respective installation until corrective measures pursuant to Article 16 of Directive 2009/31/EC have been taken and emissions or release into the water column from that leakage can no longer be detected.
Kui tuvastatakse säilitamiskompleksi lekked, mis põhjustavad heidet või CO2 pääsemist veesambasse, lisatakse need vastava käitise heiteallikate loetellu seniks, kuni direktiivi 2009/31/EÜ artikli 16 kohased parandusmeetmed on võetud ja enam ei ole võimalik tuvastada kõnealusest lekkest põhjustatud heidet või pääsu veesambasse.
Potential emissions sources for CO2 emissions from the geological storage of CO2 include:
geoloogilisest säilitamisest tekkiva CO2 heite võimalikud allikad on järgmised:
fuel use at booster stations and other combustion activities such as on-site power plants,
kütuse kasutamine pumbajaamades ja muudes põletusprotsessides, nt kohapealsetes jõujaamades;
venting at injection or at enhanced hydrocarbon recovery operations,
väljalaskmine selle sissepressimise ajal või süsivesinike tõhustatud tootmisel;
fugitive emissions at injection,
väljapääsenud heitkogused sissepressimise ajal;
breakthrough CO2 from enhanced hydrocarbon recovery operations,
võimalik väljapääsemine koos toodetud süsivesinikega;
leakage.
lekked.
A storage site shall not add to its calculated level of emissions CO2 received from another installation, and shall not subtract from its calculated level of emissions any CO2 which is transferred to another installation or geologically stored in the storage site.
Säilitamiskohal ei lisata kohapealsetele arvutatud heitkogustele teisest käitisest saadud CO2 kogust ning ei arvata kohapealsest arvutatud heitkogustest maha mõnda teise käitisesse ülekantavat või säilitamiskohas geoloogiliselt säilitatavat CO2 kogust.
EMISSIONS FROM FUEL USE
KÜTUSE KASUTAMISEGA KAASNEV HEIDE
Combustion emissions from above ground activities shall be determined in accordance with Annex II.
Maapealse tegevuse tagajärjel tekkiv põletusheide määratakse kindlaks vastavalt II lisale.
VENTED AND FUGITIVE EMISSIONS FROM INJECTION
SISSEPRESSIMISEGA KAASNEV VÄLJALASTUD JA VÄLJAPÄÄSENUD HEIDE
Emissions from venting and fugitive emissions shall be determined as follows:
Väljalastud ja väljapääsenud heide määratakse järgmiselt:
emitted [tCO2] = V CO2 [tCO2] + F CO2 [tCO2]
heide [kogu CO2] = V CO2 [kogu CO2] + F CO2 [kogu CO2]
With
kus
amount of CO2 vented
väljalastud CO2 kogus
amount of CO2 from fugitive emissions
väljapääsenud heitest pärinev CO2 kogus
V CO2 shall be determined by using CEMS according to Annex XII of these Guidelines.
V CO2 määratakse kindlaks käesolevate suuniste XII lisa kohaseid heitkoguste pidevseiresüsteeme kasutades.
If the application of CEMS would lead to unreasonable costs, the operator may include in the monitoring plan an appropriate methodology based on industry best practice, subject to approval by the competent authority.
Kui pidevseiresüsteemid osutuvad ülemäära kulukaks, võib käitaja seirekavasse lisada tööstusharu parimal taval põhineva ja pädeva asutuse heakskiidu saanud asjakohase meetodi.
F CO2 shall be considered as one source, meaning that the uncertainty requirements of Annex XII and Section 6.2 of Annex I apply to the total value and not to the individual emission points.
F CO2 käsitatakse ühe allikana, st XII lisas ja I lisa punktis 6.2 sätestatud mõõtemääramatuse nõudeid kohaldatakse koguväärtusele ja mitte üksikutele heitepunktidele.
The operator shall provide in the monitoring plan an analysis regarding potential sources of fugitive emissions, and provide a suitable documented methodology to calculate or measure the amount of F CO2, based on industry best practice guidelines.
Käitaja analüüsib seireplaanis väljapääsenud heitkoguste võimalikke allikaid ning esitab sobiva dokumenteeritud meetodi F CO2 koguse arvutamiseks, võttes aluseks tööstusharu parima tava suunised.
For the determination of F CO2 data collected pursuant to Article 13 and Annex II 1.1 (e) – (h) of Directive 2009/31/EC for the injection facility can be used, where they comply with the requirements of these Guidelines.
F CO2 määramiseks võib kasutada sisseviimiskäitise kohta vastavalt direktiivi 2009/31/EÜ artiklile 13 ja II lisa punkti 1.1 alapunktidele e–h kogutud andmeid, kui need vastavad käesolevates suunistes esitatud nõuetele.
VENTED AND FUGITIVE EMISSIONS FROM ENHANCED HYDROCARBON RECOVERY OPERATIONS
SÜSIVESINIKE TÕHUSTATUD TOOTMISEGA KAASNEV VÄLJALASTUD JA VÄLJAPÄÄSENUD HEIDE
The combination of enhanced hydrocarbon recovery (EHR) with geological storage of CO2 is likely to provide an additional source stream of emissions, namely the breakthrough of CO2 with the produced hydrocarbons.
Tõenäoliselt tekib süsivesinike täiustatud kogumise ja CO2 geoloogilise säilitamise kombinatsiooni tagajärjel täiendav heitevoo allikas eelkõige seetõttu, et CO2 võib koos toodetud süsivesinikega välja pääseda.
Additional emission sources from EHR operations include:
Süsivesinike tõhustatud tootmisega kaasnevad täiendavad heiteallikad on järgmised:
the oil-gas separation units and gas recycling plant, where fugitive emissions of CO2 could occur,
gaasi-nafta separaator ning gaasi ringlussevõtu seade, kus võivad tekkida CO2 väljapääsenud heitkogused;
the flare stack, where emissions might occur due to the application of continuous positive purge systems and during depressurisation of the hydrocarbon production installation,
ülejäägi põletus, kus heide võib tekkida pideva ülerõhuga väljatõukesüsteemide kasutamisel ja rõhu langemisel süsivesinike tootmiskäitistes;
the CO2 purge system, to avoid that high concentrations of CO2 extinguish the flare.
CO2-st puhastamise süsteem, millega välditakse seda, et kõrge CO2 kontsentratsioon kustutab leegi.
Any fugitive emissions occurring will usually be rerouted in a gas containment system, to the flare or CO2 purge system.
Kõik võimalikud väljapääsenud heitkogused suunatakse tavaliselt gaasi säilitussüsteemis tagasi leeki või CO2-st puhastamise süsteemi.
Any such fugitive emissions or CO2 vented e.g. from the CO2 purge system shall be determined in accordance to Section 2.2 of this Annex.
Nimetatud väljapääsenud heitkogused või väljalastud CO2 nt CO2-st puhastamise süsteemist määratakse kindlaks vastavalt käesoleva lisa punktile 2.2.
Emissions from the flare stack shall be determined in accordance with Annex II, taking into account potential inherent CO2 in the flare gas.
Ülejäägi põletamisest pärinev heide määratakse II lisa kohaselt, võttes arvesse võimalikku põletatud gaasi koostisesse kuuluvat CO2.
LEAKAGE FROM THE STORAGE COMPLEX
LEKE SÄILITAMISKOMPLEKSIST
Monitoring shall start in the case that any leakage results in emissions or release to the water column.
Seire algab juhul, kui mis tahes lekke tagajärjel tekib heide või pääs veesambasse.
Emissions resulting from a release of CO2 into the water column shall be deemed to be equal to the amount released to the water column.
veesambasse pääsemise tagajärjel tekkinud heide loetakse võrdseks veesambasse pääsenud kogusega.
Monitoring of emissions or of release into the water column from a leakage shall continue until corrective measures pursuant to Article 16 of Directive 2009/31/EC have been taken and emissions or release into the water column can no longer be detected.
Lekke tagajärjel tekkinud heite või veesambasse pääsu seiret jätkatakse seni, kuni direktiivi 2009/31/EÜ artikli 16 kohased parandusmeetmed on võetud ja enam ei ole võimalik tuvastada kõnealusest lekkest põhjustatud heidet või pääsu veesambasse.
Emissions and release to the water column shall be quantified as follows:
Heite ja veesambasse pääsenud CO2 hulk arvutatakse järgmiselt:
emitted [tCO2
heide [kogu CO2
mass of CO2 emitted or released per calendar day due to the leakage.
lekke põhjustatud CO2 heite või väljutatud gaasi mass päevas.
For each calendar day for which leakage is monitored it shall be calculated as the average of the mass leaked per hour [tCO2/h] multiplied by 24.
Iga kalendripäeva kohta, mil lekke seire toimub, arvutatakse see tunni keskmise lekkemassi [kogu CO2/h] korrutamise teel 24ga.
The mass leaked per hour shall be determined according to the provisions in the approved monitoring plan for the storage site and the leakage.
Tunni lekkemass määratakse heakskiidetud seirekava säilitamiskohta ja lekkimist käsitlevate sätete kohaselt.
For each calendar day prior to commencement of monitoring, the mass leaked per day shall be taken to equal the mass leaked per day for the first day of monitoring.
Iga seire algusele eelnenud kalendripäeva lekkemass loetakse võrdseks esimesel seirepäeval lekkinud massiga.
the latest of:
hiljemalt ühel järgmistest:
the last date when no emissions or release to the water column from the source under consideration were reported;
viimane päev, millal kõnealusest allikast heidet või pääsu veesambasse ei täheldatud;
the date the CO2 injection started;
päev, mil CO2 sisseviimine algas;
another date such that there is evidence demonstrating to the satisfaction of the competent authority that the emission or release to the water column cannot have started before that date.
mõni muu selline päev, mille kohta on pädevale asutusele võimalik tõendada, et heide või pääs veesambasse ei saanud enne seda alata.
the date by which corrective measures pursuant to Article 16 of Directive 2009/31/EC have been taken and emissions or release to the water column can no longer be detected.
päev, mil direktiivi 2009/31/EÜ artikli 16 kohased parandusmeetmed on võetud ja enam ei ole võimalik tuvastada kõnealusest lekkest põhjustatud heidet või pääsu veesambasse.
Other methods for quantification of emissions or release into the water column from leakages can be applied if approved by the competent authority on the basis of providing a higher accuracy than the above approach.
Lekke põhjustatud heite või veesambasse pääsenud koguse määramiseks võib kasutada ka muid meetodeid, kui pädev asutus on need eespool nimetatud meetodiga võrreldes täpsemate tulemuste saamise tõttu heaks kiitnud.
The amount of emissions leaked from the storage complex shall be quantified for each of the leakage events with a maximum overall uncertainty over the reporting period of ± 7,5 %.
Säilitamiskompleksist lekkinud heite kogus määratakse iga lekkejuhtumi korral aruandlusperioodi maksimaalse lubatud mõõtemääramatusega ± 7,5 %.
In case the overall uncertainty of the applied quantification approach exceeds ± 7,5 %, an adjustment shall be applied, as follows:
Kui kasutatud kvantifitseerimisviisi üldine mõõtemääramatus ületab ± 7,5 %, tehakse kohandus järgmiselt:
CO2, Reported [tCO2] = CO2, Quantified [tCO2] × (1 + (UncertaintySystem [%]/100) – 0,075)
CO2,teatatud [kogu CO2] = CO2,mõõdetud [kogu CO2] × (1 + (mõõtemääramatussüsteem [%]/100) – 0,075)
CO 2, Reported
CO 2,teatatud
Amount of CO2 to be included into the annual emission report with regards to the leakage event in question;
kogus, mis tuleb esitada kõnealuse lekkejuhtumi puhul iga-aastases heitearuandes;
CO 2, Quantified
CO 2,mõõdetud
Amount of CO2 determined through the used quantification approach for the leakage event in question;
kogus, mis määratakse kõnealuse lekkejuhtumi puhul kvantifitseerimismeetodiga;
Uncertainty System
Mõõtemääramatus süsteem
The level of uncertainty which is associated to the quantification approach used for the leakage event in question, determined according to section 7 of Annex I to these guidelines.’
määramatuse tase, mis on seotud kõnealuse lekkejuhtumi puhul kasutatud kvantifitseerimismeetodiga ning määratakse käesolevate suuniste I lisa jaotise 7 kohaselt.”
TIN,i
Tsisse, i
TOUT,j
Tvälja, j
T IN,i
T sisse, i
T OUT,j
T välja, j
T start
T algus
T end
T lõpp
]= ΣTStart
]= ΣTAlgus
TEnd
TLõpp
[tCO2
[kogu CO2
(notified under document C(2010) 3767)
(teatavaks tehtud numbri K(2010) 3767 all)
Having regard to Council Directive 90/425/EEC of 26 June 1990 concerning veterinary and zootechnical checks applicable in intra-Community trade in certain live animals and products with a view to the completion of the internal market [1], and in particular Article 10(4) thereof,
võttes arvesse nõukogu 26. juuni 1990. aasta direktiivi 90/425/EMÜ, milles käsitletakse ühendusesiseses kaubanduses teatavate elusloomade ja toodete suhtes seoses siseturu väljakujundamisega kohaldatavaid veterinaar- ja zootehnilisi kontrolle [1], eriti selle artikli 10 lõiget 4,
Equine infectious anaemia (‘EIA’) is a viral disease affecting only animals of the family Equidae.
Hobuste nakkav kehvveresus on viirushaigus, mis mõjutab ainult hobuslaste (Equidae) sugukonda kuuluvaid loomi.
Infection with EIA tends to become inapparent if death does not result from one of the acute clinical attacks during viraemia, and thus the likelihood of transmission is substantially increased.
Hobuste nakkav kehvveresus võib jääda märkamatuks, kui surma põhjuseks ei ole viiruse ägenemisest tingitud akuutne kliiniline atakk, ning seega on nakkuse edasikandumise tõenäosus suur.
Local transmission occurs by the transfer of blood from an infected equine animal via interrupted feeding of bloodsucking horseflies and in utero to the foetus.
Nakatumine toimub otsesel kokkupuutel nakatunud hobuslaste verega kas verd imevate parmude kaudu või vere ülekandumisel üsasiseselt lootele.
The main means of the long distance spread of the disease is the movement of infected animals, their semen, ova and embryos, and the use of contaminated needles or infusion of blood products containing the virus.
Suuremate vahemaade taha levib haigus peamiselt nakatunud elusloomade, nende sperma, munarakkude ja embrüote liikumisel, nakatatud nõelte kasutamisel või viirust sisaldavate veretoodete kaudu.
EIA is a compulsorily notifiable disease in accordance with Annex A to Council Directive 90/426/EEC of 26 June 1990 on animal health conditions governing the movement and import from third countries of equidae [2].
Hobuste nakkav kehvveresus on vastavalt nõukogu 26. juuni 1990. aasta direktiivi 90/426/EMÜ (hobuslaste liikumist ja kolmandatest riikidest importimist reguleerivate loomatervishoiunõuete kohta) [2] A lisale loomataud, mille esinemisest teatamine on kohustuslik.
In addition, Council Directive 82/894/EEC of 21 December 1982 on the notification of animal diseases within the Community [3] provides that outbreaks of EIA are to be notified to the Commission and other Member States through the Animal Disease Notification System (‘ADNS’).
Lisaks on nõukogu 21. detsembri 1982. aasta direktiivis 82/894/EMÜ (ühendusesisese loomahaigustest teatamise kohta) [3] sätestatud, et hobuste nakkavast kehvveresusest tuleb teatada komisjonile ja teistele liikmesriikidele loomahaigustest teatamise süsteemi (ADNS) kaudu.
Unlike the animal health situation in other Member States, EIA is endemic in Romania and the immediate slaughter of infectious equidae is not implemented.
Erinevalt teiste liikmesriikide veterinaarolukorrast on hobuste nakkav kehvveresus Rumeenias endeemiline ja nakatunud hobuslaste kohest tapmist ei toimu.
For that reason, Commission Decision 2007/269/EC of 23 April 2007 on protective measures with regard to equine infectious anaemia in Romania [4] was adopted.
Seetõttu võeti 23. aprillil 2007. aastal vastu komisjoni otsus 2007/269/EÜ hobuste nakkava kehvveresusega seotud kaitsemeetmete kohta Rumeenias [4].
However, recent cases of EIA in equidae for breeding and production dispatched from Romania to other Member States, and the recently published outcome of a veterinary inspection mission carried out by the Commission’s services in 2009 in that Member State in accordance with Article 10 of Directive 90/426/EEC [5], indicate that Decision 2007/269/EC is poorly implemented, enforced and monitored.
Sellegipoolest osutavad Rumeeniast teistesse liikmesriikidesse lähetatud tõuhobustel ja tootmiseks ettenähtud hobuslastel hiljuti esinenud hobuste nakkava kehvveresuse juhud ning ka komisjoni talituste 2009. aastal kooskõlas direktiivi 90/426/EMÜ artikliga 10 tehtud veterinaarkontrolli hiljuti avaldatud tulemused [5], et otsust 2007/269/EÜ on halvasti rakendatud ja jõustatud ning et otsuse täitmist ei kontrollita piisavalt.
In view of trade in live equidae, their semen, ova and embryos, the disease situation in Romania presents an animal health risk for equidae in the Union.
Elushobuslaste, nende sperma, munarakkude ja embrüotega kauplemist arvestades ohustab haigusega seotud olukord Rumeenias hobuslaste tervist kogu ELis.
It is therefore appropriate to adopt protective measures laying down a specific regime for the movement of and trade in equidae and equine semen, ova and embryos, as well as certain equine blood products from Romania in order to safeguard the health and welfare of equidae in the Union.
Et kaitsta hobuslaste tervist ja heaolu liikmesriikides, on seega vaja vastu võtta kaitsemeetmed, millega nähakse ette Rumeeniast pärit hobuslaste, nende seemne- ja munarakkude ning embrüote liikumist ja nendega kauplemist käsitlev erikord, mis hõlmab ka teatavaid hobuslaste verest valmistatud tooteid.
The prevalence of the disease is not equally distributed throughout Romania and between various categories of equidae in that Member State.
Haiguse esinemine ei jaotu kogu Rumeenia territooriumil, samuti selle liikmesriigi hobuslaste kategooriate vahel ühtlaselt.
This situation allows applying less stringent conditions for the movement of certain registered horses for competition and races and should allow, in future, defining disease free regions.
Selline olukord võimaldab kohaldada vähem rangeid eeskirju teatavate võistlusteks registreeritud hobuste liikumise suhtes ja tulevikus peaks olema võimalik kindlaks määrata haigusvabu piirkondi.
In accordance with Article 7(2) of Directive 90/426/EEC, the Member State of destination may, on a general or restricted basis, grant derogation from some of the requirements of Article 4(5) for any animal bearing a special mark indicating that it is scheduled for slaughter, provided that the health certificate mentions such derogation.
Direktiivi 90/426/EÜ artikli 7 lõike 2 kohaselt võib sihtliikmesriik üldisel või piiratud alusel teha erandeid mõnedest artikli 4 lõike 5 nõuetest loomade puhul, kes kannavad erilist märki, mis näitab, et loom on ette nähtud tapmiseks, tingimusel et kõnealune erand on märgitud veterinaarsertifikaadis.
In the case of granting such derogation equidae for slaughter must be transported directly to the designated slaughterhouse and be slaughtered within five days of arrival at the slaughterhouse.
Sellise erandi tegemise korral tuleb tapmiseks ettenähtud hobuslased transportida otse selleks määratud tapamajja ning tappa viie päeva jooksul pärast tapamajja saabumist.
Article 12 of Regulation (EC) No 882/2004 of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on official controls performed to ensure the verification of compliance with feed and food law, animal health and animal welfare rules [6] lays down the accreditation requirements for laboratories carrying out analysis of samples taken during official controls.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 882/2004 (ametlike kontrollide kohta, mida tehakse sööda- ja toidualaste õigusnormide ning loomatervishoidu ja loomade heaolu käsitlevate eeskirjade täitmise kontrollimise tagamiseks) [6] artiklis 12 on sätestatud akrediteerimise nõuded laboritele, mis teostavad ametlike kontrollide käigus võetud proovide analüüsi.
The Annex to Commission Regulation (EC) No 180/2008 of 28 February 2008 concerning the Community reference laboratory for equine diseases other than African horse sickness [7] lays down the functions, tasks and procedures of the reference laboratory in the Union for equine diseases as regards collaboration with laboratories responsible for diagnosing infectious diseases of equidae in the Member States.
Komisjoni 28. veebruari 2008. aasta määruse (EÜ) nr 180/2008 (milles käsitletakse ühenduse referentlaboreid muude hobuslaste haiguste jaoks kui hobuste aafrika katk) [7] lisas sätestatakse hobuslaste haigustega tegeleva liidu referentlabori funktsioonid, ülesanded ja menetlused koostööks liikmesriikide hobuslaste nakkushaiguste diagnoosimise eest vastutavate laboritega.
Those functions include, amongst others, promoting the harmonisation of diagnosis and ensuring proficiency of testing within the Union by organising and operating periodic comparative trials and by periodic transmission of the results of such trials to the Commission, the Member States and national/central laboratories.
Nende funktsioonide hulka kuulub muu hulgas ka diagnostikameetodite ühtlustamise edendamine ja testide asjatundlikkuse tagamine liidus, korraldades ja läbi viies korrapäraseid võrdlusanalüüse ning edastades nende analüüside tulemusi korrapäraselt komisjonile, liikmesriikidele ja riiklikele/kesklaboritele.
The work programme agreed between the Commission and that laboratory provides that the first proficiency testing for EIA is to take place in 2010.
Komisjoni ja kõnealuse labori vahel kokkulepitud töökavas on ette nähtud, et hobuste nakkava kehvveresuse esimene pädevuse kontroll peab toimuma 2010. aastal.
In the absence of specific Union standards for testing for EIA, reference should be made to the relevant Chapter of the Manual of Diagnostic Tests and Vaccines for Terrestrial Animals 2009 of the World Organisation for Animal Health (OIE).
Kuna konkreetseid liidu standardeid hobuste nakkava kehvveresuse testide tegemiseks ei ole, siis tuleb võtta aluseks Maailma Loomatervishoiu Organisatsiooni (OIE) 2009. aasta maismaaloomade diagnostiliste testide ja vaktsiinide käsiraamatu vastav peatükk.
That Chapter, which is currently Chapter 2.5.6, prescribes the agar gel immunodiffusion (AGID) for the detection of EIA in horses, which is an accurate and reliable test except in certain circumstances specified in the Manual.
Selles peatükis (peatükk 2.5.6) nähakse hobuste nakkava kehvveresuse avastamiseks hobustel ette immunodifusioonreaktsioon agargeelis (AGID), mis on täpne ja usaldusväärne test, välja arvatud teatavate käsiraamatus kirjeldatud olukordade puhul.
This Decision should therefore provide for two AGID tests for EIA with negative results to compensate for the limitations of that test.
Et kompenseerida selle testi puudusi, tuleks käesoleva otsusega seega hobuste nakkava kehvveresuse puhul ette näha kaks negatiivse tulemusega AGID-testi.
Commission Regulation (EC) No 504/2008 of 6 June 2008 implementing Council Directives 90/426/EEC and 90/427/EEC as regards methods for the identification of equidae [8] requires equidae to be identified by an identification document.
Komisjoni 6. juuni 2008. aasta määruses (EÜ) nr 504/2008 (millega rakendatakse nõukogu direktiivid 90/426/EMÜ ja 90/427/EMÜ hobuslaste identifitseerimise meetoditega seoses) [8] on ette nähtud, et hobuslasi identifitseeritakse identifitseerimisdokumendi alusel.
To reinforce the link between the identification document and the animal, adult horses intended for transport from Romania to other Member States should be marked by injection of an electronic transponder.
Et olla kindel identifitseerimisdokumendi ja hobuse vastavuses, tuleks Rumeeniast teistesse liikmesriikidesse transporditavad hobused märgistada elektroonilise transponderiga.