natgillin/translations-raw huggingface dataset:
First of all, this was due to the fact that MOL had to pay the stipulated increase in the mining fee (from 12 % to 12,24 %) just as any other company wishing to extend its mining authorisation would have had to.
Esiteks oli selle põhjuseks asjaolu, et MOL pidi maksma seaduses sätestatud suuremat kaevandamistasu (12–12,24 %), nagu oleksid pidanud maksma kõik teised äriühingud, kes oleksid soovinud kaevandamisluba pikendada.
In this respect, MOL received the standard treatment and was not put at a disadvantage.
Selles suhtes koheldi MOLi tavapäraselt ja teda ei asetatud ebasoodsamasse olukorda.
Neither had the advantage to MOL materialised yet: this ultimately occurred at the time of the first amendment to the Mining Act, i.e. as of 8 January 2008.
Samuti ei olnud MOL veel tegelikku kasu saanud: seda hakkas ta saama esimese seadusemuudatuse jõustumisel, st alates 8. jaanuarist 2008.
Furthermore, in 2008 MOL paid HUF 28,4 billion and in 2009 HUF 1,9 billion less in mining fees for its producing fields than it would have paid if it had been subject to the Mining Act in force at that time.
Lisaks maksis MOL kasutuses olevate kaevandusväljade eest kaevandamistasu 2008. aastal 28,4 miljardit Ungari forintit ja 2009. aastal 1,9 miljardit Ungari forintit vähem, kui ta oleks maksnud sel ajal kehtinud kaevandamisseaduse alusel.
As regards the other payment components under Section 26/A(5) of the Mining Act (i.e. the extension fee and the one-off payment), these were paid in exchange for the extension and not for the right to have fees lower than those applicable to its competitors.
Seoses paragrahvi 26/A lõikes 5 sätestatud muude tasukomponentidega (st tähtaja pikendamise tasu ja ühekordne makse), siis need maksti tähtaja pikendamise eest, mitte õiguse eest maksta väiksemat tasu kui konkurentidele kehtestatud tasud.
Nor can these payment components be regarded as ‘advance payment’ of mining fees due in later periods.
Samuti ei saa kõnealuseid tasusid käsitada tulevikus maksmisele kuuluvate kaevandamistasude „ettemaksuna”.
The wording of Section 26/A(5) of the Mining Act is clear in this regard.
Selles suhtes on kaevandamisseaduse paragrahvi 26/A. lõike 5 sõnastus selge.
In particular, it states that ‘the company shall pay a charge if an extension is granted’.
Eelkõige on selles sätestatud, et „äriühing maksab tähtaja pikendamise korral tasu”.
The two other elements are linked to the number of fields granted extension.
Nimetatud kaks makset on seotud mitme kaevandusväljaga, mille kasutuselevõtmise tähtaega pikendati.
Thus Section 26/A(5) of the Mining Act clearly establishes a link between the extension and the payment obligation.
Seega on kaevandamisseaduse paragrahvi 26/A lõikes 5 pikendamine selgelt seotud maksekohustusega.
According to the case-law, aid given to a company cannot be offset by a charge imposed on the same company which represents a specific and distinct charge without a link with the measure constituting aid [50].
Vastavalt kohtupraktikale [49] ei saa äriühingule antud abi tasaarvestada samalt äriühingult võetud konkreetse ja eraldiseisva tasuga, mis ei ole seotud riigiabimeetmega.
In the case at issue, as described in recital 85, the other payment components under Section 26/A(5) of the Mining Act represent a charge for the extension which can be regarded as a specific and distinct charge without a link to the subsequent amendment of the statutory fees under the authorisation regime.
Käesoleval juhul on kaevandamisseaduse paragrahvi 26/A lõikes 5 ette nähtud muud tasud vastavalt käesoleva otsuse põhjenduses 85 kirjeldatule tähtaja pikendamise tasud, mida saab käsitada konkreetse ja eraldiseisva tasuna, mis ei ole seotud kaevandamislubade süsteemis ette nähtud seaduslike tasude hilisema muutmisega.
Finally, the Commission points out that the conclusion of the extension agreement and the subsequent increase in the fees for MOL led to the paradoxical situation that MOL, having failed to start production on time, will be paying lower mining fees for almost all of its fields under authorisation until 2020, whereas its competitors, who have not concluded an extension agreement because they started production on time and are equally subject to the authorisation regime, have to pay higher statutory fees.
Lõpetuseks märgib komisjon, et pikendamise lepingu sõlmimine ja sellele järgnenud MOLi tasude suurendamine põhjustas paradoksaalse olukorra, kus MOL, kes ei alustanud tootmist õigel ajal, maksab kuni 2020. aastani väiksemat tasu praktiliselt kõikide kaevandusväljade eest, mille suhtes kohaldatakse kaevandamislubade süsteemi; samal ajal kui tema konkurendid, kes alustasid tootmist õigel ajal ja kelle suhtes kohaldatakse samuti kaevandamislubade süsteemi ning seetõttu tähtaja pikendamise lepingut ei sõlminud, peavad maksma seaduses ettenähtud suuremat tasu.
On the basis of the foregoing, the Commission concludes that the measure conferred an advantage on MOL.
Eeltoodut arvesse võttes leiab komisjon, et meede andis MOLile eelise.
It shields MOL from bearing costs which it otherwise would have to bear.
See kaitseb MOLi kulude eest, mida ta muidu oleks pidanud kandma.
The combined effect of the extension agreement and the subsequent modification of the Mining Act result in an advantage being conferred on the company.
Pikendamise lepingu ja kaevandamisseaduse hilisema muutmise koostoimel on äriühingule antud eelis.
The measure involves forgone revenues to which the State would be entitled and is therefore granted from state resources.
Meetme tõttu jäi riik ilma tulust, millele tal on õigus, ja seetõttu anti abi riigi vahenditest.
Distortion of competition and affect on trade
Konkurentsi moonutamine ja mõju kaubandusele
MOL is an integrated oil and gas company and qualifies as an undertaking.
MOL on integreeritud nafta- ja maagaasikompanii ja teda käsitatakse ettevõtjana.
It competes with other undertakings which do not benefit from the same advantage.
Ta konkureerib teiste ettevõtjatega, kellele ei anta samasugust eelist.
Hence, the measure distorts competition.
Seega moonutab meede konkurentsi.
Furthermore, MOL is active in a sector in which trade exists between Member States; the criterion of affecting trade within the Union is also fulfilled.
Lisaks tegutseb MOL valdkonnas, kus toimub liikmesriikidevaheline kaubandus, seega on täidetud ka liidusisese kaubanduse mõjutamise tingimus.
Conclusions on the presence of aid
Järeldus riigiabi olemasolu kohta
On the basis of the arguments set out above, the Commission takes the view that the measure fulfils the criteria laid down in Article 107(1) TFEU.
Eespool esitatud väidetele tuginedes on komisjon seisukohal, et meede vastab ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 sätestatud tingimustele.
Under those circumstances, the measure at stake has to be considered state aid in the meaning of Article 107(1) TFEU.
Nimetatud asjaolude tõttu tuleb meedet käsitada riigiabina ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.
COMPATIBILITY OF THE AID WITH THE INTERNAL MARKET
MEETME KOKKUSOBIVUS SISETURUGA
Articles 107(2) and 107(3) TFEU provide for exemptions to the general rule that state aid is incompatible with the internal market as stated in Article 107(1).
ELi toimimise lepingu artikli 107 lõigetes 2 ja 3 on sätestatud erandid üldreeglist, et riigiabi ei ole vastavalt artikli 107 lõikele 1 kokkusobiv siseturuga.
Below the Commission assesses the compatibility of the measure under those exceptions.
Allpool hindab komisjon meetme kokkusobivust vastavalt nimetatud eranditele.
It should be noted that Hungary did not put forward any arguments as regards compatibility with the internal market.
Tuleks märkida, et Ungari ametiasutused ei esitanud ühtegi väidet meetme kokkusobivuse kohta siseturuga.
Moreover, it should also be noted that the measure results in a reduction of costs which should normally be borne by MOL and must therefore be considered to be operating aid.
Samuti tuleks märkida, et meetme tulemusel vähenesid kulud, mida MOL oleks tavapäraselt pidanud kandma, ja seetõttu tuleks meedet käsitada tegevusabina.
The exemptions in Article 107(2) TFEU do not apply in the present case because this measure does not have a social character, has not been awarded to individual consumers, is not designed to make good damage caused by natural disasters or exceptional occurrences and has not been awarded to the economy of certain areas of the Federal Republic of Germany affected by the division of that country.
ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 2 sätestatud erandid käesoleval juhul ei kehti, sest meede ei ole sotsiaalabi, abi ei antud üksiktarbijatele, selle eesmärk ei ole loodusõnnetuste või erakordsete sündmuste tekitatud kahju korvamine ja tegemist ei ole Saksamaa jagamisest kahjustatud Saksamaa Liitvabariigi teatud piirkondade majandusele antava abiga.
Further exemptions are laid down in Article 107(3) TFEU.
Täiendavad erandid on sätestatud ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 3.
Article 107(3)(a) states that ‘aid to promote the economic development of areas where the standard of living is abnormally low or where there is serious underemployment’ may be declared compatible with the internal market.
Artikli 107 lõikes 3 on sätestatud, et „abi majandusarengu edendamiseks niisugustes piirkondades, kus elatustase on erakordselt madal või kus valitseb tõsine tööpuudus” võib pidada siseturuga kokkusobivaks. Ühinemise ajal peeti selliseks piirkonnaks kogu Ungari territooriumi ja enamik riigi piirkondadest on siiani abikõlblikud [50].
Hungary’s entire territory was regarded as such an area at the time of accession and most of its regions are still eligible for such aid [51].
Abistatavatele piirkondadele antava riigiabi kokkusobivust reguleerivad komisjoni regionaalabi suunised aastateks 2007–2013 [51] (edaspidi „regionaalabi suunised”).
Compatibility of state aid to assisted areas is governed by the Commission guidelines on national regional aid for 2007-2013 [52].
Vastavalt regionaalabi suunistele võib riigiabi anda põhimõtteliselt ainult investeerimiskulude katteks [52]. Nagu eespool juba öeldud, ei saa vaatlusalust abi käsitada investeerimisabina.
In view of the above, the Commission concludes that the aid is not eligible for the derogation provided for in Article 107(3)(a) TFEU.
Eeltoodut arvesse võttes leiab komisjon, et kõnealuse abi suhtes ei saa kohaldada ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktis a sätestatud erandit.
Article 107(3)(b) TFEU states that ‘aid to promote the execution of an important project of common European interest or to remedy a serious disturbance in the economy of a Member State’ may be declared compatible with the internal market.
ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktis b on sätestatud, et „abi üleeuroopalist huvi pakkuva tähtsa projekti elluviimiseks või mõne liikmesriigi majanduses tõsise häire kõrvaldamiseks” võib pidada siseturuga kokkusobivaks.
The Commission notes that the aid in question is not designed to promote the execution of an important project of common European interest nor has the Commission found any evidence that it is designed to remedy a serious disturbance in the Hungarian economy.
Komisjon märgib, et kõnealuse abi eesmärk ei ole üleeuroopalist huvi pakkuva tähtsa projekti elluviimine ja samuti ei ole komisjon leidnud tõendeid selle kohta, et abi eesmärk on kõrvaldada tõsine häire Ungari majanduses.
In view of the above, the Commission concludes that the aid does not qualify for the derogation laid down in Article 107(3)(b) TFEU.
Eeltoodut arvesse võttes leiab komisjon, et kõnealuse abi suhtes ei saa kohaldada ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktis b sätestatud erandit.
Article 107(3)(d) TFEU states that aid to promote culture and heritage conservation may be declared compatible with the TFEU where such aid does not affect trading conditions and competition in the EU to an extent that is contrary to the common interest.
ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktis d on sätestatud, et abi kultuuri edendamiseks ja kultuuripärandi säilitamiseks, kui niisugune abi ei kahjusta kaubandustingimusi ja konkurentsi liidus määral, mis oleks vastuolus ühiste huvidega, võib pidada siseturuga kokkusobivaks.
This obviously does not apply to the current case.
Käesoleval juhul see ei pea ilmselgelt paika.
Article 107(3)(c) TFEU provides for the authorisation of state aid to facilitate the development of certain economic activities or of certain economic areas, where such aid does not adversely affect trading conditions to an extent contrary to the common interest.
ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktis c on kuulutatud kokkusobivaks abi teatud majandustegevuse või teatud majanduspiirkondade arengu soodustamiseks, kui niisugune abi ei mõjuta ebasoovitavalt kaubandustingimusi määral, mis oleks vastuolus ühiste huvidega.
The Commission has produced a number of guidelines and communications that explain how it will apply the derogation contained in Article 107(3) TFEU.
Komisjon on koostanud hulga suuniseid ja teatisi, kus selgitatakse, kuidas kohaldada ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktis c sätestatud erandit.
However, the Commission considers that because of the nature and characteristics of the aid, the exceptions under these guidelines and communications are not applicable to the present case.
Komisjon leiab siiski, et abi laadi ja omaduste tõttu ei ole nimetatud suunistes ja teatistes käsitletud erandid käesoleval juhul kohaldatavad.
Moreover, Hungary has not claimed that the aid could be compatible under those rules.
Lisaks ei väida Ungari, et abi on kokkusobiv vastavalt kõnealustele eeskirjadele.
The aid under assessment thus constitutes incompatible state aid.
Seega on uuritav abi siseturuga kokkusobimatu riigiabi.
LEGITIMATE EXPECTATIONS, ACQUIRED RIGHTS AND DISCRIMINATION
ÕIGUSPÄRASED OOTUSED, OMANDATUD ÕIGUSED JA DISKRIMINEERIMINE
Although the Commission does not dispute the argument that predictability is generally an incentive for investments, it must be noted that, in view of the mandatory nature of the supervision of state aid by the Commission under Article 108 TFEU, undertakings to which aid has been granted may not, in principle, entertain a legitimate expectation that the aid is lawful unless it has been granted in compliance with the state aid procedure [55].
Kuigi komisjon ei vaidlusta väidet, et prognoositavus üldiselt soodustab investeeringuid, tuleb märkida, et kuna komisjonil on vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 108 kohustus riigiabi kontrollida, võivad abi saavad ettevõtjad reeglina toetuda õiguspärasele ootusele abi seaduslikkuse osas ainult siis, kui abi andmisel on järgitud nimetatud artikliga ettenähtud menetlust [54]. Ükski ettevõtja ei saa tugineda heale usule, et kaitsta omandatud õigusi ja vältida abi tagasinõudmist [55].
In this regard, no beneficiary can cite good faith in order to defend acquired rights and avoid recovery [56].
On tõsi, et Euroopa Kohus on järjepidevalt leidnud, et õigus tugineda õiguspäraste ootuse kaitse põhimõttele laieneb igale isikule, kelles Euroopa Liidu institutsioon on tekitanud põhjendatud lootusi.
It is true that the Court has repeatedly held that the right to rely on the principle of the protection of legitimate expectations extends to any person in a situation where an authority of the European Union has caused him or her to have justified expectations.
Keegi ei saa aga toetuda õiguspäraste ootuste põhimõtte rikkumisele, kui haldusasutus ei ole talle andnud konkreetseid tagatisi [56].
It is also true that a recipient of unlawfully granted aid is not precluded from citing exceptional circumstances on the basis of which it had legitimately assumed the aid to be lawful and thus declining to refund that aid.
Samuti vastab tõele see, et ebaseaduslikult antud abi saaja võib viidata erakorralistele asjaoludele, mille tõttu ta eeldas õiguspäraselt, et abi on seaduslik, ja seega keeldub kõnealust abi tagastamast.
However, no exceptional circumstances obtain in the present case.
Käesoleval juhul erakorralised asjaolud puuduvad.
On the contrary, the 2008 amendment to the Mining Act demonstrates that mining companies can in principle not count on there being no changes whatsoever in the law.
Otse vastupidi, kaevandamisseaduse 2008. aasta muudatus näitab, et kaevandusettevõtjad ei saa põhimõtteliselt eeldada, et seadust üldse ei muudeta.
This proves that authorisation holders have no legitimate expectation or acquired right that the royalty level imposed would remain unaltered throughout the whole duration of their authorisation.
See tõendab, et lubade omanikel ei ole õiguspärast ootust või omandatud õigust kehtestatud kasutustasu suuruse muutmata jätmiseks kogu loa kehtivuse ajal.
Contrary to what is stated by Hungary and the other interested parties, EU case-law confirms that individuals may not count on no changes ever being made to the law [58].
Vastupidi Ungari ja teiste huvitatud isikute väidetele kinnitab liidu kohtute kohtupraktika, [57] et eraisikud ei saa eeldada, et seadust kunagi ei muudeta.
Likewise, changes in the law are not precluded by the principle of legal certainty either.
Samuti ei välista seadusemuudatusi õiguskindluse põhimõte.
As regards the discrimination argument, this has to be dismissed as well.
Diskrimineerimise argument tuleb samuti tagasi lükata.
Raising the fee is not discriminatory if applied to everyone, especially since there is no differentiation within the regime, i.e. no distinctions are drawn among the undertakings operating under authorisation.
Tasu suurendamine ei ole diskrimineeriv, kui see kehtib kõikide suhtes, eelkõige seetõttu, et süsteemi raames vahetegemist ei toimunud, st kaevandamislubade süsteemi alusel tegutsevaid ettevõtjaid üksteisest ei eristatud.
RECOVERY
SISSENÕUDMINE
According to the TFEU and the Court of Justice’s established case-law, when it has found aid to be incompatible with the internal market the Commission is competent to decide that the State concerned must abolish or alter it [59].
ELi toimimise lepingu ja Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt võib komisjon juhul, kui ta leiab, et abi ei ole siseturuga kokkusobiv, otsustada, et asjaomane riik peab sellise abi andmise lõpetama või seda muutma [58]. Samuti on Euroopa Kohus korduvalt sedastanud, et riigi kohustus lõpetada sellise abi andmine, mida komisjon peab siseturuga kokkusobimatuks, on kehtestatud selleks, et taastada eelnev olukord [59].
The Court has also consistently held that the obligation on a State to abolish aid regarded by the Commission as being incompatible with the internal market is designed to re-establish the previously existing situation [60].
Sellega seoses on Euroopa Kohus leidnud, et kõnealune eesmärk on saavutatud, kui abisaaja on ebaseadusliku abina saadud summad tagasi maksnud ja seega loobunud eelistest, mis tal turul konkurentide ees oli, ja on taastatud abi andmisele eelnenud olukord [60].
Thus, given that the measure at issue is to be considered unlawful and incompatible aid, it must be recovered in order to re-establish the situation that existed on the market before it was granted.
Seega võttes arvesse, et kõnealust meedet tuleb käsitada ebaseadusliku ja kokkusobimatu abina, tuleb see tagasi nõuda, et taastada enne abi andmist valitsenud turuolukord.
The amount to be recovered is, therefore, to be calculated from the date when the advantage accrued to the beneficiary, i.e. when the aid was made available to the beneficiary, and is to bear recovery interest until effective recovery.
Seetõttu nõutakse summa tagasi alates kuupäevast, mil abisaaja sai eelise, st alates ajast, mil abi läks abisaaja käsutusse, ja samuti tuleb abisaajal maksta intressi kuni abi tegeliku tagasimaksmiseni.
In this case, the measure is to be regarded as a sequence of actions by the State.
Käesoleval juhul kujutab meede endast riigipoolseid järjestikuseid toiminguid.
With the extension agreement, MOL was shielded from future increases in the statutory mining fee.
Pikendamise lepinguga kaitsti MOLi seadusliku kaevandamistasu tulevaste suurenemiste eest.
As explained in recitals 61 — 65, the applicable system of reference is that of other market participants operating under the authorisation regime.
Nagu põhjendustes 61–65 on selgitatud, on kohaldatavaks võrdlusbaasiks kaevandamislubade süsteem, mille alusel tegutsesid teised turuosalised.
Therefore, the advantage is the difference between the actual mining fee MOL paid after the amendment of the Mining Act for its operating fields under authorisation and the fees as stipulated in the Mining Act.
Seetõttu on eeliseks vahe tegeliku kaevandamistasu, mida MOL maksis pärast seaduse muutmist oma kaevandusväljade eest, mida ta kasutas kaevandamislubade süsteemi kohaselt, ja seaduses sätestatud tasude vahel.
As already described in recital 85 above, the Commission considers that the other payment components in the agreement (the extension fee and the one-off payment) were paid in exchange for the extension and not for the right to have fees lower than those applicable to its competitors.
Nagu juba eespool põhjenduses 85 selgitatud, leiab komisjon, et teised lepingus sätestatud tasukomponendid (tähtaja pikendamise tasu ja ühekordne makse) maksti tähtaja pikendamise eest, mitte õiguse eest maksta väiksemat tasu kui see, mida kohaldati konkurentide suhtes.
This means that they are not to be taken into account in the calculation of the advantage.
See tähendab, et kõnealuseid tasusid ei võeta eelise arvutamisel arvesse.
Sum of MOL’s actual and hypothetical mining fee obligation for the relevant period
MOLi tegeliku ja hüpoteetilise kaevandamistasu suurus asjaomasel ajavahemikul
Mining fee payments
Kaevandamistasu maksed
Actual [63](according to the extension agreement) HUF million
Tegelik [62](vastavalt pikendamise lepingule), miljonites Ungari forintites
Hypothetical
Hüpoteetiline
(according to the Mining Act in force) HUF million
(vastavalt kehtivale kaevandamisseadusele), miljonites Ungari forintites
Difference HUF million
Vahe miljonites Ungari forintites
The difference, as shown in Table 5, is therefore HUF 28,4 billion in 2008 and HUF 1,9 billion in 2009, i.e. a total of HUF 30,3 billion.
Tabelis 5 näidatud vahe oli seega 2008. aastal 28,4 miljardit Ungari forintit ja 2009. aastal 1,9 miljardit Ungari forintit, kokku 30,3 miljardit Ungari forintit.
This is the amount Hungary would have to recover from MOL plus recovery interest.
See on summa, mille Ungari peab MOLilt tagasi nõudma ja sellele lisandub intress.
Recovery would have to apply to the amounts for 2010 as well, for which there are as yet no figures available.
Tagasi tuleb nõuda ka 2010. aasta summad, mille kohta andmed veel puuduvad.
The difference in magnitude of the forgone mining fee between 2008 and 2009 is due to the fact that, with the second amendment of the Mining Act that entered into force on 23 January 2009 (after the Commission’s decision to open the formal investigation procedure), the legal situation before the 2008 amendment was reinstated, at least partially, for certain fields, i.e. for fields put into operation between 1998 and 2008.
Erinevus 2008. ja 2009. aastal saamata jäänud kaevandamistasude vahel tuleneb asjaolust, et kaevandamisseaduse teise muudatusega, mis jõustus 23. jaanuaril 2009 (pärast komisjoni otsust algatada ametlik uurimismenetlus), taastati teatud kaevandusväljade suhtes, st kaevandusväljade suhtes, mis võeti kasutusele aastatel 1998–2008, vähemalt osaliselt enne 2008. aasta muudatust valitsenud õiguslik olukord.
On the basis of the foregoing, the Commission concludes that the measure in favour of MOL, i.e. the combination of the extension agreement and the 2008 amendment to the Mining Act, constitutes state aid that is incompatible with the internal market within the meaning of 107(1) TFEU.
Eeltoodud kaalutlustest lähtudes leiab komisjon, et MOLi soodustav meede, st pikendamise leping ja kaevandamisseaduse 2008. aasta muudatus, kujutab endast riigiabi, mis on siseturuga kokkusobimatu ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses.