natgillin/translations-raw huggingface dataset:
aid to cooperatives and groupings thereof in the form of an interest-rate subsidy on 15-year loans intended to consolidate onerous debts resulting from loans not covered by public subsidies (Article 1(1));
abi ühistutele ja nende ühendustele 15-aastaste laenude intressi toetusena eesmärgiga konsolideerida ülemäärased võlad, mis tulenevad laenudest, mida ei kata riiklikud toetused (artikli 1 lõige 1);
aid to agricultural holdings in the form of an interest-rate subsidy on 15-year loans intended to consolidate onerous debts resulting from investments that had already been made (Article 1(2));
abi põllumajandusettevõtetele 15-aastaste laenude intressi toetusena eesmärgiga konsolideerida ülemäärased võlad, mis tulenevad juba tehtud investeeringutest (artikli 1 lõige 2);
aid in the form of grants to cooperatives and groupings thereof in the event of merger or absorption by another cooperative body, covering up to 50 % of the liabilities in the balance sheet of the aforementioned cooperatives or groupings thereof, for the purposes of discharging such liabilities (Article 4);
toetuste vormis abi ühistutele ja nende ühendustele ühinemise või teise ühistu poolt ülevõtmise korral, mis katab kõige rohkem 50 % eespool nimetatud ühistute või nende ühenduste bilansis kajastuvatest kohustustest, eesmärgiga need kohustused täita (artikkel 4);
onerous debts were defined as those resulting from short-, medium- and long-term bank loans obtained without public aid and existing as at the date of entry into force of the law.
ülemääraste võlgadena käsitati võlgu, mis tulenesid ilma riikliku abita saadud ja kõnealuse seaduse jõustumise ajal olemas olnud lühikese, keskmise või pika tähtajaga pangalaenudest.
The Commission launched the investigation procedure under paragraph 2 of Article 88 (formerly Article 93) of the EC Treaty in relation to the aid provided for by the law in question [3], since it was not certain that this aid complied with the criteria used at the time as the basis for its analysis.
Komisjon algatas EÜ asutamislepingu artikli 88 (endine artikkel 93) lõike 2 alusel uurimismenetluse seoses kõnealuse seadusega ette nähtud abiga, [3] kuna ta ei olnud kindel, kas kõnealune abi vastas kriteeriumidele, millele ta sel ajal oma analüüsis tugines.
According to these criteria, the Commission considered this type of grant to be operating aid, which, in principle, could be considered compatible with the common market only if the following three conditions were satisfied:
Vastavalt nendele kriteeriumidele käsitas komisjon seda tüüpi toetusi tegevusabina, mida võis põhimõtteliselt pidada ühisturuga kokkusobivaks ainult juhul, kui täidetud oli kolm järgmist tingimust:
such aid had to concern onerous debts resulting from loans taken out to finance investments that had already been made;
selline abi pidi olema seotud ülemääraste võlgadega, mis tulenesid laenudest, mis võeti juba tehtud investeeringute finantseerimiseks;
the aggregate amount of any aid granted when the loan was taken out and the aid in question could not exceed the percentage generally authorised by the Commission, i.e.:
laenu väljamaksmisel antava mis tahes abi ja kõnealuse abi kogusumma ei tohtinud ületada komisjoni poolt üldiselt lubatud protsendimäära, st:
for investments in the primary agricultural sector: 35 % or 75 % in less-favoured areas within the meaning of Council Directive 75/268/EEC [4];for investments in the sector of processing and marketing of agricultural products: 55 % (or 75 % in Objective 1 regions) for projects complying with the sectoral programmes or one of the objectives of Article 1 of Council Regulation (EEC) No 866/90 [5] and 35 % (or 50 % in Objective 1 regions) for other products not excluded on the basis of the selection criteria under point 2 of the Annex to Commission Decision 90/342/EEC [6] (or Commission Decision 94/173/EEC [7];(c) the aid in question could be paid only following changes in the rates for the new loans taken out, so as to take account of variations in the cost of money (in such cases, the amount of aid had to be less than or equal to the cost of such changes) or had to concern agricultural holdings providing guarantees of viability, particularly in the event that the financial burdens resulting from the existing loans were such as to be detrimental to the holdings or lead them to bankruptcy.
esmases põllumajandussektoris tehtavate investeeringute puhul: 35 % või 75 % vähem soodsamates piirkondades nõukogu direktiivi 75/268/EMÜ [4] tähenduses;põllumajandustoodete töötlemise ja turustamise sektoris tehtavate investeeringute puhul: 55 % (või 75 % 1. eesmärgi piirkondades) projektide puhul, mis on kooskõlas valdkondlike programmidega või ühega nõukogu määruse (EMÜ) nr 866/90 [5] artiklis 1 sätestatud eesmärkidest, ning 35 % (või 50 % 1. eesmärgi piirkondades) muude toodete puhul, mida komisjoni otsuse 90/342/EMÜ [6] (või komisjoni otsuse 94/173/EMÜ [7] lisa punktis 2 esitatud valikukriteeriumides ei välistata;c) kõnealust abi võis anda ainult uute laenude intressimäärade muutusi järgides, et võtta arvesse raha hinna kõikumisi (sellisel juhul pidi abisumma olema selliste muutuste maksumusest väiksem või sellega võrdne), või põllumajandusettevõtetele, kes esitavad tõendeid oma elujõulisuse kohta, eelkõige juhul, kui olemasolevatest laenudest tulenevad finantskohustused on sellised, mis võivad ettevõtet kahjustada või selle pankrotti viia.
After the procedure had been initiated, the Italian authorities amended Law No 52/94 by means of Law No 13/96, on the basis of which the Commission was able to close the procedure by declaring the aid, as modified by that law, to be compatible with the common market [8].
Pärast menetluse algatamist muutsid Itaalia ametiasutused seadust nr 52/94 seadusega nr 13/96, millele tuginedes võis komisjon menetluse lõpetada, tunnistades kõnealuse seadusega muudetud abi ühisturuga kokkusobivaks [8].
The changes made to the scheme by Law No 13/96 were as follows:
Seadusega nr 13/96 kavasse tehtud muudatused olid järgmised:
the aid of up to 50 % of the liabilities entered in the balance sheet of cooperatives in the event of merger or absorption was cancelled;
tühistati abi, mida anti ühinemise või ülevõtmise korral ja mis kattis kõige rohkem 50 % ühistute bilansis kajastuvatest kohustustest;
the aid for the consolidation of the onerous debts of cooperatives and groupings thereof (Article 1(1) of Law No 52/94) and aid for holdings (Article 1(2)) may be granted only to consolidate debts resulting from the carrying out of investments;
ühistute ja nende ühenduste ülemääraste võlgade konsolideerimiseks (seaduse nr 52/94 artikli 1 lõige 1) ning ettevõtete jaoks (artikli 1 lõige 2) võib abi anda ainult investeeringute tegemisest tulenevate võlgade konsolideerimiseks;
this aid may concern only a part (share) of the investment, namely 80 % for cooperatives and 65 % for agricultural holdings;
abi võib anda ainult investeeringuosa finantseerimiseks, nimelt 80 % ühistute puhul ja 65 % põllumajandusettevõtete puhul;
the aid must be granted within the limits of the rates generally authorised by the Commission, as regards the aggregate amount of any aid granted when the loan was taken out and the aid in question, i.e. 35 % (75 % in less-favoured areas within the meaning of Directive 75/268/EEC) for investments in the primary agricultural sector and 55 % for investments in the sector of processing and marketing of agricultural products;
abi tuleb anda nende määrade piires, mille komisjon on üldiselt kehtestanud seoses laenu väljamaksmisel antava mis tahes abi ja kõnealuse abi kogusummaga, st 35 % (75 % vähem soodsamates piirkondades direktiivi 75/268/EMÜ tähenduses) esmases põllumajandussektoris tehtavate investeeringute puhul ning 55 % põllumajandustoodete töötlemise ja turustamise sektoris tehtavate investeeringute puhul;
the aid in question may concern only agricultural holdings or cooperatives providing guarantees of viability, particularly in the event that the financial burdens resulting from the existing loans are such as to be detrimental to the holdings or lead them to bankruptcy.
kõnealust abi võib anda ainult seoses põllumajandusettevõtete või -ühistutega, kes esitavad tõendeid oma elujõulisuse kohta, eelkõige juhul, kui olemasolevatest laenudest tulenevad finantskohustused on sellised, mis võivad ettevõtet kahjustada või selle pankrotti viia.
The aid scheme, which was approved in the light of these changes, remained unchanged until the Commission decided to initiate the procedure provided for by Article 88(2) of the EC Treaty in relation to the provisions of Article 257 of Law No 10/01.
Abikava, mis neid muudatusi arvesse võttes heaks kiideti, ei muudetud enne, kui komisjon otsustas algatada EÜ asutamislepingu artikli 88 lõike 2 kohase menetluse seoses seaduse nr 10/01 artikli 257 sätetega.
INITIATION OF THE PROCEDURE UNDER ARTICLE 88(2) OF THE EC TREATY
EÜ ASUTAMISLEPINGU ARTIKLI 88 LÕIKES 2 SÄTESTATUD MENETLUSE ALGATAMINE
The Commission launched the procedure provided for by Article 88(2) of the EC Treaty in relation to the provisions of Article 257 of Law No 10/01 and the aid paid between 1 January 1998 and 20 May 2001 (the date of entry into force of Law No 10/01) under the aid scheme that was to have been refinanced by the budget allocation provided for in that article, since it had doubts as to the compatibility with the common market of the aid in question, particularly as regards the following aspects:
Komisjon algatas EÜ asutamislepingu artikli 88 lõikes 2 sätestatud menetluse seoses seaduse nr 10/01 artikli 257 sätetega ning abiga, mida maksti ajavahemikus 1. jaanuarist 1998 kuni 20. maini 2001 (seaduse nr 10/01 jõustumise kuupäev) abikava alusel, mida pidi refinantseeritama kõnealuse artikliga ette nähtud eelarveeraldistega, kuna ta kahtles kõnealuse abi kokkusobivuses ühisturuga, seda eelkõige järgmistes aspektides:
the allocation under Article 257 of Law No 10/01 was to have served to fund an aid scheme for the consolidation of the onerous debts of agricultural holdings and cooperatives, as approved by the Commission in 1996 on the basis of special conditions concerning the rescue and restructuring of firms in difficulty which could be applied to the agricultural sector instead of the provisions of the 1994 Community guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty [9] (hereinafter ‘the 1994 Guidelines’), as expressly provided for in the latter;
seaduse nr 10/01 artikliga 257 ette nähtud eraldistega taheti rahastada abikava, mille eesmärk oli konsolideerida põllumajandusettevõtete ja -ühistute ülemäärased võlad, mille komisjon kiitis heaks 1996. aastal raskustes olevate äriühingute päästmist ja ümberkorraldamist käsitlevate eritingimuste alusel, mida võis rakendada põllumajandussektori suhtes ühenduse 1994. aasta suuniste (raskustes olevate äriühingute päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antava riigiabi kohta; edaspidi „1994. aasta suunised”) [9] asemel, nagu on viimati nimetatud dokumendis sõnaselgelt sätestatud;
the 1997 Guidelines were in turn replaced by the 1999 Community guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty (hereinafter ‘the 1999 Guidelines’), to which the scheme in question should similarly have been brought into line;
aasta suunised asendati omakorda ühenduse 1999. aasta suunistega raskustes olevate äriühingute päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antava riigiabi kohta (edaspidi „1999. aasta suunised”), millega kõnealune kava oleks tulnud samuti kooskõlla viia;
none of the information in question made it possible to establish whether the scheme in question had been brought into line with the conditions of the 1999 Guidelines;
kõnealune teave ei võimaldanud kindlaks teha, kas kõnealune kava viidi kooskõlla 1999. aasta suuniste tingimustega;
in this context, the compatibility with the common market of the aid granted between 1 January 1998 and 20 May 2001 (date of entry into force of Law No 10/01) and the manner of use of the allocation provided for by Article 257 of Law No 10/01 appeared doubtful.
seda arvesse võttes on kaheldav, kas ajavahemikus 1. jaanuarist 1998 kuni 20. maini 2001 (seaduse nr 10/01 jõustumise kuupäev) antud abi ning seaduse nr 10/01 artikliga 257 ette nähtud eraldiste kasutamise viis on ühisturuga kokkusobiv.
By letter dated 2 July 2004, registered on 7 July 2004, the Permanent Representation of Italy to the European Union sent the Commission the comments made by the Italian authorities following initiation of the procedure under Article 88(2) of the EC Treaty in relation to the provisions of Article 257 of Law No 10/01 and the aid paid between 1 January 1998 and 20 May 2001 (the date of entry into force of that Regional Law) under the aid scheme that was to have been refinanced by the budget allocation provided for in that article.
juuli 2004. aasta kirjas, mis registreeriti 7. juulil 2004, saatis Itaalia Vabariigi alaline esindus Euroopa Liidu juures komisjonile Itaalia ametiasutuste poolt pärast EÜ asutamislepingu artikli 88 lõikes 2 sätestatud menetluse algatamist esitatud märkused seaduse nr 10/01 artikli 257 sätete ning abi kohta, mida maksti ajavahemikus 1. jaanuarist 1998 kuni 20. maini 2001 (kõnealuse piirkondliku seaduse jõustumise kuupäev) abikava alusel, mida pidi refinantseeritama kõnealuse artikliga ette nähtud eelarveeraldistega.
In that letter, the Italian authorities first announced the withdrawal of the notification of Article 257 of Law No 10/01 and the launching of the procedure to repeal it, while stating that no implementing measures had been adopted and no aid had been paid pursuant to that article.
Selles kirjas teatasid Itaalia ametiasutused esiteks seaduse nr 10/01 artiklit 257 käsitleva teatise tagasivõtmisest ning selle kehtetuks tunnistamise menetluse algatamisest, sedastades ühtlasi, et kõnealuse artikli alusel ei ole rakendusmeetmeid võetud ega abi antud.
The Italian authorities also stressed that, in the letter approving Law No 52/94, the Commission had stated that the aid in question complied with the criteria applicable thereto and could thus benefit from the exemption under paragraph 3(c) of Article 92 (now Article 87) of the EC Treaty, as they were measures intended to facilitate the development of certain economic activities or of certain economic areas, without adversely affecting trading conditions to an extent contrary to the common interest, and had not made reference to the Community guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty.
Itaalia ametiasutused rõhutasid ka, et kirjas, millega kiideti heaks seadus nr 52/94, oli komisjon sedastanud, et kõnealune abi vastab selle suhtes kohaldatavatele kriteeriumidele ning võib seega kuuluda EÜ asutamislepingu artikli 92 (praegu artikkel 87) lõike 3 punktis c sätestatud erandi kohaldamisalasse, kuna see kujutas endast meedet, millega soodustatakse teatava majandustegevuse või teatavate majanduspiirkondade arengut, ilma et mõjutataks ebasoovitavalt kaubandustingimusi määral, mis oleks vastuolus ühiste huvidega, ega olnud seal viidanud ühenduse suunistele raskustes olevate äriühingute päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antava riigiabi kohta.
In their opinion, as emerges from the correspondence with the Commission between 1994 and 1996, it was clear that the objective of Law No 52/94 was to avoid situations whereby, when making investments, agricultural holdings were faced with interest rates much higher than market rates as a result of fluctuations in the cost of money, thereby placing them in difficulty.
Nende arvates, nagu nähtub ajavahemikus 1994–1996 komisjoniga peetud kirjavahetusest, oli seaduse nr 52/94 eesmärk vältida olukordi, kus põllumajandusettevõtetel tuli investeeringuid tehes leppida intressimääradega, mis olid raha hinna kõikumisest tingituna palju kõrgemad kui turul kohaldatavad intressimäärad, põhjustades seega nende raskustesse sattumise.
Furthermore, Lazio regional authority always guaranteed that the viability of the beneficiary holdings would be checked, with particular reference to the recovery plans that the latter were required to submit pursuant to Law No 52/94 and amendments thereto.
Lisaks sellele tagas Lazio maakonna kohalik omavalitsus alati selle, et abisaava ettevõtte elujõulisust kontrollitaks, pöörates erilist tähelepanu saneerimiskavadele, mille esitamist viimastelt vastavalt seadusele nr 52/94 ja selle muudatustele nõuti.
In this context, the Italian authorities asserted that the aid under Law No 52/94 could benefit from the exemption under Article 87(3)(c) of the EC Treaty.
Sellega seoses kinnitasid Itaalia ametiasutused, et seaduse nr 52/94 alusel antav abi võiks kuuluda EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punktis c sätestatud erandi kohaldamisalasse.
In the letter of 2 July 2004, the Italian authorities also asked whether, in the case in point, as regards the rescue and restructuring of firms in difficulty, it would be possible for the aid paid between 1998 and 2000 [11] for loans in place as at 5 December 1994 to be covered by point 2.5 of the 1997 Guidelines, according to which ‘the guidelines are also without prejudice to the application of aid schemes authorized for other purposes than rescues or restructuring, such as regional development the development of SMEs’, given that the measures provided for by Law No 52/94 had been approved as measures intended to facilitate the development of certain economic activities or of certain economic areas, without adversely affecting trading conditions to an extent contrary to the common interest.
Lisaks sellele küsisid Itaalia ametiasutused 2. juuli 2004. aasta kirjas ka seda, kas 5. detsembri 1994. aasta seisuga olemas olnud laenudega seoses ajavahemikus 1998–2000 [11] makstud abi võiks raskustes olevate äriühingute päästmist ja ümberkorraldamist silmas pidades kuuluda käesoleval juhul 1997. aasta suuniste punkti 2.5 kohaldamisalasse, mille kohaselt „suunised ei piira ka selliste abikavade rakendamist, mis on heaks kiidetud muudel eesmärkidel kui päästmise või ümberkorraldamise eesmärgil, näiteks piirkondliku arengu [ja] väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete arengu eesmärgil”, eeldusel et seadusega nr 52/94 ette nähtud meetmed on heaks kiidetud kui meetmed, mis on mõeldud teatava majandustegevuse või teatavate majanduspiirkondade arengu soodustamiseks, mõjutamata ebasoovitavalt kaubandustingimusi määral, mis oleks vastuolus ühiste huvidega.
Finally, in reply to point 29 of the letter of 11 December 2003 (see footnote 1), in which the Commission asked the Italian authorities to send it a series of Decisions of Lazio Regional Authority and extracts of all the Finance Laws adopted with effect from 1 January 1998, so as to enable it to establish the exact value of the allocations earmarked each year to fund the scheme in question, the Italian authorities explained that:
Vastuseks 11. detsembri 2003. aasta kirja (vt joonealune märkus 1) punktile 29, milles komisjon palus Itaalia ametiasutustel saata endale mitmed Lazio maakonna kohaliku omavalitsuse otsused ja väljavõtted kõigist eelarveseadustest, mis jõustusid alates 1. jaanuarist 1998, et võimaldada tal kindlaks teha igal aastal kõnealuse kava rahastamiseks ette nähtud sihtotstarbeliste eraldiste täpse väärtuse, selgitasid Itaalia ametiasutused, et
the only funding laid down for Law No 52/94 was that provided for in the law itself and reproduced in the 1995 regional budget [12];
ainus seaduse nr 52/94 kohane rahastamine oli see, mille nägi ette kõnealune seadus ise ning mis kajastus maakonna 1995. aasta eelarves [12];
the expenditure commitments became effective only in 1996, after the law had been approved by the Commission;
kulukohustused jõustusid alles 1996. aastal, pärast seda, kui komisjon oli seaduse heaks kiitnud;
subsequently, the aid to undertakings that satisfied the conditions of Law No 52/94 were financed through funds that had been freed up thanks to savings resulting from the reduction in interest rates and the rigorous implementation of the law, without there being any need to have recourse to supplementary budgetary appropriations;
seejärel rahastati seaduse nr 52/94 tingimusi täitnud ettevõtetele antud abi rahalistest vahenditest, mis tekkisid intressimäärade vähenemise ning seaduse range rakendamise tulemusena, ilma et oleks vajatud täiendavaid eelarveeraldisi;
the aid from Lazio Region to agricultural holdings concerned only bank loans that were linked to the making of investments and were in place as at 5 December 1994, bearing in mind that, in 1994, as in previous years, Italy had one of the highest interest rates among the Member States of the Union.
Lazio maakonna poolt põllumajandusettevõtetele antud abi oli seotud ainult investeeringute tegemiseks võetud pangalaenudega, mis olid olemas 5. detsembri 1994. aasta seisuga, võttes arvesse seda, et 1994. aastal, nagu ka sellele eelnenud aastatel, oli Itaalia intressimäär üks Euroopa Liidu liikmesriikide kõrgemaid.
In the letter sent to the Commission on 3 April 2009, the Italian authorities clarified that all the aid applications under the scheme had been submitted prior to 1 January 1998.
aprillil 2009 komisjonile saadetud kirjas selgitasid Itaalia ametiasutused, et kõik taotlused kava alusel abi saamiseks esitati enne 1. jaanuari 1998.
According to Article 87(1) of the EC Treaty, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods is, in so far as it affects trade between Member States, incompatible with the common market.
EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 kohaselt on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, ühisturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust.
The measure in question meets this definition, insofar as it favours certain undertakings (those with onerous debts in the agricultural sector) and can affect trade, given Italy’s position in the agricultural production sector (by way of example, in 2006 Italy was the third-largest beef and veal producer and the largest tomato producer in the Union).
Kõnealune meede vastab sellele määratlusele, kuivõrd see soodustab teatavaid ettevõtjaid (need, kellel on ülemäärased võlad põllumajandussektoris) ning võib kahjustada kaubandust, võttes arvesse Itaalia seisundit põllumajandustoodete tootmise sektoris (näiteks 2006. aastal oli Itaalia suuruselt kolmas veise- ja vasikaliha tootja ning suurim tomatite tootja Euroopa Liidus).
However, in the cases provided for in Article 87(2) and (3) of the EC Treaty, such measures may, by derogation, be considered compatible with the common market.
Selliseid meetmeid võib aga EÜ asutamislepingu artikli 87 lõigetes 2 ja 3 sätestatud juhtudel pidada erandina ühisturuga kokkusobivaks.
In the present case, given the type of scheme in question, the only derogation that may be invoked is that laid down in Article 87(3)(c) of the EC Treaty, according to which aid may be considered compatible with the common market if it is intended to facilitate the development of certain economic activities or of certain economic areas, provided that it does not adversely affect trading conditions to an extent contrary to the common interest.
Käesoleval juhul on ainsaks erandiks, millele kõnealuse kava laadi silmas pidades tugineda võiks, EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punktis c sätestatud erand, mille kohaselt võib abi pidada ühisturuga kokkusobivaks, kui sellega soodustatakse teatava majandustegevuse või teatavate majanduspiirkondade arengut, tingimusel et niisugune abi ei mõjuta ebasoovitavalt kaubandustingimusi määral, mis oleks vastuolus ühiste huvidega.