natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Judgment of the Court of Justice in Case C-148/04 Unicredito [2005] ECR I-11137.
Euroopa Kohtu 15. detsembri 2005. aasta otsus kohtuasjas C-148/04: Unicredito (EKL 2005, lk I-11137).
By letter dated 23 December 2005, the Commission asked for additional information, which was provided by the Italian authorities by letter dated 3 March 2006.
Komisjon küsis 23. detsembri 2005. aasta kirjaga lisateavet, mille Itaalia ametiasutused esitasid 3. märtsi 2006. aasta kirjaga.
By letter dated 23 December 2005, the Commission requested information from Italy, which replied by letter dated 24 February 2006.
detsembri 2005. aasta kirjaga taotles komisjon Itaalialt teavet, millele Itaalia vastas 24. veebruari 2006. aasta kirjaga.
By letters dated 2 March 2006 and 27 April 2006, Italy provided additional information.
Itaalia esitas lisateabe 2. märtsi 2006. aasta ja 27. aprilli 2006. aasta kirjas.
The Italian authorities replied by letters dated 16 April 2007 and 5 November 2007.
Itaalia ametiasutused vastasid 16. aprilli 2007. aasta ja 5. novembri 2007. aasta kirjaga.
A meeting between the Italian authorities and Commission staff was held on 13 March 2008 and Italy was asked to take a final position by 12 May 2008.
märtsil 2008 toimus Itaalia ametiasutuste ja komisjoni töötajate koosolek ning Itaalial paluti võtta lõplik seisukoht 12. maiks 2008.
After asking for an extension to the deadline for taking such a position by letter dated 29 May 2008, Italy submitted further information by letters dated 12 June 2008 and 7 July 2008.
Pärast seisukoha võtmise tähtaja pikendamise taotlemist 29. mai 2008. aasta kirjaga esitas Itaalia 12. juuni 2008. aasta ja 7. juuli 2008. aasta kirjaga lisateavet.
A further meeting was held on 26 May 2009.
Järgmine koosolek toimus 26. mail 2009.
By letters dated 10 July 2009 and 18 August 2009, Italy provided additional information.
Itaalia esitas lisateabe 10. juuli 2009. aasta ja 18. augusti 2009. aasta kirjas.
In particular, it handles the financial flows related to the preferential electricity tariffs (collection of levies and payment to final beneficiaries).
Eelkõige tegeleb see elektrienergia soodustariifidega seotud rahavoogudega (maksude kogumine ja lõplikele abisaajatele maksete tegemine).
This Decree laid down that Alcoa would benefit from the preferential treatment set out in Decision CIP 13/1992 until the end of 2005 [17].
Kõnealuses dekreedis oli sätestatud, et Alcoa saab kasutada otsuses CIP 13/1992 ette nähtud soodustariifi kuni 2005. aasta lõpuni [17].
After that date, the way that Alcoa was treated would be brought into line with that of other electricity customers.
Pärast seda kuupäeva hakatakse Alcoad kohtlema samamoodi nagu teisi elektritarbijaid.
For Sardinia, the tariff was set at ITL 36,3/kWh in 1996, to be gradually increased to reach ITL 39,6/kWh in 2005.
Sardiinias asuvale tehasele kehtestati hinnaks 36,3 Itaalia liiri kWh kohta 1996. aastal ning hind pidi järk-järgult tõusma, jõudes 2005. aastaks 39,6 Itaalia liirini kWh kohta.
For Veneto, the tariff was to reach ITL 39,9/kWh in 2005.
Venetos asuva tehase puhul pidi hind 2005. aastaks ulatuma 39,9 Itaalia liirini kWh kohta.
Converted into euro, these prices range between EUR 18 and EUR 20/MWh.
Eurodesse ümber arvestatuna oli hind 18–20 eurot MWh kohta.
Pursuant to Law No 80/2005, the extension of the tariff was to take effect as of 1 January 2005.
Vastavalt seadusele nr 80/2005 pidi tariifi kohaldamisaja pikendus jõustuma 1. jaanuaril 2005.
However, the date was subsequently changed to 1 January 2006 by AEEG Decision No 286/05/EC on instructions from the national authorities.
See kuupäev muudeti siiski elektrienergia- ja gaasiameti otsusega nr 286/05 riigi ametiasutustelt saadud juhtnööride järgi 1. jaanuariks 2006.
In 2004 only 41 % of EU-25 demand was covered by EU-25 production, down from 50 % in 1996.
aastal kattis EL 25 toodang üksnes 41 % EL 25 nõudlusest, 1996. aastal oli see 50 %.
Therefore there is a growing production deficit in the EU, and demand is increasingly being met by imports from non-EU countries.
Seega tootmise puudujääk ELis üha kasvab ning nõudlust kaetakse järjest rohkem kolmandatest riikidest pärit impordiga.
Alcoa maintains that the Alumix decision was not limited in time and did not cease to be effective on 31 December 2005.
Alcoa jääb oma seisukoha juurde, et Alumixi otsus ei olnud ajaliselt piiratud ega kaotanud kehtivust 31. detsembril 2005.
In Alcoa’s view, the Commission’s argument that a ‘change of circumstances’ put an end to the effect of the Alumix decision is without merit, since neither the liberalisation of the market, nor the role entrusted to the Equalisation Fund involved any substantial change with respect to the advantage (or, rather, the absence thereof) resulting from the Alumix regime.
Alcoa arvates on alusetu komisjoni väide, et „asjaolude muutuse” tõttu kaotas Alumixi otsus kehtivuse, sest ei turu liberaliseerimine ega ka tasakaalustusfondile usaldatud roll põhjustanud olulist muutust seoses Alumixi kavast tuleneva eelisega (või pigem selle puudumisega).
The fact that the tariff arrangement did not constitute aid was the reason why Italy did not deem it necessary to notify the 2004 Decree.
Kuna tariifikord ei kujutanud endast riigiabi, ei pidanud Itaalia vajalikuks teavitada 2004. aasta dekreedist.
Italy argues that, at any rate, following the opening of the in-depth investigation, Italy ceased to apply the 2004 Decree in respect of Alcoa.
Itaalia väidab, et ta lõpetas 2004. aasta dekreedi kohaldamise Alcoa suhtes igal juhul pärast põhjaliku uurimismenetluse algatamist.
In particular, the issue of the high cost of electricity for aluminium production in Sardinia and Veneto, acknowledged in the Alumix decision, has not been solved since 1996.
Sardiinias ja Venetos alumiiniumi tootmisel kasutatava elektrienergia kõrge maksumuse probleemi, mida tunnistati Alumixi otsuses, ei ole alates 1996. aastast lahendatud.
The permanence of these issues justifies the prolongation of the tariff, which was, in any event, meant to be a long-term measure to favour industrial development.
Probleemi püsimine õigustab tariifi kohaldamisaja pikendamist, mis oli igal juhul mõeldud pikaajaliseks meetmeks, et soodustada tööstuse arengut.
Therefore, the Commission considers that, as far as Alcoa is concerned, the 2004 opening decision challenged the prolongation of the Alumix scheme after its expiry on 31 December 2005.
Komisjon on seetõttu seisukohal, et Alcoa puhul vaidlustati 2004. aasta otsuses uurimismenetluse algatamise kohta Alumixi kava kohaldamisaja pikendamine pärast selle kehtivusaja lõppu 31. detsembril 2005.
The temporal scope of the 2004 investigation is therefore limited to the period starting on 1 January 2006.
Seega on 2004. aasta uurimismenetluse ajaline ulatus piiratud 1. jaanuaril 2006 algava ajavahemikuga.
This is, however, a misrepresentation of the reasoning of the 2006 opening decision.
See on aga uurimismenetluse algatamise 2006. aasta otsuse põhjenduste vale tõlgendamine.
In that decision, the comparison between average IPEX prices was intended only to justify doubts as to the claim that electricity prices in Sardinia were substantially higher than in other Italian regions.
Selles otsuses esitatud võrdlus IPEXi keskmiste hindadega oli mõeldud üksnes selleks, et kinnitada kahtlusi, et elektrihinnad Sardiinias olid oluliselt kõrgemad kui muudes Itaalia maakondades.
In the Alumix case, the Commission carried out a complex assessment of prices and trends in the electricity sector over 10 years, as shown in the tables which form an integral part of the decision and set the Alcoa tariff until 2005 only.
Alumixi juhtumis teostas komisjon elektrienergia sektori hindade ja suundumuste keeruka hindamise kümne aasta kohta, mis on esitatud tabelites, mis moodustavad otsuse lahutamatu osa, ning kehtestas Alcoa tariifi üksnes kuni 2005. aastani.
Such prices and trends are in the nature of things subject to change, and the Commission could not stated that there would be no State aid indefinitely, especially in view of the progressive liberalisation of the energy markets.
Sellised hinnad ja suundumused võivad muutuda ning komisjon ei saanud väita, et riigiabi ei esine kunagi, eriti võttes arvesse energiaturgude järkjärgulist liberaliseerimist.
The Sardinia Region, however, was eligible for such aid until the end of 2006.
Seevastu Sardiinia maakond oli abikõlblik kuni 2006. aasta lõpuni.
The Commission has therefore examined whether the preferential tariff for Alcoa’s Portovesme smelter can be authorised under the 1998 guidelines on national regional aid [103].
Komisjon on seega uurinud, kas Alcoa Portovesme tehase soodustariifi võidakse lubada vastavalt 1998. aasta regionaalabi suunistele [103].
ENEL has considerable market power and has been found by the Italian Competition Authority to have abused this power in 2004-2005.
ENELil on märkimisväärne turuvõim ning Itaalia konkurentsiasutus on leidnud, et ENEL on seda võimu 2004.–2005. aastal kuritarvitanud.
Electricity prices in Italy are generally high, due to a generation mix based largely on fossil fuels (essentially gas), the absence of nuclear capacity and congestion on the interconnectors with the rest of Europe.
Elektrihinnad Itaalias on üldiselt kõrged peamiselt fossiilkütustel (eelkõige gaasil) põhineva elektritootmise kombinatsiooni, tuumaenergia tootmisvõimsuse puudumise ja ülekoormatud ühenduste tõttu ülejäänud Euroopa võrkudega.
In 2008 and 2009, average regional prices in Sardinia began to rise again.
ja 2009. aastal hakkasid keskmised hinnad Sardiinias uuesti tõusma.
In the first half of 2009, prices in Sardinia continually remained above the national average (with an average price of EUR 106,60 MW/h compared with a PUN of EUR 60,50 MW/h).
aasta esimesel poolel olid hinnad Sardiinias jätkuvalt kõrgemad riigisisesest keskmisest hinnast (võrreldes riigisisese keskmise hinnaga 60,50 eurot/MWh oli hind piirkonnas 106,60 eurot/MWh).
In view of the above, the Commission considers that the extension of the tariff at issue cannot be considered compatible as regional aid under the 1998 guidelines on national regional aid.
Eespool esitatut arvesse võttes on komisjon seisukohal, et kõnealuse tariifi kohaldamisaja pikendamist ei saa pidada kokkusobivaks regionaalabina vastavalt 1998. aasta regionaalabi suunistele.
Since Sardinia has ceased to be assisted pursuant to Article 87(3)(a) for the whole of the 2007-2013 period, it is not necessary to examine the compatibility of the aid in the light of the guidelines on national regional aid for 2007-2013.
Kuna Sardiinia ei kuulu ajavahemikus 2007–2013 enam vastavalt asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punktile a abistatavate piirkondade hulka, siis ei ole vaja uurida abi kokkusobivust regionaalabi suunistega aastateks 2007–2013.
The practicalities of the VPP are in line with the criteria established in the 2007 letter.
Virtuaalse elektrijaama praktilised üksikasjad on kooskõlas 2007. aasta kirjas esitatud kriteeriumidega.
The tariff is to be abolished three months after the launch of the VPP and by 31 December 2009 at the latest.
Tariif tuleb tühistada kolm kuud pärast virtuaalse elektrijaama käivitamist ning hiljemalt 31. detsembril 2009.
Article 2 of the 1995 Decree reads: ‘The treatment of surcharges laid down in CIP [Commissione Interministeriale Prezzi or Interministerial Price Committee] resolution No 13 of 24 July 1992 and subsequent amendments, applying to all [electricity] supplies for the production of primary aluminium, but limited to the plants existing at the time of the entry into force of the present Decree, shall be abolished from 31 December 2005.
aasta dekreedi artiklis 2 on sätestatud: „CIPi [Commissione Interministeriale Prezzi, ministeeriumidevaheline hinnakomisjon] 24. juuli 1992. aasta resolutsioonis nr 13 ja selle hilisemates muudatustes sätestatud hinnalisade käsitlus, mida kohaldatakse kõigi [elektrienergia] tarnijate suhtes esmase alumiiniumi tootmiseks, kuid mis piirdub käesoleva dekreedi jõustumise ajal käigus olevate tehastega, tühistatakse alates 31. detsembrist 2005.
After this date, the tariff treatment shall be brought into line with that for all customers’.
Pärast seda kuupäeva hakkavad kehtima teiste elektritarbijatega võrsed tariifid.”
This is the wording of Article 1 of the 2004 Decree.
Selline on 2004. aasta dekreedi artikli 1 sõnastus.
It also covered Alcoa’s Fusina smelter, even though that smelter was not located in an insular area devoid of connections to the energy networks.
See hõlmas ka Alcoa Fusina tehast, kuigi see ei asunud saarel, mille puhul puudub ühendus elektrienergiavõrkudega.
In fact, according to Italy, the 2004 Decree was never applied to Alcoa, since the company could continue to benefit from the tariff until 1 December 2005 on the basis of the 1995 Decree.
Itaalia sõnul ei kohaldatud tegelikult 2004. aasta dekreeti kunagi Alcoa suhtes, sest äriühing sai kuni 2005. aasta detsembrini kasutada tariifi 1995. aasta dekreedi alusel.
It is not for the Commission to interpret Italian law in order to establish whether this is the case or not, as only Italian courts can provide definitive guidance on this point.
Komisjoni pädevuses ei ole tõlgendada Itaalia õigust, et määrata kindlaks, kas olukord on nii või mitte, sest üksnes Itaalia kohtud saavad anda selles küsimuses selgeid juhiseid.
On the basis of the information available, the Commission has doubts as to whether the measure at issue is comparable with the one assessed and approved by the Commission in 1996.
Kättesaadava teabe põhjal kahtleb komisjon selles, kas kõnealust meedet saab võrrelda meetmega, mida komisjon hindas ja kiitis heaks 1996. aastal.
The tariffs were introduced by Article 1 of the Prime Ministerial Decree of 6 February 2004.
Tariifid kehtestati peaministri 6. veebruari 2004. aasta dekreedi artikliga 1.
The Decree had two distinct effects: (a) it introduced preferential electricity tariffs for the companies Portovesme Srl [2], ILA [3] and Euroallumina [4]; and (b) it prolonged the existing preferential tariff for Alco Transformazioni (a producer of primary aluminium, hereinafter ‘Alcoa’).
Dekreedil oli kaks selget tulemust: a) sellega kehtestati elektrienergia soodustariifid äriühingutele Portovesme Srl, [2] ILA [3] ja Euroallumina [4] ning b) pikendati kehtiva elektrienergia soodustariifi kohaldamisaega äriühingu Alcoa Trasformazioni (esmase alumiiniumi tootja, edaspidi „Alcoa”) jaoks.
The meeting was held on 9 December 2008.
Koosolek toimus 9. detsembril 2008.
By letters dated 19 December 2008 and 19 May 2009, Italy provided additional information.
Itaalia esitas lisateabe 19. detsembri 2008. aasta ja 19. mai 2009. aasta kirjaga.
The tariff was originally introduced for a period of 10 years (ending on 31 December 2005) in the context of a privatisation operation.
Tariif kehtestati algselt erastamisprotsessi käigus kümneks aastaks (mis lõppes 31. detsembril 2005).
That tariff was cleared under the State aid rules in a Commission decision which held that it did not constitute State aid.
Tariif kiideti riigiabieeskirjade alusel heaks komisjoni otsuses, milles ei peetud seda riigiabiks.
Italy established the AEEG in 1995 [13].
Itaalia asutas elektrienergia- ja gaasiameti 1995. aastal [13].
The AEEG is entrusted with a wide range of regulatory tasks and has far-reaching powers.
Elektrienergia- ja gaasiametile on usaldatud laiaulatuslikud reguleerimisülesanded ja tal on kaugeleulatuvad volitused.
The management of surcharges and other contributions in the electricity sector is entrusted to the Equalisation Fund, a public body established by Legislative Decree No 98 of 26 January 1948.
Hinnalisade ja muude tasude haldamine elektrienergia sektoris on usaldatud tasakaalustusfondile – avalik-õiguslikule asutusele, mis loodi 26. jaanuari 1948. aasta dekreetseaduse nr 98 alusel.
The Equalisation Fund acts on instructions from the AEEG.
Tasakaalustusfond tegutseb elektrienergia- ja gaasiameti juhtnööride järgi.
In 2000 Italy decided to include the Alumix tariff among the ‘general charges of the electricity system’ [25].
aastal otsustas Itaalia lisada Alumixi tariifi „elektrienergia süsteemi üldiste tasude” hulka [25].
This new status led to the first significant change in the financing mechanism of the Alumix tariff.
Uus staatus tõi kaasa esimese olulise muudatuse Alumixi tariifi rahastamise mehhanismis.
The Commission noted that the regulatory framework and market conditions that had prevailed at the time of the Alumix decision were very different from those prevailing in the period covered by the opening decision.
Komisjon märkis, et Alumixi otsuse vastuvõtmise ajal kehtinud õiguslik raamistik ja turutingimused erinesid suuresti tingimustest, mis kehtisid uurimismenetluse algatamise otsusega hõlmatud ajavahemikul.
In particular, the electricity market had now been liberalised and the administration of the scheme had been handed over to the Equalisation Fund.
Elektriturg oli selleks ajaks liberaliseeritud ja kava haldamine üle antud tasakaalustusfondile.
Alcoa further argues that, even if a change in circumstances had occurred, the company would still be entitled to ‘existing aid’ treatment, on the basis of Article 1(b)(v), first sentence, of Council Regulation (EC) No 659/1999 [47] (measures which have become aid owing to the evolution of the common market).
Alcoa väidab ka, et isegi kui asjaolud oleks muutunud, oleks äriühingul siiski olnud õigus „olemasolevale abile” vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 659/1999 [47] artikli 1 punkti b alapunkti v esimesele lausele (abi, mis on muutunud abiks ühisturu arengu tõttu).
It says this is confirmed by the Belgian Coordination Centres case-law [48].
Alcoa sõnul on seda kinnitanud Belgia koordineerimiskeskuseid käsitlev kohtuotsus [48].
Like Alcoa, Italy also maintains that the Alumix decision was not limited in time.
Nagu Alcoa, jääb ka Itaalia oma seisukoha juurde, et Alumixi otsus ei olnud ajaliselt piiratud.
It says this was intentional and shows that the Commission itself acknowledged that the tariff would need to be a long-term measure.
Ta väidab, et see oli taotluslik ja et ka komisjon ise tunnistas, et tariif peab olema pikaajaline meede.
Italy, moreover, submits that the economic underpinnings of the Alumix decision have remained unchanged over the years.
Itaalia väidab lisaks, et Alumixi otsuse majanduslikud põhjendused ei ole aastate jooksul muutunud.
Therefore, there was nothing new in the extension of the tariff and it cannot be taken to constitute new aid.
Seetõttu ei olnud tariifi kohaldamisaja pikendamises midagi uut ja seda ei saa käsitada uue abina.
This infrastructure is currently in the construction phase.
Kõnealune infrastruktuur on praegu ehitamisjärgus.
Therefore, Italy submits that the tariffs must remain in place until it has been completed.
Seetõttu tuleb Itaalia väitel kohaldada tariife, kuni kõnealune infrastruktuur on valminud.
As regards the temporal scope of the 2006 investigation, the Commission notes that, in this case, there is no overlap between the Alumix scheme, which expired in December 2005, and the challenged prolongation of the tariff, which took effect on 1 January 2006 (see recital 48).
aasta uurimismenetluse ajalise ulatuse kohta märgib komisjon, et antud juhul ei kattu Alumixi kava, mis aegus 2005. aasta detsembris, ja tariifi kohaldamisaja vaidlustatud pikendamine, mis jõustus 1. jaanuaril 2006 (vt põhjendus 48).
This is borne out by paragraph 132 of the Court’s judgment.
Seda kinnitab asjaomase kohtuotsuse punkt 132.
Further, if Alcoa’s proposal was followed, subsidies granted by Member States to fill the gap between a price freely negotiated between two market operators and the theoretical price at which agreement might have been arrived at in conditions of full competition would not constitute State aid.
Kui Alcoa ettepanekut oleks järgitud, ei oleks liikmesriikide toetused, mis on antud, et tasandada kahe ettevõtja vahel vabades tingimustes läbiräägitud hinna ja sellise teoreetilise hinna vahe, mille kokkuleppimiseni oleks võidud jõuda täielikult konkurentsile avatud turu tingimustes, riigiabi.
This would defeat the very purpose of State aid control.
See kahjustaks riigiabi kontrollimise eemärki.
However, for the sake of completeness, since the electricity sector was liberalised for business end-users after the approval of the original Alumix tariff, which did not constitute aid, the Commission has examined the question of whether liberalisation might be relevant to the classification of the tariff as existing or new aid.
Kuna elektrienergia sektor liberaliseeriti ettevõtjatest lõppkasutajate jaoks pärast esialgse Alumixi tariifi (mis ei kujutanud endast abi) heakskiitmist, on komisjon põhjalikkuse huvides uurinud küsimust, kas liberaliseerimine võis olla asjakohane kõnealuse tariifi liigitamise puhul olemasolevaks või uueks abiks.
Alcoa submits that this is not the case.
Alcoa väitel see nii ei olnud.
The decision’s findings, therefore, have to be interpreted as running until 2005 only.
Otsuse järeldusi tuleb seetõttu tõlgendada nii, et need kehtivad üksnes kuni 2005. aastani.
This was clearly acknowledged by the Court of First Instance in paragraphs 105 and 106 of its judgement upholding the 2006 decision to initiate proceedings [96].
Seda tunnistas sõnaselgelt Esimese Astme Kohus asjaomase kohtuotsuse punktides 105 ja 106, kinnitades 2006. aasta otsust uurimismenetluse algatamise kohta [96].
Sardinia suffers from a situation of excess generation capacity, especially in the high-cost segment (oil-fired plants), owing to the government’s aborted plans to concentrate Italy’s heavy industry on the island.
Sardiinia kannatab liigse tootmisvõimsuse all eelkõige suurte kuludega turulõigus (õliküttega elektrijaamad), mille on põhjustanud Itaalia valitsuse katkestatud plaanid koondada saarele Itaalia rasketööstus.
This led to overinvestment by ENEL in generation plants.
See põhjustas ENELi üleinvesteeringud tootmisjaamadesse.
First, as regards the nature of the problem of competition in Sardinia, the following should be noted.
Esiteks tuleks seoses Sardiinias esineva konkurentsiprobleemi olemusega märkida järgmist.
The high prices in Sardinia are the consequence of a combination of factors: insufficient interconnection, the cost structure of the local generation portfolio and the market power of the two principal generators.
Kõrged hinnad Sardiinias on selliste tegurite koostoime tagajärg nagu ebapiisav ühendus, kohaliku tootmisportfelli kulude struktuur ja kahe peamise tootja turuvõim.
The 2006 Decision to open formal investigation proceedings also concerned Terni.
aasta otsus ametliku uurimismenetluse algatamise kohta hõlmas ka äriühingut Terni.
However, the Terni and Alcoa tariffs were assessed separately.
Terni ja Alcoa tariife hinnati siiski eraldi.
In 1996, ENEL was the only producer and distributor of energy in Italy and the reduced electricity tariff granted by ENEL to Alcoa for the benefit of Alumix SpA was compared to ENEL’s average marginal production cost for electricity for the period concerned.
aastal oli ENEL ainus elektrienergia tootja ja tarnija Itaalias ning ENELi poolt Alcoale antud vähendatud elektritariifi, mida kasutas äriühing Alumix SpA, võrreldi ENELi keskmise elektritootmise piirkuluga asjaomasel ajavahemikul.
The Italian authorities replied by letters dated 6 February 2004 and 9 June 2004.
Itaalia ametiasutused vastasid 6. veebruari 2004. aasta ja 9. juuni 2004. aasta kirjaga.
Further clarifications were submitted by Italy by letter dated 20 September 2004.
Itaalia esitas täiendavad selgitused 20. septembri 2004. aasta kirjas.
Italy submitted observations by letter dated 25 October 2006.
Itaalia esitas märkused 25. oktoobri 2006. aasta kirjaga.
Further information was submitted by letters dated 9 November 2006 and 7 December 2006.
Lisateave esitati 9. novembri 2006. aasta ja 7. detsembri 2006. aasta kirjaga.
By letter dated 20 February 2007, the Commission requested further information on the tariff scheme.
veebruari 2007. aasta kirjas küsis komisjon lisateavet tariifikava kohta.
That information was provided by Italy by letters dated 10 and 14 May 2007 respectively.
Itaalia esitas kõnealuse teabe vastavalt 10. mai 2007. aasta ja 14. mai 2007. aasta kirjaga.