natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This Regulation constitutes a development of provisions of the Schengen acquis in which the United Kingdom does not take part, in accordance with Council Decision 2000/365/EC of 29 May 2000 concerning the request of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland to take part in some of the provisions of the Schengen acquis [8]; the United Kingdom is therefore not taking part in its adoption and is not bound by it or subject to its application.
Käesolev määrus kujutab endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, milles Ühendkuningriik ei osale vastavalt nõukogu 29. mai 2000. aasta otsusele 2000/365/EÜ (Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’ sätetes); [8] seetõttu ei osale Ühendkuningriik määruse vastuvõtmisel, see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.
This Regulation constitutes a development of provisions of the Schengen acquis in which Ireland does not take part, in accordance with Council Decision 2002/192/EC of 28 February 2002 concerning Ireland’s request to take part in some of the provisions of the Schengen acquis [9]; Ireland is therefore not taking part in its adoption and is not bound by it or subject to its application.
Käesolev määrus kujutab endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, milles Iirimaa ei osale vastavalt nõukogu 28. veebruari 2002. aasta otsusele 2002/192/EÜ (Iirimaa taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’ sätetes); [9] seetõttu ei osale Iirimaa määruse vastuvõtmisel, see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.
As regards Cyprus, this Regulation constitutes an act building upon, or otherwise related to, the Schengen acquis within the meaning of Article 3(1) of the 2003 Act of Accession.
Küprose puhul on käesolev määrus akt, mis põhineb Schengeni acquis’l või on muul viisil sellega seotud 2003. aasta ühinemisakti artikli 3 lõike 1 tähenduses.
This Regulation constitutes an act building upon, or otherwise related to, the Schengen acquis within the meaning of Article 4(1) of the 2005 Act of Accession,
Käesolev määrus on akt, mis põhineb Schengeni acquis’l või on muul viisil sellega seotud 2005. aasta ühinemisakti artikli 4 lõike 1 tähenduses,
Regulation (EC) No 539/2001 is hereby amended as follows:
Määrust (EÜ) nr 539/2001 muudetakse järgmiselt:
in Annex I, Part 1, the references to Albania and Bosnia and Herzegovina are deleted;
I lisa 1. osas jäetakse nimekirjast välja viited Albaaniale ning Bosniale ja Hertsegoviinale;
in Annex II, Part 1, the terms ‘Albania (*)’ and ‘Bosnia and Herzegovina (*)’ are inserted in the list, where appropriate, with the following footnote:
II lisa 1. osas lisatakse nimekirja asjakohases järjekorras viited „Albaania (*)” ning „Bosnia ja Hertsegoviina (*)” koos järgmise joonealuse märkusega:
The exemption from the visa requirement applies only to holders of biometric passports.’.
Viisanõudest on vabastatud ainult biomeetriliste passide kasutajad.”
Position of the European Parliament of 7 October 2010 (not yet published in the Official Journal) and decision of the Council of 8 November 2010.
Euroopa Parlamendi 7. oktoobri 2010. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 8. novembri 2010. aasta otsus.
Regulation (EU) No 1092/2010 of the European Parliament and of the Council
Euroopa parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1092/2010,
on European Union macro-prudential oversight of the financial system and establishing a European Systemic Risk Board
finantssüsteemi makrotasandi usaldatavusjärelevalve kohta Euroopa Liidus ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu asutamise kohta
Financial stability is a precondition for the real economy to provide jobs, credit and growth.
Finantsstabiilsus on eeltingimus selleks, et reaalmajanduses oleks võimalik tagada tööhõive, laenud ja kasv.
The financial crisis has revealed important shortcomings in financial supervision, which has failed to anticipate adverse macro-prudential developments and to prevent the accumulation of excessive risks within the financial system.
Finantskriis on toonud esile finantsjärelevalve olulised puudujäägid, mis ei suutnud prognoosida ebasoodsaid arenguid makrotasandi usaldatavusjärelevalve valdkonnas ning vältida ülemääraste riskide kuhjumist finantssüsteemis.
The European Parliament called repeatedly for the reinforcement of a true level playing field for all actors at the level of the Union while pointing out significant failures in the Union’s supervision of ever more integrated financial markets (in its resolutions of 13 April 2000 on the Commission communication on implementing the framework for financial markets: Action Plan [4], of 21 November 2002 on prudential supervision rules in the European Union [5], of 11 July 2007 on financial services policy (2005 to 2010) – White Paper [6], of 23 September 2008 with recommendations to the Commission on hedge funds and private equity [7] and of 9 October 2008 with recommendations to the Commission on Lamfalussy follow-up: future structure of supervision [8], and in its positions of 22 April 2009 on the amended proposal for a directive of the European Parliament and of the Council on the taking-up and pursuit of the business of Insurance and Reinsurance (Solvency II) [9] and of 23 April 2009 on the proposal for a regulation of the European Parliament and of the Council on Credit Rating Agencies [10]).
Euroopa Parlament on korduvalt kutsunud üles tugevdama tõeliselt võrdseid võimalusi kõikidele osalejatele liidu tasandil, osutades tõsistele puudustele liidu järelevalves üha integreeritumate finantsturgude üle (13. aprilli 2000. aasta resolutsioonis komisjoni teatise „Finantsturgude raamistiku rakendamine: tegevuskava” kohta, [4]21. novembri 2002. aasta resolutsioonis Euroopa Liidu usaldatavusjärelevalve eeskirjade kohta, [5]11. juuli 2007. aasta resolutsioonis valge raamatu: finantsteenuste poliitika (2005–2010) kohta, [6]23. septembri 2008. aasta resolutsioonis koos soovitustega riskifondide ja erakapitali investeerimisfondide kohta komisjonile, [7]9. oktoobri 2008. aasta resolutsioonis soovitustega komisjonile Lamfalussy protsessi järelmeetmete kohta: edaspidine järelevalvestruktuur, [8]22. aprilli 2009. aasta seisukohas muudetud ettepaneku kohta võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv kindlustus- ja edasikindlustustegevuse alustamise ja jätkamise kohta (Solventsus II) [9] ning 23. aprilli 2009. aasta seisukohas ettepaneku kohta võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus reitinguagentuuride kohta) [10].
In November 2008, the Commission mandated a High-Level Group chaired by Jacques de Larosière to make recommendations on how to strengthen European supervisory arrangements with a view to better protecting the citizen and rebuilding trust in the financial system.
Komisjon tegi 2008. aasta novembris Jacques de Larosière’i juhitud kõrgetasemelisele töörühmale ülesandeks esitada komisjonile soovitused selle kohta, kuidas tugevdada Euroopa järelevalvekorda, et paremini kaitsta kodanikke ja taastada usaldus finantssüsteemi vastu.
In its final report presented on 25 February 2009 (the ‘de Larosière Report’), the High-Level Group recommended, inter alia, the establishment of a Union level body charged with overseeing risk in the financial system as a whole.
Kõrgetasemeline töörühm soovitas oma 25. veebruari 2009. aasta lõpparuandes (de Larosière’i aruanne) lisaks muudele aspektidele luua liidu tasandil asutus, mille ülesanne on teostada järelevalvet kogu finantssüsteemi riskide üle.
In its Communication of 4 March 2009 entitled ‘Driving European Recovery’, the Commission welcomed and broadly supported the recommendations of the de Larosière Report.
Komisjon tervitas ja toetas igati 4. märtsi 2009. aasta teatises „Euroopa majanduse elavdamine” de Larosière’i aruande soovitusi.
At its meeting of 19 and 20 March 2009, the European Council agreed on the need to improve the regulation and supervision of financial institutions within the Union and to use the de Larosière Report as a basis for action.
Euroopa Ülemkogu jõudis 19. ja 20. märtsil 2009. aastal toimunud kohtumisel kokkuleppele, et liidus on vaja täiustada finantseerimisasutuste tegevust reguleerivaid õigusakte ja kõnealuste asutuste järelevalvet ning et tegevuse aluseks võetakse de Larosière’i aruanne.
In its Communication of 27 May 2009 entitled ‘European Financial Supervision’, the Commission suggested a series of reforms to the current arrangements for safeguarding financial stability at the Union level, in particular including the creation of a European Systemic Risk Board (ESRB) responsible for macro-prudential oversight.
Komisjon soovitas 27. mai 2009. aasta teatises „Euroopa finantsjärelevalve” viia liidu tasandil läbi finantsstabiilsuse tagamise praeguse korra mitmed reformid, soovitades eelkõige luua makrotasandi usaldatavusjärelevalve eest vastutava Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu.
The support provided by the ECB to the ESRB, as well as the tasks assigned to the ESRB, should be without prejudice to the principle of the independence of the ECB in the performance of its tasks pursuant to the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU).
EKP poolt Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogule antav toetus ja ka Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu ülesanded ei tohiks piirata põhimõtet, et vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingule (ELi toimimise leping) on EKP oma ülesannete täitmisel sõltumatu.
Given the integration of international financial markets and the contagion risk of financial crises, there is a need for a strong commitment on the part of the Union at the global level.
Võttes arvesse finantsturgude rahvusvahelist integratsiooni ja finantskriiside levimise riski, on vaja liidult jäägitut pühendumist ülemaailmsel tasandil.
The ESRB should draw expertise from a high-level scientific committee and take on all the global responsibilities required in order to ensure that the voice of the Union is heard on issues relating to financial stability, in particular by cooperating closely with the International Monetary Fund (IMF) and the Financial Stability Board (FSB), which are expected to provide early warnings of macro-prudential risks at the global level, and the partners of the Group of Twenty (G-20).
Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu peaks kasutama kõrgetasemelise teaduskomitee eriteadmisi ja võtma kõik vajalikud kohustused ülemaailmsel tasandil, et tagada liidu seisukoha arvessevõtmine finantsstabiilsust puudutavates küsimustes, tehes selleks eelkõige tihedat koostööd Rahvusvahelise Valuutafondi (IMF) ja finantsstabiilsuse nõukoguga, mis peaksid andma varajasi hoiatusi ülemaailmsete makrotasandi riskide kohta, ning kõigi G-20 rühma partneritega.
The ESRB should contribute, inter alia, towards implementing the recommendations of the IMF, the FSB and the Bank for International Settlements (BIS) to the G-20.
Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu peaks muu hulgas aitama rakendada IMFi, finantsteenuste nõukogu ja Rahvusvaheliste Arvelduste Panga (BIS) poolt G-20-le esitatud soovitusi.
The report of the IMF, the BIS and the FSB, of 28 October 2009, presented to the G-20 Finance Ministers and Central Bank Governors, entitled ‘Guidance to Assess the Systemic Importance of Financial Institutions, Markets and Instruments: Initial Considerations’ also states that the assessment of systemic risk is likely to vary depending on the economic environment.
G-20 rahandusministrite ja keskpanga juhatajatele esitatud IMFi, finantsteenuste nõukogu ja BISi 28. oktoobri 2009. aasta aruandes „Finantseerimisasutuste, turgude ning instrumentide süsteemse tähtsuse hindamise suunised: esimesed tähelepanekud” märgitakse ka, et süsteemse riski hindamine võib varieeruda sõltuvalt majanduskeskkonnast.
It will also be conditioned by the financial infrastructure and crisis management arrangements and the capacity to deal with failures when they occur.
Seda mõjutavad ka finantsinfrastruktuur ja kriisiohjemeetmed, samuti suutlikkus häirete korral reageerida.
Financial institutions may be systemically important for local, national or international financial systems and economies.
Finantseerimisasutused võivad olla süsteemselt olulised kohaliku tasandi, riigi või rahvusvahelise finantssüsteemi ja majanduse seisukohast.
The key criteria helping to identify the systemic importance of markets and institutions are size (the volume of financial services provided by the individual component of the financial system), substitutability (the extent to which other components of the system can provide the same services in the event of failure) and interconnectedness (linkages with other components of the system).
Peamised kriteeriumid, mis aitavad määrata finantsturgude ja finantseerimisasutuste süsteemset tähtsust, on suurus (finantssüsteemi ühe osa pakutavate finantsteenuste maht), asendatavus (mil määral on süsteemi muud osad häire korral võimelised samu teenuseid pakkuma) ja vastastikune seotus (seos süsteemi teiste osadega).
An assessment based on those three criteria should be supplemented by a reference to financial vulnerabilities and the capacity of the institutional framework to deal with financial failures and should consider a wide range of additional factors such as, inter alia, the complexity of specific structures and business models, the degree of financial autonomy, intensity and scope of supervision, transparency of financial arrangements and linkages that may affect the overall risk of institutions.
Nimetatud kolmel kriteeriumil põhinevat hindamist tuleks täiendada viitega finantssüsteemi haavatavusele ja institutsionaalse raamistiku võimele finantssüsteemi häiretega toime tulla ning see peaks võtma arvesse mitmeid lisategureid, nagu muu hulgas konkreetsete struktuuride ja ettevõtlusmudelite keerukus, finantsautonoomsuse ulatus, järelevalve intensiivsus ja ulatus, rahastamiskorra läbipaistvus ning finantseerimisasutuste üldist riski mõjutavad sidemed.
The ESRB’s task should be to monitor and assess systemic risk in normal times for the purpose of mitigating the exposure of the system to the risk of failure of systemic components and enhancing the financial system’s resilience to shocks.
Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu ülesanne on jälgida ja hinnata süsteemseid riske tavalistel aegadel, et vähendada süsteemi haavatavust süsteemsete komponentide häirete suhtes ja parandada finantssüsteemi vastupidavust kriisiolukordades.
In that respect, the ESRB should contribute to ensuring financial stability and mitigating the negative impacts on the internal market and the real economy.
Sellega seoses peaks Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu aitama kaasa finantsstabiilsuse tagamisele ning siseturule ja reaalmajandusele avalduva negatiivse mõju leevendamisele.
In order to accomplish its objectives, the ESRB should analyse all the relevant information.
Oma ülesannete täitmiseks peaks Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu analüüsima kogu asjakohast teavet.
The present arrangements of the Union place too little emphasis on macro-prudential oversight and on inter-linkages between developments in the broader macroeconomic environment and the financial system.
Liidu praeguses järelevalvekorras pööratakse liiga vähe tähelepanu makrotasandi usaldatavusjärelevalvele ning seostele üldisemas makromajanduslikus keskkonnas asetleidvate arengute ja finantssüsteemi vahel.
Responsibility for macro-prudential analysis remains fragmented, and is conducted by various authorities at different levels with no mechanism to ensure that macro-prudential risks are adequately identified and that warnings and recommendations are issued clearly, followed up and translated into action.
Vastutus makrotasandil usaldatavusjärelevalve analüüsimise eest on killustunud ning analüüse teostavad eri tasandi ametiasutused, samuti puudub mehhanism tagamaks, et makrotasandi usaldatavusriskid määratakse kindlaks piisavalt täpselt ning et hoiatused ja soovitused edastatakse selgelt, neid järgitakse ja neile reageeritakse.
A proper functioning of Union and global financial systems and the mitigation of threats thereto require enhanced consistency between macro- and micro-prudential supervision.
Liidu ja ülemaailmsete finantssüsteemide nõuetekohane toimimine ja nendega seotud ohtude leevendamine nõuab makro- ja mikrotasandi usaldatavusjärelevalve tõhusamat sidumist.
A newly designed system of macro-prudential oversight requires credible and high-profile leadership.
Hiljuti kujundatud makrotasandi usaldatavusjärelevalve nõuab usaldusväärset ja kõrgetasemelist juhtimist.
Therefore, given its key role and its international and internal credibility, and in the spirit of the recommendations of the de Larosière Report, the President of the ECB should be the Chair of the ESRB for a first term of 5 years following the entry into force of this Regulation.
Arvestades EKP presidendi olulist rolli ning usaldusväärsust rahvusvahelisel ja Euroopa tasandil, samuti de Larosière’i aruande soovituste vaimu, peaks EKP president olema Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu eesistujaks esimesed viis aastat pärast käesoleva määruse jõustumist.
In addition, the accountability requirements should be increased and the ESRB bodies should be able to draw on a wide range of experience, backgrounds and opinions.
Lisaks tuleks suurendada ka aruandekohustusi ning Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu organid peaksid saama tugineda kogemuste, tausta ja arvamuste laiale spektrile.
The de Larosière Report also states that macro-prudential oversight is not meaningful unless it can somehow impact on supervision at the micro level whilst micro-prudential supervision cannot effectively safeguard financial stability without adequately taking account of macro-level developments.
De Larosière’i aruandes märgitakse ka, et makrotasandi usaldatavusjärelevalvel on mõte ainult siis, kui see saab kuidagi mõjutada mikrotasandi järelevalvet, samal ajal kui mikrotasandi usaldatavusjärelevalve ei saa finantsstabiilsust tulemuslikult kaitsta ilma makrotasandi arenguid vajalikul määral arvesse võtmata.
A European System of Financial Supervision (ESFS) should be established, bringing together the actors of financial supervision at national level and at the level of the Union, to act as a network.
Tuleks luua Euroopa Finantsjärelevalve Süsteem, mis koondaks võrgustikku finantsjärelevalves osalejad nii liikmesriikide kui ka liidu tasandil.
Pursuant to the principle of sincere cooperation in accordance with Article 4(3) of the Treaty on European Union, the parties to the ESFS should cooperate with trust and full mutual respect, in particular to ensure that appropriate and reliable information flows between them.
Euroopa Finantsjärelevalve Süsteemis osalejad peaksid tegema Euroopa Liidu lepingu artikli 4 lõikes 3 sätestatud lojaalse koostöö põhimõtte kohaselt usalduse ja täieliku vastastikuse austuse vaimus koostööd, et tagada eelkõige omavaheline asjakohane ja usaldusväärne teabevahetus.
At the level of the Union, the network should comprise the ESRB and three micro-supervisory authorities: the European Supervisory Authority (European Banking Authority), established by Regulation (EU) No 1093/2010 of the European Parliament and of the Council [11], the European Supervisory Authority (European Insurance and Occupational Pensions Authority), established by Regulation (EU) No 1094/2010 of the European Parliament and of the Council [12], and the European Supervisory Authority (European Securities and Markets Authority), established by Regulation (EU) No 1095/2010 of the European Parliament and of the Council [13] (hereinafter collectively referred to as the ‘ESAs’).
Liidu tasandil peaks võrgustik koosnema Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogust ja kolmest mikrotasandi järelevalveasutusest: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1093/2010 [11] asutatud Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Pangandusjärelevalve) (edaspidi „Euroopa Pangandusjärelevalve”), Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1094/2010 [12] asutatud Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve) (edaspidi „Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve”) ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1095/2010 [13] asutatud Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve) (edaspidi „Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve”) (edaspidi koos „Euroopa järelevalveasutused”).
The Union needs a specific body responsible for macro-prudential oversight across its financial system, which would identify risks to financial stability and, where necessary, issue risk warnings and recommendations for action to address such risks.
Liit vajab eraldi asutust, kelle ülesanne on teostada liidu finantssüsteemi usaldatavusjärelevalvet makrotasandil ning kes määraks kindlaks finantsstabiilsusega seotud riskid ja vajaduse korral annaks riskihoiatuse ja/või soovituse selliste riskidega tegelemiseks.
Consequently, the ESRB should be established as a new independent body, covering all financial sectors as well as guarantee schemes.
Seega tuleks Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu asutada uue sõltumatu asutusena, kelle tegevus hõlmab kogu finantssektorit ning erinevaid tagatiste skeeme.
The ESRB should be responsible for conducting macro-prudential oversight at the level of the Union and should have no legal personality.
Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu peaks olema vastutav liidu makrotasandi usaldatavusjärelevalve eest ning ei tohiks olla juriidiline isik.
The ESRB should comprise a General Board, a Steering Committee, a Secretariat, an Advisory Scientific Committee and an Advisory Technical Committee.
Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu peaks koosnema haldusnõukogust, juhtkomiteest, sekretariaadist, teaduslikust nõuandekomiteest ja tehnilisest nõuandekomiteest.
The composition of the Advisory Scientific Committee should take into account adequate rules of conflict of interests adopted by the General Board.
Teadusliku nõuandekomitee koosseisu puhul tuleks arvesse võtta haldusnõukogu poolt vastu võetud nõuetekohaseid eeskirju huvide konflikti kohta.
The establishment of the Advisory Technical Committee should take into account existing structures with a view to avoiding any duplication.
Tehnilise nõuandekomitee asutamisel tuleks arvesse võtta olemasolevaid struktuure, et vältida töö dubleerimist.
The ESRB should issue warnings and, where it deems necessary, recommendations either of a general or a specific nature, which should be addressed in particular to the Union as a whole or to one or more Member States, or to one or more of the ESAs, or to one or more of the national supervisory authorities with a specified timeline for the relevant policy response.
Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu peaks andma hoiatusi ja juhul, kui ta seda vajalikuks peab, esitama üldisi või konkreetseid soovitusi, mis peaksid olema suunatud eelkõige liidule tervikuna või ühele või mitmele liikmesriigile või ühele või mitmele Euroopa järelevalveasutusele või ühele või mitmele liikmesriigi järelevalveasutusele, kusjuures asjakohase poliitilise meetme võtmiseks kehtestatakse tähtaeg.
The ESRB should elaborate a colour code in order to allow interested parties better to assess the nature of the risk.
Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu peaks välja töötama värvikoodide süsteemi, et huvitatud isikud saaksid riskide olemust paremini hinnata.
In order to increase their influence and legitimacy, such warnings and recommendations should also be transmitted, subject to strict rules of confidentiality, to the Council and the Commission and, where addressed to one or more national supervisory authorities, to the ESAs.
Selleks et suurendada nende mõju ja legitiimsust, tuleks kõnealused hoiatused ja soovitused vastavalt rangetele konfidentsiaalsuseeskirjadele samuti edastada nõukogule ja komisjonile ning juhul, kui need on adresseeritud ühele või mitmele liikmesriigi järelevalveasutusele, edastatakse need ka Euroopa järelevalveasutustele.
The deliberations of the Council should be prepared by the Economic and Financial Committee (EFC) in accordance with its role as defined in the TFEU.
Nõukogu arutelud peaks ette valmistama majandus-ja rahanduskomitee kooskõlas oma rolliga, mis on kindlaks määratud ELi toimimise lepingus.