natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In addition, aid cannot be granted after the fifth year or after the organisation has been recognised for seven years.
Lisaks, abi ei saa anda pärast viieaastase ajavahemiku lõppu või pärast seda, kui organisatsiooni on tunnustatud seitse aastat.
The aid is financed with part of the EUR 3615198 earmarked for all of the measures provided for by Article 124.
Abi rahastatakse osaga 3615198 eurost, mis on eraldatud kõigi artikli 124 kohaste meetmete jaoks.
In their letter of 13 August 2003, the Italian authorities stated their intention to amend the Law in such a way as to bring the procedure for granting the aid into line with those laid down in Regulation (EEC) No 1035/72.
Oma 13. augusti 2003. aasta kirjas teatasid Itaalia ametiasutused oma kavatsusest muuta seadust nii, et viia abi andmise menetlus kooskõlla määruses (EMÜ) nr 1035/72 sätestatuga.
They also pointed out that only the following organisations would be able to avail themselves of the aid:
Nad märkisid samuti, et abikõlblikud on üksnes järgmised organisatsioonid:
ASPROSUD of Messina, recognised on 13 March 1992, for the fourth and fifth year after recognition (1995 and 1996);
ASPROSUD (Messina), tunnustatud 13. märtsil 1992. aastal, neljandal ja viiendal aastal pärast tunnustamist (1995 ja 1996);
Sicilia Verde of Bagheria, recognised on 8 July 1993, for the third, fourth and fifth year after recognition (1996, 1997 and 1998);
Sicilia Verde (Bagheria), tunnustatud 8. juulil 1993. aastal, kolmandal, neljandal ja viiendal aastal pärast tunnustamist (1996, 1997 ja 1998);
AGRISUD of Vittoria, recognised on 15 November 1994, for the second, third, fourth and fifth year after recognition (1996, 1997, 1998 and 1999);
AGRISUD (Vittoria), tunnustatud 15. novembril 1994. aastal, teisel, kolmandal, neljandal ja viiendal aastal pärast tunnustamist (1996, 1997, 1998 ja 1999);
APRO FRUS of Capo d’Orlando, recognised on 23 November 1990, for the fourth and fifth year after recognition (1994-1995 and 1995-1996).
APRO FRUS (Capo d’Orlando), tunnustatud 23. novembril 1990. aastal, neljandal ja viiendal aastal pärast tunnustamist (1994–1995 ja 1995–1996).
The Commission initiated the procedure laid down in Article 88(2) of the Treaty in relation to the aid under Article 99(2)(a) and Article 124(1) and (2) of Law No 32/2000 (as regards the agriculture sector in the first case and as regards the organisations ASPROSUD, Sicilia Verde and APRO FRUS in the second) as it had doubts as to its compatibility with the common market.
Komisjon algatas asutamislepingu artikli 88 lõikes 2 sätestatud menetluse seaduse nr 32/2000 artikli 99 lõike 2 punkti a ja artikli 124 lõigete 1 ja 2 kohase abi suhtes (esimesel juhul selles osas, mis käsitleb põllumajandussektorit, ning teisel juhul selles osas, mis käsitleb organisatsioone ASPROSUD, Sicilia Verde ja APRO FRUS), kuna tal oli kahtlusi, kas abi on ühisturuga kokkusobiv.
With regard to the aid under Article 99(2)(a) of Law No 32/2000 for the agriculture sector, the very principle of granting a guarantee presupposes the existence of a loan.
Seaduse nr 32/2000 artikli 99 lõike 2 punkti a kohaselt põllumajandussektorile antava abi puhul on garantii andmise eelduseks laenu olemasolu.
The list of schemes to which the provision of guarantees can be applied, which was sent by the Italian authorities at the Commission’s request, included several schemes which would be difficult to finance through loans, given the nature of the measures envisaged (for example, it was hard to imagine that aid intended to cover insurance premiums in the agriculture sector could take the form of a loan).
Komisjoni taotlusel saatsid Itaalia ametiasutused loetelu kavadest, mille suhtes saab kohaldada garantii andmist; kõnealune loetelu sisaldas mitut kava, mida oleks raske laenude abil rahastada, võttes arvesse kavandatavate meetmete laadi (nt oli raske ette kujutada, et põllumajandussektori kindlustuspreemiate katmiseks ette nähtud abi antakse laenuna).
Another element that led the Commission to doubt the compatibility of the aid under Article 99(2)(a) of Law No 32/2000 with the common market is the possibility for it to be granted in combination with application of the measures provided for by Article 124(1) and (2) of the Law.
Teine element, mis andis komisjonile alust kahelda seaduse nr 32/2000 artikli 99 lõike 2 punkti a kohase abi kokkusobivuses ühisturuga, on võimalus, et abi antakse kombineeritult seaduse artikli 124 lõigetes 1 ja 2 sätestatud meetmete kohaldamisega.
The Commission could not avoid doubting its compatibility, given that there were also reservations as to the eligibility of the aid under Article 124(1) and (2).
Komisjon ei saanud vältida abi kokkusobivuses kahtlemist, arvestades, et tal olid samuti kahtlused artikli 124 lõigete 1 ja 2 kohase abi abikõlblikkuses.
Lastly, the Commission did not have information on how the Italian authorities would check that combining the potential aid element of the guarantees and the aid for the schemes to which such guarantees were applicable did not lead to the eligible aid percentages being exceeded in relation to those schemes.
Lisaks ei olnud komisjonil teavet selle kohta, kuidas Itaalia ametiasutused kavatsevad kontrollida, et garantiidena antava võimaliku abi ja sellistele kavadele, mille suhtes kõnealused garantiid olid kohaldatavad, antava abi kombineerimine ei põhjusta kõnealuste kavade puhul toetuse abikõlblikkusele kehtestatud protsendimäära ületamist.
As regards the aid under Article 124(1) and (2) of Law No 32/2000, the Italian authorities had clarified that this was intended exclusively to settle outstanding payments of grants to producers’ organisations recognised pursuant to Regulation (EEC) No 1035/72.
Seaduse nr 32/2000 artikli 124 lõigete 1 ja 2 kohase abi kohta olid Itaalia ametiasutused selgitanud, et see oli mõeldud eranditult määruse (EMÜ) nr 1035/72 kohaselt tunnustatud tootjaorganisatsioonidele maksmata toetussummade maksmiseks.
These grants should have already been paid, but was not the case because the EAGGF had not guaranteed financial coverage for the financial commitments made at Italian level.
Need toetused oleks pidanud olema juba makstud, kuid see ei olnud nii, kuna EAGGF ei olnud andnud finantsgarantiisid Itaalia tasandil võetud rahaliste kohustuste katmiseks.
The Italian authorities had added that the aid could be received only by entities that had acquired a right to the aid prior to 21 November 1996 (the date of entry into force of Council Regulation (EC) No 2200/96 of 28 October 1996 on the common organisation of the market in fruit and vegetables [12], which replaced Regulation (EEC) No 1035/72), and had not forfeited that right.
Itaalia ametiasutused olid lisanud, et abi saavad ainult üksused, mis olid saanud õiguse abile enne 1996. aasta 21. novembrit (kuupäev, mil jõustus nõukogu 28. oktoobri 1996. aasta määrus (EÜ) nr 2200/96 puu- ja köögiviljaturu ühise korralduse kohta, [12] millega asendati määrus (EMÜ) nr 1035/72) ega olnud seda õigust kaotanud.
When examining the aid dossier, the Commission had been able to establish that, by virtue of Article 53 of Regulation (EC) No 2200/96, any rights acquired by producers’ organisations prior to the entry into force of the Regulation, pursuant to Article 14 and Title IIa of Regulation (EEC) No 1035/72, would be maintained until they were exhausted, and that, if all the conditions under Article 14 of Regulation (EEC) No 1035/72 were met, any national aid granted under that Article would, ipso jure, be compatible with the rules governing the common organisation of the market in fruit and vegetables and should not be subject to any further examination in the light of the rules applicable to State aid [13].
Riigiabi toimikut läbi vaadates tegi komisjon kindlaks, et vastavalt määruse (EÜ) nr 2200/96 artiklile 53 säilivad kõik õigused, mille tootjaorganisatsioonid on omandanud enne nimetatud määruse jõustumist määruse (EMÜ) nr 1035/72 artikli 14 ja IIa jaotise alusel, kuni nende lõppemiseni ning kui on täidetud kõik määruse (EMÜ) nr 1035/72 artikli 14 tingimused, on igasugune kõnealuse artikli kohaselt antud riiklik abi ipso jure kooskõlas puu- ja köögiviljaturu ühist korraldust reguleerivate eeskirjadega ega peaks kuuluma riigiabi suhtes kohaldatavate eeskirjadega seonduva edasise uurimise alla [13].
On the basis of these considerations, the Italian authorities undertook to amend the procedures for granting the aid provided for, so as to bring it into line with the provisions of Regulation (EEC) No 1035/72 (see recitals 19 and 20).
Nendele kaalutlustele tuginedes otsustasid Itaalia ametiasutused muuta sätestatud abi andmise menetlust, et viia see kooskõlla määruse (EMÜ) nr 1035/72 sätetega (vt põhjendusi 19 ja 20).
However, the Commission noted on the list of beneficiaries supplied by the Italian authorities that, for the organisations referred to in recital 21, the aid laid down would be paid long after the deadline of seven years after recognition of the organisation and that, as a result, all the conditions of Article 14 of Regulation (EEC) No 1035/72 would no longer be met (since one of these conditions lays down that the aid must be paid over five years up to at most seven years following recognition) and that, in consequence, the aid would have to be examined in the light of Articles 87 and 88 of the Treaty.
Komisjon märkis siiski Itaalia ametiasutuste esitatud abisaajate nimekirja kohta, et põhjenduses 21 osutatud organisatsioonide puhul makstaks sätestatud abi tükk aega pärast seitset aastat organisatsiooni tunnustamisest ning et selle tulemusena ei oleks kõik määruse (EMÜ) nr 1035/72 artikli 14 tingimused enam täidetud (kuna üks neist tingimustest näeb ette, et abi tuleb anda viie aasta jooksul, kuid mitte rohkem kui seitse aastat pärast tunnustamist); seetõttu tuleks abi andmist uurida, pidades silmas asutamislepingu artikleid 87 ja 88.
During this examination in the light of Articles 87 and 88 of the Treaty, the Commission established that, since Regulation (EEC) No 1035/72 had been repealed by Regulation (EC) No 2200/96, granting of aid on the basis of a provision that no longer existed to organisations whose rights had lapsed (thus rendering inapplicable Article 53 of Regulation (EC) No 2200/96, to which reference is made in recital 27) would interfere with the operation of the mechanisms for the common organisation of the market in fruit and vegetables established by Regulation (EC) No 2200/96.
Selle asutamislepingu artiklitega 87 ja 88 seotud uurimise käigus tegi komisjon kindlaks, et kuna määrus (EMÜ) nr 1035/72 oli määrusega (EÜ) nr 2200/96 kehtetuks tunnistatud, takistaks abi andmine olematuks muutunud sätte alusel organisatsioonidele, kelle õigused olid aegunud (muutes seeläbi kohaldamatuks määruse (EÜ) nr 2200/96 artikli 53, millele osutatakse põhjenduses 27), määrusega (EÜ) nr 2200/96 kehtestatud puu- ja köögiviljaturu ühise korralduse mehhanismide toimimist.
By virtue of point 3.2 of the Community guidelines for State aid in the agriculture sector, the Commission may in no case approve aid that is incompatible with the provisions governing the common organisation of a market or that would interfere with the proper functioning thereof.
Vastavalt põllumajandussektoris antavat riigiabi käsitlevate ühenduse suuniste punktile 3.2 ei või komisjon mingil juhul kiita heaks abi, mis ei ole kooskõlas turu ühist korraldust reguleerivate sätetega või mis takistaks nende nõuetekohast toimimist.
Accordingly, the Commission could not avoid doubting that the aid was compatible with the common market.
Sellest tulenevalt ei saanud komisjon vältida kahtlusi, kas abi oli kokkusobiv ühisturuga.
These doubts were bolstered by the fact that aid granted in the circumstances outlined would constitute aid with retroactive effect, which is explicitly prohibited in accordance with point 3.6 of the Community guidelines on State aid in the agriculture sector, as it is completely lacking the necessary incentive element that must characterise aid in the agricultural sector, except for aid of a compensatory nature.
Neid kahtlusi toetas asjaolu, et kirjeldatud tingimustel antud abi näol oli tegemist tagasiulatuva mõjuga abiga, mis on põllumajandussektoris antavat riigiabi käsitlevate ühenduse suuniste punkti 3.6 kohaselt sõnaselgelt keelatud, kuna selle puhul puudub täielikult vajalik stimuleeriv element, mis peab iseloomustama põllumajandussektoris antavat abi, välja arvatud hüvitavat laadi abi puhul.
Lastly, the Commission also had doubts as to the validity of the argument that the EAGGF had not guaranteed financial coverage of the commitments made at Italian level, since cofinancing of the establishment of producers’ organisations involves automatic reimbursement by the EAGGF of part of the aid approved in the context of the common organisation of the market.
Lisaks oli komisjonil samuti kahtlusi selles osas, kas peab paika väide, et EAGGF ei garanteerinud rahaliselt Itaalia tasandil võetud kohustusi, kuna tootjaorganisatsioonide loomise kaasrahastamine hõlmab turu ühise korralduse raames heaks kiidetud abi osalist automaatset hüvitamist EAGGFi poolt.
By letter dated 26 August 2004, registered as received on 30 August 2004, letter dated 24 November 2004, registered as received on 26 November 2004, and letter dated 26 October 2005, registered as received on 28 October 2005, the Italian Permanent Representation to the European Union sent the Commission the Italian authorities’ reply to initiation of the procedure under Article 88(2) of the Treaty in relation to the aid under Article 99(2)(a) and Article 124(1) and (2) of Law No 32/2000 (as regards the agriculture sector in the first case and as regards the organisations ASPROSUD, Sicilia Verde and APRO FRUS in the second).
augusti 2004. aasta kirjas, mis registreeriti 30. augustil 2004. aastal, 24. novembri 2004. aasta kirjas, mis registreeriti 26. novembril 2004. aastal, ja 26. oktoobri 2005. aasta kirjas, mis registreeriti 28. oktoobril 2005. aastal, saatis Itaalia alaline esindus Euroopa Liidu juures komisjonile Itaalia ametiasutuste vastuse asutamislepingu artikli 88 lõike 2 kohase menetluse algatamisele seaduse nr 32/2000 artikli 99 lõike 2 punkti a ning artikli 124 lõigete 1 ja 2 kohase abi suhtes (esimesel juhul selles osas, mis käsitleb põllumajandussektorit, ning teisel juhul selles osas, mis käsitleb organisatsioone ASPROSUD, Sicilia Verde ja APRO FRUS).
In their letter dated 26 August 2004, the Italian authorities sent the following requests and comments concerning the aid under Article 99(2)(a) of Law No 32/2000:
Oma 26. augusti 2004. aasta kirjas saatsid Itaalia ametiasutused seaduse nr 32/2000 artikli 99 lõike 2 punkti a kohase abi kohta järgmised taotlused ja märkused:
they asked that some schemes mentioned in the list referred to in recital 22 be removed from the list, as they had established that, in practice, they could not be financed through loans;
nad palusid mõne põhjenduses 22 osutatud loetelus nimetatud kava eemaldamist loetelust, sest nad olid teinud kindlaks, et praktikas ei saanud neid laenudega rahastada;
they clarified that, for the schemes still included on the aforementioned list, the guarantee would concern only the private part of the investment where the scheme had already been approved and funded, and the whole eligible amount where the scheme had already been approved but not yet funded, but that, regardless of the case considered, the gross grant equivalent of the guarantee could not exceed the maximum aid permitted by the scheme in question (there was provision for checks on a sample of at least 5 % of the self-certifications requested from the beneficiaries);
nad selgitasid, et eespool nimetatud loetelusse siiski kantud kavade puhul antakse garantii üksnes investeeringute erasektori osale, juhul kui kava on juba heaks kiidetud ja rahastatud, ning kogu abikõlblikule summale, kui kava on juba heaks kiidetud, kuid veel rahastamata, kuid vaadeldavast juhtumist olenemata ei või toetuse brutoekvivalent garantii puhul ületada kõnealuse kava raames lubatud abi maksimumsummat (oli sätestatud, et pisteliselt kontrollitakse vähemalt 5 % abisaajatelt nõutud kinnitusi andmete õigsuse kohta);
they confirmed that they would draw up the implementing rules for Article 99(2)(a) of Law No 32/2000 and that these rules would include the aforementioned list.
nad kinnitasid, et koostavad seaduse nr 32/2000 artikli 99 lõike 2 punkti a rakenduseeskirjad ning et need eeskirjad sisaldavad eespool nimetatud loetelu.
In the same letter, the Italian authorities made the following comments on the aid under Article 124(1) and (2) of Law No 32/2000 for the three organisations referred to in recital 21:
Samas kirjas esitasid Itaalia ametiasutused seaduse nr 32/2000 artikli 124 lõigete 1 ja 2 kohase abi kohta seoses põhjenduses 21 osutatud kolme organisatsiooniga järgmised märkused:
they asserted that, in their view, the position adopted by the Commission in the context of aid dossier N 157/2000 had to be followed in the matter at hand too and that the aid laid down for the three organisations in question should not be subject to an examination in the light of Articles 87 and 88 of the Treaty;
nad kinnitasid, et nende arvates tuleb ka antud juhtumi puhul lähtuda seisukohast, mille komisjon võttis seoses riigiabi toimikuga N 157/2000, ning et kõnealuse kolme organisatsiooni jaoks ette nähtud abi ei peaks kuuluma uurimise alla, pidades silmas asutamislepingu artikleid 87 ja 88;
they referred back to the provisions of Article 53 of Regulation (EC) No 2200/96, on the basis of which any rights acquired by producers’ organisations are maintained until they are exhausted (and thus until final settlement of the grant), so as to stress that the right was acquired when the organisation made an application in due form and that, in the matter at hand, all the applications had been submitted within the deadline of seven years after recognition and that the right could not be prejudiced by a delay by the public authorities, in general terms, in seeking appropriate funds to settle the aid;
nad viitasid määruse (EÜ) nr 2200/96 artiklile 53, mille kohaselt kõik õigused, mille tootjaorganisatsioonid on omandanud, säilivad kuni nende lõppemiseni (ning seega toetuse lõpliku tasumiseni), eesmärgiga rõhutada, et kõnealune õigus omandati, kui organisatsioon esitas nõuetekohases vormis avalduse, ning et antud juhtumi puhul esitati kõik avaldused ette nähtud tähtaja jooksul, st seitsme aasta jooksul pärast tunnustamist, ning et seda õigust ei või seada ohtu riigiasutuste poolt üldiselt põhjustatud viivitus abi rahastamiseks sobivate vahendite otsimisel;
they confirmed the amendment to Law No 32/2000 referred to in recital 20.
nad kinnitasid seaduse nr 32/2000 muutmist, millele osutatakse põhjenduses 20.
By letter received on 24 November 2004, the Italian authorities sent a copy of Article 12 of Regional Law No 15 of 5 November 2004 (hereinafter referred to as ‘Law No 15/2004’) amending, inter alia, Articles 99 and 124 of Law No 32/2000.
novembril 2004. aastal saabunud kirjaga saatsid Itaalia ametiasutused koopia 5. novembri 2004. aasta maakonnaseaduse nr 15 (edaspidi „seadus nr 15/2004”) artiklist 12, millega muudetakse muu hulgas seaduse nr 32/2000 artikleid 99 ja 124.
With regard to Article 99 of Law No 32/2000, Article 12(2) and (4) of Law No 15/2004 increased the number of potential beneficiaries of the measures provided for, by including undertakings that do not belong to organisations and that assume the burden of administrative expenses linked to the provision of a guarantee, and laid down that, for the 2000-06 period, the maximum amount earmarked for the measures under the Article was EUR 20000000.
Seaduse nr 15/2004 artikli 12 lõigetega 2 ja 4 suurendati seaduse nr 32/2000 artikliga 99 võrreldes sätestatud meetmetega seotud võimalike abisaajate arvu, hõlmates ettevõtted, mis ei kuulu organisatsioonidesse ning mis võtavad enda kanda garantii andmisega seonduvad halduskulud, ning sätestati, et ajavahemikuks 2000–2006 on kõnealuse artikli kohaste meetmete jaoks eraldatud maksimaalne summa 20000000 eurot.
Meanwhile, Article 12(8) of Law No 15/2004 introduced a new paragraph 2 to Article 124 of Law No 32/2000, replacing the procedures for granting the aid described in recital 19 above with procedures in line with Article 14 of Regulation (EEC) No 1035/72.
Samas sätestati seaduse nr 15/2004 artikli 12 lõikega 8 seaduse nr 32/2000 artikli 124 uus lõige 2, millega asendati eespool põhjenduses 19 kirjeldatud abi andmise menetlused määruse (EMÜ) nr 1035/72 artikliga 14 kooskõlas olevate menetlustega.
This new paragraph 2, which was added to Article 124 of Law No 32/2000 to replace the existing paragraph that the Italian authorities had undertaken to amend (see recital 20), reads as follows:
Kõnealuse uue lõike 2 (mis lisati seaduse nr 32/2000 artiklile 124 eesmärgiga asendada sellega olemasolev lõige, mida Itaalia ametiasutused olid lubanud muuta (vt eespool põhjendust 20)) sõnastus on järgmine:
‘In compliance with Article 14 of Regulation (EEC) No 1035/72, the maximum amount of such aid shall be 5 % (for the first and second years), 4 % (for the third year), 3 % (for the fourth year) and 2 % (for the fifth year) of the value of the marketed production covered by the activity of the producers’ organisation.
„Kooskõlas määruse (EMÜ) nr 1035/72 artikliga 14 on sellise abi maksimumsumma 5 % (esimesel ja teisel aastal), 4 % (kolmandal aastal), 3 % (neljandal aastal) ja 2 % (viiendal aastal) tootjaorganisatsiooni tegevusega hõlmatud turustatud toodangu väärtusest.
The amount of the aid may in no case exceed the organisation’s real establishment and administrative operation costs.
Abi suurus ei või mingil juhul ületada organisatsiooni tegelikke asutamis- ja halduskulusid.
No aid may be paid in respect of costs incurred after the fifth year or more than seven years after recognition.’
Abi ei või anda seoses kuludega, mis kanti pärast viiendat aastat või rohkem kui seitse aastat pärast tunnustamist.”
In their letter received on 26 October 2005, the Italian authorities stated that Article 99(2)(a) of Law No 32/2000 had been repealed by Article 23 of Regional Law No 11 of 21 September 2005 and announced the withdrawal of the relevant notification.
oktoobril 2005. aastal saabunud kirjas märkisid Itaalia ametiasutused, et seaduse nr 32/2000 artikli 99 lõike 2 punkt a on 21. septembri 2005. aasta maakonnaseaduse nr 11 artikliga 23 kehtetuks tunnistatud, ning teatasid asjaomase teatise tagasivõtmisest.
Under Article 87(1) of the Treaty, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods is, in so far as it affects trade between Member States, incompatible with the common market.
Asutamislepingu artikli 87 lõike 1 kohaselt on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest mis tahes kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, ühisturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust.
The measures examined in the matter at hand fulfil this definition, in that they are financed from public resources, favour the production of certain goods (e.g. fruit and vegetables) and could affect trade given Italy’s position on those markets (in 2005, Italy produced 11443000 tonnes of fruit, excluding citrus fruit, making it the largest fruit producer in the European Union).
Käesolevas asjas uuritud meetmed vastavad sellele määratlusele, kuivõrd neid rahastatakse riigi ressurssidest, need soodustavad teatud kaupade tootmist (nt puu- ja köögiviljad) ning võivad kahjustada kaubandust, võttes arvesse Itaalia seisundit nendel turgudel (2005. aastal tootis Itaalia 11443000 tonni puuvilja, välja arvatud tsitrusviljad, olles sellega suurim puuviljade tootja Euroopa Liidus).
However, in cases covered by Article 87(2) and (3) of the Treaty, some measures may enjoy derogations and be considered compatible with the common market.
Asutamislepingu artikli 87 lõigetega 2 ja 3 reguleeritud juhtudel võib mõne meetme suhtes näha siiski ette erandi ning neid võib pidada ühisturuga kokkusobivaks.