natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In order to ascertain whether a measure constitutes state aid, the Commission has to assess whether the contested measure fulfils the conditions of Article 107(1) TFEU.
Et teha kindlaks, kas meede kujutab endast riigiabi, peab komisjon hindama, kas vaidlustatud meede vastab ELi toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 sätestatud tingimustele.
This Article states that: ‘Save as otherwise provided in the Treaties, any aid granted by Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the common market’.
Kõnealuses artiklis on sätestatud: „Kui aluslepingutes ei ole sätestatud teisiti, on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust.”
Below, in the light of this provision, the Commission assesses whether the contested measure constitutes state aid.
Kõnealust sätet arvesse võttes uurib komisjon allpool seda, kas vaidlustatud meede kujutab endast riigiabi.
The fact that a measure is compatible with national law does not have a bearing on its compatibility with the state aid rules of the TFEU.
Asjaolu, et meede on kooskõlas riikliku õigusega, ei mõjuta selle vastavust ELi toimimise lepingus sätestatud riigiabieeskirjadega.
Moreover, as already set out in the opening decision, the Commission does not consider that any of the elements of the case in isolation, i.e. the relevant provisions of the Mining Act, the extension agreement and the amendment of the Mining Act, are contrary to state aid rules.
Nagu menetluse algatamise otsuses juba öeldud, ei arva komisjon, et mõni juhtumi asjaoludest, st seaduse asjaomased sätted, pikendamise leping ja seadusemuudatus, oleks eraldi võttes riigiabieeskirjadega vastuolus.
Instead, in the present case the Commission regards the entire sequence of the State’s actions as ‘the measure’ and assesses the effect of the extension agreement in combination with the subsequent amendments to the Mining Act.
Käesoleval juhul käsitleb komisjon kõiki riigi toiminguid koos ühe meetmena ja hindab pikendamise lepingu mõju koostoimes kaevandamisseaduse hilisemate muudatustega.
As regards Hungary’s arguments that the mining fee is not a tax, but the State’s share, the Commission notes that this argument is irrelevant from the point of view of state aid assessment.
Seoses Ungari väitega, et kaevandamistasu ei ole mitte maks, vaid riigi osalus, märgib komisjon, et kõnealune väide ei ole riigiabi hindamise seisukohalt asjakohane.
State aid rules are applicable to all kinds of costs which have to be borne by undertakings and from which they are exempted through a state measure.
Riigiabieeskirjad kehtivad igat liiki kulude suhtes, mida ettevõtjad peavad kandma ja mille kandmisest neid riigi meetmete abil vabastatakse.
In any event, it has to be noted that administrative authorisation of exploitation of mineral and hydrocarbon resources appears to be a typical role of a public authority; payments for such authorisation are comparable to a tax or administrative fee.
Igal juhul tuleb märkida, et maavarade ja süsivesinikuvarude kasutamise loa andmine on avaliku sektori asutuste tavaline ülesanne; selle eest võetav tasu on võrreldav maksu või haldustasuga.
Finally, with regard to the termination clause, the Commission considers that this is not a state aid issue.
Seoses lõpetamisklausliga leiab komisjon, et see ei ole riigiabiga seotud küsimus.
The fact that the agreement states that the contract ends if a third party acquires more than 25 % of MOL is a measure which does not involve state resources.
Asjaolu, et lepingus on sätestatud, et leping lõppeb, kui kolmas isik omandab rohkem kui 25 % MOList, on meede, mis ei ole seotud riigi vahenditega.
To be considered state aid, a measure must be specific or selective in that it favours only certain undertakings or the production of certain goods.
Et meede oleks riigiabi, peab see olema erimeede või valikuline meede ja soodustama ainult teatud ettevõtjaid või teatud toodete tootmist.
According to the case-law of the Court of Justice [37], as regards the assessment of the condition of selectivity, which is a constituent factor in the concept of state aid, Article 107(1) TFEU requires assessment of whether, under a particular statutory scheme, a state measure is such as to ‘favour certain undertakings or the production of certain goods’ in comparison with other undertakings which are in a legal and factual situation that is comparable in the light of the objective pursued by the measure in question.
Seoses riigiabi mõistes sisalduvale olemuslikule valikulisusele antava hinnanguga tuleb vastavalt Euroopa Kohtu praktikale [36] ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaselt hinnata, kas konkreetse regulatsiooni raames võetud siseriiklik meede „soodustab teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist”, võrreldes teiste ettevõtjatega, kes on kõnealuse meetme eesmärki silmas pidades sarnases õiguslikus ja faktilises olukorras.
The Court has also held on numerous occasions that Article 107(1) TFEU does not distinguish between the causes or the objectives of state aid, but defines them in relation to their effects [38].
Euroopa Kohus on ka mitmel korral leidnud, [37] et ELi toimimise lepingu artikli 107 lõige 1 ei erista riigiabimeetmeid nende põhjuste või eesmärkide alusel, vaid määratleb neid nende mõju põhjal.
The concept of state aid does not apply, however, to state measures which differentiate between undertakings where that differentiation arises from the nature or the overall structure of the system of which they form part.
Riigiabi mõistet ei kohaldata siiski ettevõtjaid eristavate meetmete puhul, kui eristamine tuleneb selle süsteemi, kuhu ettevõtjad kuuluvad, laadist või üldisest ülesehitusest.
The Commission disagrees with the Hungarian authorities’ and interested parties’ argumentation on the absence of selectivity.
Komisjon ei nõustu Ungari ametiasutuste ja huvitatud isikute väidetega, et meede ei ole valikuline.
In order to determine whether a measure is selective, the applicable system of reference must be defined [39].
Et teha kindlaks, kas meede on valikuline, tuleb kindlaks määrata kohaldatav võrdlusbaas [38].
In the case at issue the Commission considers that the applicable system of reference for the assessment is the authorisation regime.
Käesoleval juhul leiab komisjon, et hindamisel kohaldatav võrdlusbaas on kaevandamislubade süsteem.
MOL did not have to enter into competitive bidding for the right to obtain a concession in a closed area.
MOL ei osalenud võistupakkumises, et sõlmida suletud ala suhtes kontsessioonileping.
Instead, it obtained the mining right for its fields under the authorisation regime and competes with market participants under this regime.
Selle asemel omandas ta kaevandusväljade kaevandamisõigused kaevandamislubade süsteemi raames ja konkureerib turul kõnealuse süsteemi alusel.
The extension agreement forms part of the authorisation regime.
Pikendamise leping moodustab osa kaevandamislubade süsteemist.
The mere fact that MOL was not able to commence extraction within the stipulated deadline and needed to request an extension agreement cannot result in a change of the system of reference.
Võrdlusbaas ei muutu seetõttu, et MOL ei suutnud alustada kaevandamist ette nähtud tähtaja jooksul ja pidi taotlema tähtaja pikendamist.
Accepting such an argument would lead to a situation where individual treatment is given to one company, as is the case under the concession regime, but without a competitive public tender.
Sellise väitega nõustumine põhjustaks olukorra, kus ühte äriühingut koheldakse erinevalt, nagu toimub kontsessioonide süsteemi alusel, kuid ilma avaliku hankemenetluseta.
In fact, it is a discretionary decision by the Hungarian authorities to determine whether the field is under concession or authorisation.
Tegelikult on Ungari ametiasutused pädevad otsustama, kas vastava kaevandusvälja suhtes rakendatakse kontsessioonide või kaevandamislubade süsteemi.
Thus, if the Hungarian authorities wish to award mining rights on a contractual basis they can opt for a transparent concession procedure which includes an open tendering process.
Seega kui Ungari ametiasutused soovivad anda ettevõtjale kaevandamisõigusi lepingu alusel, võivad nad valida läbipaistva kontsessioonimenetluse, mis hõlmab avalikku hankemenetlust.
The Commission cannot accept that an opaque so-called ‘quasi-concession’, which currently applies only to one company (MOL), could be regarded as a separate system of reference.
Komisjon ei ole nõus sellega, et läbipaistmatut n-ö kontsessioonilaadset lahendust, mida praegu kohaldatakse ainult ühe äriühingu (MOLi) suhtes, käsitatakse iseseisva võrdlusbaasina.
Moreover, Hungary had a wide margin of discretion for extending the authorisation, as well as for subsequently amending the relevant provisions of the Mining Act (despite knowing the advantageous effects this would have on MOL, this company being the sole market player for hydrocarbons to have concluded an extension agreement).
Lisaks oli Ungaril laialdane otsustusõigus nii lubade pikendamisel kui ka kaevandamisseaduse asjaomaste sätete hilisemal muutmisel (hoolimata sellest, et teati, milliseid eeliseid see annab MOLile, kuna kõnealune äriühing oli ainus süsivesinikke kaevandav turuosaline, kes sõlmis pikendamise lepingu).
Hungary was free to determine the mining fee at any time, i.e. it could have decided not to amend the Mining Act at all.
Ungari ametiasutustel olid vabad käed kaevandamistasu määramisel mis tahes ajal, st ta oleks võinud otsustada jätta seadus üldse muutmata.
From the point of view of its effects, the sequence of acts unequivocally favoured one particular undertaking.
Kui pidada silmas selle mõju, siis järjestikused toimingud soodustasid sõnaselgelt ühte konkreetset ettevõtjat.
In view of the above, the Commission concludes that the system of reference is the authorisation regime.
Eeltoodut arvesse võttes leiab komisjon, et võrdlusbaasiks on kaevandamislubade süsteem.
In the framework of the authorisation regime, the extension agreement is clearly selective.
Kaevandamislubade süsteemi raames on pikendamise leping kahtlemata valikuline.
Indeed, as the Hungarian authorities themselves confirm, the parties, when negotiating the terms of this agreement, have a certain margin of manoeuvre to stipulate the different payment components and, more importantly, may even decide not to conclude the agreement at all.
Nagu Ungari ametiasutused ise kinnitavad, on pooltel kõnealuse lepingu tingimuste üle läbi rääkides eri tasukomponentide määramisel teatud tegutsemisruum ja mis veelgi olulisem, nad võivad isegi otsustada lepingut üldse mitte sõlmida.
Thus, the Hungarian authorities had the discretion to conclude such an agreement with MOL (or with any other market participant) [40].
Seega oli Ungari ametiasutustel õigus seda lepingut MOLiga (või mõne teise turuosalisega) sõlmida [39].
Such treatment cannot be explained through the logic and nature of the system.
Sellist kohtlemist ei saa selgitada süsteemi loogika ja laadiga.
On the one hand, mining fees are imposed to ensure revenue for the State on the extracted value.
Ühelt poolt on kaevandamistasu kehtestatud selleks, et tagada riigile kaevandatud maavara pealt tulu.
On the other hand, the payment components under the extension agreement are paid in exchange for the extension as an extra charge.
Teisalt makstakse pikendamise lepingus ette nähtud tasusid täiendava tasuna tähtaja pikendamise eest.
In the present case, however, the conclusion of the extension agreement and the subsequent increase in the fees for MOL led to the paradoxical situation that MOL, having failed to commence production on time, benefits from lower mining fees until 2020 for practically all of its fields under authorisation; whereas its competitors, who are equally subject to the authorisation regime and who started production on time and therefore have not concluded an extension agreement, have to pay higher statutory fees.
Käesoleva juhtumi puhul põhjustas pikendamise lepingu sõlmimine ja sellele järgnenud MOLi tasude suurendamine paradoksaalse olukorra, kus MOL, kes ei alustanud tootmist õigel ajal, maksab kuni 2020. aastani väiksemat kaevandamistasu praktiliselt kõikide kaevandusväljade eest, mille suhtes kohaldatakse kaevandamislubade süsteemi; samal ajal kui tema konkurendid, kelle suhtes kohaldatakse samuti kaevandamislubade süsteemi ja kes alustasid tootmist õigel ajal ega sõlminud seetõttu pikendamise lepingut, peavad maksma seaduses ette nähtud suuremat tasu.
This was the only extension agreement concluded for hydrocarbons.
Kõnealune pikendamise leping oli ainus leping, mis käsitles süsivesinikke.
MOL noted that there are other extension agreements in force for solid minerals.
MOL märkis, et on veel teisigi pikendamise lepinguid, mis on sõlmitud tahkete maavarade kohta.
The Commission observes, however that this concerns other types of minerals which are subject to a different mining fee under the Mining Act than hydrocarbons.
Komisjon märgib siiski, et see käsitleb muud liiki maavarasid, mille eest tuleb vastavalt kaevandamisseadusele maksta teistsugust kaevandamistasu kui süsivesinike eest.
It also has to be noted that for solid minerals there was no change in the mining fee introduced by the amendment to the Mining Act, (i.e. the market players having concluded such an agreement have not been affected by the same ‘sequence of measures’ and therefore no advantage has accrued to them).
Samuti tuleb märkida, et tahkete maavarade eest võetava tasu suurust kaevandamisseaduse muudatustega ei muudetud (st lepingu sõlminud turuosalisi samad „järjestikused toimingud” ei mõjutanud ja seega ei saanud nad kasu).
On the basis of the foregoing, despite the arguments put forward by Hungary, the Commission considers that the sequence of actions, i.e. the way Section 26/A(5) of the Mining Act is worded, the extension agreement concluded on its basis, and the subsequent amendment to the Mining Act, was selective in favour of MOL.
Eeltoodut arvesse võttes ja hoolimata Ungari väidetest leiab komisjon, et järjestikused toimingud, st paragrahvi 26/A lõike 5 sõnastus, selle alusel sõlmitud pikendamise leping ja hilisemad kaevandamisseaduse muudatused, olid valikulised ja soodustasid MOLi.
The combined effects of the sequence of measures is that, among holders of mining authorisations granted under Section 5 of the Mining Act, only MOL was subject to a specific regime which shielded it against any increase in the mining fee normally due for hydrocarbons extraction.
Järjestikuste meetmete koosmõju on selline, et kaevandamisseaduse paragrahvi 5 alusel antud kaevandamislubade omanikest kohaldati ainult MOLi suhtes erisüsteemi, mis kaitses teda süsivesinike kaevandamise eest nõutava tasu mis tahes suurenemise eest.
In conclusion, due to the wide discretion in the granting of an extension agreement and in view of the fact that, actually, the exemption is directed to one individual company, the selectivity criterion is met.
Kokkuvõttes võib järeldada, et kuna pikendamise lepingu sõlmimisel omati ulatuslikku otsustusruumi ja võttes arvesse asjaolu, et tegelikult oli vabastus suunatud ühele äriühingule, on valikulise tingimus täidetud.
Contrary to the Hungarian authorities’ arguments, the Commission takes the view that the State does not exercise an economic activity by authorising mining activities.
Vastupidi Ungari ametiasutuste väidetele on komisjon seisukohal, et riik ei tegele kaevandamiseks luba andes majandustegevusega. Halduskontsessioonide ja kaevandamislubade andmine on seotud selliste volituste teostamisega, mis on tavaliselt avaliku sektori ülesanne, sest eraõiguslik isik seda teha ei saa [40]. Ungaris, nagu ka teistes ELi liikmesriikides, ei ole ükski eraõiguslik isik maavarade esialgne omanik.
Rather, the granting of administrative concessions or mining authorisations is connected with the exercise of powers which are typically those of a public authority because this activity cannot be originally exercised by a private actor [41].
Liikmesriikide õigussüsteemid annavad üldjuhul maavarad riigiasutuste kontrolli alla [41]. Seetõttu teevad otsuse lubada äriühingul liikmesriigi valitud vormis ja teatud tasude eest maavarasid kasutada selle laadi ja eeskirjade tõttu riigiasutused ja seda saab käsitada avaliku võimu teostamisena.
In Hungary – as in other Member States of the EU – no private actor is the original owner of mineral resources.
Ungari sekkumine, st kaevandamise üle halduskontrolli teostamine, teenib üldisi, mitte ärihuvisid.
Even if in the present case authorisation for mining exploitation were deemed to be an economic activity whereby the State pursues commercial purposes (which it is not), the Commission notes that there is no clear and direct link in monetary terms between the level of the mining fees set by Hungary for MOL and the value of the mining authorisation.
Isegi kui käesoleval juhul käsitati kaevandamiseks loa andmist majandustegevusena, millega riik tegeleb kommertseesmärkidel (mida see ei ole), puudub komisjoni sõnul selge ja otsene rahaline seos kaevandamistasude suuruse, mis riik MOLi suhtes kehtestas, ja kaevandamisloa väärtuse vahel.
Hungary’s reasoning, namely that it acted as a market operator when it concluded the extension agreement, is not borne out.
Ungari põhjendus, et ta tegutses pikendamise lepingut sõlmides ettevõtjana, ei ole vettpidav.
In particular, there is no indication that tendering the concession for the twelve fields (which would have not been extended) would not have resulted in a higher bid from a competitor.
Eelkõige puuduvad tõendid selle kohta, et 12 kaevandamisvälja kontsessiooni (mida ei oleks pikendatud) hankemenetlus ei oleks toonud konkurentidelt paremaid pakkumisi.
Hungary also failed to demonstrate that it took into account all relevant factors and risks from a commercial point of view when concluding the extension agreement, i.e. all payment components in the extension agreement, the possible higher fees set by the Mining Act until 2020, the duration of the agreement and possible competitors.
Samuti ei tõendanud Ungari, et ta oleks pikendamise lepingu sõlmimisel võtnud arvesse kõiki asjakohaseid ärilisi tegureid ja riske, st kõiki pikendamise lepingus sätestatud tasukomponente, seadusega kuni 2020. aastani kehtestatud võimalikke suuremaid tasusid, lepingu kehtivust ja võimalikke konkurente.
A further argument by Hungary is that after the disputed amendment of the Mining Act, no other market participant actually had to pay a higher fee than MOL, because in fact there were no competitors falling into the categories with higher mining fees in the relevant period.
Ungari väidab lisaks, et pärast vaidlustatud seadusemuudatuse jõustumist ei pidanud ükski ettevõtja tegelikult maksma suuremaid tasusid kui MOL, sest tegelikult puudusid tal asjaomasel ajavahemikul konkurendid, kes kuulunuks suuremat kaevandamistasu maksvate ettevõtjate hulka.
Summary of the applicable mining fees before and after the amendments to the Mining Act
Ülevaade enne ja pärast kaevandamisseaduse muutmist kohaldatud kaevandamistasu määradest
Fee for the fields under MOL’s contract
MOLi lepinguga hõlmatud kaevandus-väljade eest võetava tasu määr
Applicable until 2020
Kohaldatav kuni 2020. aastani
J % [46](at least 12 %)
J % [45](vähemalt 12 %)
J % × c [47](at least 12 %)
J % × c [46](vähemalt 12 %)
Production started after 1 January 2008 [44]
Tootmist alustati pärast 1. jaanuari 2008
This argument has to be dismissed.
Kõnealune väide tuleb tagasi lükata.
Table 4 above summarises the extent to which the extension agreement and the subsequent amendment of the Mining Act resulted in fees for MOL lower than stipulated by the Mining Act.
Eespool tabelis 4 on esitatud ülevaade sellest, kuidas pikendamise lepingu ja kaevandamisseaduse hilisemate muudatuste tõttu muutus MOLi makstav tasu väiksemaks kui seaduses sätestatud.
Firstly, the data submitted by the Hungarian authorities show that in fact there were some market players operating fields under the authorisation regime who have been subject to a higher mining fee obligation than paid by MOL, between 8 January 2008 and 23 January 2009 owing to the first amendment to the Mining Act and also from 23 January 2009 to date owing to the second amendment to the Mining Act.
Esiteks näitavad Ungari ametiasutuste esitatud andmed, et tegelikult eksisteerisid mõned kaevandamislubade süsteemi alusel tegutsevad ettevõtjad, kes maksid MOList suuremat kaevandamistasu alates 8. jaanuarist 2008 kuni 23. jaanuarini 2009 kaevandamisseaduse esimese muudatuse tõttu ja alates 23. jaanuarist kuni tänaseni kõnealuse seaduse teise muudatuse tõttu.
The submissions from the Hungarian authorities show that in 2008 there were mining fields operated under authorisation by companies other than MOL who paid more than 12 % (between 14,24 % and 18 %) owing to the application of the Brent Clause [48].
Ungari ametiasutuste andmed näitavad, et 2008. aastal olid olemas kaevandusväljad, mida käitasid kaevandamisloa alusel teised äriühingud, [47] kes maksid Brenti täiendava tasu kohaldamise tõttu tasu rohkem kui 12 % suuruse määra alusel (vahemikus 14,24 % kuni 18 %).
The Commission recalls once again that the effect of the measures is that MOL is not subject to the Brent Clause laid down in the Mining Act for all other operators.
Komisjon tuletab veel kord meelde, et meetmete tagajärjel ei kohaldata MOLi suhtes Brenti täiendavat tasu, mis on sätestatud seaduses teiste ettevõtjate jaoks.
Thirdly, as regards the current general market environment in Hungary, there are several mining companies engaged in hydrocarbon extraction activities.
Kolmandaks on seoses Ungari praeguste üldiste turutingimustega seal mitu kaevandamisettevõtjat, kes kaevandavad süsivesinikke.
In addition, there are several companies carrying out exploration who might put fields into operation and become MOL’s competitors.
Lisaks on mitu äriühingut, kes tegelevad geoloogiliste uuringutega ja võivad kaevandusvälju kasutusele võtta ning saada MOLi konkurentideks.
Any new entrants under the authorisation regime will be subject to the statutory mining fee and face competition with MOL, the only company whose mining fields escape the fee applicable under the general authorisation regime and are subject to a lower level of fees.
Kõik uued ettevõtjad, kes tegutsevad kaevandamislubade süsteemi alusel, peavad maksma seaduses sätestatud kaevandamistasu ja konkureerima MOLiga – ainsa äriühinguga, kelle kaevandusväljad on vabastatud üldises kaevandamislubade süsteemis ette nähtud kaevandamistasust ja kes maksab väiksemat tasu.
Fifthly, if hypothetically the Mining Authority had not agreed to the extension for the twelve fields, all other MOL fields under authorisation would have become subject to the considerably higher mining fee as well, which might have meant higher revenues for the State [49].
Viiendaks, kui kaevandusamet ei oleks 12 kaevandusvälja kasutuselevõtu tähtaja pikendamisega nõustunud, oleks ka MOLi kõikide teiste kaevandamislubade süsteemi alusel kasutatavate kaevandusväljade [48] eest tulnud maksta olulisemalt suuremat kaevandamistasu, mis oleks toonud riigile rohkem tulu.
Moreover, as mentioned in recital 73, the State could have put out a tender for the concession for the twelve fields not granted extension, and could thereby potentially have obtained a higher bid from a competitor.
Nagu põhjenduses 73 mainitud, oleks riik saanud korraldada hanke 12 kaevandusvälja, mille kasutuselevõtmise tähtaega ei pikendatud, kasutuselevõtuks kontsessiooni alusel ja oleks võinud saada konkurendilt parema pakkumise.
Regarding Hungary’s argument that MOL paid a higher mining fee, namely 12,24 %, in 2006 and 2007, the Commission notes that this is irrelevant.
Seoses Ungari väitega, et MOL maksis suuremat kaevandamistasu, st 12,24 % 2006. ja 2007. aastal, märgib komisjon, et see ei ole oluline.