natgillin/translations-raw huggingface dataset:
To be consistent with the economic approach, the assessment of own funds needs to be adjusted to reflect the different nature of assets, which form part of a ring-fenced arrangement.
Kooskõla majandusliku käsitlusega eeldab, et omavahendite hindamist tuleb kohandada nii, et see kajastaks eraldatud toodete varade teistsugust iseloomu.
Similarly, the Solvency Capital Requirement calculation should reflect the reduction in pooling or diversification related to those ring-fenced funds.
Sarnaselt tuleks solventsuskapitalinõude arvutamisel võtta arvesse nende eraldatud toodetega seotud väiksemat riskide ühendamist või hajutamist.
It is current practice in certain Member States for insurance companies to sell life insurance products in relation to which the policy holders and beneficiaries contribute to the risk capital of the company in exchange for all or part of the return on the contributions.
Mõnedes liikmesriikides on tavaks, et kindlustusandjad müüvad elukindlustustooteid, mille puhul kindlustusvõtjad ja soodustatud isikud teevad sissemakseid kindlustusandja riskikapitali, saades vastu kogu või osa sissemaksetest saadavast kasumist.
Those accumulated profits are surplus funds, which are the property of the legal entity in which they are generated.
See kogunenud tulu on vahendite ülejääk, mis on selle juriidilise isiku vara, kus need on tekkinud.
Surplus funds should be valued in line with the economic approach laid down in this Directive.
Vahendite ülejääki tuleks hinnata kooskõlas käesolevas direktiivis sätestatud majandusliku käsitlusega.
In this respect, a mere reference to the evaluation of surplus funds in the statutory annual accounts should not be sufficient.
Sellega seoses ei peaks piisama vaid kohustuslikus aastaaruandes tehtavast viitest vahendite ülejäägi hindamisele.
In line with the requirements on own funds, surplus funds should be subject to the criteria laid down in this Directive on the classification in tiers.
Kooskõlas omavahenditele esitatavate nõuetega tuleks vahendite ülejäägi suhtes kohaldada käesolevas direktiivis sätestatud tasemetesse liigitamise kriteeriume.
This means, inter alia, that only surplus funds which fulfil the requirements for classification in Tier 1 should be considered as Tier 1 capital.
See tähendab muu hulgas, et vahendite ülejääki, mis vastab 1. tasemesse liigitamise nõuetele, tuleks käsitleda 1. taseme kapitalina.
Mutual and mutual-type associations with variable contributions may call for supplementary contributions from their members (supplementary members’ calls) in order to increase the amount of financial resources that they hold to absorb losses.
Muutuvate sissemaksetega vastastikused ja vastastikust tüüpi kindlustusandjad võivad nõuda oma liikmetelt täiendavaid sissemakseid (liikmetelt nõutavad täiendavad maksed), et suurendada kahjumi katteks nende käsutuses olevaid rahalisi vahendeid.
Supplementary members’ calls may represent a significant source of funding for mutual and mutual-type associations, including when those associations are confronted with adverse business fluctuations.
Need liikmetelt nõutavad täiendavad maksed võivad olla vastastikuste ja vastastikust tüüpi kindlustusandjate jaoks oluline rahastamisallikas, muu hulgas siis, kui kindlustusandjaid ähvardavad äritegevuse ebasoodsad kõikumised.
Supplementary members’ calls should therefore be recognised as ancillary own-fund items and treated accordingly for solvency purposes.
Seega tuleks neid (liikmetelt nõutavaid täiendavaid makseid) käsitleda lisaomavahenditena ja maksevõime eesmärkidel vastavalt kohelda.
In particular, in the case of mutual or mutual-type associations of shipowners with variable contributions solely insuring maritime risks, the recourse to supplementary members’ calls has been a long-established practice, subject to specific recovery arrangements, and the approved amount of those members’ calls should be treated as good-quality capital (Tier 2).
Eelkõige muutuvate sissemaksetega vastastikuste või vastastikust tüüpi laevaomanike ühenduste puhul, kes tegelevad vaid meretranspordi riskide kindlustamisega, on liikmetelt täiendavate maksete nõudmine olnud pikaajaline tava, mille suhtes on kohaldatud sissenõudmise erikorda, ning nende täiendavate maksete kinnitatud summat tuleks käsitada hea kvaliteediga kapitalina (2. taseme omavahendid).
Similarly, in the case of other mutual and mutual-type associations where supplementary members’ calls are of similar quality, the approved amount of those members’ calls should also be treated as good-quality capital (Tier 2).
Sarnaselt tuleks ka teiste muutuvate sissemaksetega vastastikuste või vastastikust tüüpi kindlustusandjate puhul, kui liikmetelt nõutavad täiendavad maksed on samasuguse kvaliteediga, käsitada nende täiendavate maksete kinnitatud summat kui hea kvaliteediga kapitali (2. taseme omavahendid).
In order to allow insurance and reinsurance undertakings to meet their commitments towards policy holders and beneficiaries, Member States should require those undertakings to establish adequate technical provisions.
Selleks et kindlustus- ja edasikindlustusandjad saaksid täita oma kohustusi kindlustusvõtjate ja soodustatud isikute ees, peaksid liikmesriigid nõudma, et kõnealused kindlustus- ja edasikindlustusandjad kehtestaksid sobivad kindlustustehnilised eraldised.
The principles and actuarial and statistical methodologies underlying the calculation of those technical provisions should be harmonised throughout the Community in order to achieve better comparability and transparency.
Kõnealuste kindlustustehniliste eraldiste arvutamise aluseks olevad põhimõtted ning kindlustusmatemaatilised ja statistilised metodoloogiad tuleks ühtlustada kogu ühenduses, et saavutada parem võrreldavus ja läbipaistvus.
The calculation of technical provisions should be consistent with the valuation of assets and other liabilities, market consistent and in line with international developments in accounting and supervision.
Kindlustustehniliste eraldiste arvutamine peaks olema kooskõlas varade ja muude kohustuste hindamisega, turuväärtusega ning raamatupidamise ja järelevalve rahvusvaheliste suundumustega.
The value of technical provisions should therefore correspond to the amount an insurance or reinsurance undertaking would have to pay if it transferred its contractual rights and obligations immediately to another undertaking.
Kindlustustehniliste eraldiste väärtus peaks seega vastama summale, mida kindlustus- või edasikindlustusandja peaks maksma, kui ta annaks oma lepingulised õigused ja kohustused kohe üle teisele kindlustus- või edasikindlustusandjale.
Consequently, the value of technical provisions should correspond to the amount which another insurance or reinsurance undertaking (the reference undertaking) would be expected to require to take over and fulfil the underlying insurance and reinsurance obligations.
Sellest tulenevalt peaks kindlustustehniliste eraldiste väärtus vastama summale, mida teine kindlustus- või edasikindlustusandja (referentsettevõtja) eeldatavasti nõuab kindlustustehniliste eraldiste aluseks olevate kindlustus- ja edasikindlustuskohustuste ülevõtmise ja täitmise eest.
The amount of technical provisions should reflect the characteristics of the underlying insurance portfolio.
Kindlustustehniliste eraldiste summa peaks kajastama nende aluseks oleva kindlustusportfelli näitajaid.
Undertaking-specific information, such as that regarding claims management and expenses, should therefore be used in their calculation only insofar as that information enables insurance and reinsurance undertakings better to reflect the characteristics of the underlying insurance portfolio.
Seega tuleks kõnealustes arvutustes kasutada kindlustus- või edasikindlustusandjat käsitlevat teavet, nagu teave nõuete haldamise ja kulude kohta, ainult niivõrd, kuivõrd see aitab kindlustus- ja edasikindlustusandjatel paremini kajastada kindlustustehniliste eraldiste aluseks oleva kindlustusportfelli näitajaid.
The assumptions made about the reference undertaking assumed to take over and meet the underlying insurance and reinsurance obligations should be harmonised throughout the Community.
Kindlustustehniliste eraldiste aluseks olevad kindlustus- ja edasikindlustuskohustused eeldatavasti üle võtva ja täitva referentsettevõtjaga seotud eeldused tuleks ühenduse tasandil ühtlustada.
In particular, the assumptions made about the reference undertaking that determine whether or not, and if so to what extent, diversification effects should be taken into account in the calculation of the risk margin should be analysed as part of the impact assessment of implementing measures and should then be harmonised at Community level.
Eelkõige tuleks rakendusmeetmete mõjuhinnangu osana analüüsida eeldusi referentsettevõtja kohta, mis määravad kindlaks, kas ja mil määral tuleks riskimarginaali arvutamisel arvestada hajutamise mõju, ning need eeldused tuleks seejärel ühenduse tasandil ühtlustada.
For the purpose of calculating technical provisions, it should be possible to apply reasonable interpolations and extrapolations from directly observable market values.
Kindlustustehniliste eraldiste arvutamisel peaks olema võimalik kasutada mõistlikku interpolatsiooni ja ekstrapolatsiooni otseselt arvutatavate turuväärtuste põhjal.
It is necessary that the expected present value of insurance liabilities is calculated on the basis of current and credible information and realistic assumptions, taking account of financial guarantees and options in insurance or reinsurance contracts, to deliver an economic valuation of insurance or reinsurance obligations.
On vajalik, et kindlustuskohustuste eeldatav nüüdisväärtus arvutataks ajakohase ja usaldusväärse teabe ning realistlike eelduste alusel, võttes arvesse kindlustus- ning edasikindlustuslepingute finantstagatisi ja optsioone, et hinnata kindlustus- ja edasikindlustuskohustusi majanduslikust seisukohast.
The use of effective and harmonised actuarial methodologies should be required.
Tuleks nõuda tõhusate ja ühtlustatud kindlustusmatemaatiliste metodoloogiate kasutamist.
In order to reflect the specific situation of small and medium-sized undertakings, simplified approaches to the calculation of technical provisions should be provided for.
Väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete olukorra kajastamiseks tuleks ette näha kindlustustehniliste eraldiste arvutamise lihtsustatud meetodid.
The supervisory regime should provide for a risk-sensitive requirement, which is based on a prospective calculation to ensure accurate and timely intervention by supervisory authorities (the Solvency Capital Requirement), and a minimum level of security below which the amount of financial resources should not fall (the Minimum Capital Requirement).
Järelevalvekorras tuleks sätestada riskitundlikkuse nõue, mis põhineb ettevaatavatel arvutustel, et tagada järelevalveasutuste täpne ja õigeaegne sekkumine (solventsuskapitalinõue), ning miinimumtagatis, millest allapoole finantsvahendite summa ei tohiks langeda (miinimumkapitalinõue).
Both capital requirements should be harmonised throughout the Community in order to achieve a uniform level of protection for policy holders.
Mõlemad kapitalinõuded tuleks ühtlustada kogu ühenduses, et tagada kindlustusvõtjate ühtlane kaitsetase.
For the good functioning of this Directive, there should be an adequate ladder of intervention between the Solvency Capital Requirement and the Minimum Capital Requirement.
Käesoleva direktiivi nõuetekohaseks toimimiseks peaks solventsuskapitalinõude ja miinimumkapitalinõude vahele jääma piisav võimalus sekkumiseks.
In order to mitigate undue potential pro-cyclical effects of the financial system and avoid a situation in which insurance and reinsurance undertakings are unduly forced to raise additional capital or sell their investments as a result of unsustained adverse movements in financial markets, the market risk module of the standard formula for the Solvency Capital Requirement should include a symmetric adjustment mechanism with respect to changes in the level of equity prices.
Finantssüsteemi võimaliku ebakohase protsüklilise mõju leevendamiseks ja vältimaks, et kindlustus- ja edasikindlustusandjad oleksid finantsturgudel toimuvate ebasoodsate liikumiste tõttu sunnitud põhjendamatult lisakapitali leidma või investeeringuid müüma, peaks solventsuskapitalinõude standardvalemi tururiski komponent sisaldama aktsiahindade muutuste arvessevõtmiseks sümmeetrilist kohandusmehhanismi.
In addition, in the event of exceptional falls in financial markets, and where that symmetric adjustment mechanism is not sufficient to enable insurance and reinsurance undertakings to fulfil their Solvency Capital Requirement, provision should be made to allow supervisory authorities to extend the period within which insurance and reinsurance undertakings are required to re-establish the level of eligible own funds covering the Solvency Capital Requirement.
Ühtlasi tuleks juhuks, kui finantsturgudel toimuvad erakorralised langused ja kui sümmeetriline kohandusmehhanism ei ole piisav, et tagada kindlustus- ja edasikindlustusandjate suutlikkus täita solventsuskapitalinõuet, näha ette, et järelevalveasutusel on lubatud pikendada ajavahemikku, mille jooksul kindlustus- ja edasikindlustusandjad peavad taastama soleventsuskapitalinõude täitmiseks vajalikud nõuetekohased omavahendid.
The Solvency Capital Requirement should reflect a level of eligible own funds that enables insurance and reinsurance undertakings to absorb significant losses and that gives reasonable assurance to policy holders and beneficiaries that payments will be made as they fall due.
Solventsuskapitalinõudes peaks kajastuma nõuetekohaste omavahendite tase, mis võimaldab kindlustus- ja edasikindlustusandjatel korvata olulisi kahjusid ning mis annab kindlustusvõtjatele ja soodustatud isikutele piisava kinnituse selle kohta, et maksed tasutakse õigel ajal.
In order to ensure that insurance and reinsurance undertakings hold eligible own funds that cover the Solvency Capital Requirement on an on-going basis, taking into account any changes in their risk profile, those undertakings should calculate the Solvency Capital Requirement at least annually, monitor it continuously and recalculate it whenever the risk profile alters significantly.
Tagamaks, et kindlustus- ja edasikindlustusandjatel on pidevalt solventsuskapitalinõude täitmiseks vajalikud nõuetekohased omavahendid, võttes arvesse asjaomase kindlustus- või edasikindlustusandja riskiprofiili muutusi, peaksid need kindlustus- ja edasikindlustusandjad arvutama solventsuskapitalinõuet vähemalt üks kord aastas, seda pidevalt kontrollima ja riskiprofiili olulise muutumise korral selle uuesti arvutama.
In order to promote good risk management and align regulatory capital requirements with industry practices, the Solvency Capital Requirement should be determined as the economic capital to be held by insurance and reinsurance undertakings in order to ensure that ruin occurs no more often than once in every 200 cases or, alternatively, that those undertakings will still be in a position, with a probability of at least 99,5 %, to meet their obligations to policy holders and beneficiaries over the following 12 months.
Hea riskijuhtimise soodustamiseks ja regulatiivsete kapitalinõuete asjaomase majandusharu tavadega kooskõlla viimiseks tuleks solventsuskapitalinõue määratleda majandusliku kapitalina, mida kindlustus- ja edasikindlustusandjad omavad, et tagada, et laostumine ei toimuks sagedamini kui üks kord 200 juhtumi kohta või, alternatiivse võimalusena, et need kindlustus- ja edasikindlustusandjad suudavad vähemalt 99,5 % tõenäosusega täita kindlustusvõtjate ja soodustatud isikute suhtes võetud kohustused järgmise 12 kuu jooksul.
That economic capital should be calculated on the basis of the true risk profile of those undertakings, taking account of the impact of possible risk-mitigation techniques, as well as diversification effects.
Majanduslik kapital tuleks arvutada kõnealuste kindlustus- ja edasikindlustusandjate tegeliku riskiprofiili alusel, võttes arvesse võimalikke riskimaandamismeetodeid ja hajutamise mõjusid.
Provision should be made to lay down a standard formula for the calculation of the Solvency Capital Requirement, to enable all insurance and reinsurance undertakings to assess their economic capital.
Tuleks sätestada solventsuskapitalinõude arvutamise standardvalem, et võimaldada kõikidel kindlustus- ja edasikindlustusandjatel hinnata oma majanduslikku kapitali.
For the structure of the standard formula, a modular approach should be adopted, which means that the individual exposure to each risk category should be assessed in a first step and then aggregated in a second step.
Standardvalemi ülesehituse puhul tuleks kasutada modulaarset lähenemisviisi, mis tähendab, et esimeses etapis tuleks hinnata kokkupuudet igat liiki riskiga ning agregeerida need.
Where the use of undertaking-specific parameters allows for the true underwriting risk profile of the undertaking to be better reflected, this should be allowed, provided such parameters are derived using a standardised methodology.
Kui kindlustus- või edasikindlustusandja põhiste parameetrite kasutamine võimaldab paremini ära kasutada kindlustus- või edasikindlustusandja tegelikku riskiprofiili, peaks see olema lubatud tingimusel, et kõnealused parameetrid saadakse standardmetodoloogia abil.
In order to reflect the specific situation of small and medium-sized undertakings, simplified approaches to the calculation of the Solvency Capital Requirement in accordance with the standard formula should be provided for.
Väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate olukorra kajastamiseks tuleks ette näha solventsuskapitalinõude lihtsustatud arvutamine standardvalemi järgi.
As a matter of principle, the new risk-based approach does not comprise the concept of quantitative investment limits and asset eligibility criteria.
Uus riskipõhine lähenemisviis ei hõlma põhimõtteliselt kvantitatiivseid investeeringupiiranguid ja varade nõuetekohasuse kriteeriume.
It should however be possible to introduce investment limits and asset eligibility criteria to address risks which are not adequately covered by a sub-module of the standard formula.
Siiski peaks olema võimalik kehtestada investeeringupiiranguid ja varade nõuetekohasuse kriteeriume riskide puhul, mis ei ole piisavalt kaetud standardvalemi alakomponendiga.
In accordance with the risk-oriented approach to the Solvency Capital Requirement, it should be possible, in specific circumstances, to use partial or full internal models for the calculation of that requirement rather than the standard formula.
Kooskõlas solventsuskapitalinõude riskipõhisusega peaks eriolukorras olema võimalik kasutada kõnealuse nõude arvutamisel standardvalemi asemel osalist või täielikku sisemudelit.
In order to provide policy holders and beneficiaries with an equivalent level of protection, such internal models should be subject to prior supervisory approval on the basis of harmonised processes and standards.
Kindlustusvõtjate ja soodustatud isikute samaväärse kaitse tagamiseks peaks järelevalveasutus kõnealuse sisemudeli ühtlustatud menetluse ja normide alusel eelnevalt heaks kiitma.
When the amount of eligible basic own funds falls below the Minimum Capital Requirement, the authorisation of insurance and reinsurance undertakings should be withdrawn where those undertakings are unable to re-establish the amount of eligible basic own funds at the level of the Minimum Capital Requirement within a short period of time.
Kui nõuetekohaste põhiomavahendite summa on väiksem miinimumkapitalinõudest, tuleks kindlustus- või edasikindlustusandja tegevusluba tunnistada kehtetuks, kui kõnealused kindlustus- ja edasikindlustusandjad ei suuda lühikese aja jooksul viia põhiomavahendite nõuetekohast suurust tagasi miinimumkapitalinõude tasemeni.
The Minimum Capital Requirement should ensure a minimum level below which the amount of financial resources should not fall.
Miinimumkapitalinõue peaks tagama minimaalse taseme, millest allapoole finantsvahendite summa ei tohiks langeda.
It is necessary that that level be calculated in accordance with a simple formula, which is subject to a defined floor and cap based on the risk-based Solvency Capital Requirement in order to allow for an escalating ladder of supervisory intervention, and that it is based on the data which can be audited.
On vajalik, et miinimumkapitalinõue arvutataks lihtsa valemi järgi, mille puhul kohaldatakse riskipõhisel solventsuskapitalinõudel põhinevat kindlaksmääratud alam- ja ülemmäära, et võimaldada järkjärgulist suuremat järelevalvealast sekkumist, ja see peab põhinema kontrollitavatel andmetel.
Insurance and reinsurance undertakings should have assets of sufficient quality to cover their overall financial requirements.
Kindlustus- ja edasikindlustusandjatel peaks olema piisava kvaliteediga varad, mis rahuldaksid nende üldisi finantsnõudeid.
All investments held by insurance and reinsurance undertakings should be managed in accordance with the ‘prudent person’ principle.
Kõiki kindlustus- ja edasikindlustusandjate investeeringuid tuleks hallata mõistlikkuse põhimõttel.
Member States should not require insurance or reinsurance undertakings to invest their assets in particular categories of assets, as such a requirement could be incompatible with the liberalisation of capital movements provided for in Article 56 of the Treaty.
Liikmesriigid ei tohiks kindlustus- ja edasikindlustusandjatelt nõuda oma varade investeerimist teatud liiki varasse, sest selline nõue võib olla vastuolus asutamislepingu artiklis 56 ette nähtud kapitali liikumise liberaliseerimisega.
It is necessary to prohibit any provisions enabling Member States to require pledging of assets covering the technical provisions of an insurance or reinsurance undertaking, whatever form that requirement might take, when the insurer is reinsured by an insurance or reinsurance undertaking authorised pursuant to this Directive, or by a third-country undertaking where the supervisory regime of that third country has been deemed equivalent.
Tuleks ära keelata kõik sätted, mis võimaldavad liikmesriikidel mis tahes vormis nõuda kindlustus- või edasikindlustusandja kindlustustehniliste eraldiste katteks olevate varade pantimist, kui kindlustusandja edasikindlustajaks on kindlustus- või edasikindlustusandja, mis on saanud tegevusloa käesoleva direktiivi alusel, või kolmanda riigi kindlustus- või edasikindlustusandja, kui kõnealuse kolmanda riigi järelevalvekorda peetakse samaväärseks.
The legal framework has so far provided neither detailed criteria for a prudential assessment of a proposed acquisition nor a procedure for their application.
Õiguslikus raamistikus ei ole seni ette nähtud üksikasjalikke kriteeriumeid kavandatud omandamise usaldusväärsuse hindamiseks.
A clarification of the criteria and the process of prudential assessment is therefore needed to provide the necessary legal certainty, clarity and predictability with regard to the assessment process, as well as to the result thereof.
Seepärast on vaja täpsustada usaldusväärsuse hindamise kriteeriumeid ja menetluskorda, et tagada hindamismenetluseks vajalik õiguskindlus, selgus ja prognoositavus, samuti hindamise tulemuslikkus.
Those criteria and procedures were introduced by provisions in Directive 2007/44/EC.
Kõnealused kriteeriumid ja menetluskord on kehtestatud direktiiviga 2007/44/EÜ.
As regards insurance and reinsurance those provisions should therefore be codified and integrated into this Directive.
Seepärast tuleks kindlustuse ja edasikindluse puhul kõnealused sätted kodifitseerida ja kaasata need käesolevasse direktiivi.
Maximum harmonisation throughout the Community of those procedures and prudential assessments is therefore critical.
Seepärast on esmase tähtsusega kõnealuse menetluskorra ja usaldusväärsuse hindamise kriteeriumite maksimaalne ühtlustamine kogu ühenduses.