natgillin/translations-raw huggingface dataset:
an investment firm as defined in Article 4(1)(1) of Directive 2004/39/EC of the European Parliament and of the Council of 21 April 2004 on markets in financial instruments;
investeerimisühing Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/39/EÜ (finantsinstrumentide turgude kohta) artikli 4 lõike 1 punkti 1 tähenduses;
a financial institution as defined in Article 4(5) of Directive 2006/48/EC;
finantseerimisasutus direktiivi 2006/48/EÜ artikli 4 esimese lõigu punkti 5 tähenduses;
an insurance undertaking as defined in Article 1(a) of Council Directive 92/49/EEC of 18 June 1992 on the coordination of laws, regulations and administrative provisions relating to direct insurance other than life insurance (third non-life insurance Directive) and an assurance undertaking as defined in Article 1(1)(a) of Directive 2002/83/EC of the European Parliament and of the Council of 5 November 2002 concerning life assurance;
kindlustusselts nõukogu 18. juuni 1992. aasta direktiivi 92/49/EMÜ (otsekindlustustegevusega, välja arvatud elukindlustustegevusega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta (kolmas kahjukindlustuse direktiiv)) artikli 1 punkti a tähenduses ning elukindlustusselts Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. novembri 2002. aasta direktiivi 2002/83/EÜ (elukindlustuse kohta) artikli 1 lõike 1 punkti a tähenduses;
paragraph 4(a) shall be replaced by the following:
lõike 4 punkt a asendatakse järgmisega:
The financial collateral to be provided shall consist of cash, financial instruments or credit claims;’;
Esitatava finantstagatise peavad moodustama sularaha, finantsinstrumendid või krediidinõuded.”;
in paragraph 4, the following point shall be added:
lõikele 4 lisatakse järgmine punkt:
Member States may exclude from the scope of this Directive credit claims where the debtor is a consumer as defined in Article 3(a) of Directive 2008/48/EC of the European Parliament and of the Council of 23 April 2008 on credit agreements for consumers or a micro or small enterprise as defined in Article 1 and Article 2(2) and (3) of the Annex to Commission Recommendation 2003/361/EC of 6 May 2003 concerning the definition of micro, small and medium-sized enterprises, save where the collateral taker or the collateral provider of such credit claims is one of the institutions referred under Article 1(2)(b) of this Directive.
Liikmesriigid võivad käesoleva direktiivi kohaldamisalast välja jätta krediidinõuded, mille puhul võlgnik on tarbija Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2008. aasta direktiivi 2008/48/EÜ (mis käsitleb tarbijakrediidilepinguid) artikli 3 punkti a tähenduses, või mikro- või väikeettevõte komisjoni 6. mai 2003. aasta soovituse 2003/361/EÜ (mis käsitleb mikroettevõtete ning väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete määratlust) lisa artikli 1 ja artikli 2 lõigete 2 ning 3 tähenduses, välja arvatud juhul, kui niisuguste krediidinõuete tagatise saaja või tagatise pakkuja on käesoleva direktiivi artikli 1 lõike 2 punktis b osutatud institutsioon.
in the second subparagraph, the following sentence shall be added:
teise lõiku lisatakse järgmine lause:
‘For credit claims, the inclusion in a list of claims submitted in writing, or in a legally equivalent manner, to the collateral taker is sufficient to identify the credit claim and to evidence the provision of the claim provided as financial collateral between the parties.’;
„Krediidinõuete puhul on nende lisamine nõuete loendisse, mis esitatakse tagatisesaajale kirjalikult või õiguslikult samaväärsel viisil, piisav krediidinõude tuvastamiseks ja esitatud nõude kui pooltevahelise finantstagatise seadmise tõendamiseks.”;
the following subparagraph shall be inserted after the second subparagraph:
teise lõigu järele lisatakse järgmine lõik:
‘Without prejudice to the second subparagraph, Member States may provide that the inclusion in a list of claims submitted in writing, or in a legally equivalent manner, to the collateral taker is also sufficient to identify the credit claim and to evidence the provision of the claim provided as financial collateral against the debtor or third parties.’.
„Ilma et see mõjutaks teise lõigu kohaldamist, võivad liikmesriigid sätestada, et krediidinõude lisamine nõuete loendisse, mis esitatakse tagatisesaajale kirjalikult või õiguslikult samaväärsel viisil, on piisav krediidinõude tuvastamiseks ja nõude finantstagatisena seadmise tõendamiseks ka suhetes võlgniku või kolmanda isikuga.”
points (b) and (c) shall be replaced by the following:
punktid b ja c asendatakse järgmisega:
“title transfer financial collateral arrangement” means an arrangement, including repurchase agreements, under which a collateral provider transfers full ownership of, or full entitlement to, financial collateral to a collateral taker for the purpose of securing or otherwise covering the performance of relevant financial obligations;
omandiõiguse üleminekul põhinev finantstagatiskokkulepe – kokkulepe, sealhulgas tagasiostulepingud, mille alusel tagatiseandja annab finantstagatise omandiõiguse või finantstagatisega seotud õigused täielikult üle tagatisesaajale eesmärgiga tagada või muul viisil võimaldada asjakohaste rahaliste kohustuste täitmine;
“security financial collateral arrangement” means an arrangement under which a collateral provider provides financial collateral by way of security to or in favour of a collateral taker, and where the full or qualified ownership of, or full entitlement to, the financial collateral remains with the collateral provider when the security right is established;’;
pandiõigusel põhinev finantstagatiskokkulepe – kokkulepe, mille alusel tagatiseandja esitab finantstagatise tagatisesaajale või tema kasuks pandina ja mille puhul finantstagatise täielik või kvalifitseeritud omandiõigus või finantstagatisega seotud õigused jäävad pandiõiguse tekkimisel täielikult tagatiseandjale;”
“credit claims” means pecuniary claims arising out of an agreement whereby a credit institution, as defined in Article 4(1) of Directive 2006/48/EC, including the institutions listed in Article 2 of that Directive, grants credit in the form of a loan.’;
krediidinõuded – rahalised nõuded, mis tulenevad kokkuleppest, mille kohaselt direktiivi 2006/48/EÜ artikli 4 punktis 1 määratletud krediidiasutus (sealhulgas ka selle direktiivi artiklis 2 loetletud institutsioonid) annab krediiti laenu vormis.”;
in paragraph 2, the second sentence shall be replaced by the following:
lõike 2 teine lause asendatakse järgmisega:
‘Any right of substitution, right to withdraw excess financial collateral in favour of the collateral provider or, in the case of credit claims, right to collect the proceeds thereof until further notice, shall not prejudice the financial collateral having been provided to the collateral taker as mentioned in this Directive.’.
„Õigus finantstagatis asendada, õigus ülemäärane finantstagatis tagasi võtta või krediidinõuete puhul õigus nendest saadav tulu kuni edaspidise teatamiseni sisse nõuda ei mõjuta käesoleva direktiivi kohaselt tagatisesaaja kasuks seatud finantstagatist.”
in paragraph 1, the following subparagraphs shall be added:
lõikele 1 lisatakse järgmised lõigud:
‘Without prejudice to Article 1(5), when credit claims are provided as financial collateral, Member States shall not require that the creation, validity, perfection, priority, enforceability or admissibility in evidence of such financial collateral be dependent on the performance of any formal act such as the registration or the notification of the debtor of the credit claim provided as collateral.
„Ilma et see piiraks artikli 1 lõike 5 kohaldamist, ei nõua liikmesriigid krediidinõuete finantstagatistena esitamise korral, et nende seadmine, kehtivus, sõlmimine, prioriteetsus, täitmisele pööratavus või tõenduskõlbulikkus sõltuksid mis tahes vorminõude täitmisest, näiteks tagatisena seatud krediidinõude registreerimine või võlgniku teavitamine.
However, Member States may require the performance of a formal act, such as registration or notification, for purposes of perfection, priority, enforceability or admissibility in evidence against the debtor or third parties.
Küll aga võivad liikmesriigid nõuda mõne vorminõude (näiteks registreerimise või teavitamise) täitmist seoses kehtivuse, prioriteetsuse, täitmisele pööratavuse või tõenduskõlbulikkusega võlgnike ja/või kolmandate isikute vastu.
By 30 June 2014, the Commission shall report to the European Parliament and to the Council on whether this paragraph continues to be appropriate.’;
juuniks 2014 esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva lõike jätkuva asjakohasuse kohta.”;
Without prejudice to Council Directive 93/13/EEC of 5 April 1993 on unfair terms in consumer contracts and national provisions concerning unfair contract terms, Member States shall ensure that debtors of the credit claims may validly waive, in writing or in a legally equivalent manner: (i) their rights of set-off vis-à-vis the creditors of the credit claim and vis-à-vis persons to whom the creditor assigned, pledged or otherwise mobilised the credit claim as collateral; and
Ilma et see piiraks nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/13/EMÜ (ebaõiglaste tingimuste kohta tarbijalepingutes) ja ebaõiglasi lepingutingimusi käsitlevate siseriiklike sätete kohaldamist, tagavad liikmesriigid, et krediidinõuete võlgnikud võivad kirjalikult või õiguslikult samaväärsel viisil õiguspäraselt loobuda: i) oma tasaarveldamise õiguse kasutamisest krediidinõude võlausaldajate ja nende isikute vastu, kellele võlausaldaja on krediidinõude loovutanud, pantinud või muul viisil tagatiseks andnud, ja
their rights arising from banking secrecy rules that would otherwise prevent or restrict the ability of the creditor of the credit claim to provide information on the credit claim or the debtor for the purposes of using the credit claim as collateral.
pangasaladuse hoidmise eeskirjadest tulenevatest õigustest, mis takistavad või piiravad krediidinõude võlausaldaja võimalusi hankida krediidinõude või võlgniku kohta teavet seoses krediidinõude tagatiseks andmisega.
credit claims, by sale or appropriation and by setting off their value against, or applying their value in discharge of, the relevant financial obligations.’;
krediidinõuete puhul neid müüa või omandada ja teha nendega asjakohaste rahaliste kohustuste tasaarvestuse või kasutada neid selliste kohustuste täitmiseks.”;
in paragraph 2, point (b) shall be replaced by the following:
lõike 2 punkt b asendatakse järgmisega:
the parties have agreed in the security financial collateral arrangement on the valuation of the financial instruments and the credit claims.’;
osalised on pandiõigusel põhinevas finantstagatiskokkuleppes kokku leppinud finantsinstrumentide ja krediidinõuete hindamises.”;
This Article shall not apply to credit claims.’.
Käesolevat artiklit ei kohaldata krediidinõuetele.”
The following Article shall be inserted after Article 9:
Artikli 9 järele lisatakse järgmine artikkel:
Directive 2008/48/EC
Direktiiv 2008/48/EÜ
The provisions of this Directive shall be without prejudice to Directive 2008/48/EC.’.
Käesoleva direktiivi sätted ei piira direktiivi 2008/48/EÜ kohaldamist.”
Member States shall adopt and publish the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive by 30 December 2010.
Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 30. detsembril 2010.
They shall apply those measures from 30 June 2011.
Nad kohaldavad nimetatud meetmeid alates 30. juunist 2011.
Member States shall communicate to the Commission the text of the main provisions of national law which they adopt in the field covered by this Directive.
Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetud peamiste siseriiklike õigusnormide teksti.
OJ C 216, 23.8.2008, p. 1.
ELT C 216, 23.8.2008, lk 1.
Opinion of 3 December 2008 (not yet published in the Official Journal).
detsembri 2008. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).
Opinion of the European Parliament of 18 December 2008 (not yet published in the Official Journal) and Council Decision of 27 April 2009.
Euroopa Parlamendi 18. detsembri 2008. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 27. aprilli 2009. aasta otsus.
OJ L 145, 30.4.2004, p. 1.’;
ELT L 145, 30.4.2004, lk 1.”;
OJ L 168, 27.6.2002, p. 43.’;
EÜT L 168, 27.6.2002, lk 43.”;
OJ L 146, 10.6.2009, p. 37’.
ELT L 146, 10.6.2009, lk 37.”.
OJ L 177, 30.6.2006, p. 1.’;
ELT L 177, 30.6.2006, lk 1.”;
OJ L 345, 19.12.2002, p. 1.’;
EÜT L 345, 19.12.2002, lk 1.”;
OJ L 124, 20.5.2003, p. 36.’;
ELT L 124, 20.5.2003, lk 36.”;
OJ L 95, 21.4.1993, p. 29.’.
EÜT L 95, 21.4.1993, lk 29.”
The European Central Bank decided to introduce credit claims as an eligible type of collateral for Eurosystem credit operations from 1 January 2007.
Euroopa Keskpank otsustas muuta krediidinõuded eurosüsteemi krediiditehingute jaoks kõlblikuks tagatiseks alates 1. jaanuarist 2007.
In order to maximise the economic impact of the use of credit claims, the European Central Bank recommended an extension of the scope of Directive 2002/47/EC.
Krediidinõuete kasutamise majandusliku mõju suurendamiseks soovitas Euroopa Keskpank laiendada direktiivi 2002/47/EÜ reguleerimisala.
Directive 2009/45/EC of the European Parliament and of the Council
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/45/EÜ,
on safety rules and standards for passenger ships
reisilaevade ohutuseeskirjade ja -nõuete kohta
(Recast)
(Uuesti sõnastatud)
Council Directive 98/18/EC of 17 March 1998 on safety rules and standards for passenger ships [3] has been substantially amended several times [4].
Nõukogu 17. märtsi 1998. aasta direktiivi 98/18/EÜ reisilaevade ohutuseeskirjade ja -nõuete kohta [3] on korduvalt oluliselt muudetud.
Within the framework of the common transport policy measures must be adopted to enhance safety in maritime transport.
Ühise transpordipoliitika raames tuleb võtta meetmeid, et suurendada meretranspordi ohutust.
The Community is seriously concerned about shipping casualties in which passenger ships were involved resulting in a massive loss of life.
Ühendus on tõsiselt mures reisilaevadega juhtunud laevaõnnetuste pärast, mis on nõudnud palju inimohvreid.
Persons using passenger ships and high-speed passenger craft throughout the Community have the right to expect and to rely on an appropriate level of safety on board.
Reisilaevu ja kiirreisilaevu kasutavatel isikutel kogu ühenduses on õigus eeldada ja usaldada asjakohast ohutuse taset pardal.
Work equipment and personal protective equipment of workers are not covered by this Directive, because the provisions of Council Directive 89/391/EEC of 12 June 1989 on the introduction of measures to encourage improvements in the safety and health of workers at work [5] and the relevant provisions of its relevant individual directives are applicable to the use of such equipment on passenger ships engaged on domestic voyages.
Käesolev direktiiv ei hõlma töötajate töövahendeid ja isikukaitsevahendeid, sest nõukogu 12. juuni 1989. aasta direktiivi 89/391/EMÜ (töötajate töötervishoiu ja tööohutuse parandamist soodustavate meetmete kehtestamise kohta) [5] sätteid ja selle asjakohaste üksikdirektiivide asjakohaseid sätteid kohaldatakse selliste vahendite kasutamise suhtes kohalikke rannasõite tegevatel reisilaevadel.
The provision of maritime passenger transport services between Member States has already been liberalised by Council Regulation (EEC) No 4055/86 of 22 December 1986 applying the principle of freedom to provide services to maritime transport between Member States and between Member States and third countries [6].
Liikmesriikidevaheline meritsi toimuvate reisijateveo teenuste osutamine on juba liberaliseeritud nõukogu määrusega (EMÜ) nr 4055/86 (teenuste osutamise vabaduse põhimõtte kohaldamise kohta liikmesriikide ning liikmesriikide ja kolmandate riikide vahelises mereveos).
The application of the principle of freedom to provide services to maritime transport within Member States (maritime cabotage) has been provided for by Council Regulation (EEC) No 3577/92 [7].
Teenuste osutamise vabaduse põhimõtte kohaldamine merevedudel liikmesriikides (merekabotaaž) on sätestatud nõukogu määrusega (EMÜ) nr 3577/92. [7]
To attain a high level of safety, and to remove barriers to trade, it is necessary to establish harmonised safety standards at an appropriate level for passenger ships and craft operating domestic services.
Et kindlustada ohutuse kõrge tase ja kõrvaldada kaubandustõkked, on vaja kehtestada ühtlustatud ohutusnõuded kohalikke rannasõite tegevate reisilaevade jaoks sobival tasemel.
Standards for vessels operating international voyages are being developed within the International Maritime Organization (IMO).
Rahvusvahelisi merereise tegevatele laevadele esitatavad nõuded töötab välja Rahvusvaheline Mereorganisatsioon (IMO).
Procedures to request action at the IMO in order to bring the standards for international voyages into line with the standards of this Directive should be available.
IMO meetme taotlemise kord peaks olema kättesaadav, et viia rahvusvahelistele merereisidele esitatavad nõuded kooskõlla käesoleva direktiivi nõuetega.
In view, in particular, of the internal market dimension of maritime passenger transport, action at Community level is the only possible way to establish a common level of safety for ships throughout the Community.
Meritsi toimuva reisijateveo siseturumõõdet silmas pidades on ühenduse tasandi meede ainus võimalik viis kehtestada kogu ühenduses ühtne laevade ohutustase.
In view of the principle of proportionality, a Directive is the appropriate legal instrument as it provides a framework for a uniform and compulsory application of the safety standards by Member States, while leaving to each Member State the right to decide the implementation tools that best fit its internal system.
Proportsionaalsuse põhimõtet silmas pidades on direktiiv sobivaim õigusakt, sest sellega antakse raamistik ühetaoliste ja kohustuslike ohutusnõuete kohaldamiseks liikmesriikides, jättes samas liikmesriikidele õiguse otsustada, missugused rakendusvahendid vastavad kõige paremini nende siseriiklikule õiguskorrale.
In the interests of improving safety and avoiding distortions of competition the common safety requirements should apply to passenger ships and high-speed passenger craft engaged on domestic voyages in the Community, irrespective of the flag they fly.
Ohutuse tõstmise ja konkurentsimoonutuste vältimise huvides tuleks ühiseid ohutusnõudeid kohaldada ühenduses kohalikke rannasõite tegevate laevade suhtes sõltumata sellest, millise riigi lipu all nad sõidavad.
It is, however, necessary to exclude some categories of ships for which the rules of this Directive are technically unsuitable or economically unviable.
Siiski on vaja teha erand teatavatele laevaliikidele, mille puhul käesoleva direktiivi eeskirjad on tehniliselt sobimatud või majanduslikult võimatud.
Passenger ships should be divided into different classes depending upon the range and conditions of the sea areas in which they operate.
Reisilaevad tuleks jagada eraldi klassidesse sõltuvalt nende merepiirkondade ulatusest ja tingimustest, kus nad sõidavad.
High-speed passenger craft should be categorised in accordance with the provisions of the High-Speed Craft Code established by the IMO.
Kiirreisilaevad tuleks liigitada vastavalt IMO kehtestatud kiirlaevakoodeksi sätetele.
The main reference framework for the safety standards should be the 1974 International Convention for the Safety of Life at Sea (the 1974 SOLAS Convention), as amended, which encompasses internationally agreed standards for passenger ships and high-speed passenger craft engaged on international voyages, as well as appropriate Resolutions adopted by the IMO and other measures complementing and interpreting that Convention.
Ohutusnõuete peamiseks kontrollraamistikuks peaks olema 1974. aasta konventsioon inimelude ohutusest merel (1974 SOLASe konventsioon), muudetud kujul, mis hõlmab rahvusvaheliselt kokkulepitud nõudeid rahvusvahelisi merereise tegevate reisilaevade ja kiirreisilaevade jaoks, nagu ka IMO vastuvõetud asjakohaseid resolutsioone ning muid nimetatud konventsiooni täiendavaid ja tõlgendavaid meetmeid.
The various classes of both new and existing passenger ships require a different approach for establishing safety requirements guaranteeing an equivalent safety level in view of the specific needs and limitations of those various classes.
Uute ja olemasolevate reisilaevade eri klassid nõuavad erinevat lähenemist samaväärset ohutustaset tagavate ohutusnõuete kehtestamisel, pidades silmas nende eri klasside konkreetseid vajadusi ning piiranguid.
It is appropriate to make distinctions in the safety requirements to be respected as between new and existing ships since imposing the rules for new ships on existing ships would involve such extensive structural changes as to make them economically unviable.
On asjakohane eristada järgitavaid ohutusnõudeid uute ja olemasolevate laevade puhul, sest uutele laevadele mõeldud eeskirjade kohaldamine olemasolevatele laevadele nõuaks nii ulatuslikke struktuurimuutusi, et need oleksid majanduslikult võimatud.
The financial and technical implications arising from the upgrading of existing ships to the standards provided for by this Directive justify certain transitional periods.
Rahalised ja tehnilised kaalutlused, mis tekivad olemasolevate laevade uuendamisel käesoleva direktiiviga ettenähtud nõuetega vastavusse viimisel, õigustavad teatavaid üleminekuperioode.
In view of the substantial differences in the design, construction and use of high-speed passenger craft compared to traditional passenger ships, such craft should be required to respect special rules.
Pidades silmas kiirreisilaevade projekteerimise, ehitamise ja kasutamise olulisi erinevusi võrreldes tavapäraste reisilaevadega, tuleks sellistelt laevadelt nõuda erieeskirjade järgimist.
Shipborne marine equipment, complying with the provisions of Council Directive 96/98/EC of 20 December 1996 on marine equipment [8], when installed on board a passenger ship, should not be subject to additional tests since such equipment is already subject to the standards and procedures of that Directive.
Kui pardale on paigaldatud nõukogu 20. detsembri 1996. aasta direktiivi 96/98/EÜ (laevavarustuse kohta) [8] sätetele vastav laevavarustus, ei ole seda vaja täiendavalt testida, sest sellise varustuse suhtes kehtivad juba nimetatud direktiivi normid ja kord.
Directive 2003/25/EC of the European Parliament and of the Council of 14 April 2003 on specific stability requirements for ro-ro passenger ships [9] introduced strengthened stability requirements for ro-ro passenger vessels operating on international services to and from Community ports, and this enhanced measure should also apply to certain categories of such vessels operating on domestic services under the same sea conditions.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. aprilli 2003. aasta direktiiviga 2003/25/EÜ (ro-ro reisiparvlaevade täpsemate püstuvusnõuete kohta) [9] kehtestati rangemad püstuvusnõuded ro-ro reisiparvlaevade suhtes, mis teevad rahvusvahelisi meresõite ühenduse sadamatesse ja sadamatest, ning seda rangemat meedet tuleks kohaldada teatavat liiki kõnealuste laevade suhtes, mida kasutatakse kohalikuks rannasõiduks samasugustes tingimustes.
Failure to apply such stability requirements should be grounds for phasing out ro-ro passenger ships after a certain number of years of operation.
Ro-ro reisiparvlaevad, mille suhtes ei saa kõnealuseid püstuvusnõudeid kohaldada, tuleks teatava kasutusaja pärast järk-järgult kasutuselt kõrvaldada.