natgillin/translations-raw huggingface dataset:
According to Germany, to base an assessment on such unwritten criteria would be incompatible with the objective of revising the SME definition stated in recital 8 of the SME block-exemption Regulation: ‘In order to eliminate differences that might give rise to distortions of competitions, in order to facilitate coordination between different Community and national initiatives concerning small and medium-sized enterprises, and for reasons of administrative clarity and legal certainty, …’.
Saksamaa sõnul ei sobi seesuguste kirjutamata kriteeriumide põhjal toimuv hindamine kokku VKEde määratlemise soovituse läbivaatamise eesmärgiga, mis on VKEde grupierandi määruse 8. põhjenduse kohaselt järgmine: „[…] vältida seletustes kõrvalekaldeid, mille tulemusel võivad tekkida konkurentsimoonutused, lihtsustada ühenduse ja liikmesriikide meetmete kooskõlastamist väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate puhul ning suurendada menetluse läbipaistvust ja õiguskindlust, […]”.
Germany argues that for the sake of legal certainty and equal treatment, the Commission should first publish possible changes (incorporation of new additional criteria) to the SME definition, before applying such changes to individual cases.
Saksamaa väidab, et komisjon peab õiguskindlust ja võrdset kohtlemist silmas pidades VKEde määratlemise soovituse mis tahes kohandused (uute lisakriteeriumide kasutuselevõtt) avalikustama, enne kui ta hakkab neid üksikjuhtumite suhtes kohaldama.
Moreover, if the European legislator had wished to consider the criterion of ‘suffering the typical handicaps of an SME’, it would have taken up this criterion in its new SME definition.
Lisaks oleks Euroopa õiguslooja, kui ta oleks soovinud „VKEdele tüüpiliste raskuste” kriteeriumi kohaldada, lisanud selle uude VKEde määratlemise soovitusse.
Whether a company suffers the typical handicaps of an SME should therefore only be verified using the formal SME criteria.
Seda, kas ettevõtjal on VKEdele tüüpilised raskused, tohib seetõttu hinnata ainult VKEsid käsitlevate ametlike kriteeriumide alusel.
Germany adds that the determination of a 25 % threshold for partner enterprises would be obsolete when in practice this threshold would not be applied.
Lisaks on Saksamaa arvates partnerettevõtjatele kehtestatud aktsiate 25 % piirmäär ülearune, kui seda hindamisel tegelikult kriteeriumina arvesse ei võeta.
Germany states that the aim of the new SME definition was to allow for a consistent promotion of SMEs and their control by national administrations and courts on the basis of clear and unequivocal definitions.
Saksamaa sõnul on uue VKEde määratlemise soovituse eesmärk tagada VKEde toetamise ühtsus ning selle administratiivne ja kohtulik järelevalve selgete ja ühemõtteliste määratluste alusel.
It deduces that the new SME definition therefore leaves no scope for judgment evaluation or for unwritten conditional elements.
Saksamaa järeldab seetõttu, et VKEde määratlemise soovituses ei ole jäetud ruumi oma äranägemise järgi otsustamiseks ega kirjutamata seaduste järgmiseks.
Solar Tech and Pollmeier cases are not comparable to Sovello
Solar Techi ja Pollmeieri juhtumid ei ole Sovello juhtumiga võrreldavad
Germany furthermore brings forward that neither the holding structure nor the economic conditions of the companies referred to in the Solar Tech and the Pollmeier Malchow GmbH & Co. KG v Commission [22] cases, which are judgments based on the former SME recommendation of 1996, are comparable to the situation of Sovello.
Saksamaa väidab, et kohtuasjade Solar Tech ja Pollmeier Malchow GmbH & Co. KG v. komisjon [22] puhul ei ole asjaomaste ettevõtete aktsiate jaotus ega nende majanduslikud raamtingimused (millele osutatakse varasema, 1996. aasta VKEde määratlemise soovituse põhjal tehtud otsustes) Sovello omadega võrreldavad.
In the Solar Tech case, the beneficiary Solar Tech was owned for only 24 % by the Permasteelisa concern (a large company), but the founder and majority shareholder of this concern, being also the manager of Solar Tech, owned 46 % of the capital, and the president of the concern as well as a member of the board of Permasteelisa both owned 15 % of the capital.
Solar Techi juhtumi puhul kuulus suurettevõtjale Permasteelisa kontsern ainult 24 % abisaaja aktsiatest, aga kontserni asutajale ja enamusaktsionärile, kes oli ühtlasi Solar Techi juhataja, kuulus 46 % ning kontserni juhatajale ja ühele juhatuse liikmele kummalegi 15 % kapitalist.
On the basis of this financial interdependence, the possible influence of Permasteelisa shareholders, and the economic and organisational ties with Permasteelisa, the Commission concluded that Solar Tech did not suffer the typical handicaps of an SME and hence did not fulfil the independence criterion.
Komisjon jõudis toona järeldusele, et kirjeldatud rahalise sõltuvuse, kontserni aktsionäride võimaliku mõju ning kontserniga majandusliku ja struktuurilise seotuse tõttu ei puutu Solar Tech kokku VKEdele tüüpiliste raskustega ega vasta seega sõltumatuskriteeriumile.
Germany notes that in the Sovello joint venture however, both shareholders Evergreen and Q-Cells were independent from each other, and the minority shareholder Q-Cells did not have more influence in Sovello than that of a shareholder owning 24,9 % (see also point 5.3 below).
Saksamaa märgib, et ühisettevõtte Sovello aktsionärid olid seevastu üksteisest sõltumatud ja et vähemusaktsionäril Q-Cells ei olnud Sovellos suuremat mõju kui on tavaliselt aktsionäril, kellele kuulub 24,9 % aktsiatest (vrd 5.3 jagu).
In the Pollmeier case, the beneficiary Pollmeier was fully owned by a natural person through an intermediary company.
Pollmeieri juhtumi puhul oli tegemist olukorraga, kus abisaaja Pollmeier kuulus vaheettevõtja kaudu täielikult (100 %) füüsilisele isikule.
All the other companies controlled by this natural person were active in the same or parallel economic sectors.
Kõik teised samale füüsilisele isikule kuuluvad ettevõtjad olid tegevad kas samades või paralleelsetes majandussektorites.
The Commission considered the enterprises owned by this natural person as one economic entity and cumulated the financial data and staff headcounts, which exceeded the SME thresholds.
Komisjon eeldas, et kõnealusele füüsilisele isikule kuuluvad ettevõtjad moodustavad ühe majandusüksuse, kumuleeris andmed nende ettevõtjate finantsolukorra ja töötajate arvu kohta ning sai tulemuseks väärtused, mis ületasid VKEde määratlemise soovituses kindlaksmääratud piirväärtusi.
Germany notes that at the time of the creation of Sovello however, both shareholders were independent from each other and had different purposes (research and development in the field of solar technology, for Evergreen, and the production of solar cells, for Q-Cells).
Saksamaa märgib, et Sovello osanikud olid ühisettevõtte asutamise ajal üksteisest sõltumatud ja nende äritegevusel olid eri eesmärgid (Evergreen tegeles solaartehnoloogia valdkonna teadus- ja arendustööga ning Q-Cells tootis päikeseelemente).
The typical SME handicaps of Sovello could hence not be compensated by the integration in a group of large companies.
Sovello VKEdele tüüpilisi raskusi ei saanud seega kõrvaldada kuuluvus mõnda suurettevõtjate kontserni.
No exception for joint ventures
Ühisettevõtetele ei tohi kehtestada erikriteeriume
Germany claims that the Commission in its opening decision of 17 June 2008 (see recital 5) goes beyond its authority in that it seems to assume that a beneficiary is automatically to be treated as one economic entity together with its joint venture partners, and that therefore the financial data and staff headcounts of all the joint venture partners should always be cumulated for the calculation of the SME thresholds.
Saksamaa sõnul kuritarvitas komisjon 17. juunil 2008. aastal tehtud menetluse algatamise otsuses (vt punkt 5) oma volitusi, kuna eeldas, et abisaajat ja tema ühisettevõtte partnereid tuleb automaatselt käsitleda ühe majandusüksusena ning et seetõttu tuleb VKEde piirväärtuste arvutamisel andmed kõikide ühisettevõtte partnerite finantsolukorra ja töötajate arvu kohta kumuleerida.
Germany states that thus the Commission claims the authority to take out a whole group of undertakings (namely joint ventures) from the application of the legally binding SME definition and to develop and apply particular SME criteria for this group of undertakings.
Saksamaa väidab, et komisjon võtab endale sellega õiguse kehtestada terve ettevõtjate kategooria (nimelt ühisettevõtted) suhtes erandi, jättes nende suhtes kohaldamata õiguslikult siduva VKEde määratlemise soovituse ning kohaldades kõnealuste ettevõtjate suhtes hoopis erisuguseid VKEde määratlemise kriteeriume.
Germany contests that such right could be derived from the case law of the European Courts on the former SME recommendation of 1996 or from any past Commission practice.
Saksamaa viitab asjaolule, et selliseid volitusi ei ole võimalik välja lugeda ei Euroopa kohtutes 1996. aasta VKEde määratlemise soovituse põhjal tehtud otsustest ega ka komisjoni senisest praktikast.
Typical SME handicaps of Sovello
Sovello VKEdele tüüpilised raskused
Germany asserts that at the time of notification, with its limited number of employees and limited financial resources, Sovello did suffer from typical SME handicaps related to financing of the investment project, commercialization of the output, as well as business and operational organisation.
Saksamaa kinnitab, et Sovello puutus abist teatamise ajal kokku VKEdele tüüpiliste raskustega, kuna tema töötajate arv oli väike ning investeerimisprojekti rahastamise, toodangu turustamise ning äri- ja töökorralduse vahendid piiratud.
Germany recognizes the synergy effects of the cooperation with Evergreen and Q-Cells, but contests that these could compensate the typical SME handicaps of Sovello.
Saksamaa tunnistab küll Sovello ning Evergreeni ja Q-Cellsi koostöö sünergilist mõju, aga ei nõustu, et selline mõju oleks Sovello VKEdele tüüpilisi raskusi leevendanud.
SME handicaps related to financing
VKEdele tüüpilised raskused seoses rahastamisega
Germany claims that without public support Sovello would not have obtained external financing for its investment project in Thalheim.
Saksamaa sõnul ei oleks Sovello ilma avaliku sektori toetuseta saanud oma investeerimisprojektile Thalheimis välisrahastamise vahendeid.
Germany states that the ratio of external investment financing for the Sovello project (EUR 8 million, i.e. 13 % of the total investment) is typical for SMEs.
Välisinvesteeringute osakaal Sovello projektis (8 miljonit eurot ehk 13 % investeeringute kogusummast) vastab VKEdele tüüpilistele näitajatele.
Germany adds that only […] of the […] solicited banks were interested in financing the project, one of which was only willing to provide EUR […] working capital and bridging finance up to 50 % of the public support.
Lisaks sellele olid Saksamaa väitel ainult […] […] pangast, kellelt abi küsiti, projekti rahastamisest huvitatud, ning üks neist oli valmis pakkuma vaid […] euro ulatuses käibekapitalilaenu ja kuni 50 % ulatuses avaliku sektori toetuse summast lühiajalist laenu ajutiste finantsraskuste ületamiseks.
This situation would be typical for SMEs, not for large companies.
Sellised asjaolud on tüüpilised VKEdele ja mitte suurettevõtjatele.
Sovello had difficulties in providing sufficient securities for the loan (as it was not yet owner of the land, machinery and installations had not yet been delivered, buildings were still being constructed and there was no stock).
Sovellol oli keeruline leida laenule piisavat tagatist (kuna tema kasutatav krunt ei kuulunud talle, masinad ja seadmed ei olnud veel kohale jõudnud, ehitised olid lõpetamata ja lattu ei olnud veel tekkinud varusid).
The shareholders could […] provide […] securities either.
Ka Sovello osanikud ei saanud pakkuda […] tagatisi.
Germany argues that the shareholders could only bring in very limited own resources.
Saksamaa väidab, et osanikel oli võimalik anda ühisettevõtte käsutusse ainult väga piiratud hulgal omavahendeid.
Until 2006, only Evergreen provided financing exceeding its share capital and capital reserves.
Kuni 2006. aastani andis ühisettevõtte käsutusse rahalisi vahendeid lisaks kapitaliosalusele ja reservkapitalile ainult Evergreen.
Q-Cells was not […] to bring in such extra capital, as its […] resources were […] tied in its own investment projects.
Q-Cells ei […] ühisettevõttesse selliseid rahalisi vahendeid investeerida, kuna tema […] vahendid kulusid […] ära tema enda investeerimisprojekti edendamiseks.
Germany states that the investment project could not have been carried out if no State aid including SME bonus would have been granted.
Saksamaa väitel ei oleks ilma riigiabita, sealhulgas ilma VKE lisatoetuseta olnud võimalik Sovello investeerimisprojekti ellu viia.
SME handicaps related to commercialization
VKEdele tüüpilised raskused seoses turustamisega
Germany further argues that Sovello was confronted to a substantial commercial risk, as it was still to demonstrate that the String-Ribbon technology could lead to industrially marketable products.
Saksamaa sõnul puutus Sovello kokku olulise kommertsriskiga, kuna ettevõtjal tuli kõigepealt tõendada, et ta suudab String-Ribbon tehnoloogia abil valmistada müügikõlblikke tooteid.
The fact that Sovello had a sales agreement with Evergreen could not really reduce this risk because Evergreen was an SME itself and had no knowledge on the German market.
Kõnealust riski ei vähendanud olulisel määral ka Evergreeniga sõlmitud ostu-müügileping, sest Evergreen oli ise samuti VKE ja tal puudus Saksamaa turul tegutsemise kogemus.
The other shareholder, Q-Cells, had no experience in selling solar modules, as it only produced solar cells.
Teisel osanikul (Q-Cells) puudus aga päikesemoodulite müügi kogemus, kuna ta tootis ise ainult päikeseelemente.
Moreover, Q-Cells was also an SME [23] and had to concentrate its efforts on the commercialisation of its own output.
Lisaks sellele oli ka Q-Cells VKE [23] ja pidi suunama oma jõupingutused eelkõige omaenda toodangu turustamisse.
SME handicaps related to business and operational organisation
VKEdele tüüpilised raskused seoses äri- ja töökorraldusega
The German authorities claim that the costs linked to business and operational organisation of Sovello were comparably higher than those of large enterprises.
Saksamaa väitel olid Sovello kulutused äri- ja töökorraldusele suurettevõtjate samalaadsetest kulutustest suuremad.
E.g. Sovello had to […].
Näiteks pidi Sovello […].
Influence of Q-Cells on Sovello
Q-Cellsi mõju Sovellos
Germany contests that the influence of Q-Cells on Sovello at the time of notification was higher than the normal influence of a shareholder owning 24,9 % in Sovello.
Saksamaa ei nõustu sellega, et Q-Cellsi võimalik mõju Sovellos abist teatamise ajal oli suurem kui see oleks harilikult olnud Sovello aktsiatest 24,9 % omaval osanikul.
It rather says that such participation percentage is not unusual for similar projects of start-ups in high technology sectors.
Sellise suurusega osalus on kõrgtehnoloogia sektorite uute ettevõtjate võrreldavate projektide puhul üsna tavaline.
Germany explains that Evergreen took the initiative to start the project.
Saksamaa selgitab, et projekti algatamise idee pärines Evergreenilt.
In 10 years Evergreen had spent more than USD […] million developing the String-Ribbon technology without succeeding in making it profitable.
Evergreen oli juba rohkem kui 10 aasta jooksul investeerinud üle […] miljoni USA dollari String-Ribbon tehnoloogia arendamisse, ilma et oleks saavutanud tehnoloogia tasuvuse.
Q-Cells was a good candidate because in addition to finance, it could also bring in its experience in building industrial plants in the photovoltaic sector and its knowledge in solar cells technology.
Q-Cells sobis hästi äripartneri rolli, sest lisaks rahalistele vahenditele võis Q-Cells ühisettevõttesse kaasa tuua ka oma kogemused fotogalvaanikasektori tööstusrajatiste ehitamisel ja oma teadmised päikeseelementide tehnoloogia valdkonnas.
Germany further reports that for these reasons Evergreen decided to choose Q-Cells as joint venture partner and not […], who was a stronger financial party but wanted more influence.
Saksamaa selgitab, et kirjeldatud põhjustel otsustas Evergreen Q-Cellsi ja mitte äriühingu […] kasuks. Viimane oli küll tugevam finantspartner, aga soovis ühisettevõttes ka rohkem mõjuvõimu.
At the time of concluding the MVJA1 with Evergreen, Q-Cells had already invested in a large project for the production of conventional solar cells.
Sellal kui Q-Cells sõlmis Evergreeniga MJVA1, oli ta juba investeerinud suurde projekti, mille raames oli kavas toota harilikke päikeseelemente.
It had only limited resources available for investment in other projects.
Seetõttu ei olnud Q-Cells võimeline tegema suuri investeeringuid veel mõnda teise projekti.
According to Germany, the purpose of Q-Cells’ participation in Sovello was to gain knowledge in new technologies for the production of solar wafers, cells and modules, as well as to exploit its experience in the development of solar cell plants.
Saksamaa sõnul soovis Q-Cells Sovellos osalemise kaudu ühelt poolt omandada oskusteavet pooljuhtplaatide, päikeseelementide ja -moodulite tootmise uute tehnoloogiate kohta ning teiselt poolt rakendada oma kogemusi päikeseelementide tootmisrajatiste arendamisel.
For the above reasons, Q-Cells accepted a minority participation of 24,9 %.
Kirjeldatud põhjustel oli Q-Cells valmis omandama ühisettevõttes 24,9 % vähemusosaluse.
Germany mentions that in the same logic, Q-Cells had taken a similar minority participation (21,19 %) in CSG Solar AG [24], a company producing solar modules based on the thin-film technology.
Saksamaa selgitab, et samasugustel põhjustel omas Q-Cells võrreldavat (21,19 %) vähemusosalust ka ettevõttes CSG Solar AG, [24] mis toodab päikesemooduleid kelmetehnoloogia abil.
The level of the participation is not only based on the possible financial contribution but also on the technological input.
Osalus ühisettevõttes ei kujuta endast ainult võimalikku rahalist osalust, vaid ka tehnoloogilist sisendit.
Germany stresses that the participation quotes of the shareholders in Sovello fully represented the real intention and influence of both joint venture partners, and that the voting rights were shared accordingly.
Saksamaa rõhutab, et Sovello osanike osalus põhikapitalis kajastab täielikult nende tegelikke kavatsusi ja tegelikku mõju ning et hääleõigused olid vastavalt sellele jagatud.
This resulted in the factual situation that Evergreen could take important business decisions on its own, while Q-Cells did not have this possibility.
Seetõttu oli selge, et Evergreen sai vastupidiselt Q-Cellsile võtta olulisi otsuseid vastu üksi.
Germany argues that a potential future increase of Q-Cells’ participation was agreed but was subject to certain conditions and contribution of corresponding extra capital.
Saksamaa selgitab, et Q-Cellsi osaluse võimalik edaspidine suurendamine oli küll kokku lepitud, aga see sai toimuda ainult teatavatel kindlatel tingimustel ja juhul, kui Q-Cells suudab ühisettevõtte käsutusse anda piisaval hulgal rahalisi vahendeid.
One of the conditions mentioned in the MJVA1 was that such a participation increase should not jeopardise the aid granted to Sovello.
Üks MJVA1-s nimetatud tingimustest oli, et osaluse suurendamine ei tohi ohustada Sovello võimalusi saada riigiabi.
Germany points out that the aid measure was the reason for the location of the investment project in Germany instead of the USA, and that this is not in contradiction with State aid rules.
Saksamaa viitab asjaolule, et võimalus saada riigiabi oli peamisi põhjusi, miks investeerimisprojekt sooviti ellu viia Saksamaal ja mitte Ameerika Ühendriikides, ning et see ei kujuta endast riigiabieeskirjade rikkumist.
Germany adds that Q-Cells had no influence on this, and that it is not illegitimate nor a circumvention of the rules if the joint venture partners aim to safeguard the total financing of Sovello.
Saksamaa lisab, et Q-Cellsil ei olnud sellise otsuse tegemisel mingit mõju ning et ühisettevõtte partnerite püüdlustega kindlustada ettevõttele rahastamisvõimalus ei rikutud riigiabieeskirju ega hoitud eeskirjade kohaldamisest kõrvale.
Germany is of the view that there is a distinction between influence existing at a certain moment in time and potential future influence based on a possible increase of the participation of Q-Cells.
Saksamaa on seisukohal, et konkreetsel hetkel omatud mõju ja osaluse võimalikust edaspidisest suurendamisest tuleneva mõju vahel tuleb teha vahet.
Germany stresses that it was totally uncertain whether this participation increase would take place, and that both parties knew it would not follow quickly and certainly not before the probation of the new technology.
Saksamaa rõhutab, et osaluse suurendamine ei olnud kindel ja mõlemad partnerid teadsid, et see ei toimu kiiresti ning kindlasti mitte enne, kui uus tehnoloogia on osutunud elujõuliseks.
In fact, the proposed increase up to 50 % as taken up in the MJVA1 was never realized.
Tegelikult ei ole osalust MJVA1-s osutatud 50 %-ni seni suurendatud.
Quite to the contrary, on the basis of the second agreement (the MJVA2) dated 22 November 2005, Q-Cells’ participation was lowered to 21 %.
Q-Cellsi osalust vähendati 22. novembri 2005. aasta teise lepingu (MJVA2) alusel hoopis veelgi, nimelt 21 %-ni.
According to Germany, this clearly shows that there is no ‘automatism’ allowing to conclude that it was established from the outset that Q-Cells would own more than 24,9 % of Sovello’s shares.
Saksamaa sõnul on see selge märk, et puudub „automaatne mehhanism”, mis lubaks järeldada, et Q-Cellsi osaluse suurendamine üle 24,9 % oli juba algusest peale kokku lepitud.
Germany furthermore states that the fact that Q-Cells provided an executive officer for Sovello was only a transitional arrangement (December 2004 until April 2005) which did not reduce the decisive influence of Evergreen, who also provided an executive officer as from the start of the joint venture.
Lisaks oli Saksamaa väitel asjaolu, et ühe Sovello tegevjuhi oli ametisse nimetanud Q-Cells, kõigest ajutine lahendus (detsembrist 2004 aprillini 2005) ega vähendanud Evergreeni mõjuvõimu (Evergreenist pärines ühisettevõtte asutamise algusest saadik samuti üks tegevjuht).
Germany adds that based on its majority position in the Supervisory Board, Evergreen had the right to appoint or recall any executive officer.
Lisaks sellele oli Evergreenil, kellel oli järelevalvenõukogus suurem esindatus, võimalik kõiki tegevjuhte ametisse nimetada või ka ametist vabastada.
Germany contests that the formulation in the Heads of Agreement, saying that Q-Cells’ ownership of Sovello must be less than 25 % in order to qualify for certain German government subsidies, would lead to an influence from Q-Cells going beyond its real participation of 24,9 %.
Saksamaa ei nõustu sellega, et lepingu põhitingimuste sõnastus, mille kohaselt Q-Cellsi osalus Sovellos peab Saksamaa teatavate toetusmeetmete saamiseks jääma alla 25 %, oleks põhjustanud olukorra, kus Q-Cellsi võimalused omandada mõjuvõimu oleksid olnud suuremad kui tema 24,9 % osalus seda tegelikult võimaldas.
Germany rather explains that it only represents what was later taken up in the MJVA1, namely the intention of the parties not to be in breach of any government support conditions.
Saksamaa sõnul kajastab dokumendi sõnastus pigem seda, mida kinnitab ka hilisem MJVA1, nimelt mõlema partneri püüdlusi mitte eksida riikliku toetuse saamise tingimuste vastu.
Germany also points to another paragraph in the Heads of Agreement, where it is mentioned that as Sovello operations will represent a substantial majority of the manufacturing capacity of Evergreen, Evergreen will be required to own a majority interest in the equity of Sovello in the near term.
Lisaks viitab Saksamaa ühele teisele lepingu põhitingimuste klauslile, mille kohaselt Sovello kasutab suurt osa Evergreeni tootmismahust ja seetõttu peaks Evergreen saama Sovello kapitalis esialgu enamusosaluse.