natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Before the activated alumina is used for the treatment of water it shall be subjected to an initialisation procedure which includes the use of acidic or alkaline chemicals to remove any residues and a backwash treatment to remove fine particles.
Enne kui aktiveeritud alumiiniumoksiidi vee töötlemiseks kasutatakse, peab see läbima initsieerimisetapi, mis seisneb kõigi jääkainete eraldamises happeliste või aluseliste kemikaalide abil ja väikeste osakeste eemaldamises tagasipesu teel.
A regeneration procedure shall be applied at intervals ranging from one to four weeks depending on the water quality and throughput.
Regeneratsioonitöötlus tuleb sõltuvalt vee kvaliteedist ja kogusest läbi viia ühe kuni nelja nädala tagant.
It shall include the use of appropriate chemicals to remove the adsorbed ions in order to restore the adsorption capacity of the activated alumina, and to remove any possibly formed biofilms.
Nimetatud töötluse käigus eemaldatakse asjakohaste kemikaalide abil adsorbeerunud ioonid, et taastada aktiveeritud alumiiniumoksiidi adsorbtsioonivõime ning ühtlasi eemaldatakse võimalikud tekkinud biokiled.
This procedure shall be done in the following three stages:
Kõnealune töötlus koosneb kolmest etapist:
Treatment with sodium hydroxide to remove fluoride ions and replace them with hydroxide ions.
töötlemine naatriumhüdroksiidiga, et eemaldada fluoriidiioonid ja asendada need hüdroksiidioonidega;
Treatment with an acid to remove residual sodium hydroxide and activate the medium.
töötlemine happega, et eemaldada naatriumhüdroksiidi jäägid ja aktiveerida töötluskeskkond;
Rinsing with drinking or demineralised water and conditioning with the water as the final step in order to ensure that the filter has no impact on the overall mineral content of the treated water.
viimase etapina loputamine joogivee või demineraliseeritud veega ja töötlemine veega, selle tagamiseks, et filter ei mõjuta töödeldud vee üldist mineraalainete sisaldust.
The chemicals and reagents used for the initialisation and regeneration procedures shall comply with the relevant European standards [1] or applicable national standards relating to the purity of the chemical reagents used for treatment of water intended for human consumption.
Initsieerimise ja regeneratsiooni käigus kasutatavad kemikaalid ja reaktiivid peavad vastama asjaomastele Euroopa standarditele [1] ja kohaldatavatele riiklikele standarditele, milles käsitletakse olmevee töötlemiseks kasutatavate keemiliste reaktiivide puhtust.
The activated alumina shall comply with the European standard for leaching tests (EN 12902) [2] to ensure that no residues are released into the water resulting in concentrations exceeding the limits set in Directive 2003/40/EC or in the absence of limits in that Directive, the limits set in Directive 98/83/EC or in applicable national legislation.
Aktiveeritud alumiiniumoksiid peab vastama leostuvustestide Euroopa standardile (EN 12902), [2] millega tagatakse, et vette sattunud jääkainete kontsentratsioon ei ületa direktiivis 2003/40/EÜ seatud piirnormi – või piirnormi puudumise korral selles direktiivis – ei ületa direktiivis 98/83/EÜ või riiklikes õigusaktides sätestatud piirnorme.
The total amount of aluminium ions in the treated water as it results after the release of aluminium, the main component of activated alumina, shall not exceed 200microg/L, as established in Directive 98/83/EC.
Alumiiniumioonide koguhulk töödeldud vees pärast alumiiniumi (aktiveeritud alumiiniumoksiidi põhikomponent) vabanemist ei tohi ületada direktiivis 98/83/EÜ sätestatud piirnormi 200 microg/L.
This amount shall be checked regularly in accordance with the Council Directive.
Vastavalt direktiivile tuleb nimetatud koguse normile vastavust korrapäraselt kontrollida.
The processing steps shall be subject to good manufacturing practices and HACCP principles set out in Regulation (EC) No 852/2004 of the European Parliament and of the Council on food hygiene [3].
Töötlemise etapid peavad olema kooskõlas heade tootmistavade ja HACCP põhimõtetega, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 852/2004 toiduainete hügieeni kohta [3].
The operator shall establish a monitoring programme in order to ensure the proper functioning of the processing steps in particular as regards the maintenance of the essential characteristics of the water and its fluoride content.
Tootja kehtestab seirekava, et tagada töötlemise etappide nõuetekohane toimimine, eelkõige vee oluliste omaduste säilitamise ja fluoriidisisalduse osas.
European Standards developed by the European Committee for Standardisation (CEN).
Euroopa standardid, mille on välja töötanud Euroopa Standardikomitee (CEN).
European Standard EN 12902 (2004): Products used for treatment of water intended for human consumption.
Euroopa Standard EN 12902 (2004): Products used for treatment of water intended for human consumption.
Commission Regulation (EU) No 116/2010
Komisjoni määrus (EL) nr 116/2010,
amending Regulation (EC) No 1924/2006 of the European Parliament and of the Council with regard to the list of nutrition claims
millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1924/2006 seoses toitumisalaste väidete nimekirjaga
Having regard to Regulation (EC) No 1924/2006 of the European Parliament and of the Council of 20 December 2006 on nutrition and health claims made on foods [1], and in particular Article 8(2) thereof,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta määrust (EÜ) nr 1924/2006 toidu kohta esitatavate toitumis- ja tervisealaste väidete kohta, [1] eelkõige selle artikli 8 lõiget 2,
Article 8(1) of Regulation (EC) No 1924/2006 states that nutrition claims made on foods shall be only permitted if they are listed in its Annex, which sets out also their conditions of use.
Määruse (EÜ) nr 1924/2006 artikli 8 lõikes 1 on sätestatud, et toitumisalaste väidete esitamine on lubatud üksnes siis, kui need on loetletud kõnealuse määruse lisas, millega sätestatakse ühtlasi ka nende väidete kasutamistingimused.
Regulation (EC) No 1924/2006 also provides that amendments to that Annex shall be adopted where appropriate, after consulting the European Food Safety Authority (EFSA), hereinafter referred to as the Authority.
Lisaks on määruses (EÜ) nr 1924/2006 sätestatud, et vajaduse korral võetakse kõnealuse lisa muudatused vastu pärast konsulteerimist Euroopa Toiduohutusametiga (edaspidi „amet”).
Prior to the adoption of Regulation (EC) No 1924/2006, the Commission asked the opinion of the Authority on nutrition claims and their conditions of use concerning omega-3 fatty acids, monounsaturated fat, polyunsaturated fat and unsaturated fat.
Enne määruse (EÜ) nr 1924/2006 vastuvõtmist küsis komisjon ametilt arvamust oomega-3-rasvhapete, monoküllastumata rasvhapete, polüküllastumata rasvhapete ja küllastumata rasvhapetega seotud toitumisalaste väidete ning nende väidete kasutamistingimuste kohta.
In its opinion adopted on 6 July 2005 [2], the Authority concludes that omega-3 fatty acids, monounsaturated fat, polyunsaturated fat and unsaturated fat have important roles in the diet.
6. juulil 2005 vastu võetud arvamuses [2] jõudis amet järeldusele, et oomega-3-rasvhapetel, monoküllastumata rasvhapetel, polüküllastumata rasvhapetel ja küllastumata rasvhapetel on toiduvalikus tähtis osa.
Some unsaturated fats such as omega-3 fatty acids are sometimes consumed at a level lower than recommended.
Teatavaid küllastumata rasvhappeid, näiteks oomega-3-rasvhappeid, tarbitakse mõnikord soovitatust vähem.
Therefore, nutrition claims identifying foods being source of these nutrients, or being rich in these nutrients could help consumers to make healthier choices.
Seepärast võiks toitumisalased väited, mis osutavad, et toit on kõnealuste toitainete allikas või toitaine suure sisaldusega, aidata tarbijatel teha tervislikumaid valikuid.
However, those nutrition claims were not included in the list established in the Annex to Regulation (EC) No 1924/2006, as adopted by the European Parliament and the Council, as their conditions of use could not yet be clearly defined.
Kõnealuseid toitumisalaseid väiteid ei lisatud siiski Euroopa Parlamendi ja nõukogu vastuvõetud määruse (EÜ) nr 1924/2006 lisas esitatud nimekirja, sest nende väidete kasutamistingimusi ei olnud veel võimalik selgelt määratleda.
Those conditions of use having been clarified, taking also into account an opinion of the Authority on labelling reference intake values for omega-3 and omega-6 fatty acids adopted on 30 June 2009 [3], it is, therefore, advisable to include the claims concerned in the list.
Kuna kasutamistingimused on nüüd kindlaks määratud ja võttes arvesse ka ameti 30. juuni 2009. aasta arvamust oomega-3- ja oomega-6-rasvhapete võrdluskoguste toidule märkimise kohta, [3] tuleks lisada kõnealused väited asjaomasesse nimekirja.
Concerning the claims ‘Source of omega-3 fatty acids’ and ‘High in omega-3 fatty acids’, the conditions of use should distinguish between the two types of omega-3 fatty acids, which have different physiological roles and for which different levels of consumption are recommended.
Väidete „oomega-3-rasvhapete allikas” ja „suure oomega-3-rasvhapete sisaldusega” kasutamistingimustes tuleks eristada kaht tüüpi oomega-3-rasvhappeid, mille füsioloogilised omadused on erinevad ning mille soovituslikud tarbimiskogused samuti erinevad.
Furthermore, those conditions of use should establish a minimum quantity requested per 100 g and 100 kcal of product in order to ensure that only foods providing a significant amount of omega-3 fatty acids at their level of consumption can bear those claims.
Kõnealuste kasutamistingimustega tuleks kindlaks määrata toitaine väikseim nõutav kogus 100 g ja 100 kcal toote kohta, et tagada, et neid väiteid esitataks ainult sellise toidu kohta, mille tarbimiskogus sisaldab märkimisväärselt oomega-3-rasvhappeid.
Concerning the claims ‘High in monounsaturated fat’, ‘High in polyunsaturated fat’ and ‘High in unsaturated fat’, the conditions of use should require a minimum unsaturated fat content in the food, and, consequently, ensure that the claimed amount always corresponds to a significant amount at the level of consumption attainable through a balanced diet.
Väidete „suure monoküllastumata rasvhapete sisaldusega”, „suure polüküllastumata rasvhapete sisaldusega” ja „suure küllastumata rasvhapete sisaldusega” kasutamistingimustega tuleks kindlaks määrata küllastumata rasvhapete väikseim nõutav kogus toidus ning seega tagada, et tasakaalustatud toiduvaliku puhul vastaks väidetud kogus alati märkimisväärsele kogusele.
The Annex to Regulation (EC) No 1924/2006 is amended as set out in the Annex to this Regulation.
Määruse (EÜ) nr 1924/2006 lisa muudetakse vastavalt käesoleva määruse lisale.
The EFSA Journal (2005) 253, 1-29.
The EFSA Journal (2005) 253, 1–29.
The EFSA Journal (2009) 1176, 1-11.
The EFSA Journal (2009) 1176, 1–11.
In the Annex to Regulation (EC) No 1924/2006, the following text is added:
Määruse (EÜ) nr 1924/2006 lisasse kantakse järgmine tekst:
‘SOURCE OF OMEGA-3 FATTY ACIDS
„OOMEGA-3-RASVHAPETE ALLIKAS
A claim that a food is a source of omega-3 fatty acids, and any claim likely to have the same meaning for the consumer, may only be made where the product contains at least 0,3 g alpha-linolenic acid per 100 g and per 100 kcal, or at least 40 mg of the sum of eicosapentaenoic acid and docosahexaenoic acid per 100 g and per 100 kcal.
Väite, et toit on oomega-3-rasvhapete allikas, ja iga väite, millel on tarbija jaoks tõenäoliselt sama tähendus, võib esitada ainult siis, kui toode sisaldab vähemalt 0,3 g alfa-linoleenhapet 100 g ja 100 kcal kohta või kokku vähemalt 40 mg eikosapentaeenhapet ja dokosaheksaeenhapet 100 g ja 100 kcal kohta.
HIGH OMEGA-3 FATTY ACIDS
SUURE OOMEGA-3-RASVHAPETE SISALDUSEGA
A claim that a food is high in omega-3 fatty acids, and any claim likely to have the same meaning for the consumer, may only be made where the product contains at least 0,6 g alpha-linolenic acid per 100 g and per 100 kcal, or at least 80 mg of the sum of eicosapentaenoic acid and docosahexaenoic acid per 100 g and per 100 kcal.
Väite, et toit on suure oomega-3-rasvhapete sisaldusega, ja iga väite, millel on tarbija jaoks tõenäoliselt sama tähendus, võib esitada ainult siis, kui toode sisaldab vähemalt 0,6 g alfa-linoleenhapet 100 g ja 100 kcal kohta või kokku vähemalt 80 mg eikosapentaeenhapet ja dokosaheksaeenhapet 100 g ja 100 kcal kohta.
HIGH MONOUNSATURATED FAT
SUURE MONOKÜLLASTUMATA RASVHAPETE SISALDUSEGA
A claim that a food is high in monounsaturated fat, and any claim likely to have the same meaning for the consumer, may only be made where at least 45 % of the fatty acids present in the product derive from monounsaturated fat under the condition that monounsaturated fat provides more than 20 % of energy of the product.
Väite, et toit on suure monoküllastumata rasvhapete sisaldusega, ja iga väite, millel on tarbija jaoks tõenäoliselt sama tähendus, võib esitada ainult siis, kui vähemalt 45 % tootes sisalduvatest rasvhapetest on monoküllastumata rasvhapped, ja tingimusel, et monoküllastumata rasvhapped annavad rohkem kui 20 % toote energiasisaldusest.
HIGH POLYUNSATURATED FAT
SUURE POLÜKÜLLASTUMATA RASVHAPETE SISALDUSEGA
A claim that a food is high in polyunsaturated fat, and any claim likely to have the same meaning for the consumer, may only be made where at least 45 % of the fatty acids present in the product derive from polyunsaturated fat under the condition that polyunsaturated fat provides more than 20 % of energy of the product.
Väite, et toit on suure polüküllastumata rasvhapete sisaldusega, ja iga väite, millel on tarbija jaoks tõenäoliselt sama tähendus, võib esitada ainult siis, kui vähemalt 45 % tootes sisalduvatest rasvhapetest on polüküllastumata rasvhapped, ja tingimusel, et polüküllastumata rasvhapped annavad rohkem kui 20 % toote energiasisaldusest.
HIGH UNSATURATED FAT
SUURE KÜLLASTUMATA RASVHAPETE SISALDUSEGA
A claim that a food is high in unsaturated fat, and any claim likely to have the same meaning for the consumer may only be made where at least 70 % of the fatty acids present in the product derive from unsaturated fat under the condition that unsaturated fat provides more than 20 % of energy of the product.’
Väite, et toit on suure küllastumata rasvhapete sisaldusega, ja iga väite, millel on tarbija jaoks tõenäoliselt sama tähendus, võib esitada ainult siis, kui vähemalt 70 % tootes sisalduvatest rasvhapetest on küllastumata rasvhapped, ja tingimusel, et küllastumata rasvhapped annavad rohkem kui 20 % toote energiasisaldusest.”
Commission Regulation (EU) No 117/2010
Komisjoni määrus (EL) nr 117/2010,
amending Regulation (EC) No 904/2008 laying down the methods of analysis and other technical provisions necessary for the application of the export procedure for goods not covered by Annex I to the Treaty
millega muudetakse määrust (EÜ) nr 904/2008, millega kehtestatakse analüüsimeetodid ja muud tehnilised sätted, mis on vajalikud asutamislepingu I lisas loetlemata kaupade ekspordiprotseduuri rakendamiseks
Commission Regulation (EC) No 904/2008 [2] lays down the methods, procedures and formulae to be used for the calculation of the data obtained from the analysis of goods as set out in Annex IV to Commission Regulation (EC) No 1043/2005 of 30 June 2005 implementing Council Regulation (EC) No 3448/93 as regards the system of granting export refunds on certain agricultural products exported in the form of goods not covered by Annex I to the Treaty, and the criteria for fixing the amount of such refunds [3].
Komisjoni määrusega (EÜ) nr 904/2008 [2] sätestatakse meetodid, menetlused ja valemid, mida kasutatakse kaupade analüüsimisel saadud andmete töötlemisel vastavalt komisjoni 30. juuni 2005. aasta määruse (EÜ) nr 1043/2005 [3] (millega rakendatakse nõukogu määrust (EÜ) nr 3448/93 seoses teatavate asutamislepingu I lisas loetlemata kaupadena eksporditavate põllumajandussaaduste ja -toodete eksporditoetuste andmise süsteemiga ning nende toetussummade kinnitamise kriteeriumidega) IV lisale.
Regulation (EC) No 904/2008 has been examined by a group of experts, with a view to assessing whether that Regulation takes account of the scientific and technological evolution of the methods laid down in that Regulation.
Ekspertide rühm uuris määrust (EÜ) nr 904/2008 sellest seisukohast, et hinnata, kas kõnealuse määrusega on võetud arvesse kõnealuses määruses sätestatud meetodite teaduslikku ja tehnilist arengut.
Studies and tests carried out in the framework of that examination indicate that the determination of the starch (or dextrin) content by hydrolysis by means of sodium hydroxide and the determination of the glucose content using the enzymatic method with spectrophotometry as prescribed for most goods now, do not meet any longer the current technical requirements and are therefore to be updated.
Eespool nimetatud uurimisega seoses tehtud uuringud ja katsed näitavad, et tärklise (või dekstriini) sisalduse määramine hüdrolüüsil (naatriumhüdroksiidi kasutamisega abiainena) ja glükoosi sisalduse määramine ensüümmeetodil koos spektrofotomeetria kasutamisega, nagu see praegu on ette nähtud enamiku toodete puhul, ei vasta enam praegustele tehnilistele nõudmistele ja neid meetodeid peab ajakohastama.
It is therefore appropriate to provide that the determination of starch (or dextrin) content is to be carried out in an enzymatic way by amylase and amyloglucosidase and that the glucose content is to be determined using high performance liquid chromatography (HPLC), as set out in Annex I to Commission Regulation (EC) No 900/2008 of 16 September 2008 laying down the methods of analysis and other technical provisions necessary for the application of the arrangements for imports of certain goods resulting from the processing of agricultural products [4] as amended by Commission Regulation (EU) No 118/2010 [5].
Selletõttu on asjakohane sätestada, et tärklise (või dekstriini) sisaldus määrataks ensüümmeetodil amülaasi ja glükoamülaasi abil ning glükoosi sisaldus määrataks vedelikkromatograafia abil, nagu sätestatud komisjoni 16. septembri 2008. aasta määruse (EÜ) nr 900/2008 (millega nähakse ette põllumajandustoodete töötlemisel saadud teatavate kaupade suhtes impordikorra rakendamiseks vajalikud analüüsimeetodid ja muud tehnilised sätted), [4] mida on muudetud komisjoni määrusega (EL) nr 118/2010 [5] I lisas.
Regulation (EC) No 904/2008 should therefore be amended accordingly.
Seepärast tuleks määrust (EÜ) nr 904/2008 vastavalt muuta.
In Article 2 of Regulation (EC) No 904/2008, point 2 is replaced by the following:
Määruse (EÜ) nr 904/2008 artikli 2 punkt 2 asendatakse järgmisega:
(dextrin shall be expressed as starch)
(dekstriin väljendatakse tärklisena).
For all CN codes other than CN codes 35051010, 35051090, 35052010 to 35052090 and 38091010 to 38091090, the starch (or dextrin) content referred to in column 3 of Annex IV to Regulation (EC) No 1043/2005 shall be calculated using the formula:
Kõikide CN-koodide puhul, välja arvatud CN-koodid 35051010, 35051090, 35052010 – 35052090 ja 38091010 – 38091090, arvutatakse määruse (EÜ) nr 1043/2005 IV lisa 3. veerus nimetatud tärklise (või dekstriini) sisaldus järgmise valemiga:
Z is the glucose content determined by the method described in Annex I to Commission Regulation (EC) No 900/2008;G is the glucose content before enzymatic treatment, determined by high performance liquid chromatography (HPLC).
Z on glükoosi sisaldus, mis on määratud komisjoni määruse (EÜ) nr 900/2008 I lisas kirjeldatud meetodil;G on enne ensüümtöötlust vedelikkromatograafia abil määratud glükoosi sisaldus.
For CN codes 35051010, 35051090, 35052010 to 35052090 and 38091010 to 38091090, the starch (or dextrin) content shall be determined by the method set out in Annex II to Regulation (EC) No 900/2008.
CN-koodide 35051010, 35051090, 35052010 – 35052090 ja 38091010 – 38091090 puhul määratakse tärklise (või dekstriini) sisaldus määruse (EÜ) nr 900/2008 II lisas sätestatud meetodil.
OJ L 249, 18.9.2008, p. 9.
ELT L 249, 18.9.2008, lk 9.
OJ L 248, 17.9.2008, p. 8.
ELT L 248, 17.9.2008, lk 8.
OJ L 248, 17.9.2008, p. 8.’
ELT L 248, 17.9.2008, lk 8.”
Commission Regulation (EU) No 118/2010
Komisjoni määrus (EL) nr 118/2010,
amending Regulation (EC) No 900/2008 laying down the methods of analysis and other technical provisions necessary for the application of the arrangements for imports of certain goods resulting from the processing of agricultural products
millega muudetakse määrust (EÜ) nr 900/2008, millega nähakse ette põllumajandustoodete töötlemisel saadud teatavate kaupade suhtes impordikorra rakendamiseks vajalikud analüüsimeetodid ja muud tehnilised sätted
Commission Regulation (EC) No 900/2008 [2] lays down the formulas, procedures and methods to be used for the determination of starch/glucose for applying Annexes II and III of Commission Regulation (EC) No 1460/96 of 25 July 1996 establishing the detailed rules for implementing the preferential trade arrangements applicable to certain goods resulting from the processing of agricultural products, as provided for in Article 7 of Council Regulation (EC) No 3448/93 [3].
Komisjoni määrusega (EÜ) nr 900/2008 [2] on sätestatud valemid, meetodid, ja menetlused, mida kasutatakse tärklise/glükoosi määramiseks, et kohaldada komisjoni 25. juuli 1996. aasta määruse (EÜ) nr 1460/96 (sooduskorra üksikasjalike rakenduseeskirjade kehtestamise kohta nõukogu määruse (EÜ) nr 3448/93 [3] artiklis 7 ettenähtud kauplemiseks põllumajandussaaduste töötlemisel saadud teatavate kaupadega) II ja III lisa.
Regulation (EC) No 900/2008 has been examined by a group of experts, with a view to assessing whether that Regulation takes account of the scientific and technological evolution of the methods laid down in that Regulation.
Ekspertide rühm uuris määrust (EÜ) nr 900/2008 sellest seisukohast, et hinnata, kas kõnealuse määrusega on võetud arvesse kõnealuses määruses sätestatud meetodite teaduslikku ja tehnilist arengut.
Studies and tests carried out in the framework of that examination indicate that the determination of the starch/glucose content by solubilisation by means of sodium hydroxide (prior to enzymatic degradation to glucose) and the measurement of the total glucose content using the enzymatic method with spectrophotometry as prescribed for most goods now, do not meet any longer the current technical requirements and are therefore to be updated.
Eespool nimetatud uurimisega seoses tehtud uuringud ja katsed näitavad, et tärklise/glükoosi sisalduse määramine solubilisatsioonil naatriumhüdroksiidi kasutamisega abiainena (enne ensümaatilist lagundamist glükoosiks) ja glükoosi kogusisalduse määramine ensüümmeetodil koos spektrofotomeetria kasutamisega, nagu see praegu on ette nähtud enamiku toodete puhul, ei vasta enam praegustele tehnilistele nõudmistele ja neid meetodeid peab ajakohastama.
It is therefore appropriate to provide that the degradation of starch/glucose is to be carried out in an enzymatic way by amylase and amyloglucosidase and that the total glucose content is to be determined using high performance liquid chromatography (HPLC) and to specify how the enzymatic method is to be carried out.
Seetõttu on asjakohane sätestada, et tärklist/glükoosi tuleb lagundada ensüümide amülaasi ja glükoamülaasi toimel ja glükoosi kogusisaldus tuleb määrata vedelikkromatograafia abil, ning täpsustada, kuidas ensüümmeetodit kasutada.
Regulation (EC) No 900/2008 should therefore be amended accordingly.
Seepärast tuleks määrust (EÜ) nr 900/2008 vastavalt muuta.
Annex I to Regulation (EC) No 900/2008 is replaced by the text set out in the Annex to this Regulation.
Määruse (EÜ) nr 900/2008 I lisa asendatakse käesoleva määruse lisas oleva tekstiga.
OJ L 256, 7.9.1987, p. 1.
ELT L 256, 7.9.1987, lk 1.
OJ L 187, 26.7.1996, p. 18.
ELT L 187, 26.7.1996, lk 18.
Enzymatic determination of starch and its degradation products including glucose in food products using high performance liquid chromatography (HPLC)
Tärklise ja selle laguproduktide, sealhulgas glükoosi määramine toiduainetes ensüümmeetodil vedelikkromatograafia abil