natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Thus, the ‘most significant hazard’ might cause an injury that is much less likely than a lesser hazard, and therefore present a lower risk.
Seega võib „kõige suurem oht” põhjustada vigastuse, mille tõenäosus on palju väiksem kui väiksema ohu puhul.
Conversely, a scenario leading to a less severe injury may be much more likely than a scenario resulting in death, and the less severe injury may therefore present a higher risk;
Samuti võib kergema vigastuse stsenaarium olla palju tõenäolisem kui surmaga lõppev stsenaarium ning seega võib kergem vigastus tähendada palju suuremat riski;
the highest probability for an injury scenario to happen should be the decisive factor for ‘the risk’ of the product.
kõige tõenäolisem vigastusstsenaarium peaks olema toote riski otsustav näitaja.
In the above example of the hammer, if the hammer grip is very weak, the most likely injury scenario would be from the grip breaking, and that should therefore be decisive.
Kui haamri vars on eespool esitatud haamri näites väga nõrk, siis kõige tõenäolisem vigastusstsenaarium oleks varre purunemine ning seetõttu peaks see olema otsustav.
However, this would not consider the seriousness of eye injuries that the hammer head breaking could cause.
Selles ei oleks aga siiski arvesse võetud silmavigastuse raskust, mida võib tekitada haamri pea purunemine.
Looking at probability alone would not therefore give the whole picture.
Ainuüksi tõenäosuse hindamine ei annaks seega täielikku ülevaadet.
In conclusion, risk is a balanced combination of both the hazard and the probability of the injury that the hazard can cause.
Kokkuvõttes on risk nii ohu kui ka ohuga kaasneva võimaliku vigastuse tekitamise tõenäosuse tasakaalustatud kombinatsioon.
Risk describes neither the hazard, nor the probability, but both at the same time.
Risk ei tähenda ohtu ega tõenäosust, vaid mõlemat korraga.
Taking the highest risk as ‘the risk’ of the product will ensure the most effective product safety (apart from specific risks requiring specific risk management, as mentioned above).
Kõige tõhusam tooteohutus tagatakse, kui tooteriskina käsitatakse suurimat riski (välja arvatud erilist riskijuhtimist nõudvad eririskid, nagu on mainitud eespool).
Can risks cumulate?
Kas risk võib kumuleeruda?
Several injury scenarios leading to several risks can be developed for virtually every product.
Tegelikult on peaaegu iga toote kohta võimalik koostada mitmeid eri riskini viivaid vigastusstsenaariume.
For example, an angle grinder may present the risk of an electric shock, because electrical wires may be too exposed, and the risk of fire, because the machine may overheat and ignite during normal use.
Näiteks on nurklihvija puhul olemas nii elektrilöögi risk, sest elektrikaablid võivad olla piisavalt varjestamata, kui ka tulekahju risk, kuna masin võib üle kuumeneda ja süttida tavapärase kasutamise käigus.
If both risks are considered to be ‘high’, do they add up to the grinder posing an overall ‘serious risk’?
Kui mõlemat riski peetakse kõrgeks, kas need koos muudavad lihvija üldiselt tõsist riski tekitavaks?
Where several risks are linked to the same product, one of them is obviously more likely to materialise and causes an injury.
Kui sama tootega on seotud mitu riski, siis üks neist realiseerub tõenäolisemalt ja põhjustab vigastuse.
The overall likelihood of an injury is therefore greater.
Seega on vigastuse üldine tõenäosus suurem.
This does not mean that the overall risk is automatically higher, however:
See ei tähenda, et üldine oht on automaatselt suurem, kuid:
The overall probability is not calculated by simply adding up probabilities.
Üldist tõenäosust ei arvutata tõenäosusi lihtsalt kokku liites.
More complex calculations are necessary, and these always result in a probability that is lower than the sum of all probabilities.
Selleks tuleb teha keerulisemaid arvutusi ning need annavad tulemuseks alati väiksema tõenäosuse kui kõigi tõenäosuste kokkuliitmine.
There is difference of a factor of 10 between two succeeding probability levels (table 4).
Kahe järjestikuse tõenäosustaseme vahel valitseb kümnekordne erinevus (tabel 4).
This means that a lot of different scenarios of the same level would be needed to result in higher overall probability (and possibly risk).
See tähendab, et vaja oleks palju eri stsenaariume samal riskitasemel, et tulemuseks oleks suurem üldine tõenäosus (ja võimalik risk).
Probability values are estimations which may not be totally accurate, as they often err on the ‘safe’ side in order to ensure a high level of protection.
Tõenäosusväärtused on hinnangud, mis ei pruugi olla täiesti täpsed, kuna nende puhul peetakse silmas eelkõige ohutust, et tagada kaitse kõrge tase.
It is therefore more useful to look at a more accurate estimation of the probability of a scenario leading to the highest risk than to add up rough estimations of probabilities of all sorts of scenarios.
Seetõttu on kasulikum püüda täpsemalt hinnata suurima riskini viiva stsenaariumi tõenäosust, kui liita kokku eri liiki stsenaariumide tõenäosuste ligikaudsed hinnangud.
With a little effort hundreds of injury scenarios could be developed.
Väikese vaevaga võib välja töötada sadu vigastusstsenaariume.
If risks were simply added together, the overall risk would depend on the number of injury scenarios generated and could increase ‘endlessly’.
Kui riskid lihtsalt kokku liita, sõltuks üldine risk koostatud vigastusstsenaariumide arvust ning võiks lõputult suureneda.
This does not make sense.
See ei oleks mõttekas.
Thus, risks are not simply cumulated.
Seega ei ole riskid kumuleeruvad.
However, if more than one relevant risk exists, action to manage the risks may need to be taken more rapidly or may need to be more pronounced.
Kui esineb siiski rohkem kui üks oluline risk, võib olla vajadus võtta meetmeid kiiremini või need peavad olema tõhusamad.
For example, with two risks, a product may need to be immediately taken off the market and recalled, whereas, with a single risk, halting sales could be sufficient.
Näiteks võib osutuda vajalikuks kõrvaldada kahe riskiga toode turult viivitamata või võtta see tarbijatelt tagasi, samas kui ühe riskiga toote puhul piisab müügi peatamisest.
Risk management depends on many factors, not only on the number of risks that a product may present at one and the same time.
Riskijuhtimine sõltub paljudest teguritest, mitte üksnes nende riskide arvust, mida toode võib üheaegselt tekitada.
Thus, consideration is given below to the link between risk and risk management (section 4).
Seetõttu käsitletakse allpool riski ja riskijuhtimise seost (4. peatükk).
Compliance with limit values in legislation and standards
Vastavus õigusaktides ja standardites sätestatud piirväärtustele
In market surveillance, consumer products are often tested against limit values or requirements laid down in legislation and in product safety standards.
Turujärelevalve teostamisel kontrollitakse sageli tarbekaupade vastavust õigusaktides ja ohutusstandardites sätestatud piirväärtustele või nõuetele.
A product that complies with the limit value(s) or requirement(s) [28] is presumed to be safe in terms of the safety characteristics covered by those value(s) or requirement(s).
Piirväärtus(t)ele või nõudele (nõuetele) [28] vastavat toodet peetakse ohutuks selle (nende) väärtus(t)e või nõudega (nõuetega) hõlmatud ohutusnäitajate seisukohast.
This assumption can be made because the risks of a product from its intended and reasonably foreseeable use are taken into account when establishing the limit value(s) or requirement(s).
Seda võib eeldada, kuna piirväärtus(t)e või nõude (nõuete) kehtestamisel on arvesse võetud toote riske, mis tekivad selle kavandatud ja mõistlikult eeldataval kasutamisel.
Manufacturers thus need their products to comply with these values or requirements, because they then only have to look at risks with their products that are not be covered by those limit value(s) or requirement(s).
Tootjad peavad seega oma tooted viima vastavusse nende piirväärtuste ja nõuetega, sest sellisel juhul peavad nad hindama üksnes neid toodetega kaasnevaid riske, mida piirväärtus(ed) ja nõue (nõuded) ei hõlma.
An example of a limit value in
Piirväärtuse näide
legislation is the limit of 5 mg/kg benzene in toys which must not be exceeded, as per point 5 of Annex XVII, to the REACH Regulation [29], as amended by Commission Regulation (EC) No 552/2009 [30];a standard is the small parts cylinder: small parts of a toy for children under 36 months must not fit entirely into the cylinder described in the Toys Standard [31].
õigusaktis on benseeni sisalduse piirnorm mänguasjades 5 mg/kg ning seda ei tohi ületada vastavalt REACH-määruse [29] (muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 552/2009 [30]) XVII lisa punktile 5;standardiks on väikeste osade mõõtmise silinder: alla kolmeaastaste laste jaoks ette nähtud mänguasjade väikesed osad ei tohi mahtuda täielikult mänguasjade standardis [31] kirjeldatud silindrisse.
If they do, they present a risk.
Kui need mahuvad sinna täielikult, siis kaasneb nendega risk.
The product is presumed not to be safe where it fails to comply with established limit values.
Toodet ei peeta ohutuks, kui see ei vasta kehtestatud piirväärtustele.
For limit values laid down in
Nende piirväärtuste ületamise korral, mis on sätestatud:
legislation, such as on cosmetics or restrictions on marketing and use, the product must not be made available on the market;
õigusaktides, nagu õigusaktid kosmeetikatoodete või turustamise ning kasutamise piirangute kohta, ei tohi toodet turul kättesaadavaks teha;
standards, the manufacturer may nevertheless try to provide evidence that his product is as safe as if it were compliant with the standard’s limit value by way of a fully fledged risk assessment on his product.
standardites, võib tootja siiski püüda tõendada, et see toode on sama ohutu kui siis, kui see vastaks standardis sätestatud piirväärtustele, esitades oma toote kohta põhjaliku riskihinnangu.
However, this may require more effort, and may be impossible in cases such as the small parts cylinder referred to above, than actually manufacturing the product in compliance with the standard’s limit value.
See võib siiski nõuda rohkem jõupingutusi ning osutuda isegi võimatuks, nagu näiteks eespool nimetatud väikeste osade silindri puhul, kui sellise toote tootmine, mis vastab standardis sätestatud piirväärtusele.
Non-compliance with limit values does not automatically mean that the product presents a ‘serious risk’ (which is the highest risk level covered by these guidelines).
Piirväärtustele mittevastamine ei tähenda automaatselt seda, et tootega kaasneb tõsine risk (mis on käesolevate suunistega hõlmatud kõrgeim riskitase).
Therefore, to ensure appropriate risk reduction measures, a risk assessment will be required for those parts of a product that do not comply with or are not covered by legislation or a standard.
Seetõttu on vaja asjakohaste riskivähendamismeetmete võtmise tagamiseks teostada toote nende osade riskihindamine, mis ei vasta õigusaktidele või standarditele või mis ei kuulu nende rakendusalasse.
Furthermore, some products, such as cosmetics, require a risk assessment even when they are compliant with the limit values laid down in legislation.
Lisaks tuleb teatud toodete, nagu kosmeetikatoodete, puhul teostada riskihindamine isegi siis, kui need vastavad õigusaktides sätestatud piirväärtustele.
This risk assessment should provide evidence of the safety of the whole product [32].In conclusion, compliance with limit values in legislation or in standards provides presumption of safety, but such compliance may not be sufficient.
Riskihinnang peaks tõendama kogu toote ohutust [32].Kokkuvõttes võimaldab õigusaktides ja standardites sätestatud piirväärtustele vastamine eeldada, et toode on ohutu, kuid see ei pruugi alati piisav olla.
Specific risk assessment guidelines in specific cases
Erijuhtudel kohaldatavad riskihindamise erisuunised
For chemicals there are specific instructions on how to prepare a risk assessment [33], and therefore they are not dealt with in detail in these guidelines.
Kemikaalide riskihindamiseks on loodud erijuhised [33] ning seetõttu neid käesolevates suunistes üksikasjalikult ei käsitleta.
exposure assessment – in this step, exposure is expressed as the likely dose of the chemical that the consumer may take up via oral, inhalation or dermal routes, separately or jointly, when using the product as anticipated in the injury scenario.
kokkupuute hindamine – selles etapis väljendatakse kokkupuudet kemikaali tõenäolise doosina, mida tarbija võib manustada suu kaudu, sisse hingates või naha kaudu, eraldi või koos, kasutades toodet nagu vigastusstsenaariumis eeldatud.
This step is the same as determining the probability that the injury will indeed occur;
Kõnealune etapp võrdub vigastuse tõenäosuse määramisega;
risk characterisation – this step basically consists of comparing the dose of the chemical that the consumer is likely to take up (= exposure) with the derived no-effect level (DNEL) of that chemical.
riski iseloomustus – käesolev etapp hõlmab põhimõtteliselt tarbija poolt tõenäoliselt manustatava kemikaalidoosi (kokkupuude) võrdlemist selle kemikaali tuletatud mittetoimiva tasemega (DNEL).
Should the exposure be sufficiently lower than the DNEL, in other words, should the risk characterisation ratio (RCR) be clearly below 1, risk is considered to be adequately controlled.
Kui kokkupuude on DNEList piisavalt madalam, teisisõnu on riski iseloomustuse suhtarv (RCR) selgelt alla ühe, siis peetakse riski nõuetekohaselt kontrollituks.
This is the same as determining the risk level., Risk management measures may not be needed if the level of risk is sufficiently low.
See võrdub riskitaseme määramisega. Riskijuhtimismeetmete võtmine ei pruugi olla vajalik, kui riskitase on piisavalt madal.
Since a chemical may possess several hazards, risk is normally determined for the ‘leading health effect’, which is the health effect (or ‘endpoint’ such as acute toxicity, irritation, sensitisation, carcinogenicity, mutagenicity, toxicity for reproduction) considered to be the most important.
Kuna kemikaal võib olla ohtlik mitmeti, määratakse risk tavaliselt peamise tervisele avalduva mõju suhtes, mis on kõige olulisemaks peetav tervisele avalduv mõju (või „lõpptulemus”, nagu äge mürgisus, ärritus, ülitundlikkus, kantserogeensus, mutageensus, reproduktiivtoksilisus).
For cosmetics, there is also specific guidance [34], and there may be specific guidance for other products or purposes.It is highly recommended to use such specific guidance, since it is tailored to the specific cases in question.
Ka kosmeetikatoodete jaoks on olemas erisuunised [34] ning erisuunised võivad olemas olla ka muude toodete või kasutusotstarvete jaoks.Selliseid erisuuniseid soovitatakse tungivalt kasutada, kuna need on koostatud spetsiaalselt kõnealuste juhtude jaoks.
Nevertheless, where the data required by the specific guidance do not exist or cannot be estimated the present guidelines may be used for a preliminary risk assessment.
Kui erisuunistes nõutav teave ei ole kättesaadav või seda ei ole võimalik hinnata, võidakse käesolevaid suunised siiski esialgseks riskihindamiseks kasutada.
This risk assessment will have to be carried out with due care and attention in order to avoid any misinterpretation.
Riskihindamist tuleb teha hoolikalt ja tähelepanelikult, et vältida väärtõlgendusi.
This section describes in detail what points have to be taken into account and what questions have to be asked when preparing a risk assessment.
Käesolevas jaos kirjeldatakse üksikasjalikult, mida tuleb arvesse võtta ning milliseid küsimusi esitada riskihindamise tegemisel.
The product should be identified unambiguously.
Toode tuleks üheselt identifitseerida.
This includes the product name, the brand, the model name, the type number, a possible production lot number, any certificate that may come with the product, a child-resistant fastening if there is one, the identity of the person who placed it on the market, and the country of origin.
See hõlmab toote nime, kaubamärki, mudeli nime, tüübinumbrit, toote võimalikku partiinumbrit, tootega kaasas olevaid sertifikaate, lapselukke, kui need on olemas, toote turule viinud isiku identifitseerimisandmeid ning toote päritoluriiki.
A picture of the product, the packaging and the marking plate (if appropriate) and a test report(s) identifying the product hazard(s) can also be considered to be part of the product description.
Tootekirjelduse osaks võib pidada ka fotot tootest, pakendist ja (vajaduse korral) märgistusest ning toote ohtu (ohte) kindlaks määravat katsearuannet (katsearuandeid).
In particular cases, the hazard may be limited to a distinct part of the product, which can be separate from it and also separately available to consumers.
Erijuhtudel võib oht piirduda eraldiseisva tooteosaga, mida saab tootest eraldada ja mida võidakse ka tarbijatele eraldi kättesaadavaks teha.
In such cases, it is sufficient only to assess the distinct part of the product.
Sellisel juhul piisab üksnes eraldatava tooteosa hindamisest.
Rechargeable batteries of notebook computers which may overheat are an example of this.
Selle näiteks on sülearvutite taaslaetavad akud, mis võivad üle kuumeneda.
The description of the product includes any label that may be relevant for risk assessment, in particular warning labels.
Tootekirjeldus hõlmab mistahes märgistust, mis võib riskihindamise seisukohast asjakohane olla, eelkõige hoiatussildid.
Instructions for use may also contain relevant information on the risk of the product and how to keep it as low as possible, for example by using personal protective equipment or by excluding children from using the product.
Kasutusjuhend võib sisaldada ka asjakohast teavet toote tekitatava riski ning selle kohta, kuidas hoida seda riski võimalikult väiksena, nt kasutades isikukaitsevahendeid või tehes toote lastele kättesaamatuks.
An example of this is a chain saw.
Sellise toote näiteks on kettsaag.
Products may also need to be self-assembled by consumers before use, such as self-assembled furniture.
On ka tooteid, mille tarbijad peavad enne kasutamist ise kokku panema, nagu kokkupandav mööbel.
Are the assembly instructions clear enough for the ready-to-use product to meet all the relevant safety requirements?
Kas toote kokkupanemise õpetus on piisavalt selge ning vastab kõigile asjakohastele ohutusnõuetele?
Or could consumers make mistakes when putting the product together that could lead to unforeseen risks?
Või võivad tarbijad teha toote kokkupanemisel vigu, mis võivad põhjustada ettenägematuid riske?
A risk assessment should always consider the entire life time of a product.
Riskihindamisel peaks alati arvesse võtma toote kogu kasutusiga.
This is particularly important when a new product has been developed and its risks are assessed.
See on eriti oluline, kui töötatakse välja uut toodet ning hinnatakse selle riske.
Will age and usage change the type or the extent of the hazard?
Kas toote vanus ja kasutamine muudavad ohu liiki või ulatust?
Will new hazards appear with increasing product age or perhaps through reasonably foreseeable inappropriate use?
Kas uued ohud ilmnevad toote vananedes või näiteks mõistlikult eeldataval sobimatul kasutamisel?
How long is the ‘time to product failure’?
Kui kaua läheb aega toote kasutuskõlbmatuks muutumiseks?
What is the product’s lifetime, including shelf life?
Kui pikk on toote kasutusiga, sealhulgas kõlblikkusaeg?
How long is the product used in practice by the consumer before it becomes waste?
Kui kaua tarbija toodet reaalselt kasutab, enne kui see muutub tarbetuks?
Additional considerations may need to be taken into account when a product becomes unusable after a certain time period, even though it has never been used.
Kui toode muutub pärast teatavat ajavahemikku kõlbmatuks, isegi kui seda ei ole kunagi kasutatud, võib osutuda vajalikuks täiendavate kaalutluste arvessevõtmine.
Examples are electric blankets or heating pads.
Näiteks võib tuua elektrilised soojendustekid või -padjad.
The electric cords in the products are usually thin and become fragile after ten years, even if the product has never been used.
Toodetes sisalduvad elektrijuhtmed on tavaliselt õhukesed ning muutuvad 10 aastaga hapraks, isegi kui toodet pole kunagi kasutatud.
The heating cords can come into contact with each other, can cause a short-circuit and set the bedclothes on fire.
Soojendusjuhtmed võivad üksteisega kokku puutuda, põhjustada lühise ning süüdata voodiriided.
Finally, the packaging of the product should also be included in any risk assessment.
Iga riskihindamine peaks hõlmama ka toote pakendit.
Hazard is the intrinsic property of the product that may cause an injury to the consumer who uses the product.
Oht on toote omadus, mis võib põhjustada toodet kasutaval tarbijal vigastuse.
It can appear in different forms:
Oht võib ilmneda eri kujul:
mechanical hazard, such as sharp edges that can cut fingers, or tight openings in which someone can trap their fingers;
mehaaniline oht, nagu teravad servad, mis võivad sõrme lõigata, või kitsad avaused, kuhu sõrmed võivad kinni jääda;
choking hazard, such as from small parts that come loose from a toy, which may be swallowed by a child and make the child choke;
lämbumisoht, nt mänguasja küljest lahti tulevate väikeste osakeste tõttu, mille laps võib alla neelata ja mis võivad lapsele kurku kinni jääda;
suffocation hazard, such as from the drawstrings of an anorak hood which may lead to strangulation;
lämbumisoht, nt kõrist pigistavate tuulepluusi kapuutsi paelte tõttu, mis võib viia kägistamiseni;
electrical hazard, such as from live electrical parts that can cause an electric shock;
elektrilöögioht, nt toote elektrilised osad võivad põhjustada elektrilöögi;
heat or fire hazard, such as a heater fan that overheats, catches fire and causes burns;
kuumenemise või tulekahju oht, nt soojapuhuri tõttu, mis kuumeneb üle, süttib põlema ja tekitab põletushaavu;
thermal hazard, such as the hot outer surface of an oven that can cause a burn;
põletusoht, nt praeahju kuum pind võib tekitada põletuse;
chemical hazard, such as a toxic substance that can poison a consumer immediately upon ingestion, or a carcinogenic substance that can cause cancer in the long term.
keemiline oht, nagu mürgine aine, mis võib tarbija suu kaudu manustamisel otsekohe mürgitada või kantserogeenne aine, mis võib aja jooksul põhjustada vähki.
Some chemicals may damage the consumer only after repeated exposure;
Mõned kemikaalid võivad tarbijat kahjustada üksnes pärast korduvat kokkupuudet;
microbiological hazard, such as a bacteriological contamination of cosmetics which may cause a skin infection;
mikrobioloogiline oht, nt kosmeetikatoodete bakterioloogiline saastumine, mis võib põhjustada nahapõletikku;
noise hazard, such as ring tones from toy mobile phones that are much too loud and can damage children's hearing capacity;
müra oht, nagu mängumobiiltelefonide liiga vali helin, mis võib kahjustada lapse kuulmist;
other hazards, such as explosion, implosion, sonic and ultrasonic pressure, fluid pressure, or radiation from laser sources.
muud ohud, nagu plahvatus, implosioon, heli ja ultraheli surve, vedeliku surve või laserallikate kiirgus.
For the purpose of these guidelines, hazards have been grouped, linked to the size, shape and surface of a product, to potential, kinetic or electric energy, to extreme temperatures, and others, as shown in table 2.
Käesolevates suunistes on ohud rühmitatud, seotud toote suuruse, kuju ja pinnaga, potentsiaalse, kineetilise või elektrienergiaga, äärmuslike temperatuuridega jms, nagu esitatud tabelis 2.
The table is for guidance only, and any risk assessor should adapt the scenario to the product under consideration.
Tabel on üksnes suunav ning iga riskihindaja peaks stsenaariumi kohandama vastavalt vaatlusalusele tootele.
Of course not every type of hazard applies to every product.
Loomulikult ei ilmne kõik ohu liigid kõigi toodete puhul.
Nevertheless, table 2 should help risk assessors to look for and identify all possible hazards in consumer products that are being assessed.
Tabel 2 peaks siiski aitama riskihindajail leida ja kindlaks teha kõik hinnatava tarbekauba võimalikud ohud.