natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The algal biomass in each flask is determined at least daily during the test period.
Katse ajal määratakse vetikate biomassi igas kolvis vähemalt üks kord ööpäevas.
If measurements are made on small volumes removed from the test solution by pipette, these should not be replaced.
Kui mõõtmiseks kasutatakse katselahusest pipetiga võetud väikesi proove, ei panda neid enam katselahusesse tagasi.
Measurement of biomass is done by manual cell counting by microscope or an electronic particle counter (by cell counts and/or biovolume).
Biomassi mõõdetakse kas mikroskoobi abil rakkude silmaga loendamisega või elektroonilise osakeste loenduriga (määratakse rakkude arv ja/või biomaht).
Provided an analytical procedure for determination of the test substance in the concentration range used is available, the test solutions should be analysed to verify the initial concentrations and maintenance of the exposure concentrations during the test.
Lahuste pH mõõdetakse katse alguses ja lõpus. Kui uuritavat ainet on kasutatavas kontsentratsioonivahemikus võimalik määrata, siis kontrollitakse aine algkontsentratsiooni katselahuses ja kontsentratsiooni püsivust katse ajal.
Analysis of the concentration of the test substance at the start and end of the test of a low and high test concentration, and a concentration around the expected EC50 may be sufficient where it is likely that exposure concentrations will vary less than 20 % from nominal values during the test.
Kui kontsentratsiooni muutus katse ajal on tõenäoliselt alla 20 % nominaalväärtusest, siis piisab uuritava aine kontsentratsiooni määramisest katse alguses ja lõpus ühel madalal ja ühel kõrgel väärtusel ja eeldatava EC50 läheduses.
Analysis of all test concentrations at the start and end of the test is recommended where concentrations are unlikely to remain within 80-120 % of nominal.
Kui kontsentratsioon tõenäoliselt ei püsi vahemikus 80–120 % nominaalväärtusest, siis soovitatakse kõigi uuritavate kontsentratsioonide määramist katse alguses ja lõpus.
For volatile, unstable or strongly adsorbing test substances, additional sampling for analysis at 24 hour intervals during the exposure period is recommended in order to better define loss of the test substance.
Kui uuritav aine on lenduv, ebapüsiv või adsorbeerub pindadele, soovitatakse katse ajal võtta iga 24 tunni tagant määramiseks lisaproove, et paremini jälgida uuritava aine kadu.
For these substances, extra replicates will be needed.
Selliste ainete puhul on vaja täiendavaid paralleelkultuure.
In all cases, determination of test substance concentrations need only be performed on one replicate vessel at each test concentration (or on the contents of the vessels pooled by replicate).
Igal juhul on uuritava aine kontsentratsioone igal uuritaval väärtusel vaja määrata ainult ühes paralleelkultuuri nõus (või ühes paralleelkultuuridest kokku segatud proovis).
Test media prepared specifically for analysis of exposure concentrations during the test should be treated identically to those used for testing, i.e. they should be inoculated with algae and incubated under identical conditions.
Söötmeid, mis valmistatakse spetsiaalselt kokkupuutekontsentratsiooni määramiseks, käideldakse täpselt samuti kui katses kasutatavaid söötmeid, st need inokuleeritakse vetikatega ja neid inkubeeritakse samades tingimustes.
If analysis of the dissolved test substance concentration is required, it may be necessary to separate algae from the medium.
Uuritava aine kontsentratsiooni määramiseks lahuses võib olla vaja vetikate eraldamist kasvukeskkonnast.
Separation should preferably be made by centrifugation at a low g-force, sufficient to settle the algae.
Eraldamiseks kasutatakse eelistatavalt tsentrifuugimist madalal, kuid vetikate sadestamiseks piisaval kiirendusel.
If there is evidence that the concentration of the substance being tested has been satisfactorily maintained within ±20 % of the nominal or measured initial concentration throughout the test, analysis of the results can be based on nominal or measured initial values.
Kui saab tõendada, et uuritava aine kontsentratsioon püsib katse ajal nominaalse või mõõdetud algväärtuse läheduses täpsusega ±20 %, võib tulemuste analüüsil kasutada nominaalset või mõõdetud algväärtust.
If the deviation from the nominal or measured initial concentration is greater than ±20 %, analysis of the results should be based on geometric mean concentration during exposure or on models describing the decline of the concentration of test substance (3)(8).
Kui kõrvalekalle nominaalsest või mõõdetud algväärtusest on suurem kui ±20 %, kasutatakse tulemuste analüüsil katse geomeetrilist keskmist kontsentratsiooni või uuritava aine kontsentratsiooni muutumist kajastavaid mudeleid (3, 8).
The alga growth inhibition test is a more dynamic test system than most other short-term aquatic toxicity tests.
Vetikate kasvu pidurdamise katse on dünaamilisem kui enamik muid veeorganismidele mürgise toime määramise kiirkatseid.
As a consequence, the actual exposure concentrations may be difficult to define, especially for adsorbing substances tested at low concentrations.
Sellepärast võib olla raske kindlaks teha tegelikku kokkupuutekontsentratsiooni, eriti kui uuritakse adsorbeeruvat ainet madalal kontsentratsioonil.
In such cases, disappearance of the substance from solution by adsorption to the increasing algal biomass does not mean that it is lost from the test system.
Uuritava aine kadumine lahusest adsorbeerumise tõttu kasvavale vetikate biomassile ei tähenda sel juhul, et aine on katsesüsteemist kadunud.
When the result of the test is analysed, it should be checked whether a decrease in concentration of the test substance in the course of the test is accompanied by a decrease in growth inhibition.
Katsetulemuste analüüsimisel tuleb kontrollida, kas uuritava aine kontsentratsiooni vähenemisega katse ajal kaasneb kasvu pidurdumise vähenemine.
If this is the case, application of a suitable model describing the decline of the concentration of test substance (8) may be considered.
Kui kasvu pidurdumine väheneb, võib kaaluda uuritava aine kontsentratsiooni vähenemist kajastava sobiva mudeli rakendamist (8).
If not, it may be appropriate to base the analysis of the results on the initial (nominal or measured) concentrations.
Kui kasvu pidurdamine ei vähene, võib olla sobiv kasutada tulemuste analüüsil nominaalset või mõõdetud algkontsentratsiooni.
Other observations
Muud tähelepanekud
Microscopic observation should be performed to verify a normal and healthy appearance of the inoculum culture and to observe any abnormal appearance of the algae (as may be caused by exposure to the test substance) at the end of the test.
Inokulum-kultuuri vaadeldakse mikroskoobiga veendumaks, et kultuur on normaalse ja terve välimusega, ning katse lõpus uuritakse kultuuri mikroskoobiga, et avastada vetikate morfoloogilisi muutusi (mis võivad olla põhjustatud kokkupuutumisest uuritava ainega).
Under some circumstances, e.g. when a preliminary test indicates that the test substance has no toxic effects at concentrations up to 100 mg·l–1 or up to its limit of solubility in the test medium (whichever is the lower), a limit test involving a comparison of responses in a control group and one treatment group (100 mg·l–1 or a concentration equal to the limit of solubility), may be undertaken.
Teatavatel asjaoludel, näiteks kui eelkatse näitab, et kontsentratsioonil kuni 100 mg·l–1 või katsekeskkonnas lahustuvuse piirkontsentratsioonil (olenevalt sellest, kumb on madalam), ei avalda uuritav aine toksilist mõju, võib teha piirsisalduskatse, milles võrreldakse kontrollrühmas ja ühes katserühmas (kontsentratsioonil 100 mg·l–1 või lahustuvuse piirkontsentratsioonil) avalduvat mõju.
It is strongly recommended that this be supported by analysis of the exposure concentration.
Piirsisalduskatse tegemisel soovitatakse kindlasti määrata ka kokkupuutekontsentratsioon.
All previously described test conditions and validity criteria apply to a limit test, with the exception that the number of treatment replicates should be at least six.
Kõik eespool kirjeldatud katsetingimused ja nõuetele vastavuse kriteeriumid on rakendatavad ka piirsisalduskatse puhul, ent uuritava ainega tuleb teha vähemalt kuus paralleelkatset.
The response variables in the control and treatment group may be analysed using a statistical test to compare means, e.g. a Student'’t's t-test.
Kontroll- ja katserühma kostemuutujate analüüsil võib keskväärtusi võrrelda statistilise kriteeriumi (nt Studenti t-kriteerium) abil.
If variances of the two groups are unequal, a t-test adjusted for unequal variances should be performed.
Kui kahe rühma dispersioonid erinevad, kasutatakse mittevõrdsete dispersioonide juhtumile kohandatud t-kriteeriumi.
Modification for strongly coloured substances
Muudatus intensiivse värvusega ainete määramise puhul
The irradiation (light intensity) should be in the highest end of the range prescribed in this Testing Method: 120µE m-2 s-1 or higher.
Valgustatus (valguse intensiivsus) peaks olema käesolevas katsemeetodis ette nähtud vahemiku ülemises otsas: 120 µEm–2s–1 või suurem.
The light path should be shortened by reduction of the volume of the test solutions (in the range of 5-25 ml).
Optilise tee pikkust tuleks lühendada katselahuste ruumala vähendamisega (vahemikus 5–25 ml).
Sufficient agitation (for example by moderate shaking) should be performed in order to obtain a high frequency of exposure of the algae to high irradiation at the surface of the culture.
Tuleks tagada piisav segamine (näiteks mõõduka loksutamisega), et vetikad võimalikult sageli satuksid hea valgustatuse tingimustesse kasvukeskkonna pinnal.
PLOTTING GROWTH CURVES
KASVUKÕVERATE EHITAMINE
The biomass in the test vessels may be expressed in units of the surrogate parameter used for measurement (e.g. cell number, fluorescence).
Katsenõus olevat biomassi võib väljendada mõõtmisel kasutatud asendusparameetri (nt rakkude arvu, fluorestsentsi) ühikutes.
Tabulate the estimated biomass concentration in test cultures and controls together with the concentrations of test material and the times of measurement, recorded with a resolution of at least whole hours, to produce plots of growth curves.
Katse- ja kontrollkultuurides määratud biomassi ning uuritava materjali kontsentratsioonid, mis registreeritakse vähemalt iga täistunni möödumisel, ja mõõtmise ajad kantakse tabelisse ja nende andmete põhjal ehitatakse graafik.
Both logarithmic scales and linear scales can be useful at this first stage, but logarithmic scales are mandatory and generally give a better presentation of variations in growth pattern during the test period.
Sel esimesel etapil võib olla vaja nii logaritmilist kui ka lineaarset skaalat, kuid logaritmiline skaala on kohustuslik ja üldiselt saab katse ajal esinevaid kasvulaadi muutusi selles paremini esitada.
Note that exponential growth produces a straight line when plotted on a logarithmic scale, and that the inclination of the line (slope) indicates the specific growth rate.
Logaritmilises skaalas saadakse eksponentsiaalse kasvu puhul sirge, mille tõus näitab kasvu erikiirust.
Using the plots, examine whether control cultures grow exponentially at the expected rate throughout the test.
Kasvugraafikute abil kontrollitakse, kas kontrollkultuuride kasv on kogu katse jooksul eksponentsiaalne ja toimub eeldatud kiirusega.
Critically examine all data points and the appearance of the graphs, and check raw data and procedures for possible errors.
Iga andmepunkti ja graafikute kuju hinnatakse kriitiliselt veendumaks, et originaalandmetes ei ole vigu ja katse on läbi viidud korrektselt.
Check in particular any data point that seems to deviate by a systematic error.
Eriti kontrollitakse andmepunkte, mille kõrvalekaldumises võib kahtlustada süstemaatilist viga.
If it is obvious that procedural mistakes can be identified and/or considered highly likely, the specific data point is marked as an outlier and not included in subsequent statistical analysis.
Kui katse läbiviimises saab tuvastada vea või selle olemasolu võib pidada väga tõenäoliseks, siis tähistatakse asjaomane punkt võõrväärtusena ja seda punkti ei arvestata hiljem statistilisel analüüsil.
(A zero algal concentration in one out of two or three replicate vessels may indicate the vessel was not inoculated correctly, or was improperly cleaned).
(Näiteks võib vetikate nullkontsentratsioon ühes kahest või kolmest paralleelnõust osutada sellele, et nõu ei inokuleeritud õigesti või see oli halvasti puhastatud.)
Reasons for rejection of a data point as an outlier must be clearly stated in the test report.
Põhjused, miks teatavat andmepunkti käsitleti võõrväärtusena ja ei arvestatud, tuleb katseprotokollis selgesti esitada.
Accepted reasons are only (rare) procedural mistakes and not just bad precision.
Lubatavaks põhjuseks peetakse ainult (harva esinevaid) vigu katse läbiviimises, mitte aga vähest täpsust.
Statistical procedures for outlier identification are of limited use for this type of problem and cannot replace expert judgement.
Kõnesoleva küsimuse puhul saab statistilisi meetodeid võõrväärtuste kindlakstegemiseks kasutada üksnes piiratult ja need ei asenda eksperdihinnangut.
Outliers (marked as such) should preferably be retained among the data points shown in any subsequent graphical or tabular data presentation.
Edasisel katseandmete esitamisel graafiku või tabelina on soovitav esitada koos muude punktidega ka võõrväärtustele vastavad (ja sellisena tähistatud) punktid.
RESPONSE VARIABLES
KOSTEMUUTUJAD
The purpose of the test is to determine the effects of the test substance on the growth of algae.
Kõnesoleva katse eesmärk on määrata uuritava aine mõju vetikate kasvule.
This Testing Method describes two response variables, as member countries have different preferences and regulatory needs.
Kuna liikmesriikide eelistused ja reguleerimisvajadused on erinevad, käsitletakse käesolevas metoodikas kahte kostemuutujat.
In order for the test results to be acceptable in all member countries, the effects should be evaluated using both response variables (a) and (b) described below.
Et katsetulemused oleksid vastuvõetavad kõikides liikmesriikides, tuleb uuritava mõju hindamisel kasutada mõlemat järgnevalt kirjeldatud kostemuutujat (a ja b).
Average specific growth rate: this response variable is calculated on the basis of the logarithmic increase of biomass during the test period, expressed per day.
Keskmine kasvu erikiirus: see kostemuutuja arvutatakse katse ajal toimunud biomassi juurdekasvu logaritmi alusel ja väljendatakse ühe ööpäeva kohta.
Yield: this response variable is the biomass at the end of the test minus the starting biomass.
Saagis: see kostemuutuja on biomasside vahe katse lõpus ja alguses.
For the application of this method within the EU regulatory framework, calculation of results should be based on an average specific growth rate for the reasons described below.
Kui käesolevat meetodit rakendatakse ELi õigusraamistikus, peaksid tulemuste arvutused tagapool kirjeldatud põhjusi arvestades põhinema kasvu keskmisel erikiirusel.
It should be noted that toxicity values calculated by using these two response variables are not comparable and this difference must be recognised when using the results of the test.
Tuleb märkida, et nende kahe kostemuutuja abil arvutatud toksilisuse väärtused ei ole võrreldavad ning seda erinevust tuleb katsetulemuste kasutamisel arvestada.
ECx values based upon average specific growth rate (ErCx) will generally be higher than results based upon yield (EyCx) if the test conditions of this Testing Method are adhered to, due to the mathematical basis of the respective approaches.
Kui järgitakse käesoleva metoodika tingimusi, on asjaomaste lähenemisviiside matemaatilise aluse eripära tõttu keskmisel kasvu erikiirusel põhinevad ECx väärtused (ErCx) üldiselt suuremad kui saagise alusel saadud tulemused (EyCx).
This should not be interpreted as a difference in sensitivity between the two response variables, simply that the values are different mathematically.
Seda erinevust ei tuleks tõlgendada kahe kostemuutuja tundlikkuse erinevusena; asjaomased väärtused on lihtsalt matemaatiliselt erinevad.
The concept of average specific growth rate is based on the general exponential growth pattern of algae in non-limited cultures, where toxicity is estimated on the basis of the effects on the growth rate, without being dependent on the absolute level of the specific growth rate of the control, on the slope of the concentration-response curve or on test duration.
Keskmise kasvu erikiiruse mõiste põhineb vetikate üldisel eksponentsiaalsel kasvul piiramata kultuuris, kusjuures toksilisus määratakse kasvukiirusele avaldatava mõju alusel; see ei sõltu kontrollkultuuri kasvu erikiiruse tegelikust väärtusest, kontsentratsiooni-mõju sõltuvuse suurenemisest või katse kestusest.
In contrast, results based upon the yield response variable are dependent upon all these other variables.
Kui kostemuutujaks on saagis, siis sõltuvad tulemused aga kõikidest mainitud kõrvalmuutujatest.
EyCx is dependent on the specific growth rate of the algal species used in each test and on the maximum specific growth rate that can vary between species and even different algal strains.
EyCx sõltub igas katses kasutatud vetikaliigi kasvu erikiirusest ja maksimaalsest kasvu erikiirusest, mis võib eri vetikaliikidel ja isegi ühe liigi eri tüvedel olla erinev.
This response variable should not be used for comparing the sensitivity to toxicants among algal species or even different strains.
Seda kostemuutujat ei tohi kasutada, kui võrreldakse vetikaliikide või -tüvede tundlikkust toksiliste ainete suhtes.
While the use of average specific growth rate for estimating toxicity is scientifically preferred, toxicity estimates based on yield are also included in this Testing Method so as to satisfy current regulatory requirements in some countries.
Kuigi kasvu erikiiruse kasutamine toksilisuse määramiseks on teaduslikult paremini põhjendatud, vaadeldakse käesolevas metoodikas toksilisuse määramist ka saagise põhjal, et võtta arvesse teatavate liikmesriikide praegusi nõudeid.
Average growth rate
Keskmine kasvukiirus
The average specific growth rate for a specific period is calculated as the logarithmic increase in biomass from the equation for each single vessel of controls and treatments:
Nii kontrollkultuuride kui uuritava ainega kultuuride puhul arvutatakse teatava ajavahemiku keskmine kasvu erikiirus nõus biomassi suurenemise logaritmist järgmise valemi abil:
μi-j
μi–j
(day–1)
(ööpäev–1)
µ i-j:
µ i–j
is the average specific growth rate from time i to j;
on keskmine kasvu erikiirus ajavahemikul i–j;
X i:
X i
is the biomass at time i;
on biomass ajahetkel i;
X j:
X j
is the biomass at time j.
on biomass ajahetkel j.
For each treatment group and control group, calculate a mean value for growth rate along with variance estimates.
Iga katse- ja kontrollrühma puhul arvutatakse kasvukiiruse keskmine väärtus ja selle dispersiooni hinnang.
Calculate average specific growth rate over the entire test duration (normally days 0-3), using the nominally inoculated biomass as the starting value rather than a measured starting value, because in this way greater precision is normally obtained.
Arvutatakse kogu katse (tavaliselt päevad 0–3) keskmine kasvu erikiirus, võttes aluseks inokuleerimiseks kasutatud nominaalse biomassi väärtuse, mitte biomassi mõõdetud algväärtuse, sest harilikult saadakse nii täpsem tulemus.
If the equipment used for biomass measurement allows sufficiently precise determination of the low inoculum biomass (e.g. flow cytometer) then the measured initial biomass concentration can be used.
Kui biomassi mõõtmise seade (nt läbivoolutsütomeeter) võimaldab määrata inokulumi biomassi piisavalt täpselt, võib lähtuda siiski biomassi mõõdetud algkontsentratsioonist.
Also assess the section-by-section growth rate, calculated as the specific growth rates for each day during the course of the test (days 0-1, 1-2 and 2-3) and examine whether the control growth rate remains constant (See validity criteria, section 1.7).
Kasvukiirusi hinnatakse ka lõikude kaupa, need väärtused arvutatakse iga ööpäeva kohta (katsepäevad 0–1, 1–2 ja 2–3) ja kontrollitakse, kas kontrollkultuuri kasvukiirus püsib muutumatuna (vt punkt 1.7, nõuetele vastavuse kriteerium).
A significantly lower specific growth rate on day one than the total average specific growth rate may indicate a lag phase.
Kui esimesel katsepäeval leitakse üldisest keskmisest väärtusest oluliselt väiksem kasvu erikiirus, võib see osutada ootefaasi esinemisele.
While a lag phase can be minimised and practically eliminated in control cultures by proper propagation of the pre-culture, a lag phase in exposed cultures may indicate recovery after initial toxic stress or reduced exposure due to loss of test substance (including sorption onto the algal biomass) after initial exposure.
Kontrollkultuuri ootefaasi võib minimeerida või praktiliselt kõrvaldada eelkultuuri õige paljundamisega; uuritava ainega kultuuri puhul võib ootefaasi olemasolu osutada taastumisele esialgsest toksilise aine põhjustatud stressist või uuritava aine sisalduse vähenemisele seoses aine kaoga pärast kokkupuudet (ka sorptsiooni tõttu vetikate biomassil).
Hence the section-by-section growth rate may be assessed in order to evaluate effects of the test substance occurring during the exposure period.
Sellepärast võib kasvukiiruse lõikude kaupa hindamist kasutada ka selleks, et määrata uuritava aine mõju kokkupuuteaja jooksul.
Substantial differences between the section-by-section growth rate and the average growth rate indicate deviation from constant exponential growth and that close examination of the growth curves is warranted.
Lõikude kaupa leitud kasvukiiruste ja keskmise kasvukiiruse olulised erinevused osutavad kõrvalekaldumisele pidevast eksponentsiaalsest kasvust; sel juhul on kasvukõveraid vaja üksikasjalikult uurida.
Calculate the percent inhibition of growth rate for each treatment replicate from the equation:
Iga uuritavat ainet sisaldava paralleelkultuuri puhul arvutatakse kasvukiiruse pidurdumise protsent järgmise valemi abil:
%I r:
%I r
percent inhibition in average specific growth rate;
on keskmise kasvu erikiiruse pidurdumise määr protsentides;
mean value for average specific growth rate (µ) in the control group;
on keskmise kasvu erikiiruse (µ) keskväärtus kontrollrühmas;
average specific growth rate for the treatment replicate.
on asjaomase uuritava ainega kultuuri keskmine kasvu erikiirus.
When solvents are used to prepare the test solutions, the solvent controls rather than the controls without solvents should be used in calculation of percent inhibition.
Kui katselahuste valmistamiseks kasutatakse lahusteid, tuleb pidurdumise määra arvutamisel kasutada lahustit sisaldavaid kontrollkultuure, mitte lahustivabasid kontrollkultuure.
Yield
Saagis
The yield is calculated as the biomass at the end of the test minus the starting biomass for each single vessel of controls and treatments.
Iga kontrollkultuuri või uuritava ainega kultuuri puhul arvutatakse saagis, lahutades biomassist katse lõpus biomassi katse alguses.
For each test concentration and control, calculate a mean value for the yield along with variance estimates.
Iga uuritava kontsentratsiooni ja kontrollkultuuri jaoks arvutatakse keskmine saagis ning selle dispersiooni hinnang.
The percentage inhibition in yield (%Iy) may be calculated for each treatment replicate as follows:
Saagise vähenemine protsentides (%Iy) arvutatakse iga uuritava ainega paralleelkultuuri puhul järgmiselt:
%I y:
%I y
percentage inhibition of yield;
on saagise vähenemine protsentides;
mean value for yield in the control group;
on kontrollrühma keskmine saagis;
value for yield for the treatment replicate.
on asjaomase uuritava ainega kultuuri saagis.
PLOTTING CONCENTRATION RESPONSE CURVE
KONTSENTRATSIOONI-MÕJU KÕVERA EHITAMINE