natgillin/translations-raw huggingface dataset:
According to the French authorities, this proposal, in association with the observations and the academic articles supplied during the previous discussions on the opening letter, prevents the Prefect or the representative of the State, under the procedure introduced by the Law of 16 July 1980, from increasing the resources of the local authority or establishment concerned by a subsidy from the State or an injection of public resources.
Prantsusmaa ametiasutused on seisukohal, et selline säte koos menetluse algatamist käsitlevale kirjale eelnenud aruteludel tehtud märkuste ja asjakohaste artiklitega välistab olukorra, kus 16. juuli 1980. aasta seadusega kehtestatud menetluse raames võiks prefekt või riigi esindaja suurendada asjaomase omavalitsuse või riigiasutuse vahendeid riigi toetuse või riigi ressursside abil.
INCORPORATION OF A REFERENCE SPELLING OUT THE ABSENCE OF GUARANTEE IN LA POSTE’S CONTRACTS INVOLVING A CLAIM
LA POSTE’I LAENULEPINGUTESSE GARANTII PUUDUMISE KOHTA MÄRKE LISAMINE
The initial proposal by the French authorities
Prantsusmaa ametiasutuste esialgne ettepanek
In recital 59 of the opening decision, the Commission took the view that the proposal by the French authorities to amend the Decree implementing the Law of 16 July 1980‘does not exclude the possibility that, where the resources of La Poste are exhausted, the creditor who has not obtained repayment of his claim under application of the Law of 16 July 1980 could bring legal action to render the State liable on the basis of a breach of the principle of equality before public burdens’.
Menetluse algatamise otsuse põhjenduses 59 leiab komisjon, et Prantsusmaa ametiasutuste ettepanek muuta 16. juuli 1980. aasta seaduse rakendusmäärust „ei võimalda välistada, et La Poste’i ressursside lõppemise korral võiks võlausaldaja, kelle võlanõuet ei ole rahuldatud 16. juuli 1980. aasta seaduse kohaldamise raames, pöörduda kohtusse, et rakendataks riigi vastutust avalik-õiguslike koormiste kandmisel võrdsuse põhimõtte rikkumise alusel”.
Although the French authorities deny that the State can be held liable solely on the grounds of La Poste’s insolvency, in order to dispel any doubts in the Commission, the French authorities are making a proposal based on the exception of accepted risk.
Ehkki Prantsusmaa ametiasutused ei ole nõus sellega, et riigi vastutust võiks rakendada ainult La Poste’i maksejõuetuse tõttu, teevad nad komisjoni kahtluste hajutamiseks ettepaneku, mis põhineb vastuvõetava riski erandil.
This exception, which applies both to the liability of the State with or without fault, is based on the principle that the injury resulting from a situation to which the victim knowingly exposed himself precludes the victim from having any right to compensation (see the judgments by the Council of State in Sille and Meunier.
Kõnealune nii riigi süülise kui ka mittesüülise vastutuse korral kohaldatav erand tugineb põhimõttele, mille kohaselt ei anna kahju, mis tuleneb sellisest olukorrast, kuhu ohver asetas ennast teadlikult, talle õigust hüvitisele (vt riiginõukogu otsuseid Sille’i ja Meunier’ kohtuasjades).
Consequently, in order to ensure that this exception is applied, the French authorities propose to confirm officially to La Poste’s creditors that their claim does not enjoy a state guarantee and that, in the event of insolvency, the State would not be obliged to substitute itself for the undertaking financially to pay the claim.
Seetõttu teevad Prantsusmaa ametiasutused selle erandi kohaldamise tagamiseks ettepaneku kinnitada La Poste’i võlausaldajatele ametlikult, et nende võlanõudel ei ole riigigarantiid ning et maksejõuetuse korral ei pea riik asjaomast ettevõtjat võlgade tagasimaksmisel rahalises mõttes asendama.
Such a notification is not against the law since the law in no way provides that in the event of La Poste’s insolvency, the State should replace the undertaking financially in order to pay its debts.
Selline teave ei ole seadusega vastuolus, kuna seaduses ei nähta mingil moel ette seda, et La Poste’i maksejõuetuse korral peaks riik ettevõtjat selle võlgade tasumisel rahaliselt asendama.
Beyond the clarification of the Decree implementing the Law of 16 July 1980, the French authorities therefore undertake, jointly with La Poste, to include the following statement in the financing contract for each transaction (for all instruments covered by a contract):
juuli 1980. aasta seaduse rakendusmääruse selgitamise kõrval võtavad Prantsusmaa ametiasutused seega endale La Poste’iga kohustuse lisada iga tehingu puhul rahastamislepingusse järgmine märge (kõigi lepinguga hõlmatud instrumentide kohta):
‘The issue/programme/loan does not enjoy any form of direct or indirect state guarantee.
„Emissioonil/programmil/laenul ei ole ühtegi otsest ega kaudset riigigarantiid.
In the event of insolvency, the State would not be obliged to act as financial substitute for La Poste for payment of the claim’.
Maksejõuetuse korral ei pea riik La Poste’i nõuete tagasimaksmisel rahaliselt asendama.”
The Commission’s misgivings set out in the opening decision
Komisjoni menetluse algatamise otsuses väljendatud kahtlused
In recital 61 of the opening decision, the Commission sets out the following misgivings concerning the above proposals by the French authorities:
Menetluse algatamise otsuse punktis 61 väljendas komisjon eespool osutatud Prantsusmaa ametiasutuste ettepaneku suhtes järgmisi kahtlusi:
the exception of accepted risk is a rule established by case law that could develop,
vastuvõetava riski erand on kohtupraktikaga kehtestatud reegel, mis võib muutuda;
‘this argument, which is derived from the fundamental principles of public law, through secondary law instruments, appears imperfect because those instruments would be likely to be annulled in the event of conflict’,
„kõnealune ettepanek, mis tuleneb teisese õiguse aktide kaudu avaliku õiguse aluspõhimõtetest, ei tundu olevat parim variant, kuna need õigusaktid saaks konflikti korral hõlpsalt kehtetuks tunnistada”;
finally, La Poste’s debts are not only financial but also commercial or other; these scenarios are not addressed by the additional proposal by the French authorities.
lõpuks, La Poste’i nõuded ei ole mitte ainult rahalised, vaid neil on ka äriline või muu iseloomuga külg, kuid neid juhtumeid Prantsusmaa ametiasutuste lisaettepanekus ei käsitleta.
Information provided by the French authorities to address these misgivings
Prantsusmaa ametiasutuste esitatud teave vastuseks neile kahtlustele
As pointed out above, according to the French authorities the State’s strict liability cannot be incurred solely on the grounds of La Poste’s lack of assets because making the State liable requires a decision by the State to act or not to act, and in this case there is a practical impossibility of acting.
Nagu eespool meelde tuletati, ei ole Prantsusmaa ametiasutuste arvates La Poste’i vara puudujääk piisav põhjus riigi mittesüülise vastutuse rakendamiseks, kuna see eeldab riigi sellekohase otsuse vastuvõtmist ning käesoleval juhul on seda võimatu teoks teha.
The French authorities’ proposal therefore has value only as an additional means of clarification for creditors since the proposal would incidentally remove any risk of the State’s strict liability being incurred thanks to the exception of accepted risk.
Seega seisneb Prantsusmaa ametiasutuste ettepaneku väärtus üksnes võlausaldajatele antavas lisaselgituses, kuna see võimaldab muu hulgas tänu vastuvõetava riski erandile välistada igasuguse võimaluse riigi mittesüülise vastutuse rakendamiseks.
According to the French authorities, the Commission’s first objection amounts to taking the view that, even if the national law of a Member State did not include a provision, the mere risk of a change in case law, i.e. a change in national law, is enough to constitute State aid.
Prantsusmaa ametiasutuste arvates tähendaks komisjoni esimene vastuväide seda, et isegi kui liikmesriigi õigusega ei oleks sellist sätet ette nähtud, piisaks riigiabi olemasoluks ainult sellest, et on oht kohtupraktika, st riigi õiguse muutumiseks.
The French authorities challenge that reasoning.
Prantsusmaa ametiasutused vaidlustavad sellise arutluskäigu.
According to them, the exception of accepted risk is a general principle of public law that has been confirmed by case law on many occasions, never contradicted and widely commented.
Nende arvates on vastuvõetava riski erand avaliku õiguse üldpõhimõte, mida kohtupraktika on korduvalt kinnitanud ning mida ei ole kohtupraktikas kunagi vaidlustatud ega ulatuslikult kommenteeritud.
The Commission cannot argue that there is State aid because of a possible change in the law, which in this case is highly improbable.
Komisjon ei tohiks võimaliku abimeetme olemasolu üle otsustada õiguse võimalikust muutumisest lähtudes, mis käesoleval juhul on rohkem kui ebatõenäoline.
The Commission’s second objection relates to the fact that these secondary law instruments are easily annulled in case of conflict.
Komisjoni teine vastuväide on seotud asjaoluga, et tegemist on konflikti korral hõlpsalt kehtetuks tunnistatavate teisese õiguse aktidega.
It is true that the law and the regulation take precedence over the contract.
Seadused ja määrused on lepingute suhtes kindlasti ülimuslikud.
However, for the Commission’s objection to have real weight, it would have to rely on a higher-ranking text.
Selleks, et komisjoni vastuväitel oleks reaalne ulatus, peab see aga tuginema kõrgema astme dokumendile.
According to the French authorities, there is nothing to support the Commission’s objection on this point.
Prantsusmaa ametiasutuste sõnul ei ole midagi, mis seda komisjoni vastuväidet toetaks.
However, the French authorities admit that the third objection, which is that bond issues are not the only instruments giving rise to claims, is pertinent, although of limited scope in the case of La Poste because financial debt is La Poste’s main form of debt and the vast majority is bond debt.
Seevastu tunnistavad Prantsusmaa ametiasutused, et kolmas vastuväide, milles sedastatakse, et võlakirjade emissioon ei ole ainuke nõuete loomise instrument, on asjakohane, ehkki La Poste’i puhul piiratud ulatusega, kuna rahaline võlg on La Poste’i peamiseks võlaks ning koosneb väga suures ulatuses võlakirjadest.
Extension of the proposal
Ettepaneku laiendamine
The French authorities have therefore indicated that they would be willing, if the Commission closed the formal investigation procedure by a decision to the effect that there is no aid within the meaning of Article 7(2) of the Procedural Regulation, to extend their proposal to include a statement concerning the absence of a guarantee to all contracts involving a claim.
Seega täpsustasid Prantsusmaa ametiasutused, et juhul kui komisjon lõpetab ametliku uurimismenetluse, otsustades abi puudumise kasuks menetlusmääruse artikli 7 lõike 2 tähenduses, on nad valmis laiendama oma garantii puudumist käsitleva märke lisamise ettepanekut kõikide laenulepingute suhtes.
According to the French authorities, this extension would make it possible to avoid any risk of incurring the State’s strict liability based solely on La Poste’s insolvency.
Prantsusmaa ametiasutuste arvates võimaldaks selline laiendamine välistada mis tahes riski rakendada riigi mittesüülist vastutust üksnes La Poste’i maksejõuetuse tõttu.
Moreover, incurring the State’s strict liability because of a decision by the supervisory authority not to sell the assets needed for the continuity of the public service would simply have the effect of placing La Poste’s creditors in the same situation they would have been in had they been creditors of a public limited company.
Riigi mittesüülise vastutuse rakendamisel järelevalveasutuse otsuse tõttu mitte võõrandada varasid, mis on vajalikud avaliku teenuse osutamise järjepidevuse tagamiseks, ei oleks peale selle muud mõju kui see, et La Poste’i võlausaldajad asetataks olukorda, milles nad oleksid juhul, kui oleksid aktsiaseltsi võlausaldajad.
Assessment by the French authorities of the classification of the measures as aid following their proposals
Prantsusmaa ametiasutuste hinnang abimeetmete liigitamise kohta pärast ettepanekute esitamist
According to the French authorities, the two clarification measures proposed above would allow La Poste’s creditors to be made fully aware of their rights.
Prantsusmaa ametiasutuste arvates võimaldaksid eespool kirjeldatud kaks selgitavat meedet suurendada La Poste’i võlausaldajate teadlikkust nende õigustest.
Consequently, the French authorities cannot be considered as ‘responsible for the expectations created in the minds of La Poste’s creditors concerning the existence of a guarantee’ and as voluntarily maintaining ‘an opaque legal situation’ that could lead the State ‘to be obliged to repay La Poste’s debts if it were no longer able to meet its commitments’, as the Commission maintains in recital 74 of its opening decision.
Seetõttu ei saa järeldada, nagu teeb seda komisjon oma menetluse algatamise otsuse põhjenduses 74, et Prantsusmaa ametiasutused on „vastutavad La Poste’i võlausaldajates seoses garantii olemasoluga tekkinud ootuste suhtes” ning et nad toetavad vabatahtlikult „juriidiliselt segast olukorda”, mille tulemusel võiks riiki „kohustada tagasi maksma La Poste’i võlgu, kui viimasel ei ole enam võimalik oma kohustusi täita”.
According to the French authorities, the fact that La Poste is subject not to collective procedures under ordinary law but to the provisions of the Law of 16 July 1980 does not mean that it is possible to conclude that there is a state guarantee; second, the proposed clarification measures make it possible to dismiss any State responsibility for the market’s alleged faith in such a guarantee.
Prantsusmaa ametiasutused on seisukohal, et ühest küljest ei võimalda asjaolu, et La Poste’i suhtes ei kohaldata mitte tavaõigusega ette nähtud ühismenetlusi, vaid 16. juuli 1980. aasta seaduse sätteid, otsustada riigigarantii olemasolu üle; teisest küljest võimaldavad kavandatavad selgitusmeetmed välistada riigi mis tahes vastutuse seoses turu väidetava usuga sellise garantii olemasolusse.
Under these conditions, it is not possible to hold the State responsible for any potential effect.
Sellistel asjaoludel ei saa riigile omistada mingit võimalikku mõju.
The criterion of imputability is therefore not met, contrary to what the Commission states in recital 76 of the opening decision.
Seega, vastupidiselt komisjoni menetluse algatamise otsuse põhjenduses 76 kinnitatule ei ole riigile omistatavuse kriteerium täidetud.
Likewise, recital 75 of the opening decision, in which the Commission refers to the 2000 Guarantees Notice to justify the presence of state resources, is no longer valid because the facts do not support the existence of a state guarantee.
Samuti ei pea enam paika menetluse algatamise otsuse põhjendus 75, milles komisjon osutab riigi ressursside olemasolu tõendamiseks oma 2000. aasta teatisele garantiidena antava riigiabi kohta, kuna riigigarantii olemasolu ei kinnita ükski asjaolu.
TRANSFER MECHANISM
RETROTSESSIOON
In order to supplement the proposed mechanism, the French authorities would be willing to consider with the Commission the following approach.
Kavandatava meetme täiendamiseks on Prantsusmaa ametiasutused valmis koos komisjoniga uurima järgmist lähenemisviisi.
The French authorities challenge the applicability to La Poste of point 2.1.3 of the Commission’s 2000 Guarantees Notice and maintain that the Commission has been unable to establish that the fact that La Poste is not subject to collective procedures under private law is reflected in more favourable financing conditions.
Prantsusmaa ametiasutused vaidlustavad garantiidena antavat riigiabi käsitleva 2000. aasta komisjoni teatise põhjenduse 2.1.3 kohaldatavuse La Poste’i suhtes ning jäävad seisukohale, et komisjonil ei olnud võimalik sedastada, et eraõiguslike ühismenetluste mittekohaldamine La Poste’i suhtes tähendab soodsamaid rahastamistingimusi.
Nonetheless, the French authorities have offered to examine with the Commission the setting up of a transfer mechanism by La Poste to the State, on a euro-for-euro basis, of any adverse effect on the spread that is linked to the fact that La Poste is not subject to collective procedures under private law, using a calculation method that would be validated by the Commission and could be audited.
Prantsusmaa ametiasutused tegid komisjonile siiski ettepaneku vaadata komisjoni kinnitatud ja kontrollitavat arvutusmehhanismi kasutades koos läbi retrotsessioon (euro-euro) La Poste’ilt riigile mid-swap’i vahele avalduva võimaliku negatiivse mõju küsimuses, mis on seotud sellega, et La Poste’i suhtes ei kohaldata tavaõigusega ette nähtud ühismenetlusi.
According to the French authorities, the introduction of such an approach would complement the clarification proposals set out above in order to extinguish the myth of a state guarantee, while definitively avoiding any risk of aid.
Prantsusmaa ametiasutuste arvates täiendaks sellise lähenemisviisi rakendamine eespool osutatud selgitavate meetmete ettepanekut, et lükata ümber riigigarantii müüt ning lõplikult välistada mis tahes riigiabi oht.
CLASSIFICATION AS AID
ABI LIIGITAMINE
Article 107(1) TFEU reads: ‘Save as otherwise provided in this Treaty, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the common market’.
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 sätestatakse: „Kui aluslepingutes ei ole sätestatud teisiti, on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust.”
UNLIMITED STATE GUARANTEE: STATE RESOURCES
PIIRAMATU RIIGIGARANTII OLEMASOLU: RIIGI RESSURSSIDE OLEMASOLU
As was pointed out in recital 56 of the opening decision, La Poste has the status of a publicly owned establishment of an industrial or commercial character, or ‘EPIC’, and consequently enjoys a special legal position with regard to the payment of its creditors and its continuation in business in the event of insolvency.
Nagu märgitakse menetluse algatamise otsuse põhjenduses 56, on La Poste’il tänu avalik-õigusliku tööstus- ja äriasutusega samastatavale avalik-õigusliku juriidilise isiku staatusele eriline juriidiline seisund nii selle võlausaldajate võlanõuete rahuldamise kui ka maksejõuetuse korral selle tegevuse jätkamise puhul.
By way of introduction, the Commission would point out that La Poste is not subject to the ordinary law rules governing the administration and winding up of firms in difficulty.
Kõigepealt tuletab komisjon meelde, et La Poste’i suhtes ei kohaldata tavaõigusega ette nähtud menetlusi seoses raskustes olevate äriühingute saneerimise ja likvideerimisega.
The French authorities do not contest this point, but deny that there is any mechanism that might be equivalent to a state guarantee for La Poste.
Prantsusmaa ametiasutused ei vaidlusta seda punkti, kuid ei tunnista La Poste’ile antava riigigarantiiga võrdsustatava mehhanismi olemasolu.
However, according to the Commission Notice on the application of Articles 107 and 108 of the TFEU to State aid in the form of guarantees (‘the 2008 Guarantees Notice’), point 1.2, second paragraph, fourth indent, the Commission considers that there is aid in the form of a guarantee where more favourable funding terms are obtained by enterprises ‘whose legal form rules out bankruptcy or other insolvency procedures or provides an explicit State guarantee or coverage of losses by the State’.
Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamist garantiidena antava riigiabi suhtes käsitleva 2008. aasta komisjoni teatise (edaspidi „2008. aasta teatis garantiide kohta”) punkti 1.2 teise lõigu neljanda taande kohaselt loetakse garantii kujul antud abiks siiski soodsamad rahastamistingimused ettevõtjatele, kelle õiguslik vorm välistab pankroti- või muud maksejõuetusmenetlused või tagab selgesõnalise riigigarantii või kahju katmise riigi poolt.
Consideration must therefore be given to the arguments by which the French authorities seek to show that there is no state guarantee here.
Seega tuleks uurida Prantsusmaa ametiasutuste argumente, millega püütakse tõendada mis tahes riigigarantii puudumist.
Guarantee of payment of individual claims
Garantii üksikute võlanõuete rahuldamise puhul
In order to establish whether there is a guarantee for individual claims, the Commission will first consider whether, as the French authorities contend, any such guarantee is ruled out by the legislation or the case law (a).
Selleks et hinnata garantii olemasolu üksikute võlanõuete puhul, tuleks kõigepealt uurida, kas selline garantii on välistatud õigusaktide või kohtupraktikaga, nagu seda kinnitavad Prantsusmaa ametiasutused (punkt a).
The Commission will then examine the steps to be taken by creditors of La Poste in order to recover their claims in the event that La Poste should be in financial difficulty and should be unable to pay its debts (b).
Seejärel uurib komisjon La Poste’i võlausaldaja käitumist seoses tema nõude rahuldamisega juhul, kui La Poste oleks rahalistes raskustes ega saaks oma võlgu tagasi maksta (punkt b).
The Commission will seek to determine whether the procedure to be followed is such that the position of a creditor of La Poste is comparable to that of a creditor of a firm governed by commercial law.
Komisjon selgitab välja, kas järgitava menetluse puhul oleks La Poste’i võlausaldaja võrreldavas olukorras äriõigusele alluva ettevõtja võlausaldajaga.
Contrary to the French authorities’ affirmation, French law does acknowledge the existence of implied guarantees, and in particular the existence of a state guarantee deriving from the status of publicly owned establishment
Vastupidiselt Prantsusmaa ametiasutuste kinnitatule tunnistab Prantsuse õigus kaudsete garantiide olemasolu ning eelkõige riigiasutuste staatusest tuleneva riigigarantii olemasolu.
The arguments of the French authorities
Prantsusmaa ametiasutuste argumentide läbivaatamine
First, the French authorities assert that there is no legislation or decision laying down the principle that the State is to guarantee the debts of EPICs.
Esiteks kinnitavad Prantsusmaa ametiasutused, et ühegi õigusakti ega otsusega ei ole kehtestatud põhimõtet, mille kohaselt garanteerib riik avalik-õiguslike tööstus- ja äriasutuste võlgu.
The Commission observes that while it is true that there is no legislation or decision providing expressly for a state guarantee for EPICs — just as there is no legislation or decision expressly ruling out any state guarantee for such establishments — this does not mean that there can be no implied guarantee.
Komisjon sedastab, et pidades silmas, et ei ole olemas õigusakti või otsust, millega selgesõnaliselt sätestatakse avalik-õiguslikele tööstus- ja äriasutustele antav riigigarantii, samuti nagu ei ole olemas ka õigusakti või otsust, millega selgesõnaliselt välistatakse avalik-õiguslikele tööstus- ja äriasutustele antav mis tahes riigigarantii, ei ole välistatud kaudse garantii olemasolu.
Second, according to the French authorities, the courts have held, notably in the judgment in the case of Société de l’hôtel d’Albe and in Campoloro, that there is no such guarantee.
Teiseks, Prantsusmaa ametiasutuste arvates on kohus teinud otsuse garantiide puudumise kohta, eelkõige Société de l’hôtel d’Albe’i kohtuasjas ja Campoloro kohtuasjas.
The Commission would observe that in Société de l’hôtel d’Albe, as pointed out by the Commission’s expert, the Council of State merely refused to grant an application brought by a creditor directly against the Minister for Public Works.
Nagu komisjoni ekspert osutas, sedastab komisjon, et Société de l’hôtel d’Albe’i kohtuasjas keeldus riiginõukogu rahuldamast üksnes otseselt riigihankeministrile esitatud võlausaldaja nõuet.
A guarantee would come into play in the event of insolvency.
Garantii rakendamine eeldab maksejõuetust.